bet · H901MJU23 · 2022-04-29 00:00:00 — Vidare noterar utskottet att Havs- och vattenmyndigheten tillsammans med berörda myndigheter har inrättat en central stödfunktion för LEVA-områdena. Utskottet vill inte föregripa utfallet av det beredningsarbete som pågår och anser därför att motionerna 2021/22:3681 (C) yrkande 26 och 2021/22:4062 (MP) yrkande 56 kan lämnas utan vidare åtgärd för tillfället. Nationellt mål för fosfor- och kväveåterföring Utskottet har behandlat ett yrkande om att införa ett nationellt mål för fosfor- och kväveåterföring tidigare. Vid det tillfället lämnade utskottet motionen utan åtgärd mot bakgrund av att utskottet inte ville föregå beredningen av Miljömålsberedningens förslag om ett etappmål om ökad återföring av fosfor och kväve till livsmedelsproduktionen. Utskottet ser ingen anledning att ändra detta ställningstagande. Utskottet vill dock framhålla att det är angeläget att minska övergödningsproblemen och säkerställa ett hållbart utnyttjande av naturresurser. Utskottet avser att följa frågan noggrant. Mot denna bakgrund lämnar utskottet motionerna 2021/22:3279 (V) yrkande 29, 2021/22:3431 (M) yrkande 39, 2021/22:3681 (C) yrkande 20, 2021/22:4062 (MP) yrkande 49 i denna del utan vidare åtgärd för tillfället. Utskottet noterar att regeringen har genomfört satsningar på att restaurera och anlägga våtmarker. Ytterligare medel har tillförts arbetet med våtmarker eftersom regeringen bedömt att insatserna inte varit tillräckliga. Utskottet välkomnar dessa satsningar som bl.a. bidrar till att gynna biologisk mångfald, minska klimatpåverkan och minska övergödningen. Utskottet delar regeringens bedömning att våtmarkernas ekosystemtjänster har gynnats av den våtmarkssatsning som inleddes . Även åtgärder för förstärkning av våtmarker inom den lokala naturvårdssatsningen () och skötselmedel för skyddade områden har haft stor betydelse. Insatserna har varit betydelsefulla i arbetet för att nå miljökvalitetsmålet Myllrande våtmarker och målen i Agenda . Utskottet vill även peka på att det inom landsbygdsprogrammet finns möjligheter att söka stöd för att anlägga, restaurera och sköta våtmarker och dammar. Även i den strategiska planen för den gemensamma jordbrukspolitiken 2023–2027 finns investeringsstöd för vattenvårdsåtgärder som bl.a. omfattar restaurering och anläggande av våtmarker. Vidare vill utskottet framhålla att återvätning av dikade torvmarker är en viktig klimatåtgärd som bidrar med viktiga utsläppsminskningar. Utskottet välkomnar det arbete som pågår med att restaurera, återväta och anlägga våtmarker i enlighet med vad som redovisats. Utskottet noterar även att har lämnat ett betänkande till regeringen med förslag till ytterligare åtgärder på området, bl.a. att ett nytt etappmål för att öka arealen våtmarker i landskapet ska införas. Mot bakgrund av det arbete som pågår avstyrker utskottet motionerna 2021/22:3435 (M) yrkande 14, 2021/22:3681 (C) yrkande 25, 2021/22:3981 (L) yrkande 16 och 2021/22:4062 (MP) yrkande 30. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om havsplaner, internationellt havsavtal och kompetens om bottenkartering. Jämför reservation 26 (MP) och 27 (C). Enligt motion 2021/22:1670 av (M) yrkande 9 bör regeringen skyndsamt fatta beslut om havsplanen för . Havsplanen är viktig för att peka ut hur havet bäst kan användas och olika näringar och intressen samexistera. Enligt motionären behöver regeringen också visa att de vackra orden i livsmedelsstrategin liksom i den maritima strategin för konkurrenskraftig livsmedelsproduktion och ökad produktion omsätts i handling. I motion 2021/22:3406 av och (båda MP) yrkande 2 framhålls att regeringen borde få i uppdrag att arbeta för att ett havsavtal, likt , kommer till stånd. finns många olika hot mot livet i haven där klimatförändringarna, miljöföroreningar, ljudföroreningar och utfiskningen av haven är några av de viktigaste. Motionärerna anför att världssamfundet behöver arbeta fram ett internationellt havsavtal, likt , med mål inom olika områden som är viktiga för friska och välfungerande hav. Enligt kommittémotion 2021/22:3681 av m.fl. (C) yrkande 18 bör god teknisk kunskap och kompetens om bottenkartering finnas på berörda myndigheter. Grundvattennivåer, som har varit mycket låga , måste långsiktigt höjas. Motionärerna anför att det är av stor vikt att bottenkartering blir en viktigare del av arbetet med en fungerande vattenvård i . Enligt och rådets direktiv om upprättandet av en ram för havsplanering (2014/89/EU) ska varje medlemsstat upprätta och genomföra havsplanering. Direktivet är införlivat i svensk lagstiftning genom (1998:808) och havsplaneringsförordningen (2015:400). Havsplanering bidrar till en långsiktigt hållbar utveckling genom att vägleda om hur havet ska användas. Havet och dess användning förvaltas genom olika typer av regleringar och åtgärder där havsplanering är ett av flera verktyg. beslutade regeringen om första havsplaner. Syftet med havsplanerna är att bidra till en hållbar utveckling och skynda på utbyggnaden av havsbaserad vindkraft för att kunna möta det ökade elbehovet till följd av den gröna industriella revolutionen. Havs- och vattenmyndigheten har lett den omfattande kunskapsinhämtning och dialog med myndigheter, kommuner, bransch- och intresseorganisationer, företag, allmänhet och grannländer som ligger till grund för havsplanerna. De totalt tre havsplanerna omfattar , respektive . Havsplanerna ger vägledning om vad som är den bästa användningen av havet och hur olika intressen kan samexistera samt bidrar därmed till en långsiktigt hållbar utveckling. Havsplanerna pekar ut områden för elöverföring, energiutvinning, försvar, kultur, natur, rekreation, sandutvinning, sjöfart, yrkesfiske samt generell användning. De beslutade havsplanerna möjliggör en snabbare utbyggnad av 20–(terawattimmar) vindkraft. fick även i uppdrag att tillsammans med andra berörda myndigheter peka ut lämpliga områden för att möjliggöra ytterligare elproduktion till havs. Utifrån Energimyndighetens underlag ska Havs- och vattenmyndigheten föreslå ändringar i havsplanerna. uppdrag ska redovisas senast . Havs- och vattenmyndighetens förslag ska lämnas till regeringen senast . Regeringen anför i budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 20) att den prioriterar globalt havsarbete inom flera områden, t.ex. förhandlingarna för ett juridiskt bindande avtal till Unclos om skydd av marin biologisk mångfald bortom nationell jurisdiktion och som ordförande i kommissionen för bevarande av levande tillgångar i (CCAMLR). undertecknade en avsiktsdeklaration om ett globalt mål om att av världshaven ska skyddas till 2030. Deklarationens förslag till målet om skyddat hav till 2030 är globalt och internationellt. Syftet med deklarationen är dels att vara ett förslag till nästa mål inom FN:s konvention för biologisk mångfald, dels att bidra till processen att upprätta ett instrument för att skydda biologisk mångfald bortom nationell jurisdiktion inom . Dåvarande miljö- och klimatministern anförde vid undertecknandet att haven måste skyddas och att inrättandet av skyddade områden är en av de viktigaste åtgärder vi kan vidta. När sådana områden är effektiva och välförvaltade kan de skydda biologisk mångfald, göra ekosystemet mer motståndskraftigt och bidra till ett mer hållbart brukande av resurser. Havsmiljön är under starkt tryck från klimatförändringar, överutnyttjande, föroreningar och övergödning. av världshaven är skyddade. Regeringen vill se ett globalt mål om att av haven ska omfattas av marint områdesskydd. anförde utrikesminister följande som svar på skriftlig fråga 2019/20:427 Regeringen och arbetet för en stark havsrätt: En effektiv regim för miljöskydd i havet är en mycket viktig fråga. deltar aktivt i förhandlingarna om ett internationellt rättsligt bindande instrument inom ramen för , om bevarande av marinbiologisk mångfald i områden utanför nationell jurisdiktion (BBNJ) alltsedan diskussionerna påbörjades . Regeringen anser att ett nytt globalt avtal bör innehålla konkreta åtgärder och mekanismer för att möjliggöra en effektiv implementering och därmed ett effektivt miljöskydd i havet. Den svenska positionen är att det nya avtalet ska bli ett så brett instrument som möjligt där samtliga relevanta principer till skydd av miljön och den biologiska mångfalden samlas. Det nya avtalet ska förstärka och komplettera, men utan att försvaga, effektiviteten i existerande instruments arbete, såsom fiskebeståndsavtalet, den Internationella sjöfartsorganisationen, eller regionala havsmiljöorganisationer. är starkt pådrivande för att samarbetsmekanismer samt en koordineringsfunktion mellan kompetenta organisationer inkluderas i det nya avtalet. En svensk prioritering är även att genom det nya avtalet bekräfta och stärka de bestämmelser om kapacitetsuppbyggnad och tekniköverföring som finns i del 14 i Havsrättskonventionen (UNCLOS), samt skapa en universell grund för regionala havsmiljökonventioner och -organisationer att upprätta skyddsområden på det fria havet. förhandlar tillsammans med de andra medlemsstaterna i EU, och arbetar för att de svenska prioriteringarna ska få genomslag i de internationella förhandlingarna. EU är en av de mest tongivande aktörerna i förhandlingarna. har den svenska delegationen deltagit mycket aktivt i samtliga EU-förberedelser och internationella konferenser. är förhandlingarna svårförutsägbara och komplexa då de innefattar frågor om såväl genetiska resurser och kapacitetsuppbyggnad som frågor om skydd för marin miljö. Således är svaret på frågan att den är, och avser att fortsätta vara, en aktiv part i de mycket viktiga FN-förhandlingarna med att ta fram ett regelverk för att skydda marinbiologisk mångfald på det fria havet. Den 7–hölls i ett fjärde möte om ett internationellt rättsligt bindande instrument inom ramen för , om bevarande av marinbiologisk mångfald i områden utanför nationell jurisdiktion. Vid mötet beslutade delegaterna att hålla en femte session med målet att slutföra ett nytt fördrag och betonade behovet av att underlätta ett större deltagande för att alla länder och samhällen ska kunna ha inflytande över hur resurser som existerar utanför nationell jurisdiktion bör delas. aviserade regeringen att har gått med i en internationell vängrupp, to Pollution, som ska agera för att bekämpa marin nedskräpning av plast och mikroplaster. Vängruppen består av ett trettiotal länder, inklusive EU, och arbetar för att stötta genomförandet av Agenda 2030 och de globala hållbarhetsmålen om hållbar konsumtion och produktion samt hav och resurser. Den vill öka medvetenhet och internationell förståelse för plastproblematiken och hur man kan komma till rätta med den. Gruppen stöder arbetet under FN:s miljöprogram och FN:s internationella miljömöte Unea, som redan antagit flera resolutioner om marin nedskräpning av plast och mikroplaster. Enligt information från vill gruppen se mer handling och ett högre tempo i arbetet med att bekämpa föroreningar av plast i havet. En global överenskommelse om plast är en del av lösningen. De nordiska miljö- och klimatministrarna är eniga om att takten i arbetet mot marin plastnedskräpning behöver öka. De antog en deklaration om behovet av en global överenskommelse för att motverka marin nedskräpning av plast och föroreningar av mikroplaster. Ministrarna beslutade då också att ta fram en nordisk rapport som ska analysera olika angreppssätt och innehåll i en framtida global överenskommelse. lanserade de nordiska miljöministrarna en rapport som lyfter fram behovet av en global överenskommelse för att minska nedskräpning av plast (Possible elements of a new global agreement to prevent plastic pollution, Tema Nord 2020:535). Rapporten innehåller förslag som ska engagera länder i ett gemensamt försök att förhindra plastföroreningar genom en global överenskommelse. godkändes en resolution vid Unea om att stoppa plastföroreningar och skapa ett internationellt rättsligt bindande avtal . Resolutionen tar upp hela livscykeln av plast, inklusive dess tillverkning, design och bortskaffande. Resolutionen inrättar en mellanstatlig förhandlingskommitté (INC) som ska påbörja sitt arbete 2022 och med ambitionen att färdigställa ett utkast till globalt juridiskt bindande avtal . Enligt information från ska avtalet ta ett brett grepp för att bidra till klimatomställningen samt skydda haven och den biologiska mångfalden. Enligt är beslutet avgörande för att komma åt problemet med plastföroreningar och för att genomföra Agenda 2030, liksom för att nå nationella miljömål. FN:s beslut har satt en ram för de kommande förhandlingarna. Det kan innehålla gemensamma globala mål och konkreta åtgärder för en hållbar produktion och konsumtion, med ett speciellt fokus på produktdesign för att öka återanvändning och återvinning, samt främja cirkulär ekonomi. Det globala avtalet kan också komma att stödja framtagandet av nationella handlingsplaner för plast. Förhandlingarna förväntas inledas . Vid , Unea 5.2, i , till antogs 14 resolutioner, och den är den mest framgångsrika miljöförsamlingen . Medlemsstaterna beslutade utöver att påbörja förhandlingar om ett globalt avtal mot plastföroreningar att inrätta en internationell vetenskaplig panel för kemikalier och avfall som kan öka det internationella samarbetet och bidra till ökad kunskap på området. Andra resolutioner behandlade frågor som naturbaserade lösningar, cirkulär ekonomi och biologisk mångfald och hälsa. geologiska undersökning (SGU) är myndigheten för frågor om berg, jord och grundvatten i . SGU har till uppgift att tillhandahålla geologisk information för samhällets behov och ansvarar för att ta fram maringeologiska data och utforska och kartlägga bottenförhållanden inom svenskt territorialhav och svensk ekonomisk zon. Den information som SGU tar fram i sin kartering används som underlag för planering av och beslut om skydd och nyttjande av havsbottnen, vid projektering av anläggningsarbeten och vid miljöövervakning. Den används i kombination med biologiska data för bestämning av habitat, livsmiljöer och naturtyper på havsbotten. Den är också ett viktigt underlag för etablering av havsbaserad energi, fiskenäringen och för Försvarsmakten. SGU driver sitt eget rederi och ansvarar för undersökningsfartyget och tillhörande arbetsbåt Ugglan för grundare bottnar. När det gäller nationell marin kartering arbetar Havs- och vattenmyndigheten med att ta fram heltäckande kartor över den miljön i områden som täcker både territorialvattnet och den ekonomiska zonen hela vägen in till strandlinjen. Arbetet utförs genom olika delprojekt under paraplyprojektet marin kartering som både tar fram nya kartor med hjälp av befintlig data och nyinsamlad data och parallellt bygger upp förutsättningar för en mer sammanhållen och långsiktig nationell marin kartering. SGU har ett uppdrag av Havs- och vattenmyndigheten att ansvara för uppstart och utveckling av analysmiljön, men ambitionen är att data- och kunskapsuppbyggnaden ska ske i samarbete med andra myndigheter och organisationer där experter inom de olika sakområdena finns. Ett viktigt mål med analysmiljön är att den samlade kunskapen blir tillgänglig för alla myndigheters arbete i syfte att svenskt havsmiljöarbete så långt det går baseras på samma verklighetsbeskrivning. Kartor och modeller över bottenmiljöer och artutbredning tas därför fram för att i största möjliga mån tillgodose behoven inom exempelvis nationell havsplanering, statusklassning och rapportering av miljöns tillstånd enligt olika EU-direktiv. Även regionalt arbete, exempelvis arbetet med att inrätta och förvalta skyddade områden, handlingsplaner för marin grön infrastruktur m.m,, är i stort behov av detta kunskapsunderlag. Miljömålsberedningen redovisar i betänkandet Havet och människan (SOU 2020:83) att det inom statsförvaltningen saknas en helhetssyn på kartering av havet. Staten karterar havet på tre sätt : SLU och samlar in information från vattenkolumnen, karterar djupförhållanden och SGU havsbottens uppbyggnad, egenskaper och beskaffenhet. SGU samlar även in och tillhandahåller miljöinformation om bottenhabitat, föroreningar och näringsämnen i sediment. SGU har byggt upp en kunskapsförsörjning som är viktig men som till stor del utförs på beställning, med varierad kravställning och standard. Enligt Miljömålsberedningen är det svårt att samordna de olika kartläggningarna till en kartläggning av havsmiljön för att få en samlad bild av miljön och dess potential. Svenska myndigheter och forskare saknar nationellt harmoniserade kartor (kartläggningar, modeller) av havsmiljön som lever upp till krav på kvalitet och upplösning som ställs inom tillämpad forskning, utredning och planering, exempelvis miljömålsuppföljning, planering av områdesskydd, tillämpning av regler kring miljöprövning av vattenverksamheter samt uppföljning av direktiv, bedömning av miljötillstånd i vattenförekomster och rapportering av arter och habitat till EU. Miljömålsberedningen föreslår därför i betänkandet att en särskild utredare får i uppgift att ta fram ett organisationsförslag för en miljö för en sammanhållen marin kartering i . Förslaget ska omfatta vilken eller vilka myndigheter som ska få ansvar för att tillhandahålla och förvalta miljön samt vilka ytterligare myndigheter som ska samverka och bidra till miljön. Dessutom ska utredaren analysera vilka anslagsmedel som krävs för en sådan miljö och ytterligare konsekvenser. Betänkandet har remitterats och är nu under beredning inom . SGU ansvarar även för kartläggning av grundvattentillgångar som syftar till att ge en översiktlig bild av bl.a. grundvattenmagasinens utbredning, hydrauliska egenskaper, tillrinningsområden, anslutande ytvattensystem, förekomst av tätande lager, vattendelare och grundvattnets strömningsriktning. Magasinen klassificeras också efter bedömd uttagsmöjlighet, dvs. hur mycket grundvatten som man bedömer kan utvinnas långsiktigt från magasinet. Även magasinens tillrinningsområden definieras, dvs. de markområden som kan bidra till magasinens grundvattenbildning. Information om magasinens tillrinningsområden är av särskild vikt när det gäller att säkerställa att grundvattnet får ett effektivt skydd mot olika slag av föroreningar, t.ex. från vägar, jordbruk, deponier och avloppsanläggningar. Kartläggningen bedrivs i projekt med ett projekt för vardera av landets fem vattendistrikt. Informationen som tas fram vid kartläggningen används även som underlag vid planering, vid upprättande av vattenförsörjningsplaner och vid planering av infrastruktur. Kartläggningen bygger på en sammanställning av tidigare gjorda utredningar, analys av geologiska kartor, inventering av brunnar och källor, mätning av grundvattennivåer, geofysiska mätningar (främst seismiska sonderingar och georadar) och borrningar. Informationen lagras i SGU:s allmänna databaser, dels som grunddata, t.ex. borrloggar och grundvattennivåer, dels som tolkade data, t.ex. magasinsgränser och olika magasinsegenskaper. Ett urval av informationen presenteras på grundvattenkartor i skala 1:50 000. Informationen används även som underlag för att ta fram olika typer av tematiska kartor, t.ex. för grundvattenskydd. Utskottet konstaterar att regeringen beslutade om tre havsplaner som omfattar , och . Utskottet välkomnar första havsplaner som ska bidra till en långsiktigt hållbar utveckling genom att förena näringspolitiska mål, sociala mål och miljömål. Havsplanerna är enligt utskottets mening ett viktigt verktyg i arbetet med att främja samexistens i havet mellan olika verksamheter och användningsområden. Mot bakgrund av att regeringen beslutat om en havsplan för anser utskottet att motion 2021/22:1670 (M) yrkande 9 är tillgodosett. Inledningsvis vill utskottet välkomna FN:s resolution om att stoppa plastföroreningarna och att skapa ett internationellt rättsligt bindande avtal på området . Det är glädjande att förhandlingar nu ska inledas i denna mycket viktiga fråga. Vidare konstaterar utskottet att det även pågår förhandlingar om ett juridiskt bindande avtal till Unclos om skydd av marin biologisk mångfald bortom nationell jurisdiktion. Utskottet noterar att varit en aktiv part och välkomnar att framsteg har gjorts i förhandlingarna. Miljöskydd i havet är en mycket viktig fråga. Enligt utskottets mening är det angeläget att driva arbetet framåt inom de globala målen som rör den akvatiska miljön. engagemang för rena hav och för genomförandet av Agenda 2030 är en viktig del i detta arbete. Utskottet poängterar att globala överenskommelser om att minska nedskräpningen av plast i havet och att skydda marin biologisk mångfald bortom nationell jurisdiktion utgör viktiga delar i arbetet för hållbara hav. Mot bakgrund av det arbete som pågår anser utskottet att motion 2021/22:3406 (MP) yrkande 2 kan lämnas utan åtgärd. Utskottet konstaterar att det pågår insatser för bottenkartering. SGU ansvarar för att utforska och kartlägga bottenförhållanden inom svenskt territorialhav och svensk ekonomisk zon. SGU arbetar även med att kartlägga grundvattentillgångar som kan användas som underlag vid planering och för vattenförsörjningsplaner. Havs- och vattenmyndigheten arbetar med nationell marin kartering och har gett SGU i uppdrag att utveckla en analysmiljö där samlad kunskap för alla myndigheters havsmiljöarbete ska finnas tillgänglig och där kartor och modeller över bottenmiljöer tas fram. Miljömålsberedningen har lämnat förslag om en utredning för att ta fram ett organisationsförslag för en miljö för en sammanhållen marin kartering i . I avvaktan på resultatet av det arbete som pågår anser utskottet att motion 2021/22:3681 (C) yrkande 18 kan lämnas utan åtgärd. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår de motionsyrkanden som beretts i förenklad ordning. Jämför särskilt yttrande 1 (M), 2 (SD), 3 (C), 4 (V), 5 (KD) och 6 (L). De motionsförslag som tas upp i bilaga 2 rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat i betänkandena /19:MJU1 Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård, 2018/19:MJU5 Cirkulär ekonomi, 2018/19:MJU13 Vattenvård, 2019/20:MJU1 Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård, 2019/20:MJU10 Vattenvård, 2019/20:MJU11 Fiskeripolitik, 2020/21:MJU8 Fiskeripolitik, 2020/21:MJU11 Vattenvård och 2021/22:MJU5 Genomförande av EU:s ramdirektiv för vatten. har beslutat i enlighet med utskottets förslag. Utskottet ser inte någon anledning att nu på nytt pröva de motionsyrkanden som tas upp i bilaga 2 och avstyrker därför motionsförslagen. Organisation av vattenförvaltningen, punkt 1 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4062 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2 samt 2021/22:1328 av m.fl. (S) och 2021/22:1769 av (S). Frågan om en hållbar vattenförsörjning kräver ett större grepp. Det behövs en nationell kraftsamling och en långsiktig strategi för att hantera vattenresursen, och en hållbar vattenförsörjning måste tas fram. Statens ansvar måste tydliggöras genom att den politiska styrningen samlas till ett ansvarigt departement. Finansiering bör länkas samman med åtgärder, och de nationella miljömålen och vattendirektivets mål ska uppfyllas. Den nationella strategin ska konkretiseras, och arbetssättet ska inkludera en bred dialog med relevanta samhällsaktörer. Regeringens initiativ Fossilfritt kan utgöra en inspirationskälla. Ansvariga vattenpolitiker bör också pekas ut på alla politiska nivåer. En tydligare politisk styrning möjliggör också ökad styrning via instruktioner, regleringsbrev och andra regeringsbeslut. Vattenförvaltningsavgift, punkt 2 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4062 av m.fl. (MP) yrkandena 16 och 17.