bet · H901TU6 · 2022-02-07 00:00:00 — Eftersom föreskriften har utformats som ett allmänt råd är utdelning i fastighetsbox inget krav för boende i flerfamiljshus utan en alternativ utdelningsform i denna typ av fastigheter. Av byggnadstekniska skäl kan det dock ibland vara svårt att installera fastighetsboxar. Det gäller inte minst i det äldre fastighetsbeståndet. En fastighetsbox är en anordning för utdelning av post till hushåll i flerfamiljshus och som vanligtvis installeras på fastighetens entréplan. PTS framhåller på sin webbplats att fastighetsboxar är ett säkert alternativ för postmottagning. Det finns fastighetsboxar med säkra lås för varje postinlägg. PTS bedömer att säkerheten totalt sett blir större när lägenhetsdörrar inte längre utrustas med brevinkast. Det ger ökat skydd mot buller, inbrott och brand. Fastighetsboxar gör det också lättare för mottagarna att få större försändelser utburna direkt till hemadressen i stället för att dessa, efter avisering, måste hämtas hos ett postombud. Varken PTS, Postnord eller någon annan postoperatör kan kräva att en fastighet ska installera fastighetsboxar. Däremot offentliggör Postnord specifikationer för postlådors och fastighetsboxars utformning och placering på sin webbplats. Om en fastighetsägare frångår Postnords offentliggjorda specifikationer, på ett sätt som postoperatören inte finner godtagbart från arbetsmiljö- eller effektivitetssynpunkt, kan Postnord, enligt PTS allmänna råd (PTSFS 2008:06), hänvisa postmottagarna i fastigheten att hämta ut sina försändelser på det utlämningsställe som postoperatören anvisar. Utskottet har tidigare behandlat yrkanden om krav på installation av fastighetsboxar i flerfamiljshus, senast i betänkande 2020/21:TU4. Utskottet föreslog att skulle avslå yrkandena med hänvisning till den pågående utvecklingen när det gäller införandet av fastighetsboxar som bl.a. följer av föreskrifter. biföll utskottets förslag. Utskottet noterar att utdelning i fastighetsboxar blir allt vanligare. I samband med nyproduktion och större ombyggnader i fastighetsbeståndet har fastighetsboxar i praktiken blivit normerande, vilket är en konsekvens av tekniska föreskrifter. Utskottet konstaterar mot bakgrund av utvecklingen med stadigt minskande brevvolymer och kraftigt växande antal paket i postdistributionen att fastighetsboxarna gör det enklare för de boende i flerfamiljshus att ta emot större postförsändelser. Utskottet anser vidare att frågan om på vilket sätt de boende bör få sin post utdelad bäst löses av berörda parter och att statlig reglering på denna nivå inte är ändamålsenlig. Utskottet ser sammanfattningsvis inga skäl att ompröva sin tidigare ståndpunkt i fråga om införandet av fastighetsboxar och avstyrker därför motion 2021/22:1319 (S). Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att ändra postlagen i syfte att minska smugglingen av droger. Utskottet hänvisar till den proposition om åtgärder för att förhindra illegal handel via post som regeringen har aviserat . Jämför reservation 42 (SD). I motion 2021/22:3283 önskar Boriana (M) att regeringen ser över möjligheten att ändra postlagen för att underlätta polisens och tullens drogbekämpande arbete. Motionären påtalar att en stor mängd droger smugglas i postförsändelser i och för att komma åt problemet borde alla som hanterar post och paket få rätt att på eget initiativ kontakta tullen eller polisen om det finns misstanke om narkotika i en viss försändelse. I 2 kap. 14 § postlagen (2010:1045) finns bestämmelser om tystnadsplikt. Bestämmelserna avser uppgifter som rör ett särskilt brev eller andra uppgifter som rör en enskild persons förbindelse med verksamheten när det gäller befordran av brev. Någon motsvarande tystnadsplikt i fråga om paket har inte förts in i postlagen. postlagsutrednings slutbetänkande (SOU 2016:54) framhölls att det fanns ett starkt intresse av att värna den personliga integriteten hos sändare och mottagare av brev och att det råder en allmän enighet om att innehållet i meddelanden som befordras som brev har ett från integritetssynpunkt högt skyddsvärde. Utredningen underströk också att en begäran om uppgiftslämnande sker under myndighetsansvar och kan bli föremål för kontroll av det allmänna. Det var enligt utredarnas uppfattning således inte lämpligt att överlåta en sådan uppgift till exempelvis butikspersonal hos postombud. redogjorde regeringen för en rad nya åtgärder för att stödja arbetet mot narkotika. meddelade regeringen att den även avsåg att tillsätta en utredning med uppdrag att se över postlagen för att se om tystnadsplikten kunde ändras, så att det blev möjligt för postanställda att kontrollera och stoppa narkotika som skickas med post. Narkotika utgör emellertid endast en del av den omfattande handeln med illegala eller farliga varor där varorna skickas via post. Som ytterligare exempel kan nämnas dopningsmedel, prekursorer för framställning av narkotika, förfalskade id-handlingar, vapen och explosiva varor. Organiserad brottslighet kan ofta sträcka sig över olika typer av brottsområden. Enligt Europol handlar de kriminella nätverken inte sällan med flera olika illegala varor, såsom narkotika, vapen och förfalskade id-handlingar. Vidare har påtalat att postlagens bestämmelser om tystnadsplikt m.m. medför svårigheter i utredningar om bedrägerier. har därför föreslagit att en sekretessbrytande bestämmelse motsvarande 10 kap. 24 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) införs i postlagen. beslutade regeringen att tillsätta en utredare som skulle se över postlagens bestämmelser om tystnadsplikt i syfte att underlätta de brottsbekämpande myndigheternas arbete. I uppdraget ingick även att lämna förslag på nödvändiga författningsändringar. Utredningen redovisade följande förslag i sitt betänkande Ökade möjligheter att förhindra illegal handel via post (SOU 2021:29): • Det ska föras in en ny reglering i postlagen som ger aktörerna inom postverksamheten möjlighet att på eget initiativ bryta tystnadsplikten i postlagen och lämna uppgifter som rör misstanke om brott till en brottsbekämpande myndighet, om fängelse är föreskrivet för brottet. • Möjligheten för brottsbekämpande myndigheter att från postverk-samheten begära ut uppgifter som omfattas av tystnadsplikten i postlagen ska utökas till att omfatta brott för vilket det är föreskrivet fängelse eller brottslig verksamhet som innefattar ett sådant brott. • Det ska göras en ändring i offentlighets- och sekretesslagen som innebär att PTS får större möjligheter att lämna uppgifter om misstänkta brott till brottsbekämpande myndigheter. • Tystnadsplikten i postlagen ska omfatta även uppgifter som gäller att undersöka, öppna, granska eller hålla kvar försändelser enligt preventivlagen. • Tystnadsplikten i postlagen för uppgifter om kontroll av försändelser ska omfatta verksamheten hos alla befordringsföretag, dvs. även verksamheten hos aktörer som befordrar paket. • Bestämmelserna om tystnadsplikt i postlagen ska samlas i ett nytt femte kapitel. Betänkandet har remitterats och bereds tillsammans med inkomna svar inom . Utskottet har tidigare behandlat yrkanden om att ändra postlagen i syfte att minska smugglingen av droger, senast i betänkande 2020/21:TU4. Utskottet föreslog att skulle avslå yrkandet med hänvisning till den pågående utredningen som bl.a. skulle se över om tystnadsplikten kunde ändras för att underlätta arbetet mot narkotika. biföll utskottets förslag. Mot bakgrund av det stora samhällsproblem som narkotikaanvändningen utgör välkomnar utskottet att utredningen om postlagens bestämmelser om tystnadsplikt blev klar . Utskottet noterar med tillfredsställelse att betänkandet har remissbehandlats och att regeringen i sin propositionsförteckning aviserat att den avser att överlämna en proposition om åtgärder för att förhindra illegal handel via post. Utskottet vill understryka vikten av att den lagstadgade brevhemligheten skyddas och att avsändarens och mottagarens personliga integritet därmed kan värnas även framgent. Med hänvisning till det som anförts ovan avstyrker utskottet motion 2021/22:3283 (M). Vissa övriga krav på posthanteringen Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om vissa krav på posthanteringen såsom beställar-, miljö- och klimatansvar. Utskottet hänvisar bl.a. till de åtgärder som följer av EU:s mobilitetspaket, Postnords arbete med uppförandekod för leverantörer och Postnords miljömål. Jämför reservation 43 (V). I kommittémotion 2021/22:440 yrkande 6 framför m.fl. (V) att regeringen genom ägarstyrning och uppförandekod bör se till att Postnord har ett tydligt beställaransvar i sina transportupphandlingar. Motionärerna hänvisar till en granskning gjord av där det framgår att Postnord har anlitat åkerier som inte har följt gällande lagar och regelverk och påpekar att statliga bolag bör föregå med gott exempel i det sociala och miljömässiga ansvarstagandet. I yrkande 7 vill motionärerna att regeringen genom ägarstyrning ser till att Postnord antar skarpa miljö- och klimatmål, följer upp dem samt tar fram en handlingsplan som styr mot dessa mål. Motionärerna är positiva till Postnords ambition ”att ta sikte mot ett fossilfritt 2030” och anser därför att bolagets klimat- och miljömål bör omfatta både upphandlade transporter och transporter i egen regi, terminalverksamhet och alla bolagets stödverksamheter oavsett om de är upphandlade eller utförs i egen regi. infördes straffrättsliga skärpningar i reglerna om beställaransvar inom yrkestrafikområdet. Ändringarna innebär att reglerna gäller samtliga personer som i något led har avtalat om transporten. Dessutom infördes en undersökningsplikt för den som ingått avtal med den som utför transporten (den faktiska transportören). Infrastrukturminister tillfrågades i en interpellation (ip. 2020/21:104) om vilka åtgärder ministern avsåg att vidta för att skärpa beställaransvaret. Han påminde om att regeringen genom en förordningsändring hade skärpt beställaransvaret för internationella transporter och cabotagetransporter. Han betonade även att regeringen har arbetat hårt för att öka kontrollen och skapa rättvisa konkurrensvillkor för transportnäringen genom att driva igenom det s.k. mobilitetspaketet i EU. Regeringen vill ha ordning och reda inom transportsektorn och är beredd att vid behov vidta ytterligare åtgärder på området. Näringsminister tillfrågades i en interpellation (ip. 2020/21:261) om vilka åtgärder han avsåg att vidta för att säkerställa att statliga bolag upphandlar transporter som följer gällande regelverk samt om regeringen som ägare avser att vidta några åtgärder för att ingripa mot Postnords upphandling av transporter. Ministern svarade att han ser allvarligt på rapporterna om otillåten cabotagetrafik och betonade att statliga bolag givetvis ska följa lagar och regler. Utgångspunkten för regeringens bolagsstyrning är att de statliga bolagen ska agera föredömligt inom området hållbart företagande, och regeringen hade dessutom beslutat om en ny ägarpolicy för företag med statligt ägande där det framgår att bolagen ska ställa krav på arbetsrättsliga villkor hos leverantörer och underleverantörer. Näringsminister fick en skriftlig fråga (fr. 2020/21:3232) om vilka krav regeringen kommer att ställa på Postnord så att bolaget tar sitt beställaransvar vid transportinköp. Han uppgav att regeringen hade haft en dialog med bolaget om utmaningarna i leverantörskedjan. Han betonade även vikten av att bolaget säkerställer ordning och reda samt sjysta villkor hos alla sina leverantörer. Han underströk vidare att detta löpande följs upp vid de kontinuerliga ägardialogerna och är frågor som fortsatt kommer att prioriteras i samtalen med bolaget. Om miljö- och klimatansvar Postnord bedriver ett löpande arbete för att minska sin miljöpåverkan med ambitioner mot ett fossilfritt 2030. Av verksamhetsberättelsen för bolag med statligt ägande 2020 som upprättats av framgår att Postnordkoncernen uppnått det tidigare långsiktiga målet om att minska koldioxidutsläppen med basår 2009. Vidare framhålls att alla signifikanta leverantörer ska acceptera och följa Postnords uppförandekod för leverantörer. Målsättningen var och uppnåddes . har i rapporten företagande – regeringens styrning av de statligt ägda bolagen (RiR 2021:10) granskat om regeringens styrning mot hållbart företagande i de statligt ägda bolagen har lett till att de ambitioner som regeringen uttrycker i statens ägarpolicy har uppnåtts. De statligt ägda bolagen ska enligt vara föregångare i hållbart företagande och präglas av öppenhet och föredömlighet. Staten är en av största bolagsägare och kan genom att föregå med gott exempel bidra till utveckling utöver de egna bolagen. granskning visar att regeringen behöver förtydliga, förstärka och följa upp sin styrning om dessa ambitioner ska kunna nås. Regeringen välkomnar i skrivelse 2021/22:31 granskningen och konstaterar att även om den befintliga modellen för bolagsstyrning fungerar väl finns det åtgärder att vidta inom ramen för den befintliga styrningen i linje med regeringens ambition att ständigt förbättra styrningen inom hållbart företagande. Regeringen avser bl.a. att utveckla analysen av bolagens strategiska mål för hållbart värdeskapande samt fortsätta att utveckla rapporteringen till om hur arbetet med hållbart företagande har utvecklats och genomförts. Regeringen kommer även att fortsätta att följa utvecklingen av hållbarhetsrapportering och kontinuerligt utvärdera de krav ägaren ställer i förhållande till de regleringsförändringar som genomförs. I övrigt avser regeringen att även fortsättningsvis kontinuerligt utvärdera och förbättra de krav, verktyg och processer som används inom styrningen på området hållbart företagande. Utskottet anser att ordning och reda inom transportsektorn är en mycket angelägen fråga. När det gäller beställaransvaret vill utskottet påminna om de straffskärpningar som regeringen har infört samt de åtgärder som följer av EU:s mobilitetspaket. Utskottet vill i sammanhanget även lyfta Postnords uppförandekod för leverantörer. Utskottet framhåller vidare när det gäller Postnords miljö- och klimatansvar att bolaget har ambitiösa miljömål för den egna verksamheten som kontinuerligt följs upp av . Mot denna bakgrund finner utskottet inga skäl att ta några ytterligare initiativ och avstyrker därmed motion 2021/22:440 (V) yrkandena 6 och 7. Samhällets digitalisering, punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3643 av m.fl. (M) yrkande 8, 2021/22:3690 av m.fl. (M) yrkande 24, 2021/22:3753 av m.fl. (M) yrkandena 2, 3, 6, 11, 15–19, 22, 27, 30 och 32, 2021/22:3762 av m.fl. (M) yrkande 2, 2021/22:3790 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2021/22:4039 av m.fl. (M) yrkande 11, 2021/22:3227 av m.fl. (C) yrkandena 13 och 21 samt 2021/22:3378 av m.fl. (L) yrkande 9 och 2021/22:62 av (SD), 2021/22:446 av m.fl. (V) yrkande 3, 2021/22:2228 av (M) yrkandena 1 och 2, 2021/22:2845 av (M) yrkande 4, 2021/22:2934 av m.fl. (SD) yrkande 3, 2021/22:3227 av m.fl. (C) yrkandena 2, 12, 23, 24 och 33, 2021/22:3245 av m.fl. (C) yrkande 16, 2021/22:3378 av m.fl. (L) yrkandena 1–6 och 8, 2021/22:3509 av m.fl. (C) yrkande 20 och 2021/22:3996 av m.fl. (L) yrkande 24. Digitaliseringen är ett globalt och gränslöst fenomen som påverkar individer, företag och stater i stor utsträckning. Digitaliseringen leder till förbättringar och nya innovationer, men den innebär även utmaningar. Därför krävs det, enligt vår uppfattning, kunskap och insatta ledare som kan nyttja digitaliseringspotentialen. Rätt använd kan digitaliseringen vara en av de största bidragsgivarna till att lösa problemen som både och alla andra länder brottas med , såsom exempelvis klimatutmaningen, välfärden och energipolitiken. Genom digitala innovationer och smartare tekniska lösningar har vi potential att effektivisera våra resurser och öka vår globala konkurrenskraft. Införande av nuvarande teknik för artificiell intelligens (AI) i svensk offentlig förvaltning skulle kunna frigöra resurser som i stället kunde satsas på rättsväsendet, försvaret eller offentliga åtaganden. På nationell, regional och lokal nivå brister i digitalt ledarskap enligt , och andra experter, vilket leder till att vi tappar fart i utvecklingen. Vi delar experternas bedömning och menar att den digitala ledningen i är för dålig, i synnerhet inom . Eftersom offentlig förvaltning inte utvecklas i önskvärd takt finns det ett behov av att följa upp och utvärdera Expertgruppen för digitala investeringars arbete. Vi vill att det klargörs i vilken utsträckning rekommendationerna har följts samt om nya åtgärder krävs. Digitaliseringsstrategin anger inriktningen för regeringens digitaliseringspolitik. Visionen är ett hållbart digitaliserat och det övergripande målet är att ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter. Det här anser vi är en för låg målsättning. Ett väl utvecklat land som bör i stället ha ett mål om att bli ett land som leder utvecklingen inom digital teknik och vara en innovationshubb för nya digitala lösningar. Målet bör vara mätbart och kunna utvärderas. och har historiskt varit ledande i att sätta nya standarder i mobila nätverk. var tidigt ute med den tredje generationens mobilstandard () och vid valet av den fjärde generationens standard (4G) gick vinnande ur striden. I utbygganden av femte generationens standard (5G) har vi däremot hamnat på efterkälken. Vi kan inte förlora inflytande i nästkommande stora tekniksprång, sjätte generationens mobilnät (6G), där , , och satsar på att utveckla den nya tekniken. Vi måste därför redan nu sträva efter att, i likhet med och de baltiska länderna, etablera ett (centre of excellence) inriktat på framtida tekniker och kommunikationer och 6G i nära samarbete med exempelvis och övriga EU. Digitaliseringen av den offentliga sektorn utgör en monumental uppgift där vikten av att kompetens används och utvecklas på rätt sätt är avgörande. Många kommuner men även regioner och myndigheter påpekar att bristen på digitaliseringskompetens i de ordinarie verksamheterna gör att processer försenas eller inte alls kommer till stånd. Vi har tidigare välkomnat inrättandet av Myndigheten för digital förvaltning (Digg). Digg bör enligt vår uppfattning stötta andra myndigheter i sitt arbete med att uppfylla regeringens digitaliseringsambitioner. Det finns dock stora variationer i hur långt myndigheterna har kommit i sitt digitaliseringsarbete och vi ser därför ett behov av att arbetet intensifieras för att säkerställa välfärdens framtid. Vi föreslår vidare att Digg får i uppdrag att bygga upp rättslig expertis och ge rättslig vägledning eftersom behovet av sådan vägledning finns inom all offentlig förvaltning. Digg bör dessutom ha det övergripande ansvaret för att samordna standarder och information för att öka digitaliseringstakten i offentlig sektor. Staten måste enligt vår uppfattning ta ett större ansvar för myndigheternas förutsättningar att digitalt ställa om, något som även () har kommit fram till i sin utredning av den gemensamma digitala infrastrukturens styrning och finansiering. Utifrån ESV:s slutsatser föreslår vi att Digg får i uppgift att ta fram en långsiktig strategisk plan för den förvaltningsgemensamma digitala infrastrukturen. Vi menar att Digg bör ha en strategisk roll i bedömningen av vilka projekt som bör klassificeras som samhällsinvesteringar. Vi föreslår även att statliga myndigheter som överväger att samverka vid utveckling av en digital tjänst ska informera Digg om detta. Vidare anser vi att Digg bör ta fram ett förslag till investeringsplan i budgetunderlaget för den förvaltningsgemensamma digitala infrastrukturen. Digitaliseringen handlar till stor del om att hantera stora mängder information. Våra statliga och kommunala myndigheter behandlar oerhörda mängder värdefull information som är tillgänglig enligt offentlighetsprincipen men som är svår att bearbeta med dator. Arbetet med öppna data är ett sätt att råda bot på detta eftersom det gör information mer lättanvänd och därmed kan möjliggöra stora effektiviseringsvinster och värden för såväl offentlig förvaltning som privat sektor. I arbetet med att göra alltmer information hos våra myndigheter till öppna data måste avvägningar göras mellan intresset av att tillgängliggöra informationen och de risker detta innebär. Mot denna bakgrund vill vi genomföra en nationell kraftsamling för offentliga statistiska data där alla myndigheter ska få i uppdrag att arbeta strategiskt för att öka utbudet av och tillgängligheten till öppna data med beaktande av såväl informationssäkerhet som den personliga integriteten. Den digitala utvecklingen har förändrat hur vi kommunicerar med varandra och det fysiska brevet har minskat i omfattning. Även om har kommit långt i den digitala utvecklingen ligger vi efter i utvecklingen med att skapa standardiserade digitala kontakter mellan myndigheter och enskilda. I exempelvis har man utvecklat systemet X-Road som gör det möjligt för enskilda att genomföra alla myndighetsärenden digitalt förutom att gifta sig, skilja sig och köpa eller sälja fastigheter. Information som den enskilde lämnar behöver endast lämnas varefter samtliga myndigheter kan ta del av den efter behov, s.k. once only. Detta gör det enklare för såväl medborgare som myndigheter att hantera kontakterna sinsemellan och det skapar även stora effektiviseringar i hur myndigheterna arbetar. Vi vill att tar samma eller liknande steg i hur man arbetar med att effektivisera myndigheternas medborgarkontakter. Därför föreslår vi att en utredning tillsätts som ser över möjligheten att införa en nationell digital plattform för säker överföring av information där medborgare och företag kan koppla upp sig mot en gemensam portal för kontakt med kommuner, regioner och myndigheter. AI är ett splittrat begrepp och det saknas en enhetlig förståelse kring innebörden av begreppet i den offentliga debatten. Vi ser därför ett behov av mer kunskap och ökad förståelse för AI, i synnerhet i politiken. Medan frågan diskuteras på EU-nivå och kommissionen har lagt fram förslag till en ny AI-förordning har inte varit särskilt tongivande. AI har inte heller haft något större genomslag inom den offentliga förvaltningen. Mot denna bakgrund behöver regeringen inrätta en bred med ett nätverk av experter som ska utveckla offentlig förvaltning i användningen och utvecklingen av AI. Vi anser att politik, akademi och näringsliv behöver samla sig och gemensamt utveckla en sammanhållen AI- politik. Vi konstaterar vidare att det krävs samarbete när det gäller AI eller andra specialiserade kompetensområden inom digitalisering. Enligt It- och Telekomföretagen saknas det i 77 000 personer inom it- och telekomområdet och enligt SCB behövs det 30 000 ingenjörer. Efterfrågan på spetskompetens kommer bara att öka när hela världen ställer om sina samhällen. Vi föreslår därför att regeringen kartlägger den efterfrågade expertisen inom it och gör upp en färdplan med mätbara mål för hur expertfrågan ska lösas. behöver i sammanhanget öka sin attraktivitet genom att bl.a. satsa på ökat samarbete med de främsta forsknings- och innovationsmiljöerna. Avslutningsvis efterlyser vi en översyn av den nationella lagstiftningen i syfte att bejaka EU:s certifiering av molntjänster. Vi anser att har tappat fart i frågan om digitalisering och AI-utveckling. Det finns t.ex. en särskild risk för svensk del i EU:s arbete med certifiering av molntjänster. Europeiska unionens cybersäkerhetsbyrå tillkännagav ett arbete med att skapa en certifiering för molntjänster i . Det finns en överhängande risk att utländska molntjänster certifierade av EU inte skulle kunna användas i , eftersom de inte skulle vara lagliga i en svensk kontext. Det vore inte bra för eller för att främja EU:s fria rörlighet. Samhällets digitalisering, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD).