bet · H901KU20d3 · 2022-01-01 00:00:00 — Det här granskningsärendet handlar alltså om regeringens agerande vad gäller evakuering av lokalanställda tolkar i med mera. Jag får tacka för möjligheten att komma hit och redogöra för ärendet. har haft ett brett engagemang i och för det afghanska folket. bidrag till den internationella militära insatsen Isaf, Assistance Force, i pågick . När insatsen 2015 övergick till den Natoledda RSM-insatsen, Resolute Support Mission, deltog från starten till och med . Den lokalanställda personalen har varit ytterst värdefull och avgörande för genomförandet av Försvarsmaktens uppdrag under insatsen i . i samband med att Isafinsatsen avslutades genomförde Försvarsmakten tillsammans med ett gediget arbete för att vidarebosätta skyddsbehövande tolkar och andra lokalanställda. Försvars- makten gav då stöd till ansvariga myndigheter inom ramen för tillämpning av kvotflyktingsystemet. Efter avslutandet av Isafinsatsen 2014 hade Försvarsmakten inte någon egen lokalanställd personal i . Under RSM-insatsen tillhandahöll annan stat stöd i form av tolkar eller annan lokalanställd personal till Försvars- makten. Säkerhetsläget i försämrades kraftigt till följd av talibanernas offensiv och det snabba övertagande av landet . Den negativa utvecklingen, särskilt under den senare delen av offensiven, eskalerade hastigt och gick mycket snabbare än vad de flesta bedömare hade förutsett. Med anledning av den allvarliga situationen inleddes ett intensivt arbete med frågan om att kunna bereda skydd i för bland annat lokalanställd personal i . inleddes ett arbete inom när det gällde förutsättningarna för detta. inkom med en begäran till avseende möjligheten att tillämpa regelverket för vidarebosättning avseende lokalanställda afghanska medborgare vid ambassaden och Försvarsmakten. beslutade regeringen i frågan, och överlämnade även Försvarsmakten en förteckning över tidigare lokalanställda till ambassaden i . Förteckningen kvalitetssäkrades därefter löpande. är den myndighet som är ansvarig för ärenden om internationellt skydd och den myndighet som prövar frågor om uppehålls- tillstånd. Inom ramen för myndighetssamverkan bistod Försvarsmakten, och ambassaden i . För att möjliggöra evakueringen beslutade regeringen att ge Försvarsmakten i uppdrag att stödja ambassaden i och med transportresurser för evakuering av personer och materiel från . Försvarsmakten bidrog med ett brett stöd i evakueringsinsatsen. Förutom transporter inkluderade stödet bistånd med logistik, koordinering med andra länder och stöd med att boka civila hem- transporter från regionen. Försvarsmaktens insats var en förutsättning för att svenska lokalanställda och andra med evakueringsbehov kunde flygas ut ur . Den svenska evakueringsinsatsen avslutades . Drygt 1 100 personer hade då evakuerats från . Försvarsmakten bistod dessutom andra stater och internationella organisationer med transport- resurser. Givet den svåra säkerhetssituationen i gjorde regeringen och berörda myndigheter allt som var praktiskt möjligt för att identifiera och bistå så många som möjligt av de före detta lokalanställda. Evakueringen var oerhört omfattande och komplex. Utmaningarna var många, och arbetet pågick dygnet runt i en utmanande miljö. Jag är stolt över genomförandet av evakueringsinsatsen och stolt över den personal som arbetade med detta under bitvis mycket svåra förhållanden. Därmed, fru ordförande, är jag beredd att svara på frågor. Ordföranden: , försvarsministern! Jag vill upplysa både försvars- ministern och övriga som lyssnar om att om det finns behov av att tala om sekretessbelagda uppgifter finns det en möjlighet att efter den här offentliga delen övergå i en sluten utfrågning. Den typen av frågor får alltså i sådana fall hänvisas till detta, men det är bara om det är nödvändigt. Då startar vi själva utfrågningen, och jag ger ordet till anmälande parti, och det är . (M): Fru ordförande! Jag tackar försvarsministern för den inledande beskrivningen av hans syn på ärendet. Försvarsministern beskriver att det i initierades ett arbete avseende möjlighet att extrahera eller exfiltrera de här tolkarna och lokalanställda ur . Det dröjer till augusti när talibanernas offensiv har gått snabbare än beräknat innan saker och ting verkställs. I ett uttalande som försvarsministern gör till medierna beskriver han att det här måste utgå från ansökningar om asyl i och hanteras inom ramen för förfarandet inom . Det känns som att den länk som behövs för att det här ska fungera är att de här personerna tar sig till för att här kunna söka asyl. Och för att de ska kunna göra det krävs det ju transporter. Dessa, beskriver försvarsministern, initieras i samband med ett initiativ från när processen har gått väldigt långt. Är det inte möjligen så att försvarsministern hade haft möjlighet att initiera en möjlighet att flytta de här personerna från till för att de skulle kunna få sin sak prövad inom ramen för befintligt system i ett mycket tidigare skede, till exempel så tidigt som gjorde med sina motsvarande personer ? Det var ju ingen nyhet att skulle dra sig tillbaka från . Det var ingen nyhet att både den avgående och den tillträdande presidenten i hade samma målbild om att man skulle lämna landet helt och hållet. Det var heller inte så att man i grunden var förvånad över att talibanerna vann mark och kanske till och med skulle ta över, även om det gick fortare än beräknat. Varför var det så viktigt att vänta till augusti innan det här kom till stånd? Varför inte ta det säkra före det osäkra och möjliggöra en mer lugn, metodisk och trygg process tidigare när man trots allt satt på all den här informationen? : Först vill jag klargöra att migrationsfrågorna inte är mitt ansvarsområde. Sedan när det gäller det jag sa gav jag uttryck för det regelverk som gäller på migrationsområdet och vad som gällde . Det var ytterst ett formellt kommenterande från min sida. Sedan var det så att det fanns ett rättsligt analysarbete som pågick inom . Det tydliggjorde en del av de begränsningar som fanns. beslutade regeringen att ändra sitt tidigare beslut om vidarebosättning, vilket gjorde att det så kallade kvotflyktingsystemet kunde användas. Men när jag gjorde det här uttalandet höll jag mig strikt till det som gäller i formell mening. Sedan får regeringen besluta och meddelar i samband med beslutstillfället vad som gäller därefter. Det finns redogjort för detta i ett särskilt pressmeddelande i anslutning till regerings- beslutet. Jag förutsätter att har tillgång till det press- meddelandet. När det gäller utvecklingen i kan jag konstatera att det här var en situation som samtliga inblandade länder i Afghanistaninsatsen befann sig Det fanns ständig [information] i de här sammanhangen som påvisade ett långsammare händelseförlopp än vad som gällde för det reella utfallet. Det gick alltså väldigt mycket snabbare än vad de flesta hade förutsett i det här sammanhanget. När det gäller Försvarsmaktens tidigare lokalanställda kan jag konstatera att man genomförde ett arbete tillsammans med för att vidarebosätta skyddsbehövande tolkar och andra lokal- anställda i samband med att Natos dåvarande insats Isaf avslutades. Då gav Försvarsmakten stöd till ansvariga myndigheter inom ramen för tillämpning av kvotflyktingsystemet. Efter genomförd säkerhetsprövning lämnade Försvarsmakten underlag till ambassaden i för vidare hantering. Baserat på dessa underlag fick då 70 personer, lokalanställd personal och anhöriga, uppehållstillstånd för vidare- bosättning i . Försvarsmakten vidtog även andra åtgärder för personer som 2014 jobbade för Försvarsmakten i och som inte fick uppehållstillstånd. Det handlade om sådant som stöd till civil återgång, omlokalisering och studier i annat land. Jag kan konstatera att Försvarsmakten även tog ansvar för att ge stöd till lokalanställda. Sedan har, som jag sa inledningsvis, Försvarsmakten inte haft egen lokalanställd personal i . Efter avslutandet av Isafinsatsen 2014 och sedan inledandet av Natoledda RSM- insatsen 2015 har en annan stat tillhandahållit stöd till Försvarsmakten med tolkar eller annat stöd där lokalbefolkning anlitats. Det är följaktligen annan stat som haft arbetsgivaransvaret för lokalanställd personal som Försvarsmakten vid behov kunnat använda sig av. En förutsättning för en evakuering av lokalanställd personal är att de har rätt till skydd i . Ärenden om internationellt skydd prövas av . Det är således som beslutar om uppehålls- tillstånd och vidarebosättning. påbörjades diskussioner mellan UD och Justitie- departementet och mellan UD och ambassaden i om att undersöka förutsättningarna för att inom ramen för befintlig lagstiftning kunna bereda skydd och uppehållstillstånd i till bland annat afghanska medborgare som var eller tidigare hade varit lokalanställda i svenska myndigheter. inkom med begäran till avseende möjligheten att tillämpa regelverket för vidarebosättning avseende lokalanställda afghanska medborgare vid ambassaden och Försvarsmakten. fattade regeringen också beslut i frågan, och överlämnade Försvarsmakten förteckningen över de personer som varit lokalt anställda av Försvarsmakten eller kontrakterade företag. (M): Fru ordförande! beordrar den amerikanska statsledningen hem ambassadpersonal – alltså . Man gör bedömningen att det är dags för den amerikanska ambassadpersonalen att lämna , och det finns skäl för det. vädjar enligt medieuppgifter den svenska ambassadören till och dess ledning om att behöver en plan för att rädda lokalanställda från talibanerna. Jag hörde vad försvarsministern sa första gången han läste upp det. har vi hört honom för läsa upp hur handlingsförloppet såg ut. Min fråga gäller: Varför var det inte viktigt för försvarsministern, som har ansvar för försvaret och de lokalanställda inom ramen för Försvarsmakten, att initiera den här processen tidigare för att ha god marginal och möjliggöra att de här personerna, som han själv säger har gjort stora och värdefulla insatser för den svenska insatsen i … Varför var det inte viktigt för försvarsministern att se till att det här skedde tidigt när andra länder såg det komma redan våren och ? Varför väntar till att vara en av de sista att rädda dem som har gjort stora och värdefulla insatser för vår insats i ? : Vi har ju inte haft några lokalanställda inom ramen för Försvarsmakten. Det är ju ett grundläggande faktaförhållande. Sedan vet inte jag om det är rimligt att jag ska svara på frågor som egentligen rör andra departement och andra ansvarsområden. Jag måste ju liksom koncentrera mig på det som gäller det område som jag har ansvar för. Jag kan bara konstatera sakförhållandet: hade vi inga lokalanställda. Sedan tror jag nog att det inte är svårt att belägga att det här var ett eskalerande förlopp som avslutades under rätt så kaotiska förhållanden och där egentligen samtliga länder som var inblandade i detta befann sig i den positionen. Det är väl den realitet som vi har haft att utgå ifrån. Vi fattade då beslut utifrån det som då önskade och gjorde den förändring som var nödvändig i det skedet. Om sedan ledamoten drar någon sorts slutsats om att jag inte ansett det viktigt att göra en insats här så anser jag att ledamoten har en felaktig verklighetsbeskrivning. (M): Fru ordförande! Min verklighetsbeskrivning är att jag vill ha svar från försvarsministern på hur han såg på det, och det har vi nu fått. Han ansåg att det var viktigt att göra detta. Men om det då var viktigt, varför initierar inte han som haft ansvar för den här verksamheten under dess pågående tid … Absolut, det tog slut . Men lojaliteten från svensk sida gentemot de här lokalanställda som visserligen hade ett anställningsförhållande som upphörde men som ändå är grunden till varför vi vill ha hem dem till … Varför aktualiserades inte det här inom ramen för tidigare från exempelvis försvarsministern, som väl rimligtvis måste ha någon form av ansvar för anställda inom Försvarsmakten vad verksamhet anbelangar? Varför aktualiseras inte det här tidigare? Jag har full förståelse för att själva handläggningen av de här ärendena är någonting som ligger inom ramen för och ansvarigt statsråd för . Men de har trots allt ändå varit försvarsanställda, och lojaliteten gentemot och den insats de har gjort är ju gentemot Försvarsmakten och inte . : För det första upprepar jag att är de som har ansvar för den här hanteringen. Jag har redogjort för hur det här har gått till. Vi tog ut sammanlagt 1 100 personer när det här var klart. Det var personal som hade anknytning till ambassaden. Det var sådana som jobbat med medborgarrättsfrågor och som hade särskilda skyddsskäl. Det var också sådana som haft anknytning till Försvarsmakten. Det blev i slutändan en oerhört stor insats som gjordes och som också gjordes i samverkan med andra länder. Vi gjorde också insatser för andra länder i sammanhanget. Jag kan bara konstatera att detta påbörjas mellan UD och och och ambassaden i . Vi har då från vår sida arbetat aktivt med det som är vår ansvarsdel i det här sammanhanget, att hantera själva transporten av människor ut från . Vi har avsatt personal från Försvarsmakten för detta, men även materiel i stor omfattning. Inom det samlade har det alltså pågått en omfattande verksamhet. Det gäller att hålla ordning på vem som formellt sett är ansvarig för varje del i detta. De frågor som då gäller andra departement och mer glidande bedömningar får väl utskottet i så fall ta i de sammanhangen. Jag har valt att svara formellt på hur de här frågorna har hanterats. (S): Ordförande! Tack, försvarsministern, för svaren ! Frågan om asyl till de afghanska tolkarna har ju diskuterats . många med mig minns ju hur krävde någon form av asylprogram för de afghanska tolkarna som arbetade åt . ÖB talade då om tolkarnas betydelse, om hotbilden mot tolkarna och om att det måste finnas en grad av medmänsklighet. Dåvarande migrationsministern hade innan detta slagit fast allians- regeringens hållning: ”Det skulle vara helt orimligt om en person som varit anställd av svenska staten fick en förmånligare behandling än en person som inte varit det.” Det här är en fråga som har varit aktuell väldigt . Det är en lång historik där flera regeringar varit inblandade i den här frågan. Med anledning av förra årets väldigt omfattande evakuering från sida, alltså från , som ju då den svenska Försvarsmakten var högst delaktig i, vill jag fråga om försvarsministerns och regeringens syn på ansvar för tolkarna. Har den tidigare alliansregeringens linje reviderats, och i så fall på vilket sätt? Och hur motiverar då nuvarande regering denna förändrade syn på ansvaret för tolkarna? : När det gäller uttalande kan jag säga så här: Försvarsmakten genomförde ett arbete tillsammans med för att vidarebosätta skyddsbehövande tolkar och andra lokalanställda i samband med att Isafinsatsen avslutades. att det fanns förutsättningar för att tillämpa det så kallade kvotflyktingsystemet för att bereda lokalanställda skydd. Genom myndighetssamverkan kunde ett antal lokalanställda tolkar som bedömdes ha en akut hotbild kopplad till deras tjänstgöring för beredas skydd och uppehålls- tillstånd i . Försvarsmakten vidtog även åtgärder för personer som 2014 jobbade för Försvarsmakten i som inte fick uppehållstillstånd. Det handlade om stöd till civil återgång, omlokalisering och studier i annat land. Efter den avslutade Isafinsatsen 2014 hade Försvarsmakten, som jag nu sagt fyra gånger, ingen anställd egen personal i . Under RSM-insatsen tillhandahöll annan stat stöd i form av tolkar eller lokalanställd personal. Sedan har jag redogjort för det förhållande som rådde för vår del när det gällde uttalandet som jag gjorde och det regeringsbeslut som sedan kom när det gällde begäran om vissa förändringar och hur vi sedan hanterade de här frågorna. Det är väl den historiebeskrivning som är i sammanhanget. Ordföranden: Jag kan också informera om att den delen har granskats av tidigare, den tidsperiod som ledamoten inledde med. (S): Ordförande! Min fråga var just en fråga om den förändrade synen. Det var motivet bakom frågan. Jag vill bara ställa en kort följdfråga om jag uppfattade siffrorna korrekt. Jag uppfattade det som att när det begav sig 2013–2014 hjälpte cirka 70 personer. Men , när vi inte hade några egna lokalanställda, evakuerades drygt 1 000 personer. Stämmer de här siffrorna? : Ja, 70 personer är den siffra jag har uppgivit här. Vi hjälpte sammanlagt till med att evakuera 1 100 personer från . Det omfattade både personer som hade haft koppling till svenska ambassaden och personer som hade särskilda skyddsskäl och hade jobbat med mänskliga rättigheter. Det handlade också om tidigare anställda i Försvarsmakten, och det handlade också om svenskar som var i området av olika skäl. Det var alltså en betydligt bredare insats som blev. Så är slutresultatet, och det är jag stolt över. (SD): Fru ordförande! Tack, försvarsministern, för redogörelsen och svaren på frågorna ! Regeringen meddelade att evakueringsinsatsen i avslutats. Men kan man läsa om ytterligare evakuerings- insatser för personer som arbetat för Försvarsmakten i . Då är min fråga: Är evakueringsinsatsen avslutad , eller sitter det fortfarande tolkar fast i ? : Försvarsmaktens insats är avslutad. Sedan kvarligger ju ett ansvar och ett arbete inom ramen för myndigheterna när man ser att man kan hjälpa människor i en speciell situation i , men Försvarsmaktens del är avslutad. Jag vill inte gå in på exakt hur detta ser ut eftersom jag inte har kunskap på individnivå om exakt hur man arbetar med detta . Men man kanske kan fråga berörda myndigheter hur de fortsätter i det här. Det kan ni fråga i annat sammanhang. Men Försvarsmaktens del är avslutad. Per Schöldberg (C): Jag har fått svar på mina frågor så här långt. (V): Fru ordförande! Inte heller jag har några frågor till försvarsministern i detta ärende. Skånberg (KD): Fru ordförande! Min fråga kan synas vara perifer. Det handlar om dokumentation. Jag ber försvarsministern att hitta det pm som är daterat , med svar från Försvarsdepartementet på frågor från KU. Det rör sig om fråga 2 på sidan 2. KU har upprepade gånger understrukit vikten av att dokumentera ärendenas gång i . Detta behövs inte minst för att i efterhand få transparens och möjliggöra granskning av regeringen. ska jag läsa upp fråga nummer 2 på sidan 2 i det pm som är daterat : efter några kontakter med Försvarsmakten i frågan om behovet av att evakuera tolkar eller andra lokalanställda vid i ? Om ja, när och på vems initiativ skedde dessa kontakter, och vad framfördes till dem? Utskottet begär att få del av eventuella handlingar från dessa kontakter. Försvarsministern svarade följande: hade såvitt kunnat utredas inte några kontakter med Försvarsmakten i fråga om behovet av att evakuera tolkar eller andra lokalanställda vid i 2021. Sedan avslutar försvarsministern med följande: fördes en kontinuerlig dialog med ömsesidiga kontakter mellan Försvars- departementet och Försvarsmakten. Dialogen rörde Försvarsmaktens samverkan med andra berörda myndigheter samt förutsättningarna för myndigheten att bistå dem. Några handlingar från dessa kontakter har inte identifierats i . Det är just detta svar som jag skulle vilja att försvarsministern utvecklar. Har det funnits handlingar om den kontinuerliga dialogen? Finns de fortfarande kvar? Är det tillfredsställande om de inte finns kvar, som försvars- ministern har svarat? Vad tänker han göra åt detta så att det dokumenteras på ett tillfredsställande sätt i fortsättningen? : Tack för frågan! Jag vill understryka när det gäller evakuering av lokalanställd personal att de hade rätt till skydd i . påbörjades diskussioner mellan UD och och mellan UD och ambassaden i om att undersöka förutsättningarna för att inom ramen för befintlig lagstiftning bereda skydd och uppehållstillstånd i till bland annat afghanska medborgare som var eller har varit lokalanställda i svenska myndigheter, så att man inte glömmer bort den plattformen i sammanhanget. När det gäller den typ av kontakter som Skånberg pekar på har det varit muntliga arbetskontakter. Det förekommer ofta den typen av kontakter i det löpande arbetet mellan olika departementet och även myndigheter. Det är inget som är att betrakta som allmänna handlingar, men jag förutsätter att tjänstemännen, om det tillför ett ärende något av betydelse, för anteckningar och diarieför det hela. Det är den ordning som måste gälla i detta sammanhang. Skånberg (KD): Fru ordförande! Jag tackar för svaret så långt. Försvarsministern svarade att några handlingar från dessa kontakter inte har utvecklar försvarsministern med att säga att de skedde muntligt, och det kanske är därför de inte identifieras så lätt – därför att de försvinner med en gång. Är det tillfredsställande att några handlingar inte har kunnat återfinnas i en kontinuerlig dialog? KU har upprepade gånger understrukit vikten av att det ska vara transparent och att det i efterhand ska kunna följas hur besluten har gått framåt. Här har det varit en dialog som inte har blivit dokumenterad. Hur tänker försvarsministern se till att det inte dokumenteras på samma dåliga sätt i fortsättningen? : Det måste vara så att man inom ramen för ett praktiskt arbete kan ha en informationsgivning mellan departement och myndigheter som är av muntligt slag. Sedan måste det, i den händelse att man har saker som behöver dokumenteras, vara ett tjänstemannaansvar att göra den typen av anteckningar och också koppla det till diarieföring. Man kan naturligtvis alltid diskutera omfattningen av detta, men det är så det måste gå till. (L): Ordförande! Försvarsministern uttryckte i ett tidigare svar något om att det gäller att hålla koll på vem som är ansvarig för olika delar i detta, eller något liknande. Min fråga är om det fanns en tydlig plan för hur säkerheten skulle hanteras för den lokalanställda personalen, för att tydliggöra vem som är ansvarig för vad. : Det måste principiellt vara så i ett sådant sammanhang att respektive departement har ansvar för sin personal precis som myndigheterna har ansvar för sin personal. hade vi ingen lokalanställd personal inom ramen för Försvarsmakten. På det sättet blir ansvarsfördelningen tydlig. (L): Ska jag tolka svaret som att det inte fanns någon sammanhållen plan så att man ser vem som var ansvarig för vad? : Kan du ta om frågan? Jag hörde inte riktigt. (L): Ska jag tolka svaret som att det inte fanns någon samman- hållen plan för vem som gör vad? : Det finns en grundläggande ansvarsfördelning som jag i grova drag redogjorde för alldeles . Ordföranden: Då finns det utrymme för ytterligare en frågeomgång om intresse finns från partierna. (M): Fru ordförande! Vi granskar ju hur information flödar i och hur saker och ting hänger ihop. … Jag nämnde tidigare ambassadörens vädjan om en plan för evakuering av de lokalanställda, inte bara inom ramen för ambassaden. Nådde den informationen försvarsministern och Försvarsdepartementet när den kom in till ? Fick försvars- ministern ta del av den då, och vad var i så fall hans reaktion? Vidtog han någon åtgärd med anledning av denna information? Jag vet inte om försvarsministern hörde frågan, för vi är flera som pratar . : Jag hade kännedom om helheten i det som skedde i . Utifrån det agerade vi i dessa sammanhang, och jag har redogjort för flödet i det arbetet. (M): Fick försvarsministern den information som kom till från ambassaden om att man önskade en plan för evakuering av lokalanställda och ? Fick han den informationen? : Det är klart att den informationen ingick i den samlade helheten. Detta var , om jag kommer ihåg rätt. Jag har tidigare rapporterat i försvarsutskottet i dessa ärenden, och där har jag haft en rätt omfattande genomgång. rapporterade jag följande till försvars- utskottet med anledning av situationen : Med anledning av den nu aktuella och försämrade säkerhetsutvecklingen i har Försvarsdepartementet haft en dialog med Försvarsmakten. Det handlar om en nära dialog, och samverkan har inletts mellan , Försvarsmakten och ambassaden i .