bet · H901AU7 · 2022-02-17 00:00:00 — När det gäller motionärernas förslag om att regeringen bör agera på olika sätt för att förhindra ingripande EU-lagstiftning och förslag som inkräktar på den svenska arbetsmarknadsmodellen anser utskottet att regeringen är aktiv i EU-förhandlingar på området. Som exempel är regeringens agerande i förhandlingarna om minimilöner ett gott exempel på när regeringen bedrivit ett mycket aktivt påverkansarbete för att värna det nationella självbestämmandet på området. Även i fråga om den europeiska pelaren för sociala rättigheter har regeringen varit tydlig med sin ståndpunkt om respekt för kompetensfördelningen mellan EU och medlemsstaterna. Utskottet välkomnar också regeringens hållning i fråga om att samarbete på området främst bör ske genom förstärkt erfarenhetsutbyte, inte genom bindande lagstiftning på EU-nivå. Utskottet utgår från att regeringen kommer att fortsätta att värna medlemsstaternas kompetens på arbetsmarknadsområdet inom ramen för EU-samarbetet. Det finns därför inget skäl för något initiativ till regeringen, och yrkandena bör alltså avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att regeringen ska verka för att Global får ett tydligt stöd och tillräcklig finansiering. Utskottet hänvisar till regeringens pågående arbete. Jämför reservation 29 (V). I partimotion 2021/22:921 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) framhåller motionärerna Global som en framgångsrik satsning där det är viktigt med fortsatt stöd från svenskt håll. Motionärerna anser därför att regeringen bör verka för att Global får ett tydligt stöd och tillräcklig finansiering (yrkande 10). lanserade initiativet Global for Decent Work and Inclusive Growth, kallat Global . Syftet är att, tillsammans med och , genomföra en global satsning för social dialog och bättre villkor på arbetsmarknaden globalt. Initiativet handlar om att globaliseringens fördelar och vinster ska komma fler till del och att utmaningarna på den globala arbetsmarknaden ska hanteras gemensamt. Satsningen syftar till att skapa bättre löner, bättre arbetsvillkor, ökad jämställdhet och mer jämlikhet för arbetare runt om i världen. I centrum står social dialog enligt den modell som länge använts i . är värdorganisation för Global . Initiativet har drygt 120 anslutna aktörer från hela världen i form av regeringar, företag och organisationer. Ett motionsyrkande om tydligt stöd till och tillräcklig finansiering av Global behandlades av utskottet senast i betänkande 2018/19:AU9 Arbetsrätt (s. 43 f.). Motionsyrkandet avstyrktes med hänvisning till regeringens pågående arbete. biföll utskottets förslag till beslut (prot. 2018/19:88). När det gäller initiativet Global vill utskottet inledningsvis slå fast att ett stort mått av social dialog är en av stöttepelarna för den svenska arbetsmarknadsmodellen. Det är därför logiskt att var en av initiativtagarna till ett globalt initiativ inriktat bl.a. på att förstärka den sociala dialogen på arbetsmarknader runtom i världen. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det är ett framgångsrikt initiativ som förtjänar fortsatt stöd från svenskt håll. Det är välkommet med en sammanslutning som inkluderar en bredd av aktörer på det sätt som Global gör. Utskottet uppfattar motionärerna yrkande som att de vill försäkra sig om att regeringen ska fortsätta att stå bakom Global även efter det att har tagit över som ansvarig organisation. Utskottet kan inte se att regeringen har agerat på något sätt som pekar mot att den inte även fortsättningsvis skulle ge sitt fulla stöd till initiativet. Enligt utskottet behövs det inte något tillkännagivande till för att slå vakt om detta, och därför bör yrkandet avslås. Flexiblare regelverk m.m., punkt 1 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3987 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2021/22:707 av (C) yrkande 3, 2021/22:2882 av i (M), 2021/22:3321 av m.fl. (M) yrkande 1, 2021/22:3325 av m.fl. (M) yrkande 17, 2021/22:3686 av m.fl. (C) yrkande 13, 2021/22:3965 av m.fl. (L) yrkande 25, 2021/22:3974 av m.fl. (L) yrkande 92, 2021/22:4043 av (M) yrkandena 2–4 och 2021/22:4198 av m.fl. (KD) yrkande 30. Sommarjobb är en bra väg in på arbetsmarknaden för unga. Vi kan dock konstatera att möjligheten att sommarjobba är i princip borta om du är , dvs. en ålder där de flesta redan har större delen av gymnasiestudierna bakom sig och där gymnasievalet är gjort . Denna 18-årsgräns har även lett till att prao på högstadiet i princip är avskaffad. Vi menar att sommarjobb är en av de bästa biljetterna in på arbetsmarknaden och att möjligheterna för framtida arbeten ökar för den som har eller har haft ett sommarjobb. Som en del i arbetet med att modernisera och reformera arbetsrätten bör regeringen därför lägga ett särskilt fokus på att öka unga människors möjlighet att komma in på arbetsmarknaden. Vi beklagar att utskottet inte verkar se det behov som finns av att skapa möjligheter för unga på arbetsmarknaden. Vi noterar också att det inte är en fråga som varit del av den överenskommelse som parterna på den svenska arbetsmarknaden träffat om att reformera arbetsrätten i viss riktning. Vi anser därför att regeringen bör vidta åtgärder för att utreda de hinder som finns för sommarjobb för unga. Flexiblare regelverk m.m., punkt 1 (C) av Alireza Akhondi (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3686 av m.fl. (C) yrkande 13 och 2021/22:707 av (C) yrkande 3, 2021/22:2882 av i (M), 2021/22:3321 av m.fl. (M) yrkande 1, 2021/22:3325 av m.fl. (M) yrkande 17, 2021/22:3965 av m.fl. (L) yrkande 25, 2021/22:3974 av m.fl. (L) yrkande 92, 2021/22:3987 av m.fl. (M) yrkande 4, 2021/22:4043 av (M) yrkandena 2–4 och 2021/22:4198 av m.fl. (KD) yrkande 30. Lärlingsjobb är en bra möjlighet för många unga att utföra arbete som lärling som de ges tillfälle att utbilda sig. Dagens system är dock förknippat med brister och har inte skapat tillräckligt många nya jobb. Det är särskilt småföretagen, varav många saknar kollektivavtal, som är drabbade av bristerna i dagens system. Jag menar därför att regelverket som omgärdar lärlingsjobben behöver utvecklas så att fler företag ges möjlighet att erbjuda lärlingsjobb. Det är olyckligt att utskottet inte ser den potential som finns hos lärlingsjobben och det behov av förändringar som finns. Jag anser därför att regeringen bör verka för att öka möjligheten till lärlingsjobb som även småföretag kan erbjuda. Flexiblare regelverk m.m., punkt 1 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4198 av m.fl. (KD) yrkande 30 och 2021/22:707 av (C) yrkande 3, 2021/22:2882 av i (M), 2021/22:3321 av m.fl. (M) yrkande 1, 2021/22:3325 av m.fl. (M) yrkande 17, 2021/22:3686 av m.fl. (C) yrkande 13, 2021/22:3965 av m.fl. (L) yrkande 25, 2021/22:3974 av m.fl. (L) yrkande 92, 2021/22:3987 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2021/22:4043 av (M) yrkandena 2–4. I likhet med utskottet står jag bakom den svenska arbetsmarknadsmodellen, där svenska kollektivavtal verkar tillsammans med lagstiftning. Det är en framgångsrik modell som bör värnas. Jag konstaterar också att parterna på arbetsmarknaden har förhandlat om att reformera arbetsrätten i en mer flexibel och modern riktning. Den typen är förhandlingar är välkomna eftersom det är min utgångspunkt att det är parterna i första hand som bör hitta lösningar för hur man ska kunna öka flexibiliteten i arbetsrättslagstiftningen. När parterna inte lyckas med sin uppgift behöver dock politiken träda in. Ett område som inte omfattas av parternas överenskommelse är behovet av att utöka möjligheterna till provanställning, och där menar jag att politiken behöver hjälpa till. är den maximala tiden i provanställning enligt anställningsskyddslagen . Fler arbetsgivare skulle dock våga öppna dörren för den som står utan jobb om provanställningen förlängdes från , och därför behöver lagen ändras i den riktningen. Jag anser således att regeringen bör återkomma med förslag om ändringar i anställningsskyddslagens bestämmelser om provanställning i enlighet med vad som anförts ovan. Flexiblare regelverk m.m., punkt 1 (L) av (L) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3965 av m.fl. (L) yrkande 25 och 2021/22:3974 av m.fl. (L) yrkande 92 och 2021/22:707 av (C) yrkande 3, 2021/22:2882 av i (M), 2021/22:3321 av m.fl. (M) yrkande 1, 2021/22:3325 av m.fl. (M) yrkande 17, 2021/22:3686 av m.fl. (C) yrkande 13, 2021/22:3987 av m.fl. (M) yrkande 4, 2021/22:4043 av (M) yrkandena 2–4 och 2021/22:4198 av m.fl. (KD) yrkande 30. Det finns ett stort antal människor i arbetsför ålder som har svårt att etablera sig på den svenska arbetsmarknaden. Till skillnad från vad utskottet tycks göra ser vi behov av träffsäkra reformer för att få så många som möjligt i arbete. En grupp som har svårt att komma in och få fäste på arbetsmarknaden är nyanlända. Det är inte sällan fråga om personer som fastnar i ett utanförskap och har mycket svårt att med dagens strukturer ta sig ur det. Vi menar att arbetsmarknaden behöver förändras så att nya typer av arbeten utan förkunskapskrav skapas för att fler människor ska kunna få ett första jobb. Vi är övertygade om att ett jobb med lägre ingångslön är bättre än bidragsberoende. En ny förenklad anställningsform, inträdesjobb, bör införas för nyanlända och unga upp till utan gymnasieexamen. Anställningsformen ska få innehas i maximalt och innebär att arbetsgivaravgiften slopas som den anställde arbetar till en nedsatt ingångslön. Det arbetsrättsliga skyddet ska motsvara provanställning , och anställningen ska därefter övergå till en tillsvidareanställning. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om att införa inträdesjobb i enlighet med vad som anförts ovan. En annan grupp som kan ha svårt att etablera sig på arbetsmarknaden är personer som är dömda för brott. Det finns ofrånkomligen en stark misstro mot att anställa någon som kanske har flera fängelsedomar i livsbagaget. Vi vill undersöka fler sätt att hitta vägar tillbaka till jobb för personer som har lämnat kriminaliteten bakom sig. En möjlighet skulle kunna vara att inom frivårdens ramar ge bättre möjligheter till tidsbegränsade anställningar så att före detta kriminella kan skaffa sig normala yrkeserfarenheter och meriter att hänvisa till. Det skulle också göra det lättare för denna grupp att fortsätta ut på den ordinarie arbetsmarknaden. Anställningsformen behöver förenas med noggrann uppföljning för att säkerställa att personerna inte återfaller i kriminalitet. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om att stärka möjligheterna för före detta kriminella att komma ut på den ordinarie arbetsmarknaden i enlighet med vad som anförts ovan. Flexiblare regelverk m.m., punkt 1 – motiveringen (V) av Ciczie Weidby (V). Jag är enig med utskottet om att de motionsyrkanden som behandlas under denna punkt bör avslås. Däremot har jag i flera avseenden en annan motivering än utskottet. Av utskottets ställningstagande framgår det att stor vikt läggs vid att regelverket behöver utformas så att det tillåter flexibilitet på arbetsmarknaden. Av sammanhanget och andra skrivningar framgår det att detta i praktiken måste tolkas som mer otrygga och oförutsägbara anställningsvillkor för fler arbetstagare. Till skillnad från utskottet anser jag att den svenska arbetsrätten präglas av stor flexibilitet eftersom den ger stort utrymme för verklighetsnära lösningar genom parternas försorg. är det stora faktiska problemet att många arbetstagare inte omfattas av någon rimlig anställningstrygghet, vilket får negativa effekter såväl för individer och hushåll som för samhällsekonomin i stort – något som jag utvecklar i andra reservationer i det här betänkandet. Jag delar inte utskottets positiva inställning till partsöverenskommelsen som har träffats mellan några av parterna på den svenska arbetsmarknaden. Det är visserligen positivt och en styrka för den svenska modellen att parterna på arbetsmarknaden kan förhandla och teckna avtal om stora och viktiga frågor. Parternas förhandlingar påverkades dock i stor grad av det utredningsförslag som tidigare låg på bordet och det lagstiftningshot som de tidigare januaripartierna bär ansvar för. Ett mycket anmärkningsvärt agerande från regeringens sida – då man deklarerade att gå vidare med förslag från ”parterna” trots att detta förslag vid tillfället avvisats av LO – har också bidragit till denna problematiska situation. De avtalslösningar som kommer till stånd förhåller sig med nödvändighet till gällande arbetsrättsliga lagar. Här finns flera viktiga problem som lagstiftaren borde ha åtgärdat, i stället för att det skulle vara upp till arbetstagarorganisationerna att försöka uppnå förbättringar som med nödvändighet medför eftergifter på andra områden. Detta innebär urholkad anställningstrygghet i viktiga avseenden, som stora delar av löntagare riskerar att drabbas oproportionerligt negativt eller inte bli tagna hänsyn till i tillräckligt hög grad. Jag noterar i likhet med utskottet att ett förslag från regeringen har aviserats till . konstaterar jag att det inte går att veta vart den pågående processen utifrån partsöverenskommelsen kommer att ta vägen i slutändan, och det är därför inte rimligt att som utskottet helt förlita sig på överenskommelsen och ett aviserat förslag från regeringen. Jag menar därför att motionsyrkandena bör avslås med motiveringen att regelverket behöver stärkas till arbetstagarnas fördel, inte tvärtom. Stärkt skydd för arbetstagare, punkt 2 (V) av Ciczie Weidby (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:461 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkandena 1, 2 och 4–6, 2021/22:464 av m.fl. (V) yrkande 2 och 2021/22:469 av m.fl. (V) yrkandena 12, 17 och 21, 2021/22:1296 av och (båda S) och 2021/22:1399 av m.fl. (S), 2021/22:1430 av och (båda S), 2021/22:1697 av (S) yrkande 1, 2021/22:2891 av (SD) och 2021/22:4065 av m.fl. (MP) yrkande 34. Jag anser liksom utskottet att tidsbegränsade anställningar fyller en nödvändig funktion på arbetsmarknaden. Det måste gå att ta in vikarier när anställda är föräldralediga eller sjuka, och det måste gå att anställa extrapersonal vid tillfälliga arbetsanhopningar eller när det behövs specifik kunskap . Jag anser dock att det finns goda skäl till att tillsvidareanställning är och ska vara norm på den svenska arbetsmarknaden. En anställningsrelation är grundläggande ojämlik eftersom arbetsgivaren förfogar över rätten att leda och fördela arbetet och över en avgörande del av den anställdes ekonomiska livsvillkor. Tryggheten i att kunna utgå från att anställningsförhållandet fortgår tills vidare har en viktig funktion för den enskilde både i snäv ekonomisk bemärkelse och mer allmänt som samhällsmedborgare. Det blir därför problematiskt – och har vidare implikationer – att många arbetsgivare systematiskt använder tidsbegränsade anställningar för att täcka permanenta arbetskraftsbehov, därför att det är bekvämt att ha en flexibel personalstyrka. Tidsbegränsade anställningar innebär ett större mått av otrygghet för arbetstagaren. En tydlig följd av otrygga anställningar är att de överlag leder till otrygga liv. Otrygga anställningar är också en stor källa till stress och oro, framför allt bland unga. Jag konstaterar att det råder stora skillnader mellan olika grupper när det gäller hur vanligt det är med tidsbegränsade anställningar. Arbetare, kvinnor, utomeuropeiskt födda och unga är överrepresenterade. I vissa branscher är tidsbegränsade anställningar snarare regel än undantag. Det gäller framför allt i kvinnodominerade arbetaryrken inom vård och omsorg, handel samt hotell- och restaurangbranschen. Särskilt oroväckande är det att de mest osäkra formerna av tidsbegränsade anställningar, såsom allmän visstid och olika former av behovsanställningar, är de former av tidsbegränsade anställningar som har ökat mest . Jag anser att en nödvändig väg framåt är åtgärder för att få till stånd ett system där bl.a. objektiva kriterier avgör när det är tillåtet med visstidsanställningar och där tiden som någon ska kunna vara visstidsanställd hos samma arbetsgivare begränsas ytterligare. Åtgärder behövs också för att komma till rätta med det missbruk som finns av både intermittenta anställningar och vikariatsanställningar. Vidare anser jag att bristen på skydd av sysselsättningsgraden i anställningen för med sig tydliga problem för arbetstagarna och således behöver åtgärdas. Ytterligare ett problemområde där dagens regelverk är otillfredsställande och där insatser från regeringen är nödvändiga är situationen för provanställda. Det finns också skäl att överväga insatser för att garantera att bestämmelsen om föreningsrättens okränkbarhet i 8 § medbestämmandelagen efterlevs i verkligheten. Vidare behöver det göras ändringar för att lokalt fackligt förtroendevalda fullt ut ska kunna kontrollera underentreprenörer som en del av en entreprenörskedja. Jag ser också behov av åtgärder för att skapa trygghet för personer som utför arbete i subventionerade anställningar. Jag beklagar att utskottet inte ser att det finns skäl till initiativ för att stärka anställningstryggheten. Jag motsätter mig utskottets bedömning att den principöverenskommelse som träffats av några av parterna på den svenska arbetsmarknaden och regeringens pågående arbete ska vara styrande och tillräckligt för förändringar på området. Det finns inga garantier för att den vägen kommer att leda till en rimlig balans mellan arbetsgivarnas och arbetstagarnas olika behov av flexibilitet och anställningstrygghet. Jag anser att regeringen bör ta initiativ till följande åtgärder. • Anställningsskyddslagen ändras så att allmän visstidsanställning utgår och det i stället införs objektiva kriterier för när det är tillåtet med visstidsanställningar. • Slutbetänkandet Tid för trygghet (SOU 2019:5) remitteras. • Regelverket om vikariat i anställningsskyddslagen förtydligas så att det tydligare framgår att det måste finnas ett personsamband. • Anställningsskyddslagen ändras så att regelverket för arbetsbrist blir tillämpligt om en arbetsgivare avser att omreglera den anställdes sysselsättningsgrad. • Anställningsskyddslagen ändras så att det tydligt framgår att arbetsgivaren dels ska ange skäl för att en provanställning avslutas , dels ska ge löpande återkoppling till den provanställde i syfte att göra det möjligt för arbetstagaren att anpassa sig till arbetsgivarens krav och förväntningar. • Medbestämmandelagen ses över för att stärka skyddet mot föreningsrättskränkning. • Lagen om facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen och lagen om entreprenörsansvar för lönefordringar ses över för att stärka möjligheten för lokalt fackligt förtroendevalda att kontrollera underentreprenörer som en del av en entreprenörskedja. • Det införs en skyldighet för arbetsgivare som anställer personer med subventioner att utfärda ett arbetsintyg till den anställde när anställningen upphör. • Regelverket ändras så att alla som utför arbete i subventionerade anställningar omfattas av anställningsskyddslagen. Stärkt skydd för arbetstagare, punkt 2 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4065 av m.fl. (MP) yrkande 34 och 2021/22:461 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkandena 1, 2 och 4–6, 2021/22:464 av m.fl. (V) yrkande 2, 2021/22:469 av m.fl. (V) yrkandena 12, 17 och 21, 2021/22:1296 av och (båda S), 2021/22:1399 av m.fl. (S), 2021/22:1430 av och (båda S), 2021/22:1697 av (S) yrkande 1 och 2021/22:2891 av (SD). Arbete är för många en viktig friskfaktor, och jag anser inte att vi som samhälle kan tacka nej till människor som vill fortsätta att bidra genom arbete. I likhet med utskottet konstaterar jag att den som arbetar har rätt att arbeta kvar i sin anställning fram till . Gränsen kommer relativt snart också att höjas till . Till skillnad från utskottet menar jag dock att lagstiftningen i denna del inte är tillräcklig utan att rätten att kvarstå i anställningen enligt anställningsskyddslagen bör höjas ytterligare. Jag anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om att höja gränsen för rätten att kvarstå i anställningen i enlighet med vad som anförts ovan. Turordningsreglerna, punkt 3 (V) av Ciczie Weidby (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:461 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkande 8 och 2021/22:1466 av Boriana (M), 2021/22:2565 av m.fl. (SD) yrkande 3, 2021/22:4043 av (M) yrkande 1 och 2021/22:4198 av m.fl. (KD) yrkande 27. Jag kan i likhet med utskottet konstatera att parternas principöverenskommelse och den utredning av arbetsrätten som har baserats på överenskommelsen (Ds 2021:17) innehåller förslag om att utöka möjligheten till undantag från turordningsreglerna i anställningsskyddslagen. Till skillnad från vad utskottet tycks anse menar jag att det är ett olyckligt förslag som ökar otryggheten för alla anställda, oavsett företagets storlek. Utökade undantag från turordningsreglerna riskerar i synnerhet att slå mot äldre arbetstagare eftersom ett mindre starkt regelverk ger arbetsgivarna möjlighet att byta ut äldre arbetskraft mot yngre. Arbetsgivarnas möjlighet att göra undantag från turordningen vid uppsägning på grund av arbetsbrist behöver inskränkas – inte utökas. Arbetstagarnas anställningsskydd behöver stärkas – inte försvagas. Anställningsskyddslagen, utan undantagsregeln, ger parterna tillräckligt utrymme att förhandla fram lösningar vid uppsägningar vid arbetsbristsituationer som är både rättssäkra för den enskilde och motsvarar behoven på arbetsplatsen. Nyckelpersoner var genom kravet på tillräckliga kvalifikationer skyddade redan innan undantagsregeln infördes . Jag anser att det är hög tid att slå vakt om de grundläggande intentionerna med anställningsskyddslagen och avskaffa möjligheten till undantag. Jag anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om att ta bort rätten för arbetsgivare i företag med högst tio anställda att ensidigt undanta två personer från turordningen ur 22 § anställningsskyddslagen. Turordningsreglerna, punkt 3 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4198 av m.fl. (KD) yrkande 27 och 2021/22:461 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkande 8, 2021/22:1466 av Boriana (M), 2021/22:2565 av m.fl. (SD) yrkande 3 och 2021/22:4043 av (M) yrkande 1. Med ekonomins tvära kast förändras villkoren för företagen, och då krävs det att företagen kan ställa om och behålla nyckelpersoner. Annars utgör bristen på flexibilitet ett skäl för många företag att tveka inför att anställa. I likhet med utskottet konstaterar jag att både parternas principöverenskommelse och regeringens lagrådsremiss innehåller skrivningar som pekar i riktning mot en moderniserad arbetsrätt, vilket jag också välkomnar. Jag noterar också att just undantag från turordningen i anställningsskyddslagen är ett område som uttryckligen pekas ut som i behov av förändring.