bet · H901FöU6 · 2022-02-03 00:00:00 — Utredningsbetänkandet bereds nu inom och enligt () planeras för att de delar som inte kräver lagändring utan som regleras i förordning, alltså beredskapsmyndigheter, sektorer, civilområden och MSB, ska beslutas . beslutade regeringen om direktiv till en parlamentariskt sammansatt kommitté som bl.a. ska se över om grundlagen bör ändras för att möjliggöra ett ökat utrymme för en regering att besluta föreskrifter om det uppkommer ett allvarligt läge i fredstid som kräver ett snabbt agerande. I uppdraget ingår även att se över krigsdelegation och vissa bestämmelser om arbetsformer (dir. 2021:80). Uppdraget ska redovisas . redovisade kommittén för förbättrat skydd för totalförsvaret sitt slutbetänkande (SOU 2019:34). Regeringen anger i skrivelse 2020/21:75 att ärendet har remissbehandlats och bereds nu inom . behandlade försvarsutskottet motionsyrkanden om att inrätta ett nationellt säkerhetsråd och andra förändringar i den centrala samordningen och organisationen av totalförsvaret i betänkandet Totalförsvaret 2021–2025 (bet. 2020/21:FöU4). Utskottet framhöll att ändamålsenliga och tydliga lednings- och ansvarsförhållanden är avgörande för ett stärkt totalförsvar. Utskottet ville dock inte föregripa den utredning som pågick och regeringens beslut om en struktur för ansvar, ledning och samordning inom civilt försvar på central, högre regional och lokal nivå genom att föreslå ett nationellt säkerhetsråd eller en beredskapskommission och avstyrkte därför motionsyrkanden om detta. Ett par motionsyrkanden om att inrätta ett nationellt säkerhetsråd har även tidigare behandlats av . beslutade i enlighet med förslag att tillkännage för regeringen att det borde göras en översyn av den centrala krisledningsorganisationen med inriktningen att inrätta ett nationellt säkerhetsråd för krisledning vid Statsrådsberedningen (bet. 2018/19:KU28, rskr. 2018/19:214). I sitt ställningstagande anförde följande: Ledningen av krishantering måste organiseras så att den speglar dagens komplexa hotbild och risker. I baseras krisberedskapen på ansvarsprincipen, dvs. den myndighet som har ansvaret för en verksamhet under normala förhållanden har det även under en kris. katastrofkommission pekade på vissa svagheter hos ansvarsprincipen (SOU 2015:104). Det handlade exempelvis om att signalerna från en myndighet som inte förmår lösa en kris på egen hand fördröjs. Kommissionen ansåg också att närhet till statsministern är av stor vikt för att ge krisledningen auktoritet i förhållande till fackdepartementen. Mot den bakgrunden anser utskottet att regeringen bör göra en översyn av den centrala krisledningsorganisationen med inriktningen att skapa ett nationellt säkerhetsråd för krisledning vid Statsrådsberedningen. På så sätt skulle krisledningen få en tydligare ställning högt upp i hierarkin. Just närheten till statsministern är av stor vikt för att ge krisledningen auktoritet i relationen till fackdepartementen. Det nya nationella säkerhetsrådet bör därför ledas av statsministern och utgöra knutpunkten i den centrala krisledningsorganisationen. Rådet bör arbeta med frågor som rör rikets säkerhet i bred bemärkelse och fånga upp och bereda strategiska säkerhetsfrågor som inte har en naturlig hemvist i ett enskilt fackdepartement. Utskottet har tidigare uttalat att inte har till uppgift att fatta beslut i frågor som rör organisation. Utskottet anser emellertid att frågan om utformningen av den centrala krisorganisationen inte är begränsad till hur bör vara organiserat utan gäller hanteringen av nationell krisledning i vidare mening. Sammantaget finner utskottet att bör tillkännage för regeringen vad utskottet anför om en översyn av den centrala krisledningsorganisationen med inriktningen att inrätta ett nationellt säkerhetsråd för krisledning vid Statsrådsberedningen. Därmed tillstyrker utskottet motionsyrkandena. När på nytt behandlade ett motionsyrkande om att inrätta ett nationellt säkerhetsråd framförde utskottet att det fanns ett tillkännagivande i frågan och noterade att bl.a. ska utvärdera hur krisorganisationen har fungerat under pandemin. Mot den bakgrunden fann inte att det fanns skäl för att besluta om något ytterligare tillkännagivande om ett nationellt säkerhetsråd (bet. 2020/21:KU22). Regeringen beslutade att tillsätta en kommitté i form av en kommission med uppdrag att utvärdera regeringens, berörda förvaltningsmyndigheters, regionernas och kommunernas åtgärder för att begränsa spridningen av det virus som orsakar sjukdomen covid-19 och spridningens effekter (dir. 2020:74). Kommissionen ska bl.a. utvärdera hur krisorganisationen inom , berörda förvaltningsmyndigheter, regioner och kommuner har fungerat under pandemin. Uppdraget ska slutredovisas . I fråga om organisation för krishantering meddelade statsministern i regeringsförklaringen att kansliet för krishantering, som har sorterat under , kommer att flyttas till Statsrådsberedningen. På regeringens webbplats anges att förändringen gäller fr.o.m. . I sitt anförande vid informerade försvarsministern att regeringen avser att fatta beslut om en ny nationell säkerhetsstrategi . Utrikesministern anförde vid det sammansatta försvars- och utrikesutskottets sammanträde att regeringen avser att samverka med med anledning av strategin. Den nuvarande nationella säkerhetsstrategin beslutades av regeringen . I strategin anges att syftet är att stärka förmågan att effektivt och samordnat förebygga och möta omedelbara och långsiktiga hot och utmaningar. Förmågan att stå emot hybridhot Totalförsvarsbeslutet tog sin utgångspunkt i krav på förmåga att kunna möta en bredd av olika hot, vilket utskottet lägger stor vikt vid. I likhet med regeringen anser utskottet att det behövs en ökad förmåga och planering för att möta den breddade hotbild som är aktuell i alla konfliktnivåer. Utskottet står fast vid sin bedömning från totalförsvarsbeslutet att kan bli utsatt för en kombination av olika maktmedel och att hybridhot, icke-linjär krigföring och antagonistiska hot inom olika delar av samhället liksom militära operationer kan utgöra komponenter av konflikter och krig i närområdet. Utskottet delar regeringens bedömning att förmågan att identifiera och hantera denna typ av hot måste förbättras inom myndigheter och i krisberedskapssystemet samlat, då samhällets krisberedskapsförmåga är en viktig del för att samlat kunna hantera allvarliga händelser. En utvecklad underrättelsesamverkan mellan myndigheter i det militära och det civila försvaret, Försvarsmaktens stöd till civila myndigheter och ett stärkt säkerhetsskydd utgör viktiga delar av arbetet. Utskottet noterar regeringens bedömning att ansvariga myndigheter i ökad utsträckning bör inkludera perspektivet om hybridhot i sin planering och eftersom utskottet utgår från att regeringen följer upp detta, och att övningsverksamheten för att stärka totalförsvarsförmågan genomförs på det sätt som framkommer i totalförsvarsbeslutet, ser inte utskottet nu skäl att vidta några ytterligare åtgärder. Motion 2021/22:3640 (M) yrkande 14 avstyrks därför. Eftersom hybridhot är av gränsöverskridande karaktär krävs internationellt samarbete för att bemöta problematiken och agera samlat. Utskottet ser positivt på samarbetet inom bl.a. EU och Nato för att identifiera, förebygga och bemöta hybrida hot och välkomnar att arbetet intensifieras ytterligare framöver. Utskottet ser dock inte skäl att vidta ytterligare åtgärder och avstyrker därför motionsyrkande 15 i ovan nämnda motion. Utskottet betonar fortsatt vikten av en god författningsberedskap och framhåller – liksom det gjorts i betänkandena /18:FöU7, 2018/19:FöU7, 2019/20:FöU7, 2020/21:FöU4 och 2020/21:FöU7 – att ändamålsenliga och tydliga lednings- och ansvarsförhållanden för att skapa samordning inom det civila försvaret som mellan det civila och det militära försvaret är avgörande för ett stärkt totalförsvar. Utskottet noterar att strukturer och lagstiftning inom totalförsvaret och krisberedskapen ses över i flera utredningar och att regeringen bereder utredningsförslagen från betänkandet om civilt försvar, som bl.a. gäller en organisatorisk plattform för planering och operativ hantering av fredstida kriser, höjd beredskap och ytterst krig. En parlamentariskt sammansatt kommitté har tillsatts med uppdrag att göra en översyn av förutsättningarna för legalt handlande vid fredstida kriser och har i uppdrag att utvärdera hur krisorganisationen inom , berörda förvaltningsmyndigheter, regioner och kommuner har fungerat under pandemin. Utskottet noterar också att behovet av en beredskapspolis ses över inom ramen för MSB:s uppdrag om personalbehov vid höjd beredskap och att regeringen aviserat att ytterligare lagskärpningar behöver göras inom säkerhetsskydd . Vidare bidrar det nationella cybersäkerhetscentret och den nya myndigheten för psykologiskt försvar till förmågan att hantera en bred hotbild. Mot bakgrund av regeringens pågående beredningar och i avvaktan på resultatet av pågående och aviserade utredningars arbete ser utskottet inte skäl att föreslå ytterligare åtgärder för tillfället. Motion 2021/22:4039 (M) yrkandena 4 och 6 och 2021/22:3640 (M) yrkande 1 avstyrks därmed. Utskottet understryker att ledningen av krishantering behöver vara organiserad så att den är ändamålsenlig utifrån dagens komplexa hotbild och risker. Ändamålsenliga och tydliga lednings- och ansvarsförhållanden är avgörande för ett stärkt totalförsvar. Utskottet konstaterar att tillkännagav för regeringen att det borde göras en översyn av den centrala krisledningsorganisationen med inriktningen att inrätta ett nationellt säkerhetsråd för krisledning vid Statsrådsberedningen. Utskottet emotser regeringens slutbehandling av tillkännagivandet. Utskottet noterar också att regeringen nu genomför organisationsförändringar inom som knyter krishanteringen närmare statsministern, att bl.a. utvärderar hur krisorganisationen har fungerat under pandemin samt att beslut ska tas om en struktur för ansvar, ledning och samordning inom civilt försvar. Mot den bakgrunden finner inte utskottet skäl för att nu besluta om något ytterligare tillkännagivande till regeringen i fråga om ett nationellt säkerhetsråd. Motionsyrkandena med förslag om nationellt säkerhetsråd avstyrks därför. Regeringen har aviserat att den nu gällande nationella säkerhetsstrategin, som togs fram 2017, ska ersättas av en ny strategi . Utskottet noterar att utrikesministern vid utskottssammanträdet meddelade att regeringen avser att samverka med med anledning av den nationella säkerhetsstrategin, vilket utskottet välkomnar. Att det finns ett brett samförstånd om den nationella säkerheten är av betydande värde inte minst mot bakgrund av det försämrade säkerhetspolitiska läget i närområde och i . Utskottet förutsätter att totalförsvarsbeslutet utgör en viktig utgångspunkt i den nya strategin. Utskottet emotser en kommande samverkan och finner inte skäl att vidta några fler åtgärder. Motionsyrkandena som avser en nationell säkerhetsstrategi avstyrks därmed. Det militära försvarets förmåga Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden om det militära försvarets förmåga. Jämför reservation 8 (C), 9 (KD) och 10 (SD). m.fl. (SD) föreslår i kommittémotion 2021/22:2531 att ställer sig bakom det som anförs i motionen om ledning och samverkan. Motionärerna anför att ledningscentraler och andra mål som kan vara värdefulla för en angripare ska ha tillgång till bergrum eller på annat sätt skyddas och att den högsta ledningen och ledningscentralernas staber ska ha en hög beredskap och öva kontinuerligt. De anser också att samarbetet mellan försvarsgrenarna framöver bör utökas till att omfatta även våra nordiska grannländer (yrkande 4). m.fl. (C) anför i kommittémotion 2021/22:3233 att krigsdugligheten ska öka inom alla krigsförband (yrkande 1) och att hela krigsorganisationen ska vara färdigorganiserad till 2030 (yrkande 2). Motionärerna framhåller att Försvarsberedningens betänkande Värnkraft ska genomföras i sin helhet om den ekonomiska ramen höjs 2026–2030 och att medlen ska användas till förmågehöjande insatser i stridskrafterna. När det gäller flygvapnet ska bl.a. fler robotar tillföras, förmågan att kunna basera flygstridskrafterna på spridda krigsbaser ska förstärkas och omsättningen av bl.a. radarsystem till sensorkedjan tidigareläggas (yrkande 3). Inom marinen behöver amfibieförbanden åtminstone förstärkas ytterligare materiellt med nya stridsbåtar i enlighet med vad som aviserats i försvarsbeslutet (yrkande 4). I fråga om armén ska bl.a. den påbörjade förstärkningen fortsätta, ett modernt luftburet luftvärn anskaffas, divisionsförmågan förstärkas med en ingenjörsbataljon och uthålligheten i krig förstärkas (yrkande 5). Motionärerna understryker också vikten av att försvaret utvecklas så att hela landet kan försvaras (yrkande 7). I kommittémotion 2021/22:3908 av m.fl. (KD) anför motionärerna att försvaret ska ha förmåga att försvara hela och att det är av största vikt att den andra av två brigader blir krigsanvändbar i närtid. ska ha tre helt klara brigader och också ha satt upp de två stridsgrupper som är avsedda att försvara respektive (yrkande 14). beslutade om inriktningen för Försvarsmaktens krigsorganisation . Utskottet anförde i sitt betänkande att man i huvudsak delade Försvarsberedningens och Försvarsmaktens bedömningar om hur krigsorganisationen skulle utvecklas –2030 och tillstyrkte det förslag till inriktning av Försvarsmaktens krigsorganisation som regeringen hade lämnat (bet. 2020/21:FöU4, rskr. 2020/21:135). Utskottet såg den föreslagna krigsorganisationen som en helhet och fann inte skäl att ompröva enskilda delar eller förstärkningar av denna. Utskottet lade också stor vikt vid att får en resultatredovisning av organisationens utveckling, och välkomnade också propositionens utgångspunkt att Försvarsberedningens rapport skulle genomföras i sin helhet om den ekonomiska ramen höjs åren 2026–2030. Utskottet anförde att man lägger vikt vid att utvärdera förverkligandet av försvarsbeslutet och betonade betydelsen av en kontrollstation 2023 som kan utvärdera om förstärkningen och kostnadsutvecklingen är i fas med beslut. beslutar om inriktningen för Försvarsmaktens anskaffning och vidmakthållande av försvarsmateriel i ett tolvårsperspektiv. beslutade att godkänna investeringsplaner för anskaffning respektive vidmakthållande av försvarsmateriel för perioden –2031 (bet. 2021/22:FöU1, rskr. 2021/22:94). I budgetpropositionen redovisar regeringen att Försvarsmakten har getts i uppdrag att genomföra den inriktning som beslutat för krigsorganisationen och att genomförandet av inriktningen i propositionen Totalförsvaret 2021–2025 står i fokus . Inriktningen innebär en utökning av krigsorganisationen, bl.a. inom armén, och att ledning och logistik förstärks. Brigaderna framhålls som kärnan i arméstridskrafternas förmåga att möta ett väpnat angrepp och regeringen redovisar sin avsikt att prioritera arbetet med att organisera tre mekaniserade brigader . När det gäller flygvapnet anger regeringen bl.a. att ytterligare jaktrobotar ska tillföras och att förstärkningen av flygbasorganisationen och förmågan till spridning av flygstridskrafter är viktiga för att nå de mål för den operativa förmågan som regeringen beslutat om . Marinen ska fortsätta utvecklas för att kunna möta ett väpnat angrepp och upprätthålla den territoriella integriteten med fokus på . Inriktningen innebär också ökad övningsverksamhet och omfattande materielinvesteringar. Regeringen redovisar att de anslagsökningar som beslutat om kommer att möjliggöra successiv materieluppfyllnad, vilket är en förutsättning för krigsförbandens utveckling. Regeringen anger vidare att man har beslutat om mål för Försvarsmaktens operativa förmåga som bl.a. innebär att Försvarsmakten ska öka vissa förmågor vid krig samt i fredstid. I totalförsvarspropositionen redovisades 17 prioriterade åtgärder som ska inplaneras vid utökad ekonomisk ram, exempelvis ska flygvapnet tillföras fler robotar, amfibieförbanden förstärkas materiellt med fler nya stridsbåtar och modernt buret luftvärn anskaffas till armén. Försvarsmakten har i regleringsbreven getts i uppdrag att påbörja en planering för ett möjligt genomförande av dessa 17 åtgärder. Ett genomförande förutsätter särskilda beslut och att den ekonomiska ramen för perioden –2030 höjs. Utskottet lägger stor vikt vid genomförandet av försvarsbeslutet och vid att de beslutade målen uppnås. Tidigt in på försvarsperioden har ännu inte mottagit den redovisning som regeringen aviserat i budgetpropositionen om den nya krigsorganisationens utveckling och den operativa förmågans utveckling , vilket utskottet emotser framöver. Utskottet kan ändå konstatera att regeringen, med utgångspunkt i försvarsbeslutet, har gett Försvarsmakten i uppdrag att utveckla den beslutade krigsorganisationen som ska vara uppfylld 2030 samt att myndigheten har fått i mål att öka sin förmåga i krig respektive fred. Regeringen har vidare i Försvarsmaktens regleringsbrev gett myndigheten i uppdrag att planera för ett genomförande av ytterligare åtgärder som anges i totalförsvarspropositionen, och som förutsätter en ökning av den ekonomiska ramen 2026–2030. Utskottet noterar regeringens avsikt att prioritera arbetet med att organisera tre mekaniserade brigader och utgår i fråga om detta från att regeringen även beaktar de rekommendationer som lämnade i sin rapport om arméstridskrafternas utveckling. Utskottet kan vidare konstatera att en kontrollstation 2023 ska utvärdera om förstärkningen och kostnadsutvecklingen är i fas med beslut om inriktning och ekonomisk ram för totalförsvaret. När det gäller ledningsfunktionen har regeringen redogjort för arbetet med att åstadkomma en förstärkt ledningsförmåga i totalförsvarspropositionen och såväl Försvarsberedningen som regeringen har betonat vikten av att de operativa ledningsfunktionerna är tillräckligt säkra och robusta för att möjliggöra det militära försvarets behov av ledning i krig. Mot bakgrund av vad som anförts ovan finner utskottet inga skäl att vidta fler åtgärder och avstyrker därför samtliga motionsyrkanden. Materielförsörjning, försvarsindustri och export Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om materielförsörjning, försvarsindustri, export och utredning av effektivitet och roll. Jämför reservation 11 (M), 12 (SD), 13 (KD), 14 (M), 15 (M), 16 (M, L) och 17 (SD). m.fl. (M) yrkar i kommittémotion 2021/22:3643 på ökad försörjningssäkerhet i det militära försvaret (yrkande 1). I samma motion framhåller motionärerna att principerna för den framtida materielanskaffningen kommer att ha stor påverkan på försvarsindustrins möjligheter att verka och att det därför behövs ett samlat grepp. De föreslår att det ska tas fram en försvarsindustristrategi för en konkurrenskraftig försvarsindustri i som kompletterar den nya materielförsörjningsstrategin (yrkande 2). Motionärerna anser också att det behövs ett forum för strategisk dialog mellan försvarsmyndigheter och försvarsföretag. Ett sådant försvarsindustriråd skulle fungera som en gemensam arena för att diskutera påverkan av framtida teknologier och strategiska vägval (yrkande 4). I samma motion föreslår motionärerna att åtgärder ska vidtas för att stärka exportfrämjandet på försvarsmarknaden (yrkande 19). Motionärerna tar även upp frågor om effektivitet och ökade omkostnader i myndigheten. Motionärerna anser att det finns skäl att se över effektiviteten och kompetensförsörjningen hos och föreslår att det tillsätts en utredning som ser över dessa frågor (yrkande 22). En utredning av föreslås även i kommittémotion 2021/22:2531 av m.fl. (SD). Motionärerna anser att utredningen bör syfta till att effektivisera myndighetens verksamhet och ta upp frågan om huruvida myndighetens verksamhet bör bedrivas som enskild myndighet eller inte (yrkande 9). I samma motion beskriver motionärerna vilka principer som de anser ska vara ledande för försvarets materielförsörjning (yrkande 6). I kommittémotion 2021/22:3908 av m.fl. (KD) anför motionärerna vilka komponenter som en samlad strategi för materielförsörjningen bör innehålla. Det gäller exempelvis hur vi säkerställer tillgången till utländsk försvarsmateriel även vid kriser och konflikter i vår omvärld och inom vilka försvarsrelaterade teknologiområden vi till rimliga kostnader kan upprätthålla en hög och internationellt konkurrenskraftig nivå (yrkande 30). Frågor om strategi och principer för materielförsörjningen samt frågor om försvarsindustri och exportfrämjande har tidigare beretts av utskottet bl.a. i betänkandet om totalförsvaret 2021–2025 (bet. 2020/21:FöU4) och i betänkandet om försvarspolitik (bet. 2019/20:FöU6). Motionsyrkanden har även beretts bl.a. i betänkandena /17:FöU3 och 2017/18:FöU3. I betänkandet om totalförsvaret 2021–2025 välkomnade utskottet att regeringen hade gett en särskild utredare i uppdrag att redovisa en materielförsörjningsstrategi för det militära försvaret och att en parlamentariskt sammansatt referensgrupp knöts till utredningen. Utredningen skulle omfatta ett antal centrala frågeställningar kopplade till materielförsörjningen i det militära försvaret som bl.a. rörde försörjningstrygghet, försvarsindustrin och hur staten bör hantera väsentliga säkerhetsintressen. Med hänvisning till att frågorna utgör en helhet som utskottet ansåg borde behandlas samlat och att det inte fanns skäl att föregripa utredningens resultat avstyrkte utskottet motionsyrkanden som gällde strategi och principer för materielförsörjningen samt försvarsindustri och exportfrämjande. I samma betänkande konstaterade utskottet att de materielförsörjningsprinciper som fastställdes och som återupprepades i försvarsbeslutet alltjämt gäller, men att det är viktigt att i tillämpningen beakta det ökade fokuset på nationellt försvar och väpnat angrepp, kraven på försörjningstrygghet, väsentliga säkerhetsintressen och förändrade internationella förutsättningar. När det gäller motionsyrkanden om att utreda roll och effektivisera verksamheten har utskottet i tidigare beredningar av frågan anfört att reformen när det gäller ansvarsfördelning och finansiell styrmodell som infördes kan bidra till ökad kostnadskontroll och spårbarhet. Utskottet har utgått från att regeringen ska följa FMV:s leveransförmåga och effektivitet och har därför inte sett skäl att tillstyrka motionsyrkandena (bet. 2020/21:FöU4 och bet. 2019/20:FöU6). Det kan vidare noteras att utskottet löpande har uppmärksammat frågor om effektiviteten i materielförsörjningen vid beredningen av statens budget för utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap. I budgetbetänkandet konstaterade utskottet, mot bakgrund av betänkande (SOU 2018:7) och Statskontorets bedömning om FMV:s ökande omkostnader för att upphandla försvarsmateriel, att omkostnader som andel av de fakturerade intäkterna fortfarande låg på sådana nivåer att arbetet med att öka kostnadseffektiviteten i materielförsörjningsprocessen behövde intensifieras ytterligare (bet. 2018/19:FöU1). Utskottet anförde i budgetbetänkandet att det är fortsatt angeläget att säkerställa att både Försvarsmakten och FMV har väl fungerande metoder för ekonomisk styrning, planering och uppföljning. Utskottet framhöll vidare att man utgick från att regeringens översyn av nya resultatindikatorer skulle ta sin utgångspunkt i den nya finansiella styrmodellen. Utskottet bedömde att en sådan översyn kunde ge möjlighet att följa hur materielprocessen effektiviseras under den kommande inriktningsperioden. I budgetbetänkandet konstaterade utskottet också att materielförsörjningsprocessen är förknippad med ett antal risker och utmaningar. Utskottet anförde att man har uppfattat att mer substantiella resultat av effektiviseringar för att sänka materielförsörjningskostnaderna hade uteblivit och fann det därför oroande att regeringen har konstaterat att de underlag som använts för att beräkna materielförsörjningskostnaderna inte längre var tillgängliga (bet. 2020/21:FöU1).