bet · H901MJU24 · 2022-05-05 00:00:00 — 20) redovisar regeringen bl.a. följande när det gäller miljökvalitetsmålet. har arbetat med ett nytt digitalt verktyg för ekosystemtjänster som ska bidra till bättre planering av grönområden, och ett antal kommuner har använt detta verktyg i samband med att de har tagit fram detaljplaner. Ett arbete pågår även inom ramen för Rådet för hållbara städers arbete där flera statliga myndigheter arbetar för att ta fram en nationell vägledning för grönplanering. En handbok om grönplanering togs fram . , , Statens centrum för arkitektur och design (Arkdes) och flera andra aktörer genomförde föreläsningsserier och seminarier om ekosystemtjänster. följde upp hur medlen från stödet för grönare städer har använts och vilka resultat som har uppnåtts. bedömer att projekten som beviljats medel genom stödet har utgjort ett positivt bidrag till miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö och flera av dess preciseringar. genomförde –2017 på regeringens uppdrag en kommunikationssatsning om ekosystemtjänster som innebar en strategisk samverkan med bl.a. näringslivet. Syftet med uppdraget var att öka förståelsen för den biologiska mångfaldens och ekosystemtjänsternas värden och betydelse i samhället och att i möjligaste mån bidra till att öka måluppfyllelsen för berörda miljökvalitetsmål. Uppdraget slutredovisades i rapporten om ekosystemtjänster (rapport 6798). Enligt har uppdraget lett till att ett systematiskt arbete med ekosystemtjänster blivit en alltmer självklar del av verksamheter och beslut. redovisade ett regeringsuppdrag med syftet att samordna arbetet mellan myndigheter och bransch- och civilsamhällesorganisationer för att säkerställa ett aktivt deltagande i framtagandet av det nya ramverket för konventionen om biologisk mångfald (NV-05496-19). föreslog att en särskild utredare skulle få i uppdrag att utföra ett samlat och sektorsövergripande analysarbete om incitament som kan verka negativt för biologisk mångfald. Arbetet bör innehålla flera delar, bl.a. förslag på hur analysarbetet kan stärkas vid införande, reformering eller avskaffande av potentiellt negativa incitament för biologisk mångfald. fick därefter i regleringsbrevet i uppdrag att utifrån nämnda förslag redovisa hur ett aktivt deltagande från berörda samhällssektorer kan säkerställas vid genomförandet av det nya ramverket för konventionen om biologisk mångfald (NV-00198-21). lämnar två förslag på hur regeringen kan säkerställa ett aktivt deltagande från berörda samhällssektorer: – att får i uppgift att ta fram en samverkansplattform i syfte att samla, synliggöra och stödja privata och offentliga aktörers arbete när det gäller att bidra till genomförandet av det nya ramverket inom konventionen om biologisk mångfald – att får ett uppdrag att tillsammans med berörda myndigheter ta fram förslag på kompletterande indikatorer för de miljökvalitetsmål som rör biologisk mångfald. Syftet med en samverkansplattform bör vara att genom plattformen kan samla, synliggöra och stödja aktörerna genom att – sammanställa och beskriva olika aktörers arbete för biologisk mångfald och utifrån det identifiera goda exempel och generella lärdomar – erbjuda möjligheter till kunskaps- och erfarenhetsutbyte genom medverkan i olika nätverk, samarbeten och projekt kring aktuella frågor – bistå med kunskap till företag och andra aktörer som vill analysera effekt- och leverantörskedjor, utveckla metoder och produkter eller på andra sätt göra verksamheten mer förenlig med ramverket – verka för att branschvisa färdplaner utvecklas som kan fungera mobiliserande på en sektor eller ett segment av företag. anför vidare att en tänkbar kompletterande uppgift inom ramen för plattformen kan vara att i begränsad skala bidra med finansiering av innovationsarbete som kan stödja eller styra företags arbete med biologisk mångfald i linje med det nya ramverket, exempelvis utvecklande av analysverktyg såsom indikatorer, mätetal, styrningsmodeller och liknande. fick därefter i regleringsbrevet i uppdrag att ta fram ett förslag till nationell strategi och handlingsplan kopplat till konventionen om biologisk mångfald, med utgångspunkt i det globala ramverk till 2030 som förväntas beslutas på partsmötet . Uppdraget ska redovisas . När det gäller frågan om färdplaner för biologisk mångfald kan vidare noteras att Swemin, en branschorganisation för gruvor och mineral- och metallproducenter i , presenterade en färdplan för biologisk mångfald. Färdplanen togs fram inom ett projekt som finansierades av det strategiska innovationsprogrammet Innovation som är en gemensam satsning av , och . Ett verktyg för att driva arbetet med hållbar utveckling framåt är hållbarhetsredovisningar som bygger på att det finns ett systematiskt arbete med tydlig rapportering och uppföljning. ska alla företag av en viss storlek upprätta en hållbarhetsrapport med upplysningar om miljö, sociala förhållanden, personal, respekt för mänskliga rättigheter och motverkande av korruption. Rapporteringskravet bygger på EU:s s.k. ändringsdirektiv (2014/95/EU). Vid dess genomförande föreslog regeringen att rapporteringskravet skulle kopplas till de gränsvärden som definierar stora företag enligt redovisningsdirektivet (2013/34/EU). Det innebär att den svenska regleringen omfattar fler företag än ändringsdirektivet kräver. De företag som omfattas av rapporteringskravet enligt den svenska regleringen uppfyller fler än ett av följande villkor: medelantalet anställda är för vart och ett av mer än 250, balansomslutningen är för vart och ett av mer än och nettoomsättningen är för vart och ett av mer än . I direktivet finns en uppräkning av de delar som en hållbarhetsrapport ska innehålla. I årsredovisningslagstiftningen återges motsvarande uppräkning. En hållbarhetsrapport ska innehålla de hållbarhetsupplysningar som behövs för förståelsen av företagets utveckling, ställning och resultat och konsekvenserna av verksamheten, däribland upplysningar i frågor som rör miljö, sociala förhållanden, personal, respekt för mänskliga rättigheter och motverkande av korruption. riktade på civilutskottets förslag ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen bör återkomma med lagförslag som innebär minskade krav på hållbarhetsrapportering för företag (bet. 2017/18:CU7, rskr. 2017/18:123). Som skäl för tillkännagivandet anförde civilutskottet följande: Utskottet anser att hållbarhetsrapportering fyller en funktion för att öka tillgängligheten till information om företagens hållbarhetsarbete. Hållbarhetsfrågorna får därigenom en mer framträdande roll och konsumenter och investerare får mer information om företagen och deras utveckling. Utskottet anser dock inte att det finns skäl att i svensk lagstiftning föreskriva att fler företag ska omfattas av rapporteringskravet än vad EU-direktivet kräver. Den överreglering som har genomförts i svensk rätt leder till ökad regelbörda och ökade kostnader för företagen, vilket riskerar att försvaga den svenska konkurrenskraften. På förslag av utskottet har ställt sig bakom ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma med förslag som i fråga om kategoriindelning i årsredovisningslagen utgår från ambitionen att minska företagens regelbörda (bet. 2015/16:CU6). De lagändringar som antagits när det gäller vilka företag som ska omfattas av kravet på hållbarhetsrapportering går i motsatt riktning mot denna ambition och medför i stället en ökning av regelbördan. Utskottet anser därför att svensk lagstiftning bör ändras och anpassas till EU-direktivets krav. I regeringens skrivelse 2021/22:75 skrivelser till regeringen – åtgärder anför regeringen att punkten inte är slutbehandlad och redovisar följande. Nuvarande regler om hållbarhetsrapportering trädde i kraft och fick fullt genomslag först i samband med de årsredovisningar som offentliggjordes . De har alltså tillämpats . presenterade kommissionen ett förslag till ändringsdirektiv om hållbarhetsrapportering. Förslaget kan bl.a. komma att innebära en utökning av antalet företag som omfattas av krav på hållbarhetsrapportering. Ställning till vilka åtgärder som bör vidtas med anledning av tillkännagivandet kan tidigast tas efter det att förhandlingarna om ändringsdirektivet har slutförts. Det förslag till ändringsdirektiv om hållbarhetsrapportering som nämns ovan innebär att alla stora företag och alla börsnoterade företag, med undantag för noterade mikroföretag, ska upprätta en hållbarhetsrapport[6]. Det ska enligt förslaget förtydligas vilka uppgifter företagen ska lämna i hållbarhetsrapporten och det ska krävas att företagen rapporterar i enlighet med EU-standarder för hållbarhetsrapportering. Förslaget innebär vidare att hållbarhetsinformationen ska lämnas som en del av årsredovisningens förvaltningsberättelse och rapporteras in till en behörig nationell myndighet. Regeringen har överlagt med civilutskottet om förslaget (prot. 2021/22:6) och lämnade vid överläggningen bl.a. följande ståndpunkt: Regeringen välkomnar kommissionens förslag om ändrade regler för hållbarhetsrapportering. En förbättrad rapportering möjliggör för företagens intressenter, såsom investerare och konsumenter, att fatta välgrundade beslut. Detta kan bidra till att styra kapital till hållbara investeringar och skapa bättre förutsättningar för företag med hållbara affärsmodeller. Att förbättra regelverken för hållbarhetsrapporteringen kan bidra till att stärka mänskliga rättigheter, demokrati, jämställdhet och rättsstatens principer. Det är också ett led i arbetet mot miljö- och klimatförändringar och för att främja rättvisa och anständiga villkor på arbetsmarknaden. Regeringen välkomnar att det tydligliggörs vilka hållbarhetsuppgifter som företagen ska lämna och att rapporteringskraven omfattar hela spektrat av hållbarhetsfaktorer, inklusive miljö och klimat, sociala frågor, bolagsstyrning, respekt för mänskliga rättigheter och motverkande av korruption och mutor. Det är vidare positivt att principen om dubbel väsentlighet ska gälla. Det konstaterades vid sammanträdet att det fanns stöd för regeringens ståndpunkt. Ledamöterna från , anmälde avvikande ståndpunkter. Kommissionen presenterade ett förslag till direktiv om tillbörlig aktsamhet för företag i fråga om hållbarhet. [7] Kommissionen framhåller att företagens agerande är nyckeln till framgång i omställningen till en klimatneutral och grön ekonomi i linje med den gröna given och för att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. Direktivet kommer att utgöra en övergripande ram som säkerställer att företagen bidrar till respekten för de mänskliga rättigheterna och miljön i sin egen verksamhet och genom sina värdekedjor. Detta ska ske genom att identifiera, förebygga, begränsa och åtgärda negativa konsekvenser för de mänskliga rättigheterna och miljön och genom att införa lämpliga system och åtgärder för ledning och förvaltning. Kommissionen framhåller även att förslaget har ett nära samband med förslaget om hållbarhetsrapportering och kommer att leda till synergieffekter. Syftet med förslaget är framför allt att – förbättra metoderna för företagsstyrning så att förfaranden för hantering och begränsning av risker och konsekvenser för mänskliga rättigheter och miljö införlivas i företagens strategier – undvika fragmentering av kraven på tillbörlig aktsamhet på den inre marknaden och skapa rättssäkerhet för företag och berörda aktörer när det gäller förväntat agerande och ansvar – öka företagens ansvarsskyldighet för negativa konsekvenser och säkerställa samstämmigheten mellan företagen när det gäller skyldigheterna i befintliga och planerade EU-initiativ om ansvarsfullt företagande – förbättra tillgången till korrigerande åtgärder för de som har påverkats av negativa konsekvenser för de mänskliga rättigheterna och miljön på grund av företagens agerande – införa ett övergripande instrument med inriktning på företagens processer, inbegripet värdekedjan, som kompletterar andra åtgärder som har trätt i kraft eller föreslagits och som är direkt inriktade på vissa särskilda hållbarhetsutmaningar eller är tillämpliga i vissa specifika sektorer, främst inom unionen. På webbplatsen , som drivs av i samarbete med , Havs- och vattenmyndigheten, , , , geologiska undersökning, samt länsstyrelserna, finns stöd och råd om hur företag kan både bidra till miljömålen och visa sitt miljömålsarbete. Där finns bl.a. mallar för att göra en s.k. Communication on Progress som företagen kan fylla i och presentera i hållbarhetsredovisningen och vägledningsdokument för näringslivets samarbete med miljömålen som tagits fram av Regional utveckling och samverkan i miljömålssystemet (RUS). RUS har även tagit fram en vägledning för myndigheters stöd till företag i deras arbete med miljömålen och miljödimensionen i Agenda . I budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 20) redovisar regeringen att Havs- och vattenmyndigheten genomförde en kartläggning av fysisk påverkan längs som visar att grundområdena är de som är mest påverkade. Mängden bryggor, kajer och pirar har ökat med . fortsatte återplanteringen av ålgräs i södra som en del av åtgärdsprogrammet för ålgräsängar. I budgetpropositionen anför regeringen vidare att det för att nå miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård är viktigt att skydda och restaurera grunda kustnära områden. Restaurering av områden som ålgräsängar bidrar till att återskapa lekplatser och uppväxtområden för fisk samt till kolinlagring. Miljömålsberedningen har på regeringens uppdrag tagit fram en strategi för förstärkt åtgärdsarbete för bevarande och hållbart nyttjande av hav och resurser (dir. 2018:44). Uppdraget redovisades i betänkandet Havet och människan (SOU 2020:83) som bereds inom . Enligt Miljömålsberedningen har två särskilda frågor genomsyrat hela arbetet med strategin: kopplingen mellan haven, klimatförändringen och havsförsurningen samt ekosystemansatsen och ekosystembaserad förvaltning. Miljömålsberedningen anför i betänkandet att fysisk exploatering som byggande av bryggor och hamnar, strandnära bebyggelse och hårdgjorda kanter, muddring, dumpning, kabeldragningar m.m. har stor inverkan på kustekosystemen, särskilt i de strandnära, grunda områdena. Miljömålsberedningen framhåller att är viktig för friluftslivet men att fritidsbåtslivet ger upphov till flera olika typer av miljöpåverkan, bl.a. i form av fysiska strukturer i vatten och på land som bryggor och parkeringar. Båtar som rör sig på grunt vatten kan även ge upphov till utsläpp och direkta skador på undervattensmiljön. De kustnära ekosystemen, och i synnerhet grunda kustnära områden, är basen för stora delar av havets produktivitet. De är även utförare av ekosystemtjänster, bl.a. som uppväxtområden för flera fiskarter. Det är också där som människor gärna vistas och områdena är ekonomiskt viktiga för den kustnära turismen. Statusen i kustområdena är en bidragande orsak till att de havsanknutna miljökvalitetsmålen inte nås. Miljömålsberedningen bedömer därför att de kustnära ekosystemen behöver särskild uppmärksamhet och att det är nödvändigt med justeringar i styrningen för att nå en god miljöstatus i dessa områden. Miljömålsberedningen lämnar ett stort antal förslag i betänkandet, bl.a. följande: – att länsstyrelserna ska få en uppgift i sin instruktion att ha ett tydligare ansvar för att samordna arbetet i länets kustvattenområden när det gäller underlag för fysisk planering och stöd till kommunerna, skydd av områden med andra områdesbaserade bevarandeåtgärder samt åtgärdsplanering och genomförande av åtgärder – att länsstyrelserna ska få till uppgift att ta fram och tillhandahålla kunskapsunderlag för länets kustvattenområde – att det för havsmiljöns skull behövs en skärpning av kraven på den fysiska planeringen för kustvattenområdet – att kommunernas planeringsansvar för kustvattenområden specificeras så att kommunerna, också med hjälp av kunskapsunderlaget och samordningsstödet från länsstyrelserna, kan arbeta med ett helhetsperspektiv från utsjö till land i den fysiska planeringen – att strandskyddets syfte enligt 7 kap. 13 § 2 , att bevara goda livsvillkor för djur- och växtlivet på land och i vatten, ska förtydligas så att det framgår att det också innebär att uppnå och bibehålla god miljöstatus enligt havsmiljöförordningen (2010:1341) och god ekologisk och kemisk status enligt vattenförvaltningsförordningen (2004:660) – att Havs- och vattenmyndigheten får till uppgift att upprätta ett nationellt register över muddring och dumpningsärenden. När det gäller ålgräsängar framgår det av betänkandet att ålgräs är det dominerande sjögräset i och utgör basen för mycket artrika biotoper som förser naturen och människan med viktiga ekosystemfunktioner. I norra och har kransalger och andra kärlväxter denna funktion. Ålgräs och kransalger är viktiga livsmiljöer för flera arter, t.ex. torsk, ål, abborre och gädda. Ängarna bidrar till klarare vatten samt motverkar övergödning och klimatförändringar genom att binda näring och kol i sedimentet. Ålgräs är en biotop som identifierats som skyddsvärd i flera EU-direktiv och internationella konventioner. Ålgräsängarna är hotade ekosystem och deras utbredning har minskat . Trots att åtgärder har vidtagits och vattenkvaliteten har förbättrats fortsätter ålgräsängarna att minska, bl.a. till följd av en fortsatt exploatering av grunda kustområden. I Havs- och vattenmyndighetens åtgärdsprogram för ålgräsängar (rapport 2017:24) presenteras åtgärder –2021 för att förbättra bevarandestatusen för ålgräsängar i . Det långsiktiga målet med programmet är att säkra ålgräsängars viktiga ekosystemfunktioner genom att förstärka skyddet mot exploatering, förbättra miljöförhållandena för tillväxt av ålgräs samt underlätta och påskynda naturlig återhämtning av livsmiljön genom restaurering och andra åtgärder. Visionen är att ålgräsängar åter ska växa på historiska utbredningsdjup och arealer över hela sitt potentiella utbredningsområde i . I programmet identifieras följande åtgärder som krävs för att stoppa pågående förluster och möjliggöra en återhämtning av ålgräsängar runt Sveriges kuster: • Genomför en fullständig kartering av ålgräsets utbredning i . • Inkludera areell utbredning och djuputbredning av ålgräs i nationell och regional miljöövervakning. • Förbättra miljöförhållandena för ålgräs genom att intensifiera arbetet med att minska näringsbelastning till havet, öka bestånden av stora rovfiskar i kustekosystemen samt minska aktiviteter som kan påverka vattenmiljön negativt såsom muddring, dumpning av muddermassor, båttrafik m.m. i närheten av ålgräsängar. • Förbättra skyddet för ålgräs mot kustexploatering genom att uppdatera befintliga naturskydd och inrätta nya skyddade områden som inkluderar ålgräs, beakta samlad påverkan av småskalig exploatering vid prövning av ärenden samt öka tillsynen av vattenverksamhet som kan påverka ålgräsängar. • Restaurera förlorade ålgräsängar i områden där detta är möjligt för att underlätta en naturlig återhämtning av ålgräs. • Informera allmänhet och beslutsfattare samt utbilda personal vid mark- och miljödomstolar, handläggare av vattenärenden m.fl. om ålgräsängars betydelse, känslighet för störningar samt vad som kan göras för att minska påverkan. • Öka kunskapen om hur klimatförändringar, landavrinning, dumpning av muddermassor, båttrafik m.m. påverkar ålgräsängar i samt utveckla nya åtgärder som kan förbättra miljön lokalt och underlätta återetablering av förlorat ålgräs. Av Havs- och vattenmyndighetens årsredovisning framgår att myndigheten slutförde projektet i svenska kustvatten (2017–2020). Myndigheten har med detta underlag som grund inlett arbetet med att ta fram en samordnad åtgärdsstrategi för att restaurera kustekosystemen. Myndigheten har även publicerat två kunskapssammanställningar om restaureringsmetoder och påverkanstryck på kustvattenmiljöer (Erfarenheter av ekologisk restaurering i kust och hav och Fysisk påverkan och biologiska effekter i kustvattenmiljön). Rapporterna är underlag dels för utveckling av en verktygslåda med metoder för ekologisk kompensation och restaurering i marin miljö, dels för en samordnad åtgärdsstrategi mot fysisk påverkan och för biologisk återställning i kustvattenmiljön. När det gäller ålgräsängar anför myndigheten att den i samverkan med länsstyrelserna har arbetat vidare med underlag och metoder för att restaurera och förvalta ålgräsängar i framför allt . I har Havs- och vattenmyndigheten medfinansierat restaureringsarbete kopplat till grunda havsvikar. Myndigheten har även medfinansierat universitets arbete med att restaurera grunda havsvikar inom projektet , som pågår –2026. Havs- och vattenmyndigheten presenterade 2021 ett uppdaterat åtgärdsprogram för havsmiljön[8]. En av åtgärderna i åtgärdsprogrammet är att länsstyrelserna i samverkan med Havs- och vattenmyndigheten och berörda kommuner ska genomföra restaureringsåtgärder för ålgräs i . Åtgärden fanns med i det tidigare åtgärdsprogrammet och kommer att fortsätta –2027. I åtgärdsprogrammet anförs att sjögräsängar (exempelvis ålgräs) är ett av världens mest värdefulla ekosystem som utgör viktiga livsmiljöer för flertalet kommersiellt viktiga fisk- och kräftdjursarter. Sjögräs tar också upp näringsämnen och koldioxid ur vattnet, vilka till stor del binds i sedimentet, varför sjögräsängar ökar motståndskraften mot övergödning och växthuseffekten. De gör även att organiskt material sedimenterar, vilket ger klarare vatten. I har ålgräsets utbredning minskat med . Övergödning, överfiske samt kustexploatering anses vara huvudorsaker. För att uppnå krav från EU-direktiv om god miljöstatus i dessa områden kommer troligen restaureringsåtgärder att krävas. När det gäller genomförandet framgår att restaurering främst bör genomföras i områden där naturlig återhämtning inte är förväntad, och där restaurering är motiverad. För att ett återställningsarbete ska få effekt är det viktigt att vattenmiljöernas status i andra områden inte försämras. Därför måste restaureringsåtgärder samordnas med insatser inom områdesskydd och tillsyn och prövning av vattenverksamheter. Förebyggande åtgärder behövs också i form av förstärkt hänsyn i prövningsärenden som rör strandskyddsdispenser. Utskottet har tidigare behandlat frågor om restaurering av ålgräsängar i betänkande 2020/21:MJU16 då utskottet uttalade följande: Biologisk mångfald i vattendrag och våtmarker är också viktigt för många Miljömålsberedningen har redovisat sitt uppdrag om en strategi för förstärkt åtgärdsarbete för bevarande och hållbart nyttjande av hav och resurser. Beredningens förslag är viktiga för det fortsatta arbetet med dessa frågor. När det gäller arbetet för att främja ålgräset noterar utskottet att det finns ett åtgärdsprogram för ålgräsängar. Därutöver arbetar Havs- och vattenmyndigheten med en samordnad åtgärdsstrategi för att restaurera kustekosystemen. Utskottet konstaterar att det i detta arbete ingår fler projekt om att restaurera ålgräsängar och grunda havsvikar. Utskottet kan sammanfattningsvis konstatera att det pågår ett omfattande arbete när det gäller frågan om biologisk mångfald i vattendrag och våtmarker. Frågan omfattas även av Miljömålsbredningens bedömningar och förslag och utskottet vill inte föregripa det pågående arbetet med Miljömålsberedningens betänkande. Den svenska rödlistan är en lista över arter och deras hotstatus i . Den baseras på en ekologisk bedömning av enskilda arters risk att dö ut. Bedömningen görs utifrån internationellt vedertagna kriterier som baseras på flera olika riskfaktorer. Kriterierna har tagits fram av IUCN. Rödlistan innebär inte i sig en prioritering av vilka arter som ska beaktas inom naturvården, men utgör ett stöd för att göra dessa prioriteringar. Den kan vara till hjälp vid identifiering och prioritering av naturvårdssatsningar och bidra med kunskap för att nå uppsatta miljömål. Fridlysta arter kan vara rödlistade men behöver inte vara det.