bet · H901KU28 · 2022-04-11 00:00:00 — I uppdraget ingår bl.a. att undersöka om det finns behov av utökade möjligheter till informationsutbyte mellan myndigheter, kommuner och arbetslöshetskassor för att säkerställa att dessa aktörer har tillgång till den information om enskilda personer och företag som de behöver för att fatta korrekta beslut i fråga om ersättningar från välfärdssystemen och för att motverka arbetslivskriminalitet. Om utredaren bedömer att det finns behov av ändrade regler för att få till stånd ett mer ändamålsenligt och effektivt informationsutbyte mellan dessa aktörer ska nödvändiga författningsändringar föreslås. Uppdraget ska slutredovisas . behandlade utskottet ett antal motioner med samma eller liknande innehåll (bet. 2020/21:KU19). I sitt ställningstagande anförde utskottet följande. Att sekretess gäller mellan myndigheter och mellan självständiga verksamhetsgrenar inom en myndighet motiveras av skyddet för den enskildes integritet. Ett samarbete mellan myndigheter kan emellertid i många situationer vara nödvändigt exempelvis för att värna den enskildes rättssäkerhet eller hälsa eller för att bekämpa brott. För att ett sådant samarbete inte ska omöjliggöras finns genom ett stort antal sekretessbrytande bestämmelser möjligheter till informationsutbyte mellan och inom myndigheter. Utskottet ansåg mot denna bakgrund att det inte fanns skäl för att ta sådana initiativ som efterfrågades i motionerna. Utskottet har även tidigare avstyrkt motioner om informationsutbyte mellan exempelvis och polisen med motiveringen att det saknades anledning att föreslå sådana tillkännagivanden som efterfrågades i motionerna (bet. 2016/17:KU15, bet. 2017/18:KU38 och bet. 2018/19:KU26). Utskottet, som noterar att det pågår visst arbete inom som syftar till att se över möjligheterna till informationsutbyte mellan myndigheter, vidhåller sitt tidigare ställningstagande och anser inte att det finns skäl att ta sådana initiativ som efterfrågas i motionerna. Sekretessbrytande bestämmelse för statligt anställningsstöd Utskottets förslag i korthet avslår en motion om insyn i ärenden om statligt anställningsstöd. Jämför reservation 2 (V). I kommittémotion 2021/22:469 yrkande 18 av m.fl. (V) begärs ett tillkännagivande om att det bör göras möjligt för myndigheter och journalister att granska vilka företag som tar emot statliga lönesubventioner, som skyddet för den enskildes integritet säkras. Motionärerna anför att det betalas ut stora summor i statligt anställningsstöd till privata företag. Uppgifter om vilka företag som har tagit del av bidragen och hur mycket pengar respektive företag har fått är belagda med sekretess. Motionärerna menar att allmänhetens insyn i hur skattemedel används bör väga tyngre än företagens affärsintressen samt att det finns ett stort samhällsintresse och behov av transparens, öppenhet och insyn i hur de statliga lönesubventionerna används. Arbetsgivare som anställer personer som har svårigheter att få ett reguljärt arbete på arbetsmarknaden kan få ekonomiskt stöd, s.k. anställningsstöd, från Arbetsförmedlingen enligt vad som närmare anges i bestämmelserna i förordningen (2018:42) om särskilt anställningsstöd, förordningen (2018:43) om stöd för nystartsjobb, förordningen (2017:462) om särskilda insatser för personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga och förordningen (2013:1157) om stöd för yrkesintroduktionsanställningar. Statligt anställningsstöd kan ges i form av introduktionsjobb, extratjänst, nystartsjobb, lönebidrag och yrkesintroduktion. Som redan har nämnts har var och en rätt att ta del av allmänna handlingar om inte sekretess hindrar ett utlämnande. Enligt 28 kap. 12 § första stycket OSL gäller sekretess i ärenden om arbetsförmedling och ärenden enligt lagstiftningen om anställningsfrämjande åtgärder för uppgift om en enskilds affärs- eller driftförhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider skada. Något undantag görs inte för beslut i ärendet. Bestämmelsen har ett s.k. omvänt skaderekvisit, som utgår från att sekretess är huvudregel. Sekretessen gäller i ärenden om arbetsförmedling i traditionell bemärkelse, dvs. den som bedrivs av Arbetsförmedlingen. Med skada menas ekonomisk skada, och med enskild både fysiska och juridiska personer (prop. 1979/80:2 del A s. 79 f. och 225 f.). Av förarbeten och praxis får anses framgå att begreppet affärs- eller driftförhållanden har en vidsträckt betydelse och i praktiken täcker det som ligger inom ramen för en affärsverksamhet (se HFD 2015 ref. 11). En affärsverksamhet kan föreligga även om verksamheten har begränsad omfattning och det inte finns något egentligt vinstsyfte. I RÅ 1996 ref. 79 uttalades att en uppgift om att ett aktiebolag fått rekryteringsstöd, lönebidrag m.m. var att betrakta som en uppgift i ett ärende enligt lagstiftningen om anställningsfrämjande åtgärder och därmed ansågs kunna omfattas av bestämmelsen som finns i 28 kap. 12 § OSL. I HFD 2015 ref. 11 ansåg () att detsamma bör gälla i fråga om en uppgift om anordnare av sysselsättning inom jobb- och utvecklingsgarantins fas 3. I RÅ 1996 ref. 79 fann HFD vidare att de efterfrågade uppgifterna om eventuellt rekryteringsstöd, lönebidrag eller annat arbetsmarknadspolitiskt stöd var hänförliga till det berörda bolagets affärs- och driftförhållanden, och i HFD 2015 ref. 11 uttalade domstolen att detsamma bör gälla uppgifter om en anordnare inom jobb- och utvecklingsgarantins fas 3, när långtidsarbetslösa personer sysselsätts i anordnarens affärsverksamhet. Undantag från sekretess för beslut om stöd vid korttidsarbete trädde ett nytt system för stöd vid korttidsarbete i kraft (prop. 2019/20:132, bet. 2019/20:FiU51, rskr. 2019/20:199). Stöd enligt det nya systemet kan lämnas till arbetsgivare som på grund av tillfälliga och allvarliga ekonomiska svårigheter behöver införa korttidsarbete (5 a § lagen [2013:948] om stöd vid korttidsarbete). Stödet möjliggör för arbetsgivare att minska arbetstiden för personal men fortfarande ha dem anställda och få stöd för stora delar av kostnaden för detta. Stödformen har använts under covid-19-pandemin för att stödja sysselsättningen och dämpa arbetslösheten. är fram till handläggande myndighet för denna typ av ärenden om stöd vid korttidsarbete. blir handläggande myndighet (prop. 2021/22:77, bet. 2021/22:NU14, rskr. 2021/22:163). I syfte att tillgodose allmänhetens och mediernas intresse av insyn i ärenden om stöd vid korttidsarbete har ett nytt andra stycke införts i 28 kap. 12 § OSL som innebär att sekretessen enligt första stycket i bestämmelsen inte gäller beslut om stöd i ärenden enligt lagen om stöd vid korttidsarbete eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen (prop. 2020/21:168, bet. 2020/21:KU32, rskr. 2020/21:373). Regleringen, som gäller hos både och , innebär bl.a. att sekretess inte ska gälla beslut om stöd till företag vid korttidsarbete eller beslut om återkrav av sådant stöd. Utskottet behandlade och 2018 motionsyrkanden med samma innehåll (bet. 2016/17:KU15 och bet. 2017/18:KU38). I sitt ställningstagande uttalade utskottet att offentlighetsprincipen utgör en viktig hörnsten i den svenska demokratin och att en väsentlig del av denna är medborgarnas rätt att ta del av allmänna handlingar. Detta kan gälla även om handlingarna innehåller uppgifter om bl.a. enskildas personliga, affärs- eller driftförhållanden. Regleringen i sekretesslagstiftningen innebär enligt utskottet en avvägning mellan intresset av offentlig insyn och behovet av sekretesskydd inom olika ämnesområden. Utskottet var därför inte berett att ta initiativ till ändrade sekretessregler i enlighet med det som anfördes i motionerna och avstyrkte motionerna. Utskottet behandlade en motion med samma innehåll (bet. 2018/19:KU26). Utskottet avstyrkte då motionsyrkandet och hänvisade till sitt tidigare ställningstagande. avstyrktes motsvarande yrkande efter förenklad beredning. Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande och finner inte skäl att ta ett sådant initiativ som efterfrågas i motionen. Ökad insyn i användningen av skattemedel Utskottets förslag i korthet avslår en motion om ökad insyn i användningen av skattemedel. (M) begär i motion 2021/22:536 ett tillkännagivande om en översyn av offentlighets- och sekretesslagen för att värna medborgarnas insyn i användningen av skattemedel. Motionären anför att sammanställningen av statistik med bl.a. ekonomiska uppgifter för verksamhetsutövare inom vård, skola och omsorg möjliggör en jämförelse av olika aktörer. Sådana jämförelser kan enligt motionären både skapa förutsättningar för verksamhetsutveckling hos aktörerna och göra det möjligt för beslutsfattare och medborgare att ställa krav på verksamheterna. Bestämmelserna om sekretess till skydd för myndigheters affärs- och driftförhållanden inom framställningen av statistik kan dock enligt motionären medföra att uppgifter om verksamheter i offentlig regi inte lämnas ut. Sekretessbestämmelserna bör därför enligt motionären ses över i syfte att värna forskning, utveckling och medborgarnas möjligheter till insyn i hur skattemedel förvaltas. Av 19 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (OSL) följer att sekretess gäller i en myndighets affärsverksamhet för en uppgift om myndighetens affärs- eller driftförhållanden, om det kan antas att någon som driver en likartad rörelse gynnas på myndighetens bekostnad om uppgiften röjs. Under motsvarande förutsättningar gäller sekretess hos en myndighet för en uppgift om affärs- eller driftförhållanden hos bolag, föreningar, samfälligheter eller stiftelser som driver affärsverksamhet och där det allmänna genom myndigheten utövar ett bestämmande inflytande eller bedriver revision. Sekretess gäller vidare enligt 24 kap. 8 § första stycket OSL i en sådan särskild verksamhet hos en myndighet som avser framställning av statistik för uppgifter som avser en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden och som kan hänföras till den enskilde. I andra stycket regleras sekretess i undersökningar av bl.a. och Statskontoret. Av tredje stycket följer bl.a. att uppgifter som behövs för forsknings- eller statistikändamål och uppgifter som inte är direkt hänförliga till enskilda ändå får lämnas ut, om det står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men. gäller för myndigheter, med vilket också jämställs och beslutande kommunala församlingar. Privata verksamhetsutövare omfattas däremot inte av , om de inte tagits upp i bilagan till lagen. infördes en ny sekretessbrytande bestämmelse i 24 kap. 8 a § OSL (prop. 2020/21:141, bet. 2020/21:KU31, rskr. 2020/21:290) som innebär att , trots statistiksekretessen, ska kunna få del av sådana uppgifter om en enskild huvudman inom skolväsendet som avser andra personliga eller ekonomiska förhållanden än huvudmannens intäkter och kostnader om uppgifterna behövs i myndighetens verksamhet med bl.a. nationell uppföljning och utvärdering, hantering av statliga stöd och bidrag samt redovisning och publicering av andra uppgifter om skolväsendet än vad som ingår i den officiella statistiken. Enligt den nya bestämmelsen ska även uppgifter om en enskild huvudman inom skolväsendet som avser andra personliga eller ekonomiska förhållanden än huvudmannens intäkter och kostnader få lämnas till en kommun om uppgifterna behövs för att kommunen ska kunna fullgöra sin skyldighet enligt skollagen att fördela resurser till utbildning inom skolväsendet efter barns och elevers olika förutsättningar och behov (24 kap. 8 a § andra stycket OSL). Bestämmelsen är tidsbegränsad och upphör att gälla . behandlade utskottet en motion med samma innehåll (bet. 2020/21:KU19). Utskottet hänvisade då till att den ovannämnda propositionen med förslag om ökad offentlighet för vissa statistiska uppgifter inom skolväsendet var aviserad och menade att det saknades behov av att utöver detta ta initiativ till förändrade sekretessbestämmelser i enlighet med yrkandet. Utskottet, som noterar att det införts en tidsbestämd sekretessbrytande bestämmelse i 24 kap. 8 a § OSL som innebär ökad offentlighet för vissa statistiska uppgifter inom skolväsendet, finner inte skäl att ta ett sådant initiativ som efterfrågas i motionen. Offentliggörande av de s.k. för forskning Utskottets förslag i korthet avslår en motion om offentliggörande av uppgifter i de s.k. för forskning. (SD) begär i motion 2021/22:2995 ett tillkännagivande om att offentliggöra de s.k. för fri och oberoende forskning. Motionären anför bl.a. att ett offentliggörande för forskningsändamål skulle kunna ge svar på frågan hur vårt samhälle kan bli infiltrerat och utsatt för utländska spioner. Ett offentliggörande skulle enligt motionären även ge utpekade personer en möjlighet att försvara sig och att bearbeta det som hänt. Säkerhetspolisen kunde 2001 konstatera att det fanns 57 personer i för vilka det fanns indikationer på att de på något sätt hade verkat för den östtyska säkerhets- och underrättelsetjänsten für Staatssicherheit (). Av dessa hade cirka en fjärdedel varit föremål för förundersökning. Dessa utredningar hade lett fram till att två personer 1971 hade dömts till fängelse för förberedelse till spioneri. Övriga förundersökningar lades ned med anledning av att brott inte kunde styrkas eller att handlingen inte var brottslig. Regeringens skrivelse Uppgifter hos om misstänkt samröre med I skrivelsen Uppgifter hos om misstänkt samröre med (skr. 2011/12:67) redogör regeringen för de omständigheter som låg till grund för samtal mellan justitieministern och företrädare för samtliga riksdagspartier /12 med anledning av debatten om ökad insyn i uppgifter hos om svenskars misstänkta samröre med . I skrivelsen framkommer bl.a. följande (s. 4). Under samtalen har enligt regeringen främst tre önskemål uppmärksammats när det gäller öppenhet om svenskars misstänkta samröre med . Det gäller för det första att enskilda som har misstänkts för samröre med i så stor utsträckning som möjligt bör få tillgång till uppgifter som rör dem själva. För det andra bör det säkerställas att regelverket ger goda förutsättningar för forskning om enskilda svenskars förhållningssätt till det . För det tredje bör verka för att samtliga uppgifter om svenska medborgare i det s.k. Rosenholzkartoteket ska överlämnas från till för att på så vis skapa bättre möjligheter till forskning. När det gäller de aktuella uppgifterna hos konstaterar regeringen följande (s. 9). Säkerhetspolisen har inte organiserat de handlingar som gäller misstänkt samröre med separat från andra handlingar. Något särskilt arkiv för uppgifter med koppling till finns alltså inte. Det material med koppling till som finns hos är en del av myndighetens samlade register och databaser. När det gäller behovet av ändrade regler om offentlighet och sekretess för de aktuella uppgifterna gör regeringen följande bedömning (s. 23). Med hänsyn till arbetsuppgifterna måste Säkerhetspolisens verksamhet till stor del vara hemlig. Gällande bestämmelser om sekretess till skydd för Säkerhetspolisens verksamhet utgör en rimlig avvägning mellan insynsintresset och intresset av att skydda denna verksamhet. En ökad insyn i Säkerhetspolisens verksamhet riskerar att försvåra för myndigheten att fullgöra sitt uppdrag, vilket medför ökad risk för att svenska intressen skadas. Den möjlighet som enskilda har att ta del av uppgifter om sig själva hos får anses vara tillräcklig med hänsyn till Säkerhetspolisens uppdrag. Gällande bestämmelse om sekretess till skydd för enskilda för uppgifter som förekommer hos ger uttryck för en rimlig avvägning mellan behovet av skydd för enskildas integritet och intresset av insyn. Att endast häva sekretessen till skydd för enskilda riskerar att medföra att dessa lider allvarligt men. Någon ändring i OSL bör alltså inte göras. De sekretessbestämmelser som i första hand är aktuella för uppgifterna i de s.k. är utrikessekretess i 15 kap. 1 § OSL och sekretess till skydd främst för intresset av att förebygga eller beivra brott i 18 kap. 1 och 2 §§ OSL samt vissa bestämmelser om sekretess till skydd för enskilda. Det finns inga bestämmelser i som särskilt tar sikte på forskares möjligheter att ta del av sekretessbelagda uppgifter. Forskares möjligheter bedöms i stället med utgångspunkt i de generella bestämmelserna i lagen. Om uppgifter som omfattas av sekretess lämnas ut till forskningsverksamhet som bedrivs i det allmännas regi överförs den sekretess som gäller hos den utlämnande myndigheten till forskningsmyndigheten (11 kap. 3 § OSL). Detta innebär att prövningen av ett skaderekvisit i en sekretessbestämmelse kan resultera i att skada inte anses uppkomma om uppgiften lämnas till institutionen eftersom sekretess kommer att gälla för uppgiften där. Om det i stället är fråga om en enskild forskare kan handlingen lämnas ut med förbehåll som inskränker den enskildes rätt att lämna uppgiften vidare eller utnyttja den, om ett sådant förbehåll undanröjer den risk för skada, men eller annan olägenhet som annars skulle förhindra ett utlämnande (10 kap. 14 § OSL). Genom ett sådant förbehåll uppstår en straffsanktionerad tystnadsplikt för den enskilda forskaren. HFD har i rättsfallet RÅ 2010 ref. 59 prövat om vissa handlingar med uppgifter om Säkerhetspolisens underrättelseverksamhet som rör ärenden med anknytning till kunde lämnas ut för forskningsändamål. Domstolen fann att sekretessen till skydd för allmänna intressen inte hindrade att forskaren fick ta del av vissa uppgifter i materialet under förutsättning att vissa uppställda förbehåll iakttogs som bl.a. gällde ett förbud mot att publicera uppgifter som rör enskilda. Utskottet har tidigare behandlat motioner med liknande innehåll (bet. 2011/12:KU9, bet. 2013/14:KU25 och bet. 2014/15:KU15). Utskottet har uttalat att det ser positivt på hur regeringen hanterat frågan om offentlighet och sekretess för uppgifterna hos från de s.k. och de samtal som regeringen i samband med detta genomfört med företrädare för riksdagspartierna. Utskottet har ansett att det saknas behov av ändringar i OSL som reglerar forskares tillgång till uppgifter ur arkiven och har avstyrkt motionsyrkandena. Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande och finner inte skäl att ta ett sådant initiativ som efterfrågas i motionen. Sekretess för uppgifter i våldtäktsdomar Utskottets förslag i korthet avslår en motion om sekretess för vissa uppgifter i domar om våldtäkt. (SD) begär i motion 2021/22:138 ett tillkännagivande till regeringen om sekretess för vissa uppgifter i domar om våldtäkt. Motionären anför att det kan vara besvärande för ett våldtäktsoffer att uppgifter om våldtäkten kommer till andra människors kännedom. Vetskapen om att andra kan ta del av uppgifterna kan också enligt motionären leda till att detaljer om vad som hänt utelämnas. Uppgifter om händelseförloppet vid en våldtäkt som har omfattats av sekretess bör därför enligt motionären inte bli offentliga om de tas in i en dom. Uppgifter om en enskilds personliga och ekonomiska förhållanden kan enligt bestämmelsen om s.k. förundersökningssekretess i 35 kap. 1 § OSL omfattas av sekretess om de förekommer bl.a. i en förundersökning i brottmål och om det inte står klart att de kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående lider skada eller men. En uppgift som förekommer i en domstols rättskipande verksamhet och som omfattats av sekretess blir offentlig om den läggs fram vid en offentlig förhandling i målet eller om den tas in i bl.a. en dom i målet, under förutsättning att domstolen inte beslutar att sekretessen ska bestå (43 kap. 5 och 8 §§ OSL). En sekretessbelagd uppgift som läggs fram under en förhandling inom stängda dörrar omfattas som huvudregel av sekretess även under den fortsatta handläggningen av målet men blir offentlig om den tas in i domen (43 kap. 5 § andra stycket OSL). Domstolen ska fatta besluta om fortsatt sekretess för uppgiften om intresset av sekretess för en uppgift i domen eller beslutet väger väsentligt tyngre än intresset av offentlighet (43 kap. 8 a § OSL). Vid denna bedömning ska särskild vikt läggas vid intresset av offentlighet för en uppgift om vilka överväganden domstolen har gjort vid sin prövning, om resultatet av prövningen och om identiteten på någon som en anklagelse för brott har riktats mot eller vars rörelsefrihet inskränks genom avgörandet. När denna bestämmelse infördes underströk regeringen att beslut om fortsatt sekretess även fortsättningsvis skulle fattas med stor restriktivitet, och utskottet instämde med regeringen (prop. 2015/16:144, bet. 2015/16:KU22). behandlade utskottet en motion med samma innehåll (bet. 2020/21:KU19). Utskottet ställde sig inte bakom yrkandet och avstyrkte därför motionen. Utskottet finner inte skäl att ta ett sådant initiativ som efterfrågas i motionen. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om en kartläggning av offentlighetsprincipens tillämpning och om ett myndighetsuppdrag att följa utvecklingen och tillämpningen av regler om öppenhet och insyn. I motion 2021/22:3005 av (SD) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om att kartlägga statusen för offentlighetsprincipen och dess tillämpning, detta särskilt i ljuset av inträde i EU. Motionären menar att sekretessen har ökat, vilket gör det svårare för medier och medborgare att granska politiska beslutsfattare. Motionären menar att offentlighetsprincipen måste försvaras. I yrkande 2 begär motionären att en myndighet får i uppdrag att löpande följa utvecklingen och tillämpningen av regler inom området öppenhet och insyn. Offentlighetsprincipen innebär att allmänheten och massmedierna ska ha insyn i den offentliga förvaltningen hos staten och kommunerna och i viss enskilt bedriven verksamhet som innefattar offentliga förvaltningsuppgifter. Offentlighetsprincipen kommer till uttryck på olika sätt, exempelvis genom yttrande- och meddelarfrihet för tjänstemän, genom domstolsoffentlighet och genom offentlighet vid beslutande församlingars sammanträden. När det mer allmänt talas om offentlighetsprincipen åsyftas dock i första hand reglerna om allmänna handlingars offentlighet i TF. Av 2 kap. 1 § TF följer att var och en ska ha rätt att ta del av allmänna handlingar. Offentlighetsprincipen anses vara en hörnsten i demokratiska statsskick. Syftet med rätten att ta del av allmänna handlingar är, som det uttrycks i 2 kap. 1 § TF, att främja ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning. Genom tillgången till allmänna handlingar underlättas en fri åsiktsbildning, en fri och på fakta grundad debatt i skilda samhällsfrågor och en medborgerlig kontroll av den offentliga maktutövningen. Rätten att ta del av allmänna handlingar får enligt 2 kap. 2 § TF begränsas endast om det krävs med hänsyn till vissa intressen, bl.a. skyddet för en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. Som redan har nämnts i betänkandets inledning ska varje inskränkning i rätten att ta del av allmänna handlingar enligt TF anges noga i en särskild lag. Den särskilda lag som avses är OSL. Kompletterande bestämmelser finns i offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641). Enligt 6 kap. 7 § första stycket OSL kan en enskild bl.a. överklaga en myndighets beslut att inte lämna ut en handling. Ett sådant överklagande prövas som huvudregel av domstolen (jfr 6 kap. 8 § OSL). ombudsmän () har i uppgift att bl.a. granska hur myndigheter, inklusive domstolar, fullgör sina skyldigheter enligt offentlighetsprincipen (1–3 §§ lagen [1986:765] med instruktion för ombudsmän, nedan instruktionen). Resultatet av JO:s granskning dokumenteras i ett beslut där JO uttalar om en myndighet t.ex. har handlat i strid med lagen eller inte (6 § instruktionen). JO ska överlämna en ämbetsberättelse till som bl.a. ska innehålla en redogörelse för viktiga beslut som har meddelats (11 § instruktionen).