bet · H901MJU18 · 2022-03-22 00:00:00 — Skogen ska brukas så att växt- och djurarter som naturligt hör hemma i skogen ges förutsättningar att fortleva under naturliga betingelser och i livskraftiga bestånd. Hotade arter och naturtyper ska skyddas. Skogens kulturmiljövärden samt dess estetiska och sociala värden ska värnas. – Produktionsmålet: Skogen och skogsmarken ska utnyttjas effektivt och ansvarsfullt så att den ger en uthålligt god avkastning. Skogsproduktionens inriktning ska ge handlingsfrihet i fråga om användningen av vad skogen producerar. Dessa mål ska nås genom skogsägarnas egna insatser och genom samverkan mellan olika skogspolitiska medel. Skogsvårdslagstiftningen anger ramarna och de grundläggande kraven för hur skogsbruket ska bedrivas. Skogsvårdslagen är en s.k. minimilag. För att de skogspolitiska målen ska nås förväntas skogsägare göra insatser utöver vad lagen kräver. Detta är en del av skogsbrukets s.k. sektorsansvar, vilket innebär att åtgärder som krävs för att bevara skogslandskapets natur- och kulturmiljövärden är ett gemensamt ansvar för myndigheterna och skogsbruket. Relationen mellan skogsvårdslagstiftningens miniminivå och sektorsansvaret förtydligas i propositionen En skogspolitik i takt med tiden (prop. 2007/08:108 s. 15 och 46, bet. 2007/08:MJU18, rskr. 2007/08:244). I skogsvårdslagen beskrivs den hänsyn skogsbruket ska ta till natur- och kulturmiljövårdens intressen samt till rennäringen (30 §). Enligt 30 § skogsvårdslagen får föreskrifterna inte vara så ingripande att pågående markanvändning avsevärt försvåras, den s.k. intrångsbegränsningen. har med stöd av 30 § skogsvårdslagen och 30 § skogsvårdsförordningen meddelat föreskrifter om den hänsyn som ska tas till naturvårdens och kulturmiljövårdens intressen vid skötseln av skog. Av 7 kap. 20 § föreskrifter och allmänna råd (SKSFS 2011:7) till Skogsvårdslagen framgår att med skyddszoner avses här ett område som behövs för att förhindra eller begränsa skadlig inverkan på angränsande miljöer vid skötsel av skog. Enligt 21 § ska skyddszoner med träd och buskar lämnas kvar vid skötsel av skog i sådan utsträckning som behövs av hänsyn till arter, vattenkvalitet, kulturmiljö, kulturlämningar och landskapsbild. I de allmänna råden till 21 § redovisas följande (SKSFS 2013:2): Exempel på miljöer som kan behöva skyddszoner är områden med hänsynskrävande biotoper, kulturmiljöer och kulturlämningar. Utformning av skyddszoner med hänsyn till vattenkvalitet samt arter i och kring hav, sjöar, vattendrag, samt blöta marker, till exempel våtmarker och myrar bör ske utifrån arters känslighet och behov samt mark- och vattenförhållanden. Detta kan till exempel ske genom att vegetation lämnas för att bibehålla beskuggning och näringsupptag samt stabilisering av mark. […] I anslutning till hav, sjöar, vattendrag och fuktiga miljöer samt kulturmiljöer, jordbruksmark och bebyggelse kan utvecklande av miljövärden ske. Vid föryngringsavverkning mot vatten kan detta ske genom till exempel att skyddszonen efter avverkning lämnas oplanterad alternativt planteras med trädslag som bevarar eller utvecklar natur- eller kulturmiljövärden. Regeringen framhåller i budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 23) att skogsbruket har en stor påverkan på det svenska landskapet. Hittillsvarande åtgärder har inte varit tillräckliga för att nå Levande skogar och andra berörda miljömål. Den miljöhänsyn som tas i samband med skogsbruk visar både på en långsiktigt positiv utveckling och på behov av att skogsbruket förbättrar hänsynen till naturvården och kulturmiljövårdens intressen vid skötsel och brukande av skog. Med stöd av bl.a. de framtagna målbilderna för god miljöhänsyn samt samverkan och dialog kommer enligt regeringen miljöhänsynen att kunna förbättras ytterligare. I budgetpropositionen redovisas att det uppvisas en svag men positiv utveckling när det gäller hänsyn till skyddszoner. I samverkan med skogssektorn har målbilder för god miljöhänsyn tagits fram inom projektet om miljöhänsyn. Skogssektorns gemensamma målbilder för god miljöhänsyn ger vägledning om hur miljöhänsyn bör tas vid planering och genomförande av skogsbruksåtgärder i produktionsskog. Målbilderna handlar om att alla aktörer ska ha en gemensam bild av hur hänsyn kan tas till skogens naturvärden, kulturmiljöer, vattendrag och friluftsliv vid avverkning eller andra skogsbruksåtgärder. Målbilderna är framtagna i bred samverkan med utgångspunkt från rådande skogspolitik och bästa tillgängliga kunskap för användning i praktiskt skogsbruk. De är något att sträva efter och ska användas anpassat till den aktuella traktens specifika förutsättningar. Genom att tydligt beskriva hur miljöhänsyn praktiskt bör tas ska målbilderna leda till mer funktionell och effektiv miljöhänsyn. Alla som verkar i skogsbruket, skogsägare, skogsägareföreningar, skogsföretag, skogsentreprenörer och myndigheter ansvarar tillsammans för att bidra till att skogs- och miljöpolitikens produktions- och miljömål ska nås. Sektorsansvaret innebär bl.a. att skogsbruket vid skogsbruksåtgärder i genomsnitt förväntas ta större miljöhänsyn än vad lagen kräver. Målbilderna ger vägledning om hur god miljöhänsyn kan utformas för att bidra till fullgörandet av denna del av skogssektorns sektorsansvar. Det finns ett antal målbilder för kantzoner mot sjöar och vattendrag, bl.a. avgränsning av kantzon vid röjning och vid gallring, föryngringsavverkning, hänsyn till vatten med särskilt höga värden och hänsyn till vatten vid beståndsanläggning. När det gäller t.ex. avgränsning av kantzon vid röjning föreslås ett antal åtgärder som kan vara lämpliga att utföra, främst i samband med röjning och gallring. har utvärderat arbetet med målbilder för god miljöhänsyn vid skogsbruksåtgärder. Myndigheten har låtit genomföra en oberoende utvärdering med hjälp av en konsult (). har genomfört en effektutvärdering av det gemensamma arbetet med målbilder för god miljöhänsyn som bedrivits av myndigheter, skogsbruket och ideella organisationer (/10 Effekter av skogssektorns gemensamma arbete med målbilder för god miljöhänsyn). Utvärderingen visar att arbetet med målbilderna har lett till en väsentligt förbättrad dialog och ökad samsyn om miljöhänsyn mellan deltagande parter. Den ökade samsynen ger förutsättningar för konkreta resultat i skogen där hänsynen till miljön kan öka. Utvärderingen pekar på att målbilderna kan bidra till att stärka och bevara miljövärden i den brukade skogen. Men det behövs mer data för analys och utvärdering innan det är möjligt att dra säkra slutsatser om de faktiska miljöeffekterna. Som en del av utvärderingen har genomfört en fördjupning av den praktiska tillämpningen av målbilderna för kantzoner mot sjöar och vattendrag. konstaterar att det saknas en samlad bild även av skogsbrukets lämnade hänsyn vid kantzoner mot sjöar och vattendrag, vilket avsevärt försvårar bedömningen av målbildernas påverkan. bedömer det dock som sannolikt att målbilderna för kantzoner mot sjöar och vattendrag, som en delmängd av samtliga målbilder, har påverkat skogsbrukets lämnade hänsyn positivt. kommer tillsammans med de andra aktörerna i målbildsarbetet att analysera utvärderingen noga och ta fram förslag på hur målbildsarbetet kan utvecklas. Regeringen beslutade att ge i uppdrag åt en särskild utredare att göra en rättslig översyn av skogsvårdslagstiftningen. I det efterföljande betänkandet föreslås att det införs bestämmelser i skogsvårdslagen om att sanktionsavgifter ska kunna påföras vid underlåtenhet att fullgöra vissa skyldigheter (SOU 2017:81). Ändringarna innebär att överträdelser i fråga om underrättelse om avverkning m.m., som är straffbelagda, i stället ska medföra en sanktionsavgift. Förslaget innebär vidare att skogsmarkens ägare precis som ska vara ansvarig för att fullgöra skyldigheten att lämna underrättelse till . Uppsåt eller oaktsamhet ska däremot inte behöva konstateras för att det ska finnas grund för att påföra sanktionsavgift. beslut om sanktionsavgift ska kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Enligt uppgifter från är betänkandet fortfarande under beredning inom . Rådgivningskampanj för ökad hållbar tillväxt och brukande i skogen Utskottet välkomnar att ska ta fram en långsiktig rådgivningskampanj för ökad hållbar tillväxt och hållbart brukande i skogen. Eftersom det finns potential för en ökad hållbar tillväxt i skogen är det enligt utskottets mening bra att kampanjen syftar till förbättrad skogsskötsel i brukade skogar för att möta ökad efterfrågan från en växande cirkulär bioekonomi. Regeringen anser att ökad aktivitet i skogsbruket bör vara en ledstjärna för kampanjen, både på produktionsmarken och på de frivilliga avsättningar där skötsel är nödvändig för att bevara och utveckla miljövärden. Genom bättre tillväxthöjande och naturvärdesskapande insatser kan svenskt skogsbruk fortsätta att bidra till nytta för alla. Utskottet välkomnar en omfattande kampanj som innefattar verkningsfulla åtgärder för naturvårdande skötsel, användning av alternativa brukningsmetoder, ökad klimateffektivitet, effektivare miljöhänsyn och klimatanpassning i skogsbruket. Enligt utskottets mening är det viktigt med en heltäckande kampanj som stärker skogsbrukets konkurrenskraft och bidrar till att uppnå klimat- och miljömålen. Mot bakgrund av rådgivningskampanjens innehåll och att den syftar till en ökad hållbar tillväxt för att tillgänggöra biomassa anser utskottet att motionerna 2021/22:3682 (C) yrkande 17 och 2021/22:4335 (KD) yrkande 11 är tillgodosedda. Utskottet tycker att det är angeläget att arbete med att ta fram kampanjen bedrivs i god dialog med relevanta aktörer såsom skogsnäringen, miljöorganisationer, och . Detta är aktörer som alla har ett intresse i skogen, varför det också bör avspeglas i framtagandet av kampanjen. Därmed avstyrks motion 2021/22:4334 (SD) yrkande 7 i denna del. Mot bakgrund av att regeringen bedömer att kampanjen bör innehålla rådgivning om ökad klimateffektivitet i skogsbruket och exemplifierar att den bör innehålla rådgivning om röjning och gallring anser utskottet att motion 2021/22:2456 (SD) yrkande 29 kan lämnas utan åtgärd. Utskottet noterar att regeringen har betonat att relevanta myndigheter ska ha med sig ett främjandeuppdrag för ett aktivt hållbart skogsbruk, och att myndigheternas roll för att främja både produktions-, miljö- och klimatmål bör tydliggöras. Myndigheternas arbete ska bedrivas i god samarbetsanda med markägare och med respekt för äganderätten. Utskottet anser att många av de bedömningar och förslag som finns i propositionen syftar till att stärka och tydliggöra äganderättsperspektivet i myndigheternas arbete. Det är viktigt att myndigheternas arbete bedrivs inom ramen för skogspolitikens jämställda mål om produktion och miljö. Därmed anser utskottet att motion 2021/22:2456 (SD) yrkandena 17 och 18 kan lämnas utan åtgärd. Utskottet noterar att haft i uppdrag att verka för att öka kunskapen om och omfattningen av hyggesfritt skogsbruk. har tagit fram en definition av hyggesfritt skogsbruk och även en policy där det bl.a. framgår att hyggesfritt skogsbruk bör öka i omfattning där det är motiverat ur vissa hänseenden. Utskottet delar myndighetens bedömning att det är viktigt att utveckla kunskap om hur ett variationsrikt skogsbruk kan bedrivas, speciellt med hänsyn till att produktionspotentialen och det ekonomiska utfallet är till fördel för trakthyggesbruket. Det är därför positivt att håller i ett projekt om hyggesfritt skogsbruk där målet är att utveckla och förmedla kunskap om hur hyggesfritt skogsbruk kan bedrivas med hänsyn till produktions- och miljövärden samt andra allmänna intressen. Utskottet noterar även att det pågår forskning vid SLU för att stärka kunskapsläget om hyggesfritt skogsbruk. Utskottet konstaterar att kommande rådgivningskampanj bl.a. ska innefatta insatser för att såväl stärka skogsbrukets kunskap om olika brukningsmetoder som minska de affärsmässiga riskerna för företagande inom skogsbruket. Utskottet noterar att regeringen anser att pågående uppdrag med rådgivning om olika metoder för skogsbruk, t.ex. hyggesfritt skogsbruk, bör integreras i den kommande rådgivningskampanjen, detta för att hyggesfria brukningsmetoder enklare än ska kunna tillämpas av skogsägare som själva vill, på marker där så är motiverat. Regeringen har även remitterat där det föreslås att regeringen ska besluta om ett etappmål för hyggesfritt skogsbruk. Sammantaget anser utskottet att det pågår arbete för att främja och utveckla hyggesfritt skogsbruk. Därmed kan motionerna 2021/22:4058 (MP) yrkande 2 och 2021/22:4338 (MP) yrkande 4 lämnas utan åtgärd. Utskottet konstaterar inledningsvis att en rättslig översyn av skogsvårdslagstiftningen genomfördes –2017 och att utredningen föreslog vissa förändringar i fråga om skyldigheter, sanktioner och bestämmelser om överklagande. Utskottet noterar att betänkandet (SOU 2017:81) fortfarande bereds inom . Utskottet noterar vidare att den miljöhänsyn som tas i samband med skogsbruk visar både på en långsiktigt positiv utveckling och på behov av att skogsbruket förbättrar hänsynen till naturvårdens och kulturmiljövårdens intressen vid skötsel och brukande av skog. Sektorsansvaret innebär bl.a. att skogsbruket vid skogsåtgärder i genomsnitt förväntas ta större miljöhänsyn än vad lagen kräver. Målbilder för god miljöhänsyn har tagits fram i samverkan med skogssektorn och syftar till att ge vägledning om hur miljöhänsyn bör tas vid planering och genomförande av skogsbruksåtgärder i produktionsskog. Enligt utskottets mening kommer miljöhänsynen att kunna förbättras ytterligare med stöd av målbilderna samt samverkan och dialog, speciellt mot bakgrund av att en utvärdering av målbilderna för god miljöhänsyn pekar på att dessa kan bidra till att stärka och bevara miljövärdena i skogen. Den föreslagna rådgivningskampanjen ska enligt regeringen även syfta till effektivare miljöhänsyn och innefatta målbilder för god miljöhänsyn. Utskottet delar regeringens syn att god och väl planerad miljöhänsyn vid alla skogsskötselåtgärder inte bara gynnar miljövärden utan även kan främja lönsamhet. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att motion 2021/22:3279 (V) yrkandena 21, 22 och 24 kan lämnas utan åtgärd. När det gäller skyddszoner mot vatten noterar utskottet att det uppvisats en svag men positiv utveckling när det gäller hänsyn till skyddszoner. I samverkan med skogssektorn har även målbilder för kantzoner mot sjöar och vattendrag tagits fram. Även om utvärderingen av målbilderna för kantzoner mot sjöar och vattendrag inte kunnat ge en klar bild av den lämnade miljöhänsynen bedöms det som sannolikt att målbilderna har påverkat skogsbrukets lämnade hänsyn positivt. Utskottet avser därmed för tillfället inte att vidta någon åtgärd med anledning av motion 2021/22:3279 (V) yrkande 23. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en svensk klövviltförvaltning och en hjortskadeinventering. Regeringen bedömer att det bör genomföras en ökad rådgivning om klövviltförvaltning och skogsskötsel med syftet att minska klövviltskador på skog och öka fodermängderna. För att åstadkomma eftersträvad balans mellan klövviltstammar och fodertillgång bedömer regeringen att det, utöver rådgivning, kommer att behövas ytterligare insatser. Regeringen anser därför att möjligheterna till olika åtgärder, och vid behov regelförändringar, för att minska skadenivåerna bör utredas. Klövviltbetet har stor negativ påverkan på virkesproduktionen och den biologiska mångfalden. I likhet med många remissinstanser bedömer regeringen därför att en tydlig minskning av klövviltpopulationerna utifrån lokala och regionala förhållanden bör ske i närtid som skogsskötseln anpassas för ökade fodermängder. gör bedömningen att virkesproduktionen i minskar med 5–till följd av viltbetet, motsvarande 5–av dagens avverkningsnivå (/24). Även virkets kvalitet försämras när ungskogar betas. Följden blir att en lägre andel av virket håller tillräckligt hög kvalitet för att bli sågtimmer som kan vidareförädlas till långlivade produkter, t.ex. för träbyggande. Därmed minskar både det ekonomiska värdet och klimatnyttan ytterligare. Många lövträdslag betas så hårt av klövvilt att föryngringsmöjligheten ofta är starkt begränsad eller obefintlig. Viltbetets volymmässiga och kvalitetsmässiga påverkan på bioekonomins råvarubas innebär sammantaget att skogsnäringens förutsättningar och konkurrenskraft försämras, med minskad sysselsättning och förädlingsvärde som följd. Förutom direkta skador får viltbetet även indirekta negativa effekter genom att skogsskötseln anpassas till de höga viltstammarna. Viljan att investera i förädlat plantmaterial av hög kvalitet minskar. Landskapets upplevelsevärden, framtida jaktmöjligheter och biologisk mångfald påverkas negativt. Det finns även positiva effekter av en stor klövviltstam i form av värdet på viltköttet och upplevelsevärden. och har inom ramen för älgförvaltningssystemet formulerat målbilder för skog och klövvilt: – Det ska vara möjligt att föryngra skogsmarken med lämpligt trädslag. – Minst 7 av 10 tallstammar ska vid vara oskadade av klövvilt. Det motsvarar att minst av tallarna är oskadade av hjortvilt för älgbetesinventeringen (Äbin), vilket i sin tur motsvarar maximalt 2–årsfärska skador. – , asp, sälg och ek ska kunna bli trädbildande där de förekommer naturligt. Resultaten av Äbin visar emellertid att den genomsnittliga skadenivån i är årligt uppkomna skador på tall. Mycket få områden når målet om högst 2–årliga skador på tall eller minst 7 av 10 stammar oskadade av vilt vid . Flera av målen för älgförvaltningen har därmed inte uppnåtts, vilket flera remissinstanser konstaterar. har i rapporten av mål inom älgförvaltningen () visat att flera av målen i älgförvaltningsplanerna och övergripande målsättningar inte uppnåtts. Regeringen bedömer att syftet med det nya älgförvaltningssystem som infördes i linje med beslut (prop. 2009/10:239 ) inte uppnåtts och delar uppfattning med de remissinstanser som anser att viltförvaltningen på ett tydligare sätt än bör styra mot och följa upp de mål som satts upp inom ramen för älgförvaltningen. Äbin och de andra skogliga betesinventeringar som utvecklar och tillhandahåller bedöms utgöra ett viktigt redskap för att följa upp balansen mellan betestillgång och vilt. Eftersom viltskadorna beror på det sammanlagda betestrycket från främst älg, dovhjort, kronhjort och rådjur är det önskvärt att man i viltförvaltningen beaktar även dessa arter, vilket flera remissinstanser också påpekar. Regeringen anser att problemen kopplade till skog och vilt motiverar att inslag om viltförvaltning och skogsskötsel för bättre balans mellan klövvilt och fodermängder ges stort utrymme i rådgivningskampanjen för hållbar ökad tillväxt. Rådgivningsbudskapen om skog och vilt bör tas fram i samverkan mellan markägare, skogsnäringen och jägarorganisationerna. För att åstadkomma eftersträvad balans mellan klövviltstammar och fodertillgång bedöms även ytterligare insatser behövas. Regeringen avser därför att ge och i uppdrag att tillsammans med länsstyrelserna och andra relevanta organisationer utreda möjligheterna till olika incitament samt vid behov regelförändringar för att minska skadenivåerna. I kommittémotion 2021/22:3682 av m.fl. (C) yrkande 22 anförs att det behövs en utvecklad svensk klövviltförvaltning för att minska mängden skogsskador. De höga klövviltpopulationerna skapar betydande och omfattande problem av olika slag för svenskt skogsbruk. Det leder inte bara till att stora ekonomiska värden går förlorade , utan det är även negativt för miljön eftersom det finns risk för ekologiska konsekvenser när marker ämnade för tallplantor byts ut mot granplantor. Ett likadant förslag återfinns i motion 2021/22:1026 av och (båda C) yrkande 1. Enligt motion 2021/22:778 av (M) bör regeringen ge i uppdrag att ta fram en hjortskadeinventering eftersom dagens älgbetesinventering i stor utsträckning missar skador orsakade av hjort. I budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 23) redovisas att resultaten från älgskadeinventeringen visar på fortsatt omfattande skador, särskilt i . Årsskadorna på tall är i och i övriga landet , att jämföras med måltalet för tolerabel skadesituation som myndigheterna tagit fram. På av de inventerade ytorna har rönn, sälg, asp och ek svårt att växa upp till fullstora träd. Projektet tall övergick till kontinuerlig verksamhet och är under uppbyggnad av . Regeringen anför att den fortsätter följa utvecklingen av klövvilt och dess skador på grödor och skog. Mera tall är ett arbetssätt där jägare och skogsägare träffas och tillsammans kommer fram till hur balansen mellan skog och vilt bäst hanteras. Diskussionerna utgår så långt som möjligt från lokala fakta och goda exempel. Målet är ett ståndortsanpassat (val av rätt trädslag med hänsyn till skogsmarkens bördighet) skogsbruk med livskraftiga klövviltstammar i balans med det naturliga foderutbudet. I viltskadepolicy redovisas mål för viltförvaltningen och ett antal målbilder för balans mellan skog och vilt. Målbilderna beskriver situationer där mängden hjortdjur är i balans med betesresurserna och handlar bl.a. om betestryck på en rimlig nivå, att stängsling eller upprepade hjälpplanteringar inte ska behövas när man föryngrar med barrträd, björk eller bok samt att jägare och markägare förvaltar hjortdjuren med hänsyn till ekosystemet. utvecklar och tillhandahåller beslutsunderlag i förvaltningen av hjortdjur. Syftet är att underlätta för jägare och markägare att reglera viltstammarna med hänsyn till viltskador i skog. Äbin är en kvalitetssäkrad metod för att inventera viltskador i ungskog som är i medelhöjd. har även inventerat viltskador på , som saknar älg. På har inventeringen anpassats till att mäta skador från rådjur i bestånd som är mellan 0,1 och 1,5 meter i medelhöjd. Metodiken går här under namnet . presenterar också foderprognoser för att underlätta planering i viltförvaltningen. Dessa metoder vilar på vetenskaplig grund och utvecklas kontinuerligt för att resultatet ska ha en god kvalitet och användbarhet inom förvaltningen. beslutade regeringen om nya tider för jakt som regleras i jaktförordningen. De beslutade ändringarna innebär att samtliga jakttider har setts över och uppdaterats för att anpassas utifrån rådande förhållanden. När det gäller klövvilt har jakttider förlängts och både dov- och kronvilt kommer att få jagas . Utöver ändringarna i jaktförordningen har regeringen också aviserat att den framöver kommer att verka för att företrädare för skogsbruket och arbetar fram ett gemensamt förhållningssätt när det gäller den framtida jakten på kronhjort. Av av mål inom älgförvaltningen (NV-08872-17) framgår att avser att i samverkan med ta fram en nationell förvaltningsplan för kronhjort och älg. Syftet med förvaltningsplanen är att både främja klövviltstammarnas kvalitet och minska skador av älg och kronhjort på skogen. Den nationella planen kommer att innehålla målnivåer samt en beskrivning av hur förbättrad uppföljning, planering och förtydligande av roller och ansvar kan utföras. Planen ska vara en vägledning för hur de regionala aktörerna bör arbeta i den lokala förvaltningen. Myndigheterna arbetar med att ta fram planen. Enligt uppgift från kan fler arter, t.ex. dovhjort, komma att omfattas av nationella planer för flerartsförvaltning . Utskottet konstaterar inledningsvis att de ökande klövviltstammarna på många håll i landet orsakar skogsskador och andra problem för bl.a. markägare. Klövviltbetet har stor negativ påverkan på virkesproduktionen och den biologiska mångfalden. Utskottet noterar att virkesproduktionen minskar markant till följd av viltbetet, motsvarande 5–av dagens avverkningsnivå, och även att kvaliteten på virket försämras, vilket i sin tur minskar det ekonomiska värdet och klimatnyttan. Detta i sin tur inverkar negativt på omställningen till en cirkulär bioekonomi eftersom både tillgången och kvaliteten på biomassan påverkas.