bet · H901KU29 · 2022-06-01 00:00:00 — I strategin framhålls även att kommunerna ska ansvara för och leda samverkan med relevanta aktörer som kan stärka den lokala motståndskraften mot våldsbejakande extremism. Det nationella center mot våldsbejakande extremism (CVE) som inrättades vid Brå har bl.a. i uppgift att ge behovsanpassat stöd till kommuner, myndigheter och andra aktörer som i sin verksamhet hanterar frågor om förebyggande av våldsbejakande extremism. CVE verkar för en ökad grad av samordning och effektivitet i det förebyggande arbetet. Samordning innebär t.ex. att aktörer samlas för att utbyta erfarenheter. Det kan också vara att gemensamt utveckla stödmaterial, ta fram rapporter eller att tillsammans testa nya metoder. CVE samverkar med relevanta aktörer inklusive det civila samhället, men tar inte över det ansvar som ligger på andra myndigheter eller kommuner. Enligt uppgifter på CVE:s webbplats () har de flesta av kommunerna en lokal samordnare i frågor som rör våldsbejakande extremism. Uppdraget som lokal samordnare mot våldsbejakande extremism varierar mycket från kommun till kommun. För en del utgör uppdraget bara en liten del av deras arbetsuppgifter och för andra är det ett heltidsuppdrag. CVE har tagit fram en beskrivning över vilka arbetsuppgifter och ansvar en lokal samordnare kan ha. Av beskrivningen framgår bl.a. att den lokala samordnaren utgör kommunens kontaktpunkt gentemot andra myndigheter och kommunala verksamheter för frågor som rör våldsbejakande extremism. Många samordnare ingår i befintliga forum såsom exempelvis lokala brottsförebyggande råd. Omvärldsbevakning utgör en viktig del av lägesbilden och kan innebära att följa frågan i såväl traditionella medier som i sociala medier. Fokus bör ligga på det som händer lokalt men även den regionala och nationella utvecklingen är ofta av intresse för samordnaren. När det gäller frågor som rör våldsbejakande extremism är samordnaren en viktig aktör i kommunens kommunikation. En del i stödet till kommunens övriga verksamheter är att bistå med kunskap, antingen genom att själv hålla utbildningar, eller genom att arrangera och sammankalla till utbildningstillfällen med externa föreläsare. Regeringen beslutade att ge i uppdrag åt en särskild utredare att utreda kommunernas brottsförebyggande ansvar (dir. 2019:94). Utredningen om kommunernas brottsförebyggande ansvar överlämnade sitt betänkande Kommuner mot brott (SOU 2021:49) . Utredningens uppdrag har i huvudsak varit att beskriva och analysera verksamheter inom kommunerna som kan bidra till det brottsförebyggande arbetet och att föreslå hur ett lagstadgat kommunalt ansvar för det brottsförebyggande arbetet bör utformas. Utredningen föreslår att det införs en ny lag, lagen om kommuners ansvar för brottsförebyggande arbete, som anger vilka krav som ställs på kommunerna. Lagen föreslås träda i kraft . Utredningens förslag innebär bl.a. att kommunerna ska kartlägga och analysera brottsligheten inom sina geografiska områden och ta ställning till behovet av brottsförebyggande åtgärder. Kommunerna föreslås även ta ansvar för samordningen av det brottsförebyggande arbetet samt inrätta en funktion som bland annat stöder kommunens arbete internt och utgör en kontaktyta mot externa aktörer. Utredaren föreslår även att Brå ska analysera kommunernas behov av stöd med anledning av uppgifterna i lagen samt att länsstyrelserna förstärker sitt stöd till kommunerna inom ramen för deras befintliga brottsförebyggande uppdrag. Utredningens förslag har remissbehandlats och beredning pågår inom . avstyrkte utskottet ett motionsyrkande om ett tillkännagivande om att regeringen ska ta fram en konkret handlingsplan för det förebyggande arbetet mot radikalisering och terrorism (bet. 2016/17:KU23). Utskottet ansåg att det var viktigt att regeringen säkerställer att de övergripande strategier som utarbetats för att förebygga våldsbejakande extremism omsätts i konkreta åtgärder, vilket är en förutsättning för att strategierna ska få genomslag i verkligheten. Utskottet fann inte skäl att göra något tillkännagivande med anledning av motionen. På förslag av tillkännagav att regeringen borde ta initiativ till en nationell kommunikationsstrategi mot våldsbejakande extremism och för demokratiska värderingar i syfte att bl.a. identifiera kommunikationsmetoder (bet. 2017/18:KU34). Regeringen anser att tillkännagivandet är slutbehandlat (skr. 2019/20:75 s. 68 f.). behandlade utskottet ett yrkande om en nationell handlingsplan (bet. 2018/19:KU27). Utskottet konstaterade bl.a. att vissa åtgärder hade vidtagits med anledning av utskottets tillkännagivande och ansåg att det saknades skäl för ett tillkännagivande om en nationell handlingsplan och avstyrkte motionen. lämnade en reservation. Även behandlade utskottet ett motsvarande yrkande (bet. 2020/21:KU23). Yrkandet avstyrktes då efter beredning i förenklad ordning. avstyrkte utskottet liknande motionsyrkanden om kommunernas ansvar för förebyggande åtgärder med hänvisning till att CVE:s arbete hade påbörjats (bet. 2017/18:KU34). behandlade utskottet också yrkanden om kommuners förebyggande av våldsbejakande extremism och radikalisering (bet. 2018/19:KU27). Utskottet konstaterade att det i den strategi mot våldsbejakande extremism som den tidigare nationella samordnaren presenterade anförs att det för att säkerställa att det kommunala arbetet mot våldsbejakande extremism fungerar i alla dimensioner krävs en samordnande funktion som koordinerar arbetet på lokal och nationell nivå, inom det civila samhället och den privata sektorn. Utskottet konstaterade också att det inom CVE fortfarande pågick ett arbete med att ta fram kunskapsmaterial som torde kunna utgöra ett stöd för kommunernas arbete och som kan förutsättas bygga vidare på den nationella samordnarens arbete. Det fanns mot denna bakgrund inte skäl för ett sådant tillkännagivande som motionärerna efterlyste. Yrkandena avstyrktes därför. Utskottet behandlade även yrkanden om förebyggande åtgärder på lokal nivå (bet. 2020/21:KU23). Utskottet konstaterade att regeringen hade vidtagit en rad åtgärder för att på olika sätt stärka det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism, och såg inte skäl att föreslå något tillkännagivande. och lämnade reservationer. Utskottet konstaterar att CVE samverkar med nationella, regionala och lokala aktörer som arbetar med att förebygga våldsbejakande extremism samt verkar för en ökad grad av samordning i det förebyggande arbetet. De flesta av kommunerna har numera också lokala samordnare för frågor om våldsbejakande extremism. Utskottet noterar också att det pågår en beredning av utredningen om kommuners brottsförebyggande arbete. Mot bakgrund av det arbete som redan pågår finner utskottet inte skäl att föreslå någon åtgärd med anledning av motionsyrkandena. Stöd till närstående och myndighetspersonal Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ett utökat stöd till närstående till personer som visar tecken på radikalisering och ett förbättrat utbildningsstöd till myndighetspersonal som kan komma i kontakt med sådana personer. Jämför reservation 35 (SD) och 36 (L). I kommittémotion 2021/22:2526 av m.fl. (SD) yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om ett utökat stöd till närstående. Enligt motionärerna krävs det tydlig information till närstående om vilket stöd de kan förväntas få när en person i deras umgängeskrets är på väg att dras in i nätverk präglade av våldsbejakande extremism. Vidare bör lättläst information tas fram om hur man som närstående ska agera när man uppmärksammar extremism. Det ska också finnas en instans dit enskilda kan vända sig för att rapportera in ett ärende om extremism. m.fl. (L) begär i kommittémotion 2021/22:3984 yrkande 4 ett tillkännagivande om långsiktiga strukturer för stöd till enskilda som känner oro för att någon är på väg att radikaliseras. Motionärerna anför att det är alltför svårt för enskilda, som känner oro för att någon är på väg att radikaliseras, att få hjälp. Regeringens bidrag till den nationella stödtelefonen upphörde . Stödtelefonen drevs sedan vidare av Rädda barnen med egna medel, men avvecklades /19. Den återstartade först , då med ny finansiering. Motionärerna anser att det är oroväckande att det inte finns en större långsiktighet i stödet till anhöriga. m.fl. (SD) begär i kommittémotion 2021/22:2526 yrkande 9 även ett förbättrat utbildningsstöd för myndighetspersonal som kan komma i kontakt med personer som uppvisar tecken på radikalisering. har på uppdrag av regeringen tagit fram en vägledning för arbete med enskilda individer och familjer som återvänder från strider för våldsbejakande grupper i utlandet, samt individer som är involverade i våldsbejakande extremistiska miljöer i och dessa individers närstående (Ku2017/01469D). I stödmaterialet tydliggörs regelverket på området och vilka förutsättningar och andra relevanta aktörer har att samverka kring frågorna. Materialet belyser möjligheter att ge insatser utifrån behov till personer som är eller har varit involverade i våldsbejakande extremistiska rörelser samt stöd till deras närstående. drev ett projekt med en orostelefon till vilken familj, vänner och andra kunde ringa om de kände oro för att någon i deras närhet drogs till en våldsbejakande rörelse. Orostelefonen om radikalisering drevs som ett pilotprojekt på uppdrag av regeringens nationella samordnare mot våldsbejakande extremism och t.o.m. . Därefter finansierades orostelefonen av Rädda Barnens egna medel t.o.m. då verksamheten avslutades. startade orostelefonen igen, med finansiering från Center mot våldsbejakande extremism (CVE). Vid CVE finns även ett behovsanpassat stöd till kommuner, myndigheter och andra aktörer som i sin verksamhet hanterar frågor om våldsbejakande extremism. Där finns en stödtelefonlinje anpassad för yrkesverksamma, främst i kommuner och myndigheter på lokal nivå, som behöver stöd i det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism. avstyrkte utskottet motionsyrkanden som ett utökat stöd till närstående personer och myndighetspersonal (bet. 2018/19:KU27). Utskottet konstaterade bl.a. att många av de åtgärder som motionärerna efterfrågar är föremål för pågående eller aviserade insatser av bl.a. och Center mot våldsbejakande extremism (CVE). Ett flertal av dessa insatser är också en följd av de tillkännagivanden som på utskottets förslag har beslutat om. Här kan särskilt nämnas behovsanpassat stödmaterial för personalen inom bl.a. och Statens institutionsstyrelses ungdomsvård, samt den stödtelefon inom CVE som är särskilt anpassad för yrkesverksamma i det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism. Utskottet såg mot denna bakgrund inte skäl för något tillkännagivande. lämnade en reservation. Även behandlade utskottet motionsyrkanden om utökat stöd till närstående och myndighetspersonal (bet. 2020/21:KU23). Yrkandena avstyrktes då efter beredning i förenklad ordning. Utskottet ser mot bakgrund av pågående insatser vid och inte skäl att vidta några åtgärder. Utländsk finansiering av religiös verksamhet Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om en utredning om utländsk finansiering av religiös verksamhet i och tillkännager detta för regeringen. Motionsyrkandena tillstyrks delvis. Jämför det särskilda yttrandet (V). I partimotion 2021/22:3965 av m.fl. (L) yrkande 56 begärs ett tillkännagivande om att en utredning bör tillsättas i syfte att lägga fram förslag till lagstiftning som stoppar icke-demokratiska stater och organisationer med nära koppling till icke-demokratiska stater från att finansiera verksamhet i . m.fl. (M) begär i kommittémotion 2021/22:3789 yrkande 3 ett tillkännagivande om en översyn av regelverket för utländsk finansiering av trossamfund och om omfattningen av utländska bidrag till svenska trossamfund. Motionärerna anför att en översyn behövs för att begränsa möjligheterna att sprida extremistiska ideologier med antidemokratiska förtecken till . För att få en bättre bild av problemets omfattning behövs en kartläggning av vilka samfund som har fått finansiering och om utländska extrema intressen har villkorat medlen. Ett liknande yrkande framförs i kommittémotion 2021/21:3783 av m.fl. (M) yrkande 18. I kommittémotion 2021/22:2465 av m.fl. (SD) yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om att förbjuda donationer från utländska fysiska och juridiska personer, innefattande utländska statliga organ, till samfund som motarbetar demokrati, grundläggande friheter och mänskliga rättigheter i . Motionärerna anför att en omfattande finansiering av religiös eller ideologisk civilsamhällsverksamhet från andra stater bör undvikas eftersom ett beroende av utländska finansiärer kan komma att påverka ett samfunds oberoende och frihet. Ett liknande yrkande framförs i kommittémotion 2021/22:2526 av m.fl. (SD) yrkande 2. Alireza Akhondi m.fl. (C) begär i kommittémotion 2021/22:3224 yrkande 20 ett tillkännagivande om att tillsätta en utredning som syftar till att stoppa utländska staters finansiering av religiösa samfund i . Motionärerna anför att samhället bör motverka radikalisering av religiösa samfund, inte minst sådan radikalisering som drivs av finansiering från stater och organisationer som inte ansluter sig till grundläggande demokratiska värderingar. m.fl. (KD) begär i kommittémotion 2021/22:4191 yrkande 6 ett förbud mot utländsk finansiering av religiösa stiftelser och moskéer. I motion 2021/22:995 av (SD) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om en kartläggning av i vilken utsträckning muslimska församlingar och moskéer tar emot utländska bidrag, från vilka länder dessa bidrag kommer och om de är förknippade med någon form av motkrav. I samma motion yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att låta utreda möjligheten att förbjuda utländsk finansiering av religiösa grupper och att kräva att muslimska föreningar i har en grundläggande positiv syn på det svenska samhället. (KD) begär också i motion 2021/22:2980 yrkande 2 ett tillkännagivande om att tillsätta en utredning om att förbjuda utländsk finansiering av organisationer som kan bidra till radikalisering, våld eller terror. I motion 2021/22:80 av Amineh Kakabaveh (-) yrkande 12 begärs ett tillkännagivande om att diktatoriska och kvinnofientliga regimers inflytande i genom påkostade moskébyggen, religiösa skolor och förskolor i syfte att här öka sitt politiska inflytande bör stoppas. Rapporten som tar emot pengar har i rapporten som tar emot pengar behandlat frågan om vilka trossamfund i som tar emot pengar från och hur mycket de i så fall tar emot per trossamfund och år (dnr 2017:759). I rapporten redovisas viss information från SCB och Svensk insamlingskontroll. Det är emellertid svårt, anförs det i rapporten, att utifrån dessa uppgifter dra några långtgående slutsatser om hur stora bidrag olika trossamfund eventuellt får från . Försvarshögskolan fick i uppdrag av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap att genomföra en studie av budskap i salafistiska jihadistmiljöer i . Fokus i uppdraget var att påvisa om salafistiska jihadistbudskap aktivt sprids i och vilka metoder som i så fall används. I rapporten salafism och salafistisk jihadism – påverkan mot och utmaningar för det svenska samhället, som publicerades , framhålls bl.a. följande. har det i flera europeiska länder uppmärksammats att andra länder donerat stora belopp i syfte att stödja muslimska institutioner i . Utländsk finansiering av salafistiska institutioner har varit särskilt uppmärksammad i länder som , , , och . Gemensamt är att graden av transparens i trossamfunds och stiftelsers finansiella verksamhet ofta är mycket låg och i vissa fall helt obefintlig, vilket medför att kunskapen om hur omfattande detta är och vilka eventuella villkor som ställer på institutionerna är ytterst begränsad. Trots detta lagstiftade 2015 om ett förbud för utländsk finansiering av moskéer och imamer i landet. Även i har ett tillfälligt förbud mot denna typ av finansiering diskuterats. En grundläggande utmaning är att trossamfund i många länder inte erhåller något finansiellt stöd från staten, vilket skapar ett ökat behov av att erhålla finansiellt stöd från andra källor. Även i saknas kunskap om hur muslimska institutioner finansierar sin verksamhet och vilka villkor som eventuella utländska bidragsgivare ställer på institutionerna som motprestation. Få studier finns på området. Däremot finns det en statlig myndighet i som bl.a. har till uppgift att fördela statliga bidrag till organisationer. Detta statliga stöd uppgår till . Möjligheten för trossamfund att ta del av dessa statliga bidrag är dock reglerad och kräver ett beslut av regeringen. finns det 18 statsbidragsberättigade trossamfund och tre samverkansorgan som tillsammans omfattar drygt 40 trossamfund. Utöver dessa statsbidragsberättigade organisationer är övriga hänvisade till alternativa finansieringslösningar. I rapporten hänvisas också till granskningen finansierar var fjärde svensk moské som publicerades av nättidningen . Denna granskning visade att 17 av de bedömt 25 största offentliga moskéerna i har erhållit finansiering från andra länder. Ytterligare fyra moskéer lyckades granskningen inte få fram några uppgifter om. , , och har enligt granskningen bidragit med pengar till 13 av de granskade moskéerna, i vissa fall den totala kostnaden för att uppföra moskén. Det är dock oklart vad dessa bidrag har inneburit för verksamheten vid institutionerna då eventuella villkor förknippade med finansieringen inte är helt transparenta. publicerades rapporten och salafistisk jihadism 2.0 – påverkan mot och utmaningar för det svenska demokratiska samhället. I rapporten presenteras resultaten från ett delprojekt som syftar till att belysa hur institutioner med kopplingar till den salafistiska miljön i genererar finansiella inkomster – med ett särskilt fokus på insamlingar av bidrag från utländska finansiärer. I rapporten redogörs för ett antal svenska institutioner med olika former av kopplingar till salafistiska miljöer som mellan –2018 har erhållit finansiellt stöd från finansiärer baserade i . I rapporten framhålls att ett sådant finansiellt stöd kan innebära att utländska aktörer med ambitioner och intressen att sprida en strikt konservativ tolkning av islam erhåller någon grad av inflytande avseende den svenska organisationens grundläggande förutsättningar och inriktning av dess verksamhet. I rapporten framhålls att det utifrån tillgängliga transaktionsdata över Eid donationer till går att konstatera att återfinns som ett av de tre länder där organisationerna fått mest bidrag samt några av de största enskilda transaktionsbeloppen. Eftersom denna form av finansiering inte är reglerad i är det få svenska myndigheter som har insyn i dessa företeelser. De organisationsformer som företrädesvis förekommer i dessa sammanhang är också sådana som har låga krav på transparens och redovisningsskyldighet gentemot tillsynsmyndigheter. I de fall redovisning av finansiell status sker har även mottagande myndigheter bristande förutsättningar att identifiera avvikelser och att kontrollera om de redovisade uppgifterna stämmer med verkligheten. I rapporten framhålls vidare att eftersom studien har begränsats till konkreta uppgifter om finansiellt stöd från aktörer i kan ingen bedömning göras av hur vanligt förekommande denna form av utländskt stöd är till aktörer med koppling till den radikalsalafistiska miljön i . Det har dock framgått att vissa av de aktörer som ansökt om finansiering från även har ansökt om finansiering från andra källor. Detta i kombination med att Eid och har motsvarigheter i både , , och som finansierar religiöst inriktad verksamhet i medför sannolikt att förekomsten och effekterna av utländskt inflytande i är betydande. besvarade dåvarande justitie- och migrationsminister skriftliga frågor (2020/21:2192, 2020/21:2233 och 2020/21:2333) om antidemokratiska donationer i och om han avser att ta initiativ till liknande lagstiftning som när det gäller donationer till moskéer. Ministern anförde följande: Inledningsvis får jag säga att det lever tusentals människor med muslimsk bakgrund i . Det finns en stor variation av muslimska traditioner, inriktningar och organisationer representerade här. har grundlagsskyddade opinionsfriheter som bland annat innefattar yttrandefrihet och religionsfrihet. Jag vill understryka att den våldsbejakande islamistiska extremismen utgör en minoritet i detta sammanhang. Med det sagt ser regeringen allvarligt på all verksamhet som kan understödja eller på annat sätt uppmuntra till allvarlig brottslighet. Det gäller oavsett om den sker med religiösa förtecken eller inte. Därför ser jag också positivt på det förslag till grundlagsändring som i bred enighet har lämnats av grundlagskommitté och som ger utrymme för att i lag begränsa föreningsfriheten när det gäller sammanslutningar som ägnar sig åt eller understödjer terrorism. Regeringen har länge velat kriminalisera deltagande i en terroristorganisation, vilket dock har hindrats av den nuvarande grundlagsregleringen. När en grundlagsändring nu ser ut att komma till stånd avser regeringen att se över hur ett särskilt straffansvar för deltagande i en terroristorganisation kan utformas. Målsättningen är att ha en sådan lagstiftning på plats efter att en grundlagsändring genomförts. För regeringen är det prioriterat att säkerställa att de statliga stöd som fördelas till olika organisationer går till verksamheter som är förenliga med samhällets grundläggande värderingar. 2018 tillsatte regeringen även en utredning för att se över demokrativillkoren och hur de tillämpas. Det betänkande som överlämnades till regeringen innehåller förslag till ett förtydligat och enhetligt demokrativillkor för den statliga bidragsgivningen till civilsamhällets organisationer. Sedan det under beredningen konstaterats ett behov av kompletterande analyser har ytterligare en utredning tillsatts. Regeringen avser att återkomma med förslag om ett nytt förtydligat, rättssäkert och enhetligt demokrativillkor för den statliga bidragsgivningen. Demokrativillkor finns i majoriteten av de förordningar som styr bidragsgivningen till det civila samhället. utvecklar vi kontrollen och uppföljningen. Det finns fall där myndigheter upptäckt missförhållanden och kunnat återkalla bidrag med stöd i befintliga villkor. Det finns skäl att aktivt följa frågan om försök till utländsk påverkan på religiösa miljöer i . Forskare vid har med finansiering från Myndigheten för samhällsskydd och beredskap skrivit rapporten salafism och salafistisk jihadism - påverkan mot och utmaningar för det svenska samhället. I rapporten konstateras bland annat att det är tydligt att utländsk finansiering av moskéer, skolor, samt religiösa föreningar och stiftelser behöver granskas och studeras närmare och att finansiering i salafistiska och salafist-jihadistiska miljöer inom är ett understuderat fenomen. Regeringen bevakar redovisningar av ytterligare forskningsprojekt om informationspåverkan i relation till den salafistiska miljön som kommer att slutföras . Regeringen överväger ytterligare initiativ för att förebygga risken för otillbörlig påverkan på exempelvis trossamfund. Regeringen ska därför träffa forskare och berörda myndigheter för att inhämta synpunkter och diskutera möjliga åtgärder. Utredningen om översyn av statens stöd till trossamfund Regeringen beslutade att ge i uppdrag till en särskild utredare att se över statens stöd till trossamfund (dir. 2016:62). Utredningen, som antog namnet Utredningen om översyn av statens stöd till trossamfund (Ku 2016:01), överlämnade betänkandet Statens stöd till trossamfund i ett mångreligiöst (SOU 2018:18). Utredningen anser av flera skäl att det är nödvändigt med ett demokratikriterium i stödlagstiftningen. För det första ålägger regeringsformens program- och målsättningsstadga det allmänna att positivt verka för att samhällets grundläggande värderingar skyddas.