bet · H901UbU7 · 2022-02-04 00:00:00 — Det underlättar bl.a. vid elevers byten av studievägar. Regeringen instämmer och bedömer att det är viktigt med möjligheter till smidiga övergångar inom och mellan skolformer. Det kan t.ex. gälla elever som av olika skäl gör avbrott i sin utbildning och som behöver komplettera den senare, men också för elever som går på gymnasieskolans introduktionsprogram och som ska fortsätta sina studier i ämnen inom ramen för ett nationellt program. Förslaget kan enligt regeringen främja elevers övergångar, bl.a. från introduktionsprogram till nationella program. Regeringen anser också att indelningen i nivåer bör ge en tydlighet och stödja en likvärdig undervisning och utbildning. Regeringen bedömer vidare att konstruktionen ger bättre möjligheter för t.ex. nyanlända elever som har med sig ämneskunskaper från sin tidigare skolgång att, om det bedöms lämpligt, kunna gå in på en högre nivå i ett ämne än om ämnen hade konstruerats som större helheter, utan synlig nivåindelning. Konstruktionen med indelning i nivåer kan dessutom underlätta samläsning mellan program och årskurser. För varje nivå i ämnet ska det anges hur många gymnasie- eller gymnasiesärskolepoäng som nivån omfattar. Betyg ska sättas efter varje nivå men godkänt betyg på en högre nivå i ämnet ska ersätta tidigare nivåbetyg För att eleverna fortlöpande ska få en tydlig återkoppling på hur de ligger till och dessutom ha bevis på sina kunskaper om de av något skäl avbryter utbildningen finns det skäl att som utredningen föreslår sätta betyg efter varje nivå i ämnet. Betyget bör spegla elevens kunskaper i ämnet på den nivå betyget avser i förhållande till betygskriterierna som gäller för hela ämnet. Godkända betyg på högre nivåer bör anses omfatta även lägre nivåer i ämnet och därmed ersätta betyg på lägre nivåer. Med en sådan konstruktion kommer eleven bara att ha ett godkänt betyg i ämnet oavsett hur många nivåer i ämnet hon eller han har läst. Regeringen anser att betyg efter varje nivå i ämnet innebär en viktig återkoppling till eleven om var eleven befinner sig kunskapsmässigt. Detta bör motivera eleven att genomföra utbildningen. En sådan ordning medför också att det finns tydlig information om hur mycket eleverna kan i ett ämne om de byter lärare, program, skola eller skolform inför en ny termin. Slutligen kan ett betyg på en lägre nivå i ämnet än vad som ingår i elevens studieplan komma att utgöra elevens betyg i ämnet om eleven avbryter sina studier. Regeringen anger att i samband med utformningen av ämnesplaner behöver tillsammans med UHR analysera eventuella behov av förändringar relaterat till behörighet och urval till högre studier med anledning av ett införande av ämnesbetyg. Ämnesbetyg ska även införas i komvux Modellen för ämnesbetyg ska användas i komvux på gymnasial nivå och komvux som särskild utbildning på gymnasial nivå I utbildning inom vuxenutbildning på gymnasial nivå och vuxenutbildning som särskild utbildning på gymnasial nivå ska betyg sättas i ämnen efter varje avslutad nivå. När ett godkänt betyg sätts på en högre nivå i ett ämne med flera nivåer ska betyget även anses omfatta lägre nivåer och ersätta betyg som har satts på sådana nivåer. Detta ska gälla även om betygen på de lägre nivåerna har satts inom gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan. Det ska införas en bestämmelse i skollagen som upplyser om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen kan meddela föreskrifter om att utbildning där betyg inte sätts får bedrivas i form av kurser inom vuxenutbildning på gymnasial nivå och vuxenutbildning som särskild utbildning på gymnasial nivå. Skälen för regeringens förslag Det är angeläget att den flexibilitet och individanpassning som är efterfrågad inom vuxenutbildningen kvarstår även med ämnesbetyg Av propositionen framgår bl.a. följande. Utgångspunkten för komvux på gymnasial nivå och komvux som särskild utbildning på gymnasial nivå ska alltså vara den enskildes behov och förutsättningar. Det förutsätter bl.a. att det behövs en flexibilitet i både organisation och upplägg av utbildning. Det ska bl.a. gå att kombinera utbildning inom olika delar av komvux, exempelvis studier inom svenska för invandrare (sfi) med yrkesämnen, och att kombinera studier med arbete. Regeringen anser att det är angeläget att den flexibilitet och individanpassning som kursutformningen medger även fortsatt värnas i komvux. Regeringen anser dock att möjligheter till smidiga övergångar mellan ungdomsskolan och vuxenutbildningen bör bibehållas och inte försvåras. Av den anledningen är det av stor vikt att systemet mellan ungdomsskolan och vuxenutbildningen hålls samman. Regeringen bedömer således att utbildningen bör bedrivas i ämnen och nivåer på samma sätt som i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Det ska vara möjligt att pröva för ämnesbetyg i komvux Den som är bosatt i landet och vill ha betyg från vuxenutbildning på gymnasial nivå eller vuxenutbildning som särskild utbildning på gymnasial nivå ska ha möjlighet att genomgå prövning i alla ämnen som det sätts betyg i och på samtliga nivåer i dessa ämnen. Detta ska även gälla den som har fått betyg i ämnet och även om betyget omfattar den nivå i ämnet som prövningen gäller. Den som är elev i gymnasieskolan eller i gymnasiesärskolan ska dock inte få genomgå prövning på en viss nivå i ett ämne om eleven har fått minst betyget E på den nivån. Prövning i ett ämne ska bara få göras hos en huvudman som anordnar utbildning i ämnet på den nivå som prövningen gäller. Med prövning i ett ämne avses en bedömning av kunskaper som resulterar i ett betyg som sätts i enlighet med bestämmelserna om betyg och betygsättning. Ett godkänt betyg efter en prövning på en högre nivå i ett ämne med flera nivåer ska även anses omfatta lägre nivåer och ersätta betyg som har satts på sådana nivåer. Detta ska gälla även om de tidigare betygen har satts i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan. Den som är elev i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan och som har fått minst betyget E på ett gymnasiearbete eller gymnasiesärskolearbete ska inte kunna genomgå prövning i komvuxarbete. Skälen för regeringens förslag Av propositionen framgår bl.a. följande. Det ska vara möjligt att genomgå prövning i alla ämnen som det sätts betyg i och på samtliga nivåer i dessa ämnen För elever som behöver komplettera sin utbildning är prövning inom vuxenutbildning (komvux) enligt regeringen en viktig andra chans. gäller att en person som är bosatt i landet och vill ha betyg från komvux ska ha möjlighet att genomgå prövning i alla kurser som det sätts betyg på. Detta gäller även den som har fått betyg på kursen (20 kap. 40 § skollagen). Regeringen anser att de möjligheter som finns till prövning bör behållas vid övergången till ämnesbetyg. Bestämmelserna om prövning behöver dock anpassas till det nya systemet. För att prövningsmöjligheterna inte ska minska jämfört med behöver en elev ha möjlighet att genomgå prövning i alla ämnen som det sätts betyg i. Dessutom behöver elevens kunskaper kunna prövas på den nivå i ämnet som eleven önskar få betyg på även om eleven inte har betyg från eventuella lägre nivåer i ämnet . Modellen för ämnesbetyg påverkar ämnen och ämnesplaner Om det finns särskilda skäl ska flera ämnen få ha en gemensam ämnesplan. Detta ska gälla för gymnasieskolan, gymnasiesärskolan, vuxenutbildning på gymnasial nivå och vuxenutbildning som särskild utbildning på gymnasial nivå. För elever som ska erbjudas modersmålsundervisning i gymnasiesärskolan ska varje språk som ska erbjudas som modersmål vara ett eget ämne. Skälen för regeringens förslag Flera ämnen kan i vissa fall få ha en gemensam ämnesplan Regeringen anser att systemet bör renodlas så att det inte ska vara möjligt att sätta flera betyg på samma nivå i ett ämne. Det som är olika specialiseringar inom ramen för samma kurs kan i fortsättningen antingen vara fråga om olika delar inom en nivå inom ett ämne eller vara fråga om olika ämnen, beroende på om det bedöms att det räcker med ett samlande betyg för olika delar av ett nuvarande ämne eller om det bedöms att det även fortsättningsvis behöver ges ett betyg för varje sådan del. I sistnämnda fall bör olika ämnen konstrueras. Exempelvis skulle t.ex. tyska och franska kunna bli två olika ämnen. Regeringen anser att systemet på så sätt blir renodlat och tydligt, vilket underlättar för såväl lärare som elever. Sådana nya gränsdragningar när det gäller ämnesindelning kommer dock att få konsekvenser för utformningen av de ämnesplaner som finns för ämnen som formellt sett är ett ämne, men som i praktiken behandlas som flera ämnen. I skollagen anges att det för varje ämne i gymnasie- och gymnasiesärskolan samt i vuxenutbildning (komvux) på gymnasial nivå och komvux som särskild utbildning på gymnasial nivå ska finnas en ämnesplan. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om ämnesplaner (16 kap. 21 §, 17 a kap. 11 §, 19 kap. 22 § och 20 kap. 6 §). Det innebär att ett ämne som formellt sett är ett ämne, men som i praktiken behandlas som flera ämnen, bara har en ämnesplan. Regeringen anser att det även fortsatt i huvudsak ska finnas en ämnesplan för varje ämne, men det kan finnas särskilda skäl som motiverar att det bör finnas en gemensam ämnesplan för flera ämnen. Hänsyn bör kunna tas till om det rör sig om ämnen som har en gemensam struktur och progression och där det fungerar med likalydande betygskriterier. Det får anses vara onödigt arbete att ta fram olika ämnesplaner för olika ämnen om ämnesplanerna skulle bli identiska. I stället bör det vara möjligt att i en ämnesplan ange att flera ämnen omfattas av den aktuella ämnesplanen. Detta bör dock övervägas noga, användas restriktivt och enbart där ämnena till sin karaktär är så lika att det inte är befogat att ha olika innehåll i ämnesplanerna. Regeringen föreslår därför att skollagen ska ändras så att huvudregeln ska vara att det för varje ämne ska finnas en ämnesplan, men att flera ämnen ska kunna ha en gemensam ämnesplan om det finns särskilda skäl. Varje språk som erbjuds som modersmål behöver bli ett eget ämne I 19 kap. 4 och 16 §§ skollagen, som avser gymnasiesärskolan, anges att för elever på nationella respektive individuella program som ska erbjudas modersmålsundervisning ska modersmål finnas som ämne. Som modersmål kan samtliga språk bli aktuella. Modersmålsundervisning i såväl gymnasieskolan som gymnasiesärskolan får dock för en elev, utom i ett undantagsfall, inte omfatta mer än ett språk. Undantaget innebär att en romsk elev som kommer från utlandet kan få undervisning i två språk om det finns särskilda skäl (4 kap. 16 § gymnasieförordningen). Eftersom det är möjligt, om än undantagsvis, att läsa mer än ett språk som modersmål behöver det som en konsekvens av införandet av ämnesbetyg göras en anpassning av 19 kap. 4 § skollagen. Det ska precis som när det t.ex. gäller moderna språk bara vara möjligt att få ett ämnesbetyg i ett och samma ämne, vilket innebär att varje språk som ges som modersmål bör vara ett eget ämne som styrs av en ämnesplan. Det är naturligtvis omöjligt att förutse exakt vilka ämnen som kan bli aktuella som modersmål. Det beror på vilka modersmål eleverna har med sig och har rätt att få undervisning i. Det ligger därför i sakens natur att om ett språk saknas som ämne och det inte finns någon ämnesplan att utgå från i planeringen av undervisningen får huvudmannen kontakta som ansvarar för att ta fram ämnesplaner. Om det finns särskilda skäl kan besluta att en befintlig ämnesplan ska gälla även för ett nytt språk och alltså använda en gemensam ämnesplan för flera språk. Det kan handla om att ämnesplanen fungerar avseende progression, innehåll och betygskriterier men också vara fråga om en preliminär lösning tills en ny ämnesplan tagits fram. Regeringen avser med förslaget inte att göra skillnad mellan moderna språk och modersmål. Gemensamma ämnesplaner bör vara möjligt för båda grupperna av språkämnen. Anledningen till att modersmål lyfts särskilt i propositionen är att modersmål som ämne är reglerat i skollagen. Det krävs därför en följdändring av regleringen. Regeringen föreslår därför att för elever som ska erbjudas modersmålsundervisning i gymnasiesärskolan ska varje språk som ska erbjudas som modersmål vara ett eget ämne. Regeringen anser att det kan vara lämpligt med motsvarande ordning i andra skolformer även om ämnet modersmål för dessa inte är reglerat i lag, utan på förordnings- och föreskriftsnivå. En följdändring ska göras i lagen om yrkesförarkompetens Lagen om yrkesförarkompetens ska ändras så att huvudmannen för en gymnasieskola eller vuxenutbildning, där eleven läser ett ämne som innefattar utbildning för yrkesförarkompetens och som har varit föremål för samråd mellan de myndigheter som regeringen bestämmer, inte ska vara skyldig att ha tillstånd enligt lagen. Skälen för regeringens förslag Lagen (2007:1157) om yrkesförarkompetens innehåller bestämmelser om grundläggande kompetens och fortbildning för förare som utför transporter med vissa motorfordon (yrkesförarkompetens). Vidare innehåller lagen bestämmelser om utbildning för sådan kompetens. I lagen anges att den som avser att bedriva utbildningsverksamhet som rör grundläggande kompetens och fortbildning ska ha tillstånd för sådan verksamhet. Det finns dock ett undantag från tillståndskravet för gymnasieskola och komvux där eleven går en nationell kurs som har varit föremål för samråd mellan och Transportstyrelsen (1 kap. 1 § och 8 kap. 3 § lagen om yrkesförarkompetens och 8 kap. 2 § förordningen [2007:1470] om yrkesförarkompetens). Utbildningar som omfattas av undantaget från kravet på tillstånd finns inom fordons- och transportprogrammet, inriktning transport, i gymnasieskolan och inom vissa yrkesförarutbildningar inom komvux på gymnasial nivå. Enligt regeringens förslag enligt ovan kommer det inte längre att finnas kurser inom gymnasieskolan eller inom komvux på gymnasial nivå. Undantaget från tillståndsplikt i lagen om yrkesförarkompetens behöver därför ändras. Regeringen föreslår sammanfattningsvis att bestämmelsen om undantag från kravet på tillstånd i lagen om yrkesförarkompetens ska formuleras så att den avser huvudmannen för en gymnasieskola eller komvuxutbildning där eleven läser ett ämne som innefattar utbildning för yrkesförarkompetens och som har varit föremål för samråd mellan de myndigheter som regeringen bestämmer. De ändringar i skollagen som innebär att det inom skolväsendet ska gälla en ny princip för betygsättning för betygsstegen A–D och att betygskriterier och kriterier för bedömning av kunskaper ska ersätta kunskapskrav och kravnivåer ska träda i kraft och tillämpas fr.o.m. samma datum. De ändringar som innebär att ämnesbetyg ska införas i gymnasieskolan, gymnasiesärskolan och vuxenutbildning ska träda i kraft . Bestämmelserna om ämnesbetyg ska tillämpas första gången i fråga om utbildning som påbörjas efter . Äldre bestämmelser om kursbetyg ska fortsätta att gälla för utbildning inom gymnasieskolan och gymnasiesärskolan som har påbörjats före . Inom vuxenutbildning ska äldre bestämmelser fortsätta att gälla för kurser som påbörjats före . Utbildning inom gymnasieskolan, gymnasiesärskolan, vuxenutbildning på gymnasial nivå och vuxenutbildning som särskild utbildning på gymnasial nivå som har påbörjats före ska dock efter fullföljas enligt de nya bestämmelserna om ämnesbetyg. Det ska införas en övergångsbestämmelse som innebär att en gymnasieexamen och en gymnasieingenjörsexamen från gymnasieskolan som utfärdas efter , utöver betyg i ämnen, får innehålla betyg som satts på kurser enligt äldre bestämmelser. Det ska vidare införas en övergångsbestämmelse som innebär att den som har påbörjat utbildning inom gymnasieskolan, gymnasiesärskolan, vuxenutbildning på gymnasial nivå eller vuxenutbildning som särskild utbildning på gymnasial nivå före ska få genomgå prövning inom vuxenutbildning enligt bestämmelserna i 20 kap. 40 § i den äldre lydelsen. En sådan prövning ska få göras hos en huvudman som erbjuder utbildning på en nivå som motsvarar den kurs som prövningen gäller. Det ska också införas övergångsbestämmelser som innebär att om en elev har fått ett godkänt betyg på en kurs i ett ämne inom gymnasieskolan, gymnasiesärskolan, vuxenutbildning på gymnasial nivå eller vuxenutbildning som särskild utbildning på gymnasial nivå enligt de äldre bestämmelserna, ska ett godkänt betyg som eleven får på en nivå i samma ämne före bara omfatta lägre nivåer i ämnet som inte motsvaras av den kurs som eleven har fått godkänt betyg på. Ett godkänt betyg som eleven får på en nivå i ett ämne efter ska ersätta betyg som satts på en kurs i samma ämne på en lägre nivå, oavsett om sistnämnda betyg är godkänt eller icke godkänt, om den kursen motsvarar någon eller några av de nivåer som omfattas av ämnesbetyget. Ändringarna i lagen om yrkesförarkompetens ska träda i kraft . De nya bestämmelserna ska tillämpas första gången i fråga om utbildning som påbörjas efter . Äldre bestämmelser ska fortsätta att gälla för utbildning inom gymnasieskolan och kurser inom vuxenutbildning som har påbörjats före . En gymnasieexamen från vuxenutbildning bör, utöver betyg i ämnen, få innehålla betyg som satts på kurser enligt äldre bestämmelser. Skälen för regeringens förslag Av propositionen framgår bl.a. följande. Förslagen i propositionen innebär i några fall att flera ändringar behöver göras i samma paragraf i skollagen och att dessa behöver börja tillämpas . Regeringen föreslår därför att ändringarna genomförs genom två olika lagar om ändring i skollagen, dels en lag genom vilken det i skolväsendet införs betygskriterier och kriterier för bedömning av kunskaper samt en ny princip för betygsättning, dels en lag genom vilken ämnesbetyg införs inom gymnasieskolan, gymnasiesärskolan och komvux. Av författningstekniska skäl kan de två lagarna inte träda i kraft . Som framgår ovan föreslås att bestämmelserna om betygsättning ska träda i kraft . Regeringen föreslår därför att bestämmelserna om ämnesbetyg ska träda i kraft , dvs. Den sistnämnda lagen föreslås dock tillämpas första gången i fråga om utbildning som påbörjas efter . I kommittémotion 2021/22:4269 av m.fl. (SD) yrkande 6 föreslås avslag på regeringens förslag i den del som innebär att varje språk ska vara ett eget ämne vid modersmålsundervisning i gymnasiesärskolan. Motionärerna anser bl.a. att modersmålsundervisning är något som ska ske utanför skolans ram och bekostas av egna medel. Motionärerna vill därför avskaffa modersmålsundervisningen i alla språk utom nationella minoritetsspråk. Därmed är en anpassning av skollagen i detta fall inte aktuell. Som nämnts ovan har kritik riktats mot betygssystemet. Kritiken har sin grund i att betygsskalan är konstruerad med flera betygssteg och att ett högre betyg förutsätter att alla krav för ett eller flera lägre betygssteg är uppfyllda. Detta innebär att lägre kunskaper inom enstaka områden leder till att eleven får ett lågt betyg trots att elevens kunskaper i det stora hela bedöms motsvara ett betyg som ligger ett eller flera steg högre i betygsskalan. Trots de insatser som har gjorts finns det problem som leder till att det är svårt att sätta rättvisande betyg. Dessa problem är inbyggda i betygssystemet och beror på bestämmelserna om hur bedömningen av elevens kunskaper ska göras vid betygsättningen i kombination med kunskapskravens utformning. Utskottet kan konstatera att propositionen innehåller föreslag till ändringar i skollagen (2010:800) som bl.a. innebär att kunskapskrav ska ersättas av betygskriterier i alla skolformer och årskurser där betyg sätts samt att det ska införas en ny princip för betygsättning. När det gäller gymnasieskola, gymnasiesärskola, vuxenutbildning (komvux) på gymnasial nivå och komvux som särskild utbildning på gymnasial nivå föreslås även att ämnesbetyg ska ersätta kursbetyg. Utskottet välkomnar den reform som görs och instämmer i de förslag och bedömningar som regeringen gör. Betygen har stor betydelse för individen, bl.a. för att de används som urvalsinstrument till nästa nivå i utbildningssystemet. Betyg som inte upplevs som rättvisande kan enligt utskottet leda till sänkt tilltro och legitimitet för hela betygssystemet. Vad gäller motionsyrkandet om att avslå regeringens förslag i den del som innebär att varje språk ska vara ett eget ämne vid modersmålsundervisning i gymnasiesärskolan vill utskottet anföra följande. I 19 kap. 4 och 16 §§ skollagen, som avser gymnasiesärskolan, anges att för elever på nationella respektive individuella program som ska erbjudas modersmålsundervisning ska modersmål finnas som ämne. Som modersmål kan samtliga språk bli aktuella. Modersmålsundervisning i såväl gymnasieskolan som gymnasiesärskolan får dock för en elev, utom i ett undantagsfall, inte omfatta mer än ett språk. Undantaget innebär att en romsk elev som kommer från utlandet kan få undervisning i två språk om det finns särskilda skäl (4 kap. 16 § gymnasieförordningen). Eftersom det är möjligt, om än undantagsvis, att läsa mer än ett språk som modersmål behöver det som en konsekvens av införandet av ämnesbetyg göras en anpassning av 19 kap. 4 § skollagen. Regeringen föreslår därför att för elever som ska erbjudas modersmålsundervisning i gymnasiesärskolan ska varje språk som ska erbjudas som modersmål vara ett eget ämne. Utskottet delar regeringens bedömning och finner ändringen relevant. Med det anförda tillstyrker utskottet propositionen och avstyrker motion 2021/22:4269 (SD) yrkande 6. Utskottet övergår nu till att under särskilda rubriker behandla de yrkanden som innehåller förslag om tillkännagivanden i frågor som anknyter till lagförslagen. Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen att de nationella proven ska genomföras digitalt, och rättas och bedömas externt av lämplig skolmyndighet. Jämför reservation 2 (S, C, V, MP). I kommittémotion 2021/22:4275 av m.fl. (M) yrkande 3 anförs att risken för sämre likvärdighet med en ny princip för betygsättning kan motverkas genom införande av centralt och externt rättade nationella prov. Proven ska enligt motionärerna genomföras digitalt, rättas och bedömas externt av lämplig skolmyndighet. I kommittémotion 2021/22:4271 av m.fl. (KD) yrkande 4 anförs att digitala och externt rättade nationella prov behöver komma på plats för att motverka att en övergång till kompensatorisk betygsättning leder till en mer olikvärdig betygsättning. Utskottet välkomnar en ny princip för betygsättning där läraren ska göra en sammantagen bedömning av elevens kunskaper i förhållande till betygskriterierna. Flera remissinstanser framhåller att en ökad autonomi för läraren att sätta betyg kan riskera likvärdigheten i betygsättningen och minska transparensen för densamma. Utskottet menar att detta skulle kunna motverkas om externt rättade nationella prov infördes. Utskottet vill att de nationella proven blir jämförbara , följer läroplanernas mål och genomförs i olika årskurser. Proven ska genomföras digitalt, rättas och bedömas externt av lämplig skolmyndighet. Externt rättade nationella prov skulle också bli ett viktigt verktyg för att motverka betygsinflation, då de ger läraren en god indikation på hur eleven förhåller sig till det nationella snittet i ett visst ämne. Digitala och centralt rättade nationella prov behöver nu komma på plats. Detta bör ge regeringen tillkänna. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:4275 (M) yrkande 3 och 2021/22:4271 (KD) yrkande 4. Vissa frågor om betygsättning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om betygsättning. Jämför reservation 3 (M, SD, L) och 4 (KD). I kommittémotion 2021/22:4275 av m.fl. (M) yrkande 4 vill motionärerna också i de ämnen och årskurser där man inte utför nationella prov se centralt och externt rättade diagnostiska prov för att motverka betygsinflation.