bet · H901MJU18 · 2022-03-22 00:00:00 — I uppdraget kan även ingå att utreda vilka delar av skogsvårdslagstiftningen som bör ändras för att vara neutrala i förhållande till val av skogsbruksmetod, underlätta för markägare att välja den mest lämpade metoden och stödja de jämställda skogspolitiska målen. Regeringen bedömer att det finns skäl att ge i uppdrag att vidare utreda förenklingsförslag. Syftet bör vara att förenkla och underlätta för skogsbruksföretagandet samt sträva efter synergieffekter som gynnar skogspolitikens jämställda mål om produktion och miljö. Bedömningen är att synergier mellan skogsbruket och andra intressen bör kunna uppnås genom regelförändringar, varför det bör eftersträvas. Översynen bör ske i samråd med , , och . Regeringen vill även lyfta fram de insatser som redan görs för att förenkla för företag inom skogssektorn. Bedömningen är att utvecklingen inom digitala data och utvecklat kartmaterial möjliggör att med skogsägarens behov i centrum förenkla skogsbruksföretagandet. Exempel på åtgärder som bör kunna genomföras av är att utreda möjligheter till mer effektiv och snabbare handläggning av ärenden samt fortsatt arbete med en gemensam inlämningsfunktion för skogsägares myndighetsärenden. Ökad samverkan inom skogssektorn när det gäller data kopplade till skogsbruk bedöms också vara avgörande för att uppnå förenkling. Hänsyn till äganderätt och skogsägarens integritet bör vara styrande. Regeringen har gett i uppdrag att arbeta med ett förenklingspaket för skogsbruket som ska ge konkreta förenklingar för företagare och vara tillitsskapande i bemötande och service i syfte att bidra till en hållbar näringslivsutveckling. Uppdraget ska redovisas till regeringen . Vidare bedömer regeringen att en översyn över reglerna för skogsbruk i granskog på före detta bör genomföras i syfte att underlätta villkoren för företagande inom skogssektorn som skogspolitikens jämställda mål om produktion och miljö gynnas. bedömer att nuvarande regelverk inte är fullt relevant för skogsmark som varit . Därför ser man en möjlighet att genom enklare regler för skogsbruk på sådan mark underlätta villkoren för företagande. Potentialen när det gäller såväl lönsamhet som virkesproduktion samt biologisk mångfald begränsas sannolikt av dagens regler. Det är önskvärt att denna potential bättre kan tas till vara, vilket motiverar enklare regler vid skogsbruk på dessa marker. Regeringen delar denna bedömning men anser, i likhet med flera remissinstanser, att risken för gränsdragningsproblem är stor om gränsen för när förenklingarna ska gälla sätts vid ett enskilt år. Regeringen delar utredningens bedömning att regelförenklingarna bl.a. bör kunna möjliggöra tidigare avverkning än vad skogsvårdslagens regler om lägsta ålder för föryngringsavverkning medger och därmed kan innebära att mer råvara tidigare blir tillgänglig för den växande bioekonomin. Vidare kan en avreglering av granskog på före detta förväntas bidra till stärkt äganderätt och till högre lönsamhet då möjligheten att bedriva skogsbruket mer flexibelt och ändamålsanpassat ökar. Möjligheten att öka skogsbrukets klimatanpassning ökar också eftersom avverkningen kan tidigareläggas för att minska t.ex. storm- och rötskador. Före detta kan relativt ofta förväntas vara lämplig att återplantera med lövträd. Möjlighet finns även att etablera olika typer av blandbestånd. Att anlägga sådana bestånd bedöms kunna ge synergier mellan skogsbruk och andra allmänna intressen. Regeringen bedömer att skogsmark som varit , inte minst bestånd med planterad gran, har ett relativt lågt värde för den biologiska mångfalden och friluftslivet. Dessutom kan sådana bestånd vara särskilt sårbara för vissa skador som stormfällning. Regeringen avser därför att ge i uppdrag åt att utreda hur granskog på mark som varit kan hanteras på ett enklare sätt. Översynen bör beakta möjligheten och förutsättningarna att undanta granskog på före detta från krav på bl.a. lägsta slutavverkningsålder och kravet på underrättelse för föryngringsavverkning. Enligt kommittémotion 2021/22:4335 av m.fl. (KD) yrkande 13 behövs ett tillägg till uppdraget om regelförenklingar. Motionärerna anser att uppdraget till är angeläget men att det bör utökas till att omfatta korta handläggningstider, principiell vägledning för myndigheter i att undvika byråkrati i form av nya utredningskrav och redovisning för skogsföretagare samt att samrådskravet enligt 12 kap. 6 § ska tas bort. De delar som bör utgå ur samrådskravet är skogsbruksåtgärder som är anmälningspliktiga enligt skogsvårdslagen, naturvårdande skötsel samt åtgärder för att begränsa allvarliga skador från t.ex. barkborreangrepp. Enligt motionärerna är det angeläget att uppdraget ges , (yrkande 14). I kommittémotion 2021/22:4336 av m.fl. (M) yrkande 17 anförs att regeringens uppdrag till om regelförenkling inom skogsbruket ska utgå från skogsägarnas och skogsnäringens behov och att arbetet ska bedrivas i samråd med dessa. Motionärerna välkomnar regelförenklingar för skogsbruket och menar att uppdraget på ett tydligt sätt ska ha denna inriktning. Enligt kommittémotion 2021/22:2456 av m.fl. (SD) yrkande 22 behöver förutsättningarna för ett aktivt skogsbruk förbättras genom snabb handläggning av skötsel och avverkning av skog. I yrkande 23 i samma motion anförs att det ska vara en normal handläggningstid för avverkningsanmälningar samt att bör kunna snabbhantera anmälningar om mindre avverkningstrakter när maskiner finns i närheten. Även i kommittémotion 2021/22:3880 av m.fl. (KD) yrkande 76 anförs att tiden mellan avverkningsanmälan och avverkning ska förkortas. Motionärerna föreslår att handläggningstiden förkortas . I kommittémotion 2021/22:3432 av m.fl. (M) yrkande 2 anförs att gränsen för när en avverkningsanmälan måste göras bör höjas. Motionärerna anför att det förekommer att organisationer gör oönskade inventeringar på annans mark i syfte att sätta stopp för skogsavverkningar, vilket dessutom har underlättats av att har börjat publicera avverkningsanmälningar på sin webbplats. Hanteringen skapar enligt motionärerna problem, särskilt för mindre skogsägare, och i ljuset av detta bör man överväga att höja gränsen för när en avverkningsanmälan måste göras, bl.a. för att minska byråkratin och underlätta för skogsbruket. Enligt kommittémotion 2021/22:2462 av m.fl. (SD) yrkande 15 behöver myndigheters hantering av skogsskötselåtgärder utredas efter förändringen av förvaltningslagen 2018. Skog omhändertas vanligen och inkomsten vid en slutavverkning kan vara den enda större intäkten från ett skogsinnehav inom 10 eller . Skogsägares rätt att utföra avverkning, förutsatt att skogsvårdslagens generella krav är uppfyllda, måste därför i de allra flesta fall vara skyddad av proportionalitetsprincipen i förvaltningslagen. Enligt kommittémotion 2021/22:3432 av m.fl. (M) yrkande 3 i denna del bör möjligheterna att i vissa fall tillåta lägre slutavverkningsålder utredas. Motionärerna anser att ett långsiktigt hållbart skogsbruk kräver större flexibilitet vad gäller avverkningsålder, och i vissa fall bör åldern för slutavverkning kunna sänkas. Det bör i högre grad vara upp till skogsägaren att avgöra när skogen ska avverkas, och hur detta ska möjliggöras bör utredas. Även i kommittémotion 2021/22:3682 av m.fl. (C) yrkande 18 framhålls slutavverkningsåldern. Motionärerna anser att lägsta slutavverkningsålder ska slopas. I vissa fall kan det vara rationellt att avverka vissa bestånd tidigare än vad lagen medger. finns givetvis uppenbara ekonomiska incitament för den enskilda skogsägaren att inte avverka för . Liknande förslag anförs i kommittémotion 2021/22:3880 av m.fl. (KD). Enligt yrkande 75 ska de bestämmelser som anger en lägsta slutavverkningsålder för när markägare får göra en slutavverkning avvecklas. har föreskrifter om när en markägare får göra en slutavverkning. Enligt motionärerna finns det dock flera tillfällen när det kan vara befogat att slutavverka för att plantera på nytt, t.ex. när man planterat gran på tallmark och granen får röta och därmed i grunden blir värdelös. Det bör därför enligt motionärerna vara upp till markägaren när denne väljer att slutavverka, och de bestämmelser som reglerar detta bör avvecklas. Övergångszoner mellan skogs- och jordbruksmark Enligt kommittémotion 2021/22:2456 av m.fl. (SD) yrkande 46 ska regeringen lägga betydligt mer av de medel som läggs på undantagande av vanligt förekommande skogstyper från skogsbruk på att värna övergångsformer mellan skogs- och jordbruksmark och andra ovanliga skogstyper. Regler om planterad granskog på I kommittémotion 2021/22:3682 av m.fl. (C) yrkande 19 framhålls behovet av enklare hantering av skog på åker. Dessa åkermarker har ett obetydligt värde för den biologiska mångfalden och friluftslivet och därför är det enligt motionärerna inte motiverat att skogsvårdslagens alla bestämmelser måste gälla dessa marker. Snarare kan det vara en fördel för miljön om dessa skogar avverkas eftersom biomassan kan göra nytta i klimatomställningen. Genom samrådsbestämmelserna i 12 kap. 6 § beaktas hänsynsreglerna i 2 kap. , bl.a. genom att tillsynsmyndigheten kan förelägga den anmälningsskyldige att vidta de åtgärder som behövs för att begränsa eller motverka skada på naturmiljön. Om sådana åtgärder inte är tillräckliga, och det är nödvändigt för skyddet av naturmiljön, får myndigheten förbjuda verksamheten. Verksamhetsutövaren kan då ha rätt till ersättning. Bestämmelser om rätt till ersättning vid ett föreläggande eller förbud finns i 31 kap. . En skoglig åtgärd eller verksamhet som kan komma att väsentligt ändra naturmiljön ska anmälas för samråd till minst den påbörjas. Med väsentlig ändring av naturmiljön avses bl.a. skador på värdefulla natur- och kulturmiljöer eller den biologiska mångfalden samt misshushållning med naturresurser, energi och material. Vid bedömning av om en åtgärd kan komma att innebära en väsentlig ändring av naturmiljön bör områdets karaktär och känslighet beaktas, liksom åtgärden som sådan och dess inverkan på naturmiljön. Påverkan på den biologiska mångfalden genom skador på arter och livsmiljöer bör vägas in i bedömningen. I ett område med höga natur- eller kulturmiljövärden, eller i ett område som på annat sätt är känsligt, kan även en förhållandevis liten åtgärd innebära en väsentlig ändring av naturmiljön. I föreskrifter och allmänna råd (SKSFS 2013:3) om anmälningsskyldighet för samråd enligt 12 kap. 6 § avseende skogsbruksåtgärder anges vilka åtgärder som ska anmälas för samråd enligt 12 kap. 6 § . De åtgärder som ska anmälas är – anläggande av skogsbilvägar (vissa undantag finns) – anläggande av traktorvägar som innebär grävning och schaktning i större omfattning (vissa undantag finns) – anläggande av basvägar över värdefulla våtmarker och värdefulla vattendrag. Utöver dessa åtgärder finns en grundläggande anmälningsskyldighet även för en del andra åtgärder som kan ändra naturmiljön väsentligt, t.ex. avverkning, uttag av skogsbränsle och skyddsdikning. Enligt information från är deras föreskrifter om anmälningsskyldighet för samråd (SKSFS 2013:3) under revidering. Enligt saknar myndigheten mandat att utfärda bestämmelsen i 4 § föreskrifterna. Detta är även något som skogsutredningen anförde i sitt betänkande Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och naturvård i skogen (SOU 2020:73). 4 § lyder enligt följande: Skogsbruksåtgärder i ett skogsområde som från en samlad bedömning av biotopens struktur, artinnehåll, historik och fysiska miljö har mycket höga naturvärden och har mycket stor betydelse för skogens flora och fauna och utgör eller kan förväntas utgöra livsmiljö för akut hotade, starkt hotade, sårbara eller nära hotade arter ska anmälas för samråd. Enligt allmänna råd till 4 § föreskrifterna motsvarar kriterierna för den typ av skogsområde som omfattas av föreskriften dem för nyckelbiotoper. Skogsområdet behöver dock inte vara registrerat som nyckelbiotop av en myndighet för att omfattas av föreskriften. Information om vilka arter som kan vara akut hotade, starkt hotade, sårbara och nära hotade kan fås bl.a. från gällande rödlista. Enligt information från har hemställt till regeringen att den ska upphäva föreskrifterna. Beredning pågår nu inom . Regeringen aviserade i budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 23) ett förenklingspaket för skogsbruket. Regeringen gav i uppdrag i regleringsbrevet att inom ramen för det nationella skogsprogrammet vidta åtgärder som ger konkreta förenklingar för företagare och är tillitsskapande i bemötande och service, vilket bidrar till en hållbar näringslivsutveckling. Åtgärderna ska effektivisera skogsägarens kontakter med och andra myndigheter samt erbjuda bättre och enklare beslutsstöd som främjar ett aktivt och hållbart skogsbruk, så att det blir enklare att nå skogspolitikens produktions- och miljömål. Åtgärderna ska även på ett effektivt och användarvänligt sätt ta till vara möjligheterna med digitala data och utvecklat kartmaterial. Exempel på åtgärder som kan vidtas är att utreda möjligheter till effektivare och snabbare handläggning av ärenden samt att arbeta med förbättrad service för skogsägare, inklusive fortsatt arbete med en gemensam inlämningsfunktion. Uppdraget ska slutredovisas . Av regleringsbrev framgår att myndigheten ska inleda en process tillsammans med skogssektorns aktörer och andra relevanta intressenter för att utveckla ett sektorsgemensamt ramverk för digitalisering. ska bygga vidare på insatser inom digitalisering som gjorts tidigare och underlätta ökad samverkan inom skogssektorn när det gäller data kopplade till skogsbruk. I uppdraget ska också ingå utveckling och förberedelse för förvaltning av en ny modell och standard för skoglig planering i syfte att skapa bättre möjligheter att utveckla förvaltningen av skogen på ett ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbart sätt som risker undviks. Uppdraget ska delredovisas till och slutredovisas . När det gäller när i tiden uppdraget ska ges pågår enligt information från ett internt arbete som rör de utredningar och uppdrag som föreslås i propositionen. Enligt 10 § skogsvårdslagen (1979:429) ska avverkning på produktiv skogsmark vara ändamålsenlig för återväxt av ny skog eller främja skogens utveckling. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får till skydd för den yngre skogen föreskriva att trädbestånd under en viss ålder inte får avverkas samt meddela föreskrifter om hur avverkning ska bedrivas för att tillgodose kraven enligt första stycket. Av 14 § framgår att den produktiva skogsmarkens ägare är skyldig att enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer underrätta om bl.a. avverkningar som ska ske på hans eller hennes mark. I 15 § skogsvårdsförordningen (1993:1096) preciseras att det ska anmälas till när avverkningen är större än och det är annan avverkning än sådan röjning eller gallring som främjar skogens utveckling. Enligt 15 b § får en åtgärd som ska underrättas om, t.ex. en avverkning, påbörjas tidigast efter det att en sådan underrättelse gjorts och i förekommande fall uppgifter lämnats om vad som ska göras för att trygga återväxten eller för att tillgodose naturvårdens, kulturmiljövårdens eller rennäringens intressen enligt 15 § första stycket 3 och 4. Om det finns särskilda skäl får medge att dessa åtgärder påbörjas tidigare. Det framgår av föreskrifter och allmänna råd (SKSFS 2011:7) till Skogsvårdslagen, Allmänna råd till 15 b § skogsvårdsförordningen att för att en avverkning ska få påbörjas tidigare än från tidpunkten för anmälan bör ett sådant undantag kunna antas leda till en påtaglig nytta för fastighetsägaren eller en innehavare av avverkningsrätt som det inte bör kunna antas medföra besvär av betydelse för naturmiljön, kulturmiljön eller rennäringen. De omständigheter som åberopas för undantag bör inte rimligen ha kunnat förutses. När anmälan är formellt riktig och har registrerats skickas en bekräftelse till skogsägaren och eventuella ombud. I den anges också det datum, efter att anmälan registrerats, som avverkningen får påbörjas. Utskottet har tidigare behandlat frågan om förenklade skogsvårdsregler. Det gäller t.ex. förkortad tidsfrist för avverkningsanmälningar och höjd arealgräns för när en avverkningsanmälan ska göras. I betänkande 2019/20:MJU7 hänvisade utskottet till betänkandet Rättslig översyn av skogsvårdslagstiftningen (SOU 2017:81) i vilket utredningen övervägde en höjd arealgräns för avverkningsanmälningar. Utredningen undersökte även en möjlig förkortning av anmälningstiden. Utredningen ansåg att det skulle innebära försämrade möjligheter att hinna kontrollera anmälningarna om anmälningstiden förkortades, och en höjning av arealgränsen från 0,5 till skulle enligt flertalet av distrikt i påtaglig eller t.o.m. stor utsträckning försämra möjligheterna för att påverka tillståndet i skogen. Utskottet uttryckte förståelse för behovet av att hinna utföra lämpliga kontroller vid avverkningsanmälningar och noterade att tidigare utredningar ansett att är en lämplig arealgräns för sådana avverkningsanmälningar. Enligt information från bereds betänkandet om en rättslig översyn av skogsvårdslagstiftningen inom . I skogsutredningens betänkande Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och naturvård i skogen (SOU 2020:73), som redovisades , presenterades bl.a. förslag om halverad handläggningstid för avverkningsanmälningar. I betänkandet föreslogs att en avverkningsanmälan enligt skogsvårdslagen endast ska behöva lämnas in före planerad avverkning. bör, för en rättssäker tillsyn som möjliggör t.ex. fältbesök och samråd med andra myndigheter när sådana åtgärder är påkallade, vid särskilda skäl kunna förlänga tidsfristen . Tanken med de föreslagna tidsfristerna är att de enkla ärendena ska kunna behandlas snabbt och de svåra ärendena mer grundligt. Enligt information från är de delar av betänkandet som inte ingår i proposition 2021/22:58 fortfarande under beredning inom . I 5 § förvaltningslagen (2017:900) anges att myndigheter får ingripa i ett enskilt intresse endast om åtgärden kan antas leda till det avsedda resultatet. Åtgärden får aldrig vara mer långtgående än vad som behövs och får vidtas endast om det avsedda resultatet står i rimligt förhållande till de besvär som kan antas uppstå för den som åtgärden riktas mot. I förarbetena till förvaltningslagen (prop. 2016/17:180, bet. 2017/18:KU2) anförs att man kan säga att proportionalitetsprincipen innebär att en ingripande åtgärd ska vara ägnad att tillgodose det åsyftade ändamålet, vara nödvändig för att uppnå detta ändamål och medföra fördelar som står i rimlig proportion till den skada som åtgärden förorsakar. Enligt regeringen har en kodifiering av proportionalitetsprincipen i förvaltningslagen flera fördelar. För förvaltningsmyndigheterna blir det tydligare att inga åtgärder i det allmännas intresse får vidtas utan att motstående enskilda intressen beaktas. Ett allmänt krav på att en proportionalitetsbedömning ska göras redan i första instans ger också bättre förutsättningar för att ärendehandläggningen ska bli mer omsorgsfull och att besluten i ännu högre grad redan från början ska bli materiellt riktiga. Detta kan i sin tur förväntas leda till att färre beslut överklagas. Föryngringsavverkning får inte göras innan skogen nått en viss ålder, den s.k. lägsta slutavverkningsåldern. Den lägsta slutavverkningsåldern varierar beroende på trädslag, markens produktionsförmåga och i vissa avseenden var i landet avverkningen sker. För bestånd som domineras av barrträd varierar lägsta tillåtna ålder , beroende på markens produktionsförmåga. Bok får föryngringsavverkas tidigast vid och ek vid . Bestånd vars virkesförråd till minst hälften består av björk, asp eller al får avverkas vid . På brukningsenheter större än måste den skog som kan föryngringsavverkas ransoneras för att undvika en för stor andel kalmark och ungskog. På brukningsenheter med upp till får arealen kalmark och skog vara högst . På brukningsenheter större än får högst hälften av skogsmarken utgöras av kalmark och skog som är . För brukningsenheter större än gäller ytterligare regler. Utskottet har behandlat frågor om slutavverkningsålder tidigare, bl.a. i betänkande 2020/21:MJU15 Skogspolitik. Utskottet anförde följande: Skogen är en förnybar resurs som ska skötas så att den uthålligt ger en god avkastning. ska hänsyn tas till naturen, kulturmiljön, rennäringen och andra intressen. Utskottet konstaterar att skogsvårdslagen reglerar lägsta slutavverkningsålder och att denna ålder varierar beroende på bl.a. trädslag och markens produktionsförmåga. Vidare noterar utskottet att bedömt att vissa regelförenklingar i skogsvårdslagen behövs då de begränsar skogsproduktionens möjlighet att styra sina avverkningar inom bestånden. Övergångszoner mellan skogs- och jordbruksmark , , , , länsstyrelserna och geologiska undersökning har i rapporten mellan skogs- och jordbruksmark (rapport 2018:14), ett samverkansprojekt inom 2017, analyserat och identifierat utmaningar och möjligheter för att skapa fler variationsrika brynmiljöer. Slutsatser de kom fram till var bl.a. att mängden värdefulla skogsbryn bör öka för att gynna den biologiska mångfalden, att det finns styrmedel som gynnar och styrmedel som missgynnar skogsbryn samt att det behövs nya och förändrade styrmedel för att öka mängden värdefulla skogsbryn. Regler om planterad granskog på Planterade granskogar på tidigare åkermarker omfattas av samma regler som för den produktiva skogsmarken. Det gäller t.ex. krav på lägsta slutavverkningsålder. Som nämns ovan får föryngringsavverkning inte göras innan skogen nått en viss ålder och denna varierar beroende på trädslag, markens produktionsförmåga och i vissa avseenden var i landet avverkningen sker. När det gäller krav på underrättelse för föryngringsavverkning gäller bestämmelserna om att ska underrättas och åtgärden får påbörjas tidigast efter det att en sådan underrättelse gjorts. Utskottet har behandlat frågor om regelförenklingar för skogsbruket tidigare och då välkomnat de insatser som görs för att underlätta skogsbruket som det är viktigt att värden som miljöhänsyn värnas. Utskottet anser att det är angeläget att förenkla och underlätta skogsbruksföretagandet där det är möjligt och tycker därför att det är positivt att regeringen avser att ge ett uppdrag om regelförenkling inom skogsbruket. Utskottet noterar att regeringen vill se förenklingsförslag som stärker äganderätten, underlättar villkoren för företagande inom skogssektorn och bidrar till att uppfylla miljömålen. Synergieffekter som gynnar skogspolitikens jämställda mål om produktion och miljö eftersträvas. Utskottet noterar att ett antal förslag från skogsutredningen nämns som exempel på möjliga förenklingsåtgärder. I sammanhanget vill utskottet också framhålla pågående förenklingsuppdrag. Utskottet noterar också att ska inleda en process för att utveckla ett sektorsgemensamt ramverk för digitalisering vars syfte är att underlätta ökad samverkan inom skogssektorn när det gäller data kopplade till skogsbruk. Vidare noterar utskottet att arbete pågår inom för att färdigställa de uppdrag regeringen bedömt nödvändiga enligt propositionen. Sammanfattningsvis anser utskottet mot bakgrund av det förenklingsarbete som pågår och som aviserats att motionerna 2021/22:4335 yrkandena 13 och 14 och 2021/22:4336 (M) yrkande 17 kan lämnas utan åtgärd. Utskottet noterar inledningsvis att Utredningen om en rättslig översyn av skogsvårdslagstiftningen övervägde en höjd arealgräns för avverkningsanmälningar men kom fram till att en höjning av gränsen skulle försämra möjligheter att påverka tillståndet i skogen. Samma utredning ansåg att inte skulle hinna utföra lämpliga kontroller vid en avverkningsanmälan om anmälningstiden förkortades. Utskottet vill i sammanhanget uppmärksamma att skogsutredningen i sitt betänkande presenterat ett antal förslag för att åstadkomma en tydligare skogsvårdslagstiftning och halvera handläggningstiden för avverkningsanmälningar.