bet · H901AU7 · 2022-02-17 00:00:00 — I motion 2021/22:1430 (S) framhåller motionärerna vikten av att inte konkurrensutsätta arbetstagarbegreppet. För utskottet är det självklart att arbetstagarbegreppet, som inte är har någon lagreglering i svensk rätt, ska värnas. Det är också utskottets uppfattning att regeringen är tydlig med att värna arbetstagarbegreppet och den form det har i det arbetsrättsliga regelverket. Utskottet ser inget behov av något initiativ till regeringen med anledning av vad som anförs i motionen, och därför bör yrkandet avslås. Behovet av att ställa krav vid offentlig upphandling är något som framhålls i motionerna 2021/22:1399 (S) och 2021/22:1697 yrkande 1 (S) där motionärerna vill se heltidsarbete och krav på kollektivavtal. Utskottet har ingen annan uppfattning än motionärerna när det gäller vikten av att offentliga upphandlingar ska ske på ett kontrollerat sätt och under goda arbetsvillkor för dem som utför arbetet. Utskottet konstaterar att det gällande upphandlingsregelverket också tillåter att krav ställs i olika avseenden vid offentliga upphandlingar, däribland krav på vissa arbetsrättsliga villkor. Utskottet konstaterar också att visst förändringsarbete pågår på området och att regeringen har aviserat en proposition . Därutöver har regeringen gett ett återrapporteringsuppdrag om arbetsrättsliga villkor . När det gäller frågan om rätt till heltid, som också lyfts fram i motion 2021/22:2891 (SD), kan utskottet vidare konstatera att det är en fråga som behandlas i parternas principöverenskommelse. I överenskommelsen slås bl.a. fast att heltidsanställning ska vara huvudregel, om inget annat avtalas. Arbetstagare ska också ha rätt till en skriftlig förklaring om en anställning inte omfattar heltid. Utskottet noterar att parternas förslag på området finns med i den lagrådsremiss som regeringen har tagit fram och att en proposition är aviserad till mars . Utskottet vill också betona att i heltidsfrågan har arbetsmarknadens parter överlag en stor roll att spela. Det är glädjande att initiativ tas på området, vilket bl.a. visar sig i form av det partsgemensamma arbete som bedrivs av SKR och . Mot bakgrund av det befintliga regelverket och det pågående förändringsarbetet arbetet finns det inte skäl för något initiativ till regeringen, och därför bör yrkandena avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ändringar i bestämmelserna om undantag från turordningsreglerna i anställningsskyddslagen. Utskottet hänvisar framför allt till pågående förändringsarbete. Jämför reservation 8 (V) och 9 (KD) samt särskilt yttrande 2 (SD). I partimotion 2021/22:461 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) anser motionärerna att rätten för arbetsgivare i företag med högst tio anställda att ensidigt undanta två personer från turordningen ska tas bort ur 22 § anställningsskyddslagen (yrkande 8). Motionärerna menar att arbetstagarnas anställningsskydd behöver stärkas och att det inte finns några sakliga skäl att anställda i mindre företag ska ha sämre anställningsskydd än anställda i större företag. m.fl. (SD) poängterar i kommittémotion 2021/22:2565 att det är inom småföretagen som de nya jobben skapas men att det också är småföretagen som är mest konjunkturkänsliga. Motionärerna föreslår därför att undantaget från turordningsreglerna i anställningsskyddslagen ska utökas från två till fem personer för företag med upp till tio anställda (yrkande 3). m.fl. (KD) ser i kommittémotion 2021/22:4198 behov av att utöka möjligheten att göra undantag från turordningsreglerna i anställningsskyddslagen till fyra personer oavsett företagets storlek (yrkande 27). Syftet med denna reform för ett flexiblare arbetsliv är att företagen ska ges bättre möjligheter att behålla nyckelpersoner och ha en god omställningsförmåga. I motion 2021/22:1466 av Boriana (M) slås fast att utformningen av anställningsskyddslagen och turordningsreglerna motverkar mobilitet och flexibilitet på arbetsmarknaden, och därför är en reformering på området nödvändig. I motion 2021/22:4043 anser (M) att det finns skäl att överväga att utöka möjligheten för alla arbetsgivare att undanta anställda från turordningen (yrkande 1). Turordningsreglerna i 22 § anställningsskyddslagen är aktuella vid arbetsbristsituationer när personer ska sägas upp och valet står mellan flera arbetstagare. Huvudregeln är att arbetstagare med kortare anställningstid står först i tur att sägas upp, före arbetstagare med längre anställningstid. ger högre ålder företräde. Om en arbetstagare måste omplaceras för att få fortsatt arbete krävs att arbetstagaren har tillräckliga kvalifikationer för det fortsatta arbetet. En domstol kan pröva om arbetsgivarens uppsägning står i strid med turordningsreglerna och om så är fallet döma arbetsgivaren att betala skadestånd. gäller ett undantag från den gällande turordningsprincipen, det s.k. tvåpersonersundantaget. Regeln innebär att en arbetsgivare med högst tio arbetstagare får undanta högst två arbetstagare som enligt arbetsgivarens bedömning är av särskild betydelse för den fortsatta verksamheten. Den eller de personer som undantas har företräde till fortsatt anställning oavsett turordningen. Arbetsgivarens beslut att tillämpa undantagsbestämmelsen kan i normalfallet inte prövas rättsligt. Reglerna i 22 § anställningsskyddslagen är dispositiva genom att en avvikelse får göras genom kollektivavtal. Om avtalet inte har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation krävs det att det finns ett sådant avtal mellan parterna i andra frågor. Den ovan nämnda principöverenskommelsen mellan vissa av parterna på den svenska arbetsmarknaden innehåller bl.a. förslag om ändringar i anställningsskyddslagens bestämmelser om turordning. I den promemoria som regeringen har tagit fram för att genomföra en reformering av arbetsrätten i enlighet med parternas önskemål (Ds 2021:17) finns bl.a. förslag om vissa ändringar i anställningsskyddslagen. beslutade regeringen om en lagrådsremiss om en reformerad arbetsrätt. Lagrådsremissen innehåller bl.a. förslag om en ny reglering för turordningen i anställningsskyddslagen. Det föreslås att arbetsgivaren få en utökad möjlighet att göra undantag från turordningen vid uppsägning på grund av arbetsbrist. Vid uppsägningen föreslås arbetsgivaren ha rätt att undanta högst tre arbetstagare som enligt arbetsgivarens bedömning har särskild betydelse för den fortsatta verksamheten. Detta ska gälla för alla arbetsgivare, oavsett antalet anställda. Om undantag har gjorts vid en uppsägning, ska dock inga nya undantag få göras vid en uppsägning som sker därefter. Det föreslås även fortsättningsvis vara tillåtet att genom kollektivavtal göra avvikelser från turordningsreglerna. Enligt regeringens propositionsförteckning avser regeringen att lämna en proposition till för att genomföra parternas överenskommelse. Motionsyrkanden om turordningsreglerna behandlades av utskottet senast i betänkande 2020/21:AU8 Arbetsrätt (s. 18 f.). Motionsyrkandena avstyrktes med hänvisning till bl.a. pågående förändringsarbete. biföll utskottets förslag till beslut (prot. 2020/21:107). Utskottet noterar inledningsvis att samtliga motionärer i detta avsnitt ser behov av att ändra regelverket som möjliggör undantag från turordningsreglerna i anställningsskyddslagen. Motionärerna skiljer sig dock åt i fråga om i vilken riktning de menar att förändringarna av regelverket bör gå. Medan motionärerna i partimotion 2021/22:461 yrkande 8 (V) anser att möjligheten för vissa arbetsgivare att göra undantag från turordningen helt ska tas bort ur lagen har motionärerna kommittémotionerna 2021/22:2565 yrkande 3 (SD) och 2021/22:4198 yrkande 27 (KD) samt motionerna 2021/22:1466 (M) och 2021/22:4043 yrkande 1 (M) förslag om att utöka arbetsgivarnas möjlighet till undantag. Utskottet anser att anställningsskyddslagens utformning är central för att skapa en rimlig balans mellan parterna på den svenska arbetsmarknaden. Utformningen av regelverket för turordningsreglerna spelar en viktig roll i sammanhanget. Det är lagstiftarens uppgift att tillsammans med parterna finna en lämplig nivå i balansen mellan arbetsgivarnas intresse av flexibilitet och arbetstagarnas intresse av trygghet. Det är viktigt att både arbetsrätten i stort och just turordningsreglerna utvecklas i takt med förändringar på arbetsmarknaden. Även om det är viktigt att det arbetsrättsliga regelverket är stabilt är det inte immunt mot behovet av förändringar om situationen på arbetsmarknaden motiverar det. Vi har ett mer globaliserat samhälle där bl.a. ny teknik sprider sig snabbt, och där krav på stor anpassningsförmåga och ständig utveckling följer i spåren av detta. Det uppstår ibland situationer där företag och andra verksamheter behöver kunna behålla nyckelkompetens i samband med omstruktureringar för att klara av konkurrensen och för att verksamheter ska kunna växa. Med det ovan anförda som utgångspunkt är det viktigt att både lagstiftaren och parterna på arbetsmarknaden bevakar utvecklingen och agerar om och när det är nödvändigt. Utskottet konstaterar att det är just vad såväl regeringen som arbetsmarknadens parter har gjort. Parterna förde konstruktiva förhandlingar som genererade en principöverenskommelse med förslag på hur det arbetsrättsliga regelverket bör reformeras. Ett centralt inslag i parternas förslag är en utökad möjlighet att göra undantag från turordningen i anställningsskyddslagen. Regeringen har på uppmaning från parterna gått vidare med att behandla förslaget och har aviserat att en proposition på området kommer att avlämnas till . Utskottet kan således konstatera att turordningsreglerna i anställningsskyddslagen har fått den ordentliga översyn som motionärerna i detta avsnitt efterfrågar. Utskottet kommer också att få tillfälle att återkomma till frågan under i samband med att regeringen lämnar sin proposition. Den tillämpade ordningen där parterna har gått före genom konstruktivt förhandlingsarbete är enligt utskottet en välkommen ordning för förändringar på området. Det visar också styrkan i den svenska arbetsmarknadsmodellen. Utskottet kommer med stort intresse att följa det fortsatta arbetet med att genomföra parternas principöverenskommelse. I sammanhanget finns det också skäl att framhålla att det är möjligt att göra avvikelser från turordningsreglerna i anställningsskyddslagen genom kollektivavtal. Det är i praktiken vanligt förekommande att de inblandade parterna kommer överens om sådana avvikelser i form av en s.k. avtalsturlista när en arbetsbristsituation uppstår på en arbetsplats. Utskottet konstaterar således att avsteg från anställningsskyddslagens regler om sist in, först ut görs på relativt bred front på den svenska arbetsmarknaden. Enligt parternas förslag ska det även fortsättningsvis vara tillåtet att genom kollektivavtal göra avvikelser från turordningsreglerna. Utskottet noterar att samma ordning föreslås i den lagrådsremiss som regeringen har tagit fram och således kan förväntas återkomma i den proposition som är aviserad till mars . Mot bakgrund av det pågående förändringsarbetet ser utskottet inget behov av att vidta åtgärder med anledning av de förslag som behandlas i detta avsnitt. Samtliga motionsyrkanden bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att förkorta kvalifikationstiden för företrädesrätt till återanställning och förlänga tiden som företrädesrätt gäller. Utskottet hänvisar till pågående förändringsarbete. Jämför reservation 10 (V). I partimotion 2021/22:461 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) föreslår motionärerna att kvalifikationstiden för företrädesrätt till återanställning förkortas så att den inträder efter sammanlagt sex månaders anställning och att tiden under vilken företrädesrätten gäller förlängs efter det att anställningen har upphört (yrkande 3). Motionärerna anser att denna åtgärd är viktig för att bl.a. upprätthålla tillsvidareanställning som norm och motverka godtyckliga uppsägningar. En tillsvidareanställd eller tidsbegränsat anställd arbetstagare som har sagts upp på grund av arbetsbrist har enligt 25 § anställningsskyddslagen företrädesrätt till återanställning i den verksamhet där han eller hon tidigare varit sysselsatt. Företrädesrätten till återanställning förutsätter att arbetstagaren har varit anställd hos arbetsgivaren sammanlagt mer än . Vid säsongsanställning gäller särskilda regler för företrädesrätt till återanställning. Företrädesrätten gäller från den tidpunkt då uppsägningen skedde och därefter tills har gått från den dag då anställningen upphörde. Om flera arbetstagare har företrädesrätt till återanställning bestäms enligt 26 § anställningsskyddslagen turordningen mellan dem enligt motsvarande principer som turordningen vid uppsägning. Reglerna i 25 och 26 §§ är dispositiva på det sättet att avvikelser får göras genom kollektivavtal. Om avtalet inte har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation krävs det dock att det mellan parterna finns ett sådant avtal i andra frågor eller att ett sådant avtal tillfälligt inte gäller. Den ovan nämnda principöverenskommelsen mellan vissa av parterna på den svenska arbetsmarknaden innehåller bl.a. förslag om ändringar i anställningsskyddslagen. I den promemoria som regeringen har tagit fram för att genomföra en reformering av arbetsrätten i enlighet med parternas önskemål (Ds 2021:17) finns förslag om vissa ändringar i anställningsskyddslagen. beslutade regeringen om en lagrådsremiss om en reformerad arbetsrätt. Lagrådsremissen innehåller bl.a. förslag om att ersätta anställningsformen allmän visstidsanställning i anställningsskyddslagen med den nya anställningsformen särskild visstidsanställning. Enligt förslaget ska en arbetstagare som varit anställd hos en arbetsgivare i särskild visstidsanställning under sammanlagt mer än och som inte fått fortsatt anställning på grund av arbetsbrist, ha företrädesrätt till återanställning i ny särskild visstidsanställning hos arbetsgivaren. För allmän visstidsanställning finns ingen motsvarande regel. Enligt regeringens propositionsförteckning avser regeringen att lämna en proposition till för att genomföra parternas överenskommelse. Motionsyrkanden om företrädesrätten till återanställning behandlades av utskottet senast i betänkande 2020/21:AU8 Arbetsrätt (s. 21 f.). Motionsyrkandena avstyrktes med hänvisning till bl.a. pågående förändringsarbete. biföll utskottets förslag till beslut (prot. 2020/21:107). Utskottet vill inledningsvis framhålla den roll som företrädesrätten till återanställning spelar i det lagstadgade anställningsskyddet. Företrädesrätten utgör ett viktigt skydd mot godtyckliga uppsägningar. Om regelverket kringgås är det möjligt att vända sig till en domstol för att få prövat om en arbetsgivare har agerat i strid med regelverket eller inte. Sådana förfaranden föregås av fackliga förhandlingar enligt den modell som råder på den svenska arbetsmarknaden. Företrädesrätten till återanställning är en av flera viktiga pusselbitar i det arbetsrättsliga regelverket som bidrar till att skapa balans på den svenska arbetsmarknaden. I likhet med flera andra delar av det arbetsrättsliga regelverket är bestämmelserna om företrädesrätt dispositiva på det sättet att avvikelser får göras genom kollektivavtal. Om parterna i förhandlingar skulle komma fram till att det finns skäl att vrida på regelverket i den riktning som efterfrågas av motionärerna i detta avsnitt finns det således möjlighet för parterna att göra detta. Utskottet konstaterar att företrädesrätten till återanställning i anställningsskyddslagen är en av de frågor som har varit föremål för förhandlingarna mellan parterna på den svenska arbetsmarknaden om en reformerad arbetsrätt. Enligt den principöverenskommelse som parterna har träffat ska bl.a. företrädesrätten träda in tidigare än när det gäller anställningar med den nya anställningsformen. särskild visstidsanställning, tidigare allmän visstidsanställning. Förslaget finns även med i den lagrådsremiss som regeringen har tagit fram och kan således förväntas återkomma i den proposition som är aviserad till mars . Utskottet anser inte att det finns något skäl att föregripa det pågående förändringsarbetet, och därför bör yrkandet avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. ändringar i uthyrningslagen och anställningsskyddslagen. Utskottet hänvisar bl.a. till det befintliga regelverkets utformning och pågående förändringsarbete. Jämför reservation 11 (V). I partimotion 2021/22:461 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) anser motionärerna att regeringen bör verka för en ändring av EU:s bemanningsdirektiv så att medlemsstaterna själva ska kunna besluta om bemanningsföretag ska vara tillåtna på den egna arbetsmarknaden (yrkande 9). Motionärerna anser även att lagen (2012:854) om uthyrning av arbetstagare, kallad uthyrningslagen, bör ändras så att det blir förbjudet att hyra ut och hyra in arbetskraft för permanenta arbetskraftsbehov (yrkande 10). Vidare föreslås i motionen att regeringen ska återkomma med ett förslag på en tydlig skrivning i anställningsskyddslagen där det uttryckligen framgår att det inte är tillåtet att hyra in arbetstagare från bemanningsföretag när det finns tidigare anställda som har företrädesrätt till återanställning (yrkande 11). Motionärerna menar också att den fackliga vetorätten i medbestämmandelagen bör stärkas genom att det för ett fackligt veto mot inhyrning ska räcka att kollektivavtal saknas och att de fackliga organisationerna kan lägga in sitt veto även om det inte har hållits någon förhandling enligt 38 § medbestämmandelagen (yrkande 12). I motionen anförs också att uthyrningslagen bör kompletteras med en bestämmelse som ger arbetstagare och avtalsslutande fackförbund rätt att på begäran ta del av bemanningsföretagens affärsavtal (yrkande 13). Uthyrningslagen genomför och rådets direktiv /104/EG av om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag, det s.k. bemanningsdirektivet. Kärnan i uthyrningslagen är en likabehandlingsprincip som innebär att en arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag, som uppdraget varar, ska ha minst de grundläggande arbets- och anställningsvillkor som skulle ha gällt om arbetstagaren hade anställts direkt av kundföretaget för att utföra samma arbete (6 §). Arbetsmarknadens parter har rätt att ingå kollektivavtal som avviker från denna likabehandlingsprincip under förutsättning att det övergripande skyddet för uthyrda arbetstagare enligt bemanningsdirektivet respekteras (3 §). Uthyrningslagen reglerar inte frågan om när arbetsgivare får hyra in arbetskraft. Om en arbetsgivare vill att någon ska utföra arbete i verksamheten utan att vara anställd där, måste arbetsgivaren underkasta sig vissa särskilda regler om arbetstagarinflytande i 38 § medbestämmandelagen. Arbetsgivaren ska på eget initiativ förhandla med den arbetstagarorganisation som arbetsgivaren har kollektivavtal med. Förhandlingsskyldigheten gäller dock inte om den tilltänkta åtgärden i allt väsentligt motsvarar en åtgärd som har godtagits av arbetstagarorganisationen. Enligt 39 § medbestämmandelagen har en arbetstagarorganisation i vissa situationer rätt att förklara att en åtgärd som arbetsgivaren tänkt vidta inte får beslutas eller verkställas av arbetsgivaren. Rätt till en sådan vetoförklaring finns om arbetsgivaren har förhandlat med arbetstagarorganisationen enligt 38 § och den tilltänkta åtgärden kan antas medföra att lag eller kollektivavtal för arbetet åsidosätts eller att åtgärden annars strider mot vad som är allmänt godtaget inom parternas avtalsområde. Det krävs att arbetstagarorganisationen har fog för sin ståndpunkt för att ett förbud mot att fatta eller verkställa beslutet ska inträda (40 §). Den ovan nämnda principöverenskommelsen mellan vissa av parterna på den svenska arbetsmarknaden innehåller bl.a. förslag om ändringar i uthyrningslagen inriktade på att underlätta för inhyrda arbetstagare att få en tillsvidareanställning hos kundföretaget. Enligt förslaget ska en arbetstagare som varit placerad hos ett kundföretag på samma driftsenhet erbjudas en tillsvidareanställning hos företaget. Kundföretaget förslås också få möjligheten att i stället för att lämna ett erbjudande välja att ge en ersättning till arbetstagaren motsvarande två för arbetstagaren aktuella månadslöner. Har sådan ersättning lämnats till arbetstagaren kan arbetet hos kundföretaget fortsätta utan att nya erbjudanden lämnas till arbetstagaren. Ändringsförslagen finns även med i den lagrådsremiss om en reformerad arbetsrätt som regeringen beslutade om . Lagändringarna föreslås träda i kraft och tillämpas första gången . Enligt förslaget ska det vara möjligt att göra avsteg från bestämmelsen genom kollektivavtal. Enligt regeringens propositionsförteckning avser regeringen att lämna en proposition till för att genomföra parternas överenskommelse. Av Komptensföretagens årsrapport framgår det att 178 900 personer sysselsattes i bemanningsbranschen , varav 88 700 personer var årsanställda i branschen. Det innebär att av den sysselsatta befolkningen utförde sitt arbete i branschen 2020. Siffrorna visar på en tydlig nedgång då 230 000 personer utförde arbete i branschen, varav 93 400 årsanställda. arbetade av det totala antalet sysselsatta inom bemanningsbranschen. Nedgången 2020 förklaras i årsrapporten ha en tydlig koppling till följderna av covid-19-pandemin. Motionsyrkanden om uthyrning av arbetstagare behandlades av utskottet senast i betänkande 2018/19:AU9 Arbetsrätt (s. 27 f.). Motionsyrkandena avstyrktes med hänvisning bl.a. till det befintliga regelverkets utformning. biföll utskottets förslag till beslut (prot. 2018/19:88). I partimotion 2021/22:461 yrkandena 9–13 (V) framställer motionärerna ett antal förslag på ändringar av olika delar av regelverket för uthyrning av arbetskraft. Utskottet menar att det finns skäl att lyfta fram några grundläggande utgångspunkter för att bemöta det som anförs i partimotionen. En central utgångspunkt för utskottet är att bemanningsbranschen och alla dess arbetstagare är viktiga aktörer på den svenska arbetsmarknaden. Ett system som möjliggör för arbetsgivare att hyra in arbetskraft som ett komplement vid t.ex. vakanser och arbetstoppar är nödvändigt för att en flexibel arbetsmarknad ska fungera väl. Även i omställnings- och rekryteringssituationer fyller inhyrning av arbetskraft ett viktigt behov. Utskottet anser att det är en självklarhet att uthyrda arbetstagare ska ha tillgång till ett bra skydd och goda villkor i anställningen. En bra grund för trygga och goda arbetsvillkor är att arbetsgivaren har ett kollektivavtal som tillämpas på arbetstagarna som hyrs ut. Det är därför glädjande att bemanningsbranschen är en bransch där kollektivavtalstäckningen är hög. I sammanhanget finns också skäl att framhålla att anställningsskyddslagen är en s.k. semidispositiv lag, dvs. arbetsmarknadens parter har i stor utsträckning möjlighet att träffa kollektivavtal om avvikelser från lagen. Att parterna ges möjlighet att anpassa villkoren till sina respektive branscher är en grundläggande del av den svenska arbetsmarknadsmodellen. Starka rikstäckande kollektivavtal bidrar till att skapa ordning och reda på arbetsmarknaden. Det utgör också ett skydd för arbetstagarnas rättigheter som arbetsgivarna får arbetsfred. Detta gäller på hela arbetsmarknaden och även inom bemanningsbranschen. Vidare vill utskottet betona att de arbetstillfällen som erbjuds genom bemanningsföretagen innebär att personer som försöker ta sig in på arbetsmarknaden relativt snabbt kan få en fast anställning hos ett bemanningsföretag. I vissa fall kan arbetssökande på så vis slippa den osäkerhet som det innebär att genom visstidsanställningar vara inhyrd för eller direkt hos arbetsgivaren. Det innebär att bemanningsföretagen för vissa arbetstagare kan bidra till att skapa bättre förutsättningar för att etablera sig på arbetsmarknaden.