bet · H901MJU25 · 2022-06-08 00:00:00 — I proposition 2021/22:58 Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och ökade incitament för naturvården i skogen med frivillighet som grund lämnar regeringen förslag och bedömningar i fråga om vissa åtgärder för att i ökad utsträckning kunna ta tillvara skogens potential för ekonomi, klimat och miljö. I sin beredning av propositionen (bet. 2021/22:MJU18 s. 201 f.) föreslog utskottet ett tillkännagivande till regeringen om att den ska vidta ytterligare åtgärder för att bekämpa granbarkborren i skyddade områden, tydliggöra att det är statens ansvar att vidta dessa åtgärder samt se över om och hur enskilda skogsägare ska kunna kompenseras vid angrepp av granbarkborre från skyddade områden. Utskottet anförde följande: Utskottet har förståelse för att angreppen av granbarkborren i skyddade områden kan innebära problem för en enskild skogsägare i samband med att granbarkborren lokalt sprider sig från formellt skyddade skogar till omgivande brukade skogar. Utskottet vill i sammanhanget understryka vikten av att , , berörda länsstyrelser, kommunerna och andra offentliga skogsägare i förekommande fall samarbetar aktivt med skogsägare och säkerställer att förebyggande åtgärder vidtas för att motverka spridning av granbarkborren från naturskyddade områden. Utskottet noterar regeringens ambition att bekämpa spridningen av granbarkborren och begränsa skadorna av dess angrepp. Enligt utskottets mening är det angeläget att ytterligare åtgärder vidtas inom skyddade områden och att det tydliggörs att det är statens ansvar att vidta åtgärder för att hantera och minska spridningen av granbarkborren i skyddade områden. Om inte ytterligare åtgärder vidtas befarar utskottet att det kommer att leda till kraftigt minskad mängd kvalitetsråvara. Det svenska skogsbruket kan komma att äventyras på lång sikt, vilket i förlängningen innebär negativa konsekvenser för klimatet och omställningen till den cirkulära bioekonomin. Vidare noterar utskottet att myndigheterna har utrett frågan om möjligheten att få ersättning för granbarkborreskadade skogar nära skyddade områden och bedömt att det inte är möjligt med nuvarande lagstiftning. I lagrådsremissen för en ny växtskyddslag har regeringen bedömt att det inte är aktuellt att utreda frågan bl.a. mot bakgrund av de åtgärder som vidtas. Enligt utskottets mening bör regeringen se över om och hur enskilda skogsägare som drabbats av granbarkborreangrepp på grund av bristande skadedjursbekämpning i angränsande skyddade naturområden ska kunna kompenseras för detta. Det som utskottet anfört ovan bör tillkännage för regeringen. Kammaren biföll utskottets förslag i denna del (prop. 2021/22:58, bet. 2021/22:MJU18, rskr. 2021/22:206–207). Regeringen föreslår att det i den nya växtskyddslagen införs ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter för att begränsa förekomsten av andra växtskadegörare än karantänskadegörare och potentiella karantänskadegörare som kan medföra oacceptabla ekonomiska, miljömässiga eller sociala konsekvenser genom angrepp på trädslag som används i virkesproduktion. Detta innebär att det nuvarande bemyndigandet i 29 § skogsvårdslagen flyttas till den nya växtskyddslagen. Utskottet konstaterar att regeringen i arbetet med att ta fram lagförslaget noga har övervägt olika alternativ när det gäller i vilken lagstiftning som nationella bestämmelser till skydd för virkesproduktion ska placeras. Regeringen framhåller att det finns ett mervärde i ett samlat växtskyddsregelverk som inkluderar alla de som berörs av reglerna, och utskottet ansluter sig till denna bedömning. Utskottet konstaterar också att regeringen mycket tydligt framhåller att även i fortsättningen bör vara den myndighet som får meddela föreskrifter om vilka åtgärder som ska vidtas i skogsmiljö mot de aktuella skadegörarna och som bör ansvara för kontroller i skogsmiljö av de aktuella bestämmelserna. Utskottet anser därmed att det saknas fog för den farhåga som motionärerna ger uttryck för, nämligen att riskerar att förlora sin kompetens på området. Utskottet tar även fasta vid det som regeringen redovisar i fråga om att bör ha uppgiften att samordna övriga myndigheter och lämna råd och hjälp i denna verksamhet när det gäller de nationella föreskrifter och beslut som gäller de aktuella skadegörarna. Utskottet håller därför inte med om att förslaget skulle innebära en försämring när det gäller samordningsförmåga eller skogsbrukets användarperspektiv. Med det ovan anförda avstyrker utskottet motion 2021/22:4508 (SD) yrkandena 1–3. Avgifter för offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om utformningen av avgifter för offentlig kontroll enligt den nya växtskyddslagen. avslår motionsyrkanden om Kemikalieinspektionens avgifter för tillsyn och prövning. Jämför reservation 2 (S, V, MP) och 3 (SD). Utformningen av avgifter för offentlig kontroll enligt den nya växtskyddslagen Enligt kommittémotion 2021/22:4575 av m.fl. (M) bör avgifter för offentlig kontroll med anledning av den nya växtskyddslagen utformas på ett sådant sätt att de inte hämmar svenska företags konkurrenskraft. Motionärerna framhåller att principen om att avgifterna ska återspegla de faktiska kostnader för kontrollen bör gälla även för de avgifter som tas ut till följd av den nya växtskyddslagen. Avgifterna bör utformas på ett sätt som inte hämmar svenska företags konkurrenskraft och regeringen bör särskilt ta hänsyn till skillnader mellan olika medlemsstaters uttag av avgifter så att inte skiljer ut sig genom relativt högre avgifter. Kemikalieinspektionens avgifter för tillsyn och prövning Enligt kommittémotion 2021/22:2482 av m.fl. (SD) yrkande 5 bör regeringen se över regelverket för kemikalielagstiftningen så att inte små företag missgynnas i avgiftsfördelningen. Enligt yrkande 13 i samma motion bör regeringen kontinuerligt sträva efter att dämpa kostnaderna för handläggning av ansökningar som rör kemikalier för svenska företag, i synnerhet små företag. Enligt yrkande 12 i samma motion ska regeringen även förenkla handläggningen av ansökningar som rör nya kemikalier. Motionärerna framhåller att Kemikalieinspektionens handläggningstider har varit ett problem. Åtgärder har vidtagits och bör fortgå så att handläggningen av nya kemikalieansökningar förenklas ytterligare, till förmån för olika intressen i samhället. Utformningen av avgifter för offentlig kontroll enligt den nya växtskyddslagen Regeringen bedömer att offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet bör avgiftsfinansieras om det inte finns skäl som talar emot sådan finansiering. Regeringen föreslår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om avgifter för offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet. Som skäl för sin bedömning och förslag anför regeringen följande. Enligt 8 a § i den nuvarande växtskyddslagen får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om avgifter för handläggning av frågor om tillstånd, omhändertagande av gods eller för kontroll, inspektion eller därmed sammanhängande eller jämförlig åtgärd som regleras i lagen. I förordningen om växtskydd m.m. ges bemyndigande att meddela sådana föreskrifter. Intäkterna från avgifterna disponeras av myndigheten. Med stöd av bemyndigandet i lagen föreskrivs vidare i förordningen att en växtskyddsavgift ska tas ut vid införsel från ett tredjeland. I den nya kontrollförordningen finns det bestämmelser om finansiering av offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet. Medlemsstaterna ska säkerställa att tillräckliga finansiella resurser finns tillgängliga för att tillhandahålla personal och andra resurser som de behöriga myndigheterna behöver för att genomföra såväl offentlig kontroll som annan offentlig verksamhet (artikel 78). Medlemsstaterna har i stor utsträckning möjlighet att välja om kontrollerna och verksamheten ska finansieras med avgifter eller offentliga medel. Det är dock obligatoriskt att ta ut avgifter för offentlig kontroll i vissa fall (artikel 79). De behöriga myndigheterna ska därutöver ta ut avgifter för att täcka kostnaderna för offentlig kontroll som ursprungligen inte var planerad och som blivit nödvändig efter att bristande efterlevnad konstaterats vid en kontroll av aktören och som genomförs för att bedöma omfattningen och konsekvenserna av denna bristande efterlevnad eller för att kontrollera att korrigerande åtgärder har vidtagits. I de fall det är obligatoriskt att ta ut en avgift anges i förordningen vilka kostnader som avgifterna ska täcka och hur de ska beräknas (artiklarna 81 och 82). Medlemsstaterna får ta ut andra avgifter än de som är obligatoriska för att täcka kostnaderna för offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet (artikel 80). En avgift för offentlig kontroll eller för annan offentlig verksamhet som utförs på grund av ett klagomål ska tas ut endast om kontrollen leder till att den bristande efterlevnaden bekräftas (artikel 83). Medlemsstaterna ska säkerställa stor öppenhet när det gäller bl.a. metod och uppgifter som använts för att fastställa avgifter samt storleken på avgifter (artikel 85). Bestämmelserna om avgifter i den nya kontrollförordningen är tillämpliga även vid delegering av uppgifter i den offentliga kontrollen och annan offentlig verksamhet till organ eller fysiska personer (artikel 78.2). Kostnader för offentlig kontroll som utförs enligt den nuvarande växtskyddslagen finansieras huvudsakligen genom avgifter. Det gäller t.ex. nästan all kontroll som görs vid införsel av växter och växtprodukter från ett tredjeland, kontroll som görs inför utfärdande av sundhetscertifikat vid export, kontroll av företag som producerar växter som ska vara försedda med växtpass samt uppföljande kontroller med anledning av tidigare brister. Viss offentlig kontroll, t.ex. kontroll av träemballage som används i sändningar med alla slags varor från ett tredjeland, finansieras dock av anslag i statsbudgeten. Vidare finansieras den tillsyn som utförs enligt den gällande skogsvårdslagen när det gäller bestämmelser om insektshärjning av anslag i statsbudgeten. Regeringen anser att offentlig kontroll även fortsättningsvis i huvudsak bör finansieras med avgifter. Utgångspunkten bör vara att den som ger anledning till kontrollen ska betala kontrollkostnaden. Viss offentlig kontroll är emellertid lämpligare att finansiera via statliga anslag än med avgifter. Anslagsfinansiering kan t.ex. vara aktuell då det är svårt att identifiera vem som orsakar kontrollkostnaden, när en avgift som tas ut av dem som kontrolleras skulle bli orättvis eftersom kontrollerna fördelas ojämnt i kontrollpopulationen eller det skulle innebära orimligt stora administrativa kostnader för myndigheten att ta ut avgifter. Det kan också finnas skäl att använda anslagsfinansiering om det finns risk för att ett avgiftssystem skulle påverka inriktningen på den offentliga kontrollen, t.ex. kontrollurval, på ett sätt som inte är önskvärt. Annan offentlig verksamhet som en myndighet utför enligt växtskyddslagen finansieras delvis med avgifter, delvis med anslag. Avgiftsfinansiering används för att finansiera handläggning av olika tillstånd, t.ex. tillstånd att förse växter med växtpass och tillstånd att märka träemballage i enlighet med den internationella standarden ISPM 15, registerhållning samt inventeringar av förekomst av vissa potatisskadegörare. För andra inventeringar används anslagsfinansiering. Anslagsfinansiering används också för t.ex. beredskapsplanering och myndighetens arbete med att utforma bekämpningsåtgärder. Regeringen anser att annan offentlig verksamhet, liksom offentlig kontroll, bör avgiftsfinansieras om det inte finns skäl som talar emot det. Resonemanget ovan om när anslagsfinansiering kan vara lämplig för offentlig kontroll gäller även för annan offentlig verksamhet. Som redovisas ovan föreslår regeringen att den nya växtskyddslagen bör innehålla ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om avgifter för offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet. Bemyndigandet bör omfatta föreskrifter om skyldighet för kontrollorgan och organ med delegerade uppgifter, fysiska personer och fristående officiella växtskyddsinspektörer att ta ut avgifter för såväl offentlig kontroll som annan offentlig verksamhet. Bestämmelserna i den nya kontrollförordningen om finansiering av offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet kan behöva kompletteras med mer detaljerade bestämmelser. Sådana bestämmelser kan t.ex. gälla i vilken utsträckning andra avgifter än de obligatoriska ska tas ut samt vilka typer av kostnader som kan ligga till grund för beräkningen av de avgifter som ska tas ut av aktörerna. Principen om full kostnadstäckning ska vara en utgångspunkt när avgifterna tas ut. Detta innebär att samtliga direkta kostnader och en rättvisande andel av de indirekta kostnaderna för den offentliga kontrollen ska täckas av avgifterna. En indirekt kostnad kan t.ex. vara utveckling och drift av it-system och lokaler som krävs för offentlig kontroll eller annan offentlig verksamhet. Avgiftskonstruktionen bör upplevas som rimligen rättvis av betalarna. Den bör inte ge incitament till icke önskvärda beteenden hos vare sig hos kontrollmyndigheten eller kontrollobjekten. Vidare bör konstruktionen innebära låga administrationskostnader samt vara lättbegriplig och förutsebar för betalare. Avgifter bör tas ut på det sätt som är lämpligt utifrån förutsättningarna, t.ex. engångsavgifter eller årsavgifter. Regeringen anser att principerna för avgiftssättningen bör vara desamma oavsett om de aktuella avgifterna tas ut av statliga förvaltningsmyndigheter eller av organ med delegerade uppgifter eller fysiska personer som delegerats uppgifter. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör därför kunna meddela föreskrifter om beräkningen av de avgifter som tas ut av organ med delegerade uppgifter, fysiska personer som delegerats vissa uppgifter och fristående officiella växtskyddsinspektörer. Sådana föreskrifter ryms inom det föreslagna bemyndigandet att meddela föreskrifter om avgifter. Kemikalieinspektionens avgifter för tillsyn och prövning Kemikalieinspektionens avgifter för tillsyn och prövning regleras i dels förordningen (2013:63) om bekämpningsmedelsavgifter, dels förordningen (1998:940) om avgifter för tillsyn och prövning enligt . Kemikalieinspektionens befogenhet att ta ut avgifter genom dessa förordningsbestämmelser har meddelats med stöd av ett bemyndigande i 27 kap. 1 § . Avgifter för allmänkemikalier (nedan kemikalieavgiften) regleras i 6 kap. 5 § i förordningen om avgifter för prövning och tillsyn enligt och är den avgift som företag som anmäler kemiska produkter till produktregistret[1] betalar. Kemikalieavgiften ska betalas och består av två typer av avgifter enligt följande: – registeravgift med för varje anmälningspliktig produkt eller organism, dock högst – mängdavgift med per ton anmälningspliktiga produkter och organismer, dock högst . Om den sammanlagda volymen av de anmälningspliktiga produkterna är mindre än ett ton ska kemikalieavgiften inte betalas. Avgiften ska betalas i efterskott baserat på den årliga redovisningen av antalet produkter och mängder. Cirka 2 500 företag var registrerade i produktregistret 2021. Av dessa betalar drygt 1 900 företag avgifter medan 550 företag har registrerade produkter men är avgiftsbefriade. Företagen som betalar kemikalieavgift återfinns inom olika branscher och varierar i storlek. Kemikalieavgiften finansierar marknadskontroll och annan tillsyn, direkt stöd till företag samt registerhållning. Tillsynen omfattar även det tillsynssamarbete som förutsätts inom EU för en likvärdig och effektiv tillsyn. Avgiften är samordnad med avgiften för bekämpningsmedel. Bekämpningsmedelsavgifter består av ansökningsavgifter och årsavgifter och regleras i förordningen om bekämpningsmedelsavgifter. Ansökningsavgifterna för prövning av bekämpningsmedel är differentierade och beror av vilken typ av ansökan som prövas. Årsavgiften är baserad på en procentandel av försäljningsvärdet av medlet och beräknas på försäljningen under kalenderåret före det år som avgiften avser. Årsavgiften ska betalas med lägst och högst . Avgifterna finansierar myndighetens prövning av ansökningar och tillsyn över efterlevnaden av gällande regler. Avgiftskollektivet i denna del består av de företag som är innehavare av eller ansöker om produktgodkännanden för bekämpningsmedel. Det finns två typer av bekämpningsmedel: växtskyddsmedel och biocidprodukter. Därmed finns det även två olika grupper inom avgiftskollektivet: växtskyddsmedelsföretag och biocidproduktföretag. Kemikalieinspektionen har länge haft problem med ett ackumulerat överskott för avgiftsfinansierad verksamhet kopplat till kemikalieavgiften och ett ackumulerat underskott för avgiftsfinansierad verksamhet kopplat till bekämpningsmedelsavgifter. Till följd av den finansiella obalansen har myndigheten haft i uppdrag att se över avgifterna för bekämpningsmedel och allmänkemikalier och lämna förslag på nya avgifter samt på hur över- och underskotten som ackumulerats kan reduceras till noll. Myndigheten ska vid utformningen av förslagen beakta och rådets förordning (EU) 2019/1020 om marknadskontroll och överensstämmelse för produkter och om ändring av direktiv /42/EG och förordningarna (EG) nr 765/2008 och (EU) nr 305/2011. Förslagen ska utformas mot bakgrund av att avgifterna ska vara förutsägbara och transparenta för företagen. Vid utformning av förslag till avgifter för växtskyddsmedel för s.k. mindre användningsområden behöver särskild hänsyn tas till konkurrenskraften i enlighet med regeringens livsmedelsstrategi och behovet av en god tillgång till växtskyddsmedel. I de fall full kostnadstäckning inte är motiverat ska myndigheten föreslå en lämplig nivå på hur stor kostnadstäckningen bör vara och skälen för detta. Uppdraget ska genomföras i samarbete med och . Uppdraget slutredovisades (rapport 1/22). När det gäller allmänkemikalier föreslår Kemikalieinspektionen att regeringen fattar beslut om att – justera ned det ackumulerade överskottet med i den kemikalieavgiftsfinansierade verksamheten vilket motsvarar att överskottet justeras från till baserat på bokslutet – justera kemikalieavgifterna, där förslaget innebär en sänkning av registeravgift med per produkt och en sänkning av mängdavgiften med per ton anmälningspliktig produkt, och det sammanlagda maxtaket föreslås sänkas , dvs. en sänkning med . De nya kemikalieavgifterna medför att alla företag får lägre avgifter och att alla företag i avgiftskollektivet gynnas. Myndigheten redovisar att små företag har relativt höga administrativa kostnader jämfört med större företag eftersom den administrativa tidsåtgången är densamma för alla företag, oavsett företagsstorlek. Därför kan det anses extra viktigt att de nya avgifterna särskilt gynnar små företag. Myndigheten framhåller att det är främst små företag som kommer att gynnas av de sänkta avgifterna eftersom majoriteten av företagen i avgiftskollektivet är små. Förslaget innebär även att andelen små företag som når maxtaken minskar jämfört med de nuvarande avgifterna. Myndigheten avser att se över avgiftsnivåerna var tredje år för att säkerställa att avgiftsnivåerna möjliggör en reducering av det ackumulerade överskottet. När det gäller bekämpningsmedel föreslår Kemikalieinspektionen att regeringen fattar beslut om att – nollställa det ackumulerade underskottet för den bekämpningsmedelsfinansierade verksamheten vilket motsvarade vid bokslutet – ändra det ekonomiska målet för den avgiftsfinansierade biocidverksamheten till att ”avgiftsintäkterna ska bidra till kostnaderna” av EU:s biocidförordning – acceptera fler ansökningar som utvärderande medlemsland för biocidprodukter för att bidra till genomförandet av EU:s biocidförordning – justera ansökningsavgifter och årsavgifter för bekämpningsmedel – subventionera ansökningsavgifter för vissa ärendetyper både för växtskyddsmedel och biocidprodukter. Förslagen innebär att företag som betalar ansökningsavgifter och årsavgifter för växtskyddsmedel får lägre avgifter på totalen. Med förslaget kommer avgiftskollektivet som helhet inte längre att stå för kostnaden för de ärenden som föreslås att subventioneras av staten. Företag som betalar ansökningsavgifter och årsavgifter för biocidprodukter behöver inte heller fortsättningsvis bära hela kostnaden för myndighetens biocidverksamhet. Företagen får i stort sett oförändrade avgifter på totalen, med undantag för produkter där de flesta tilläggsavgifter kan bli aktuella på grund av att de innehåller särskilt farliga ämnen eller är särskilt omfattande. Kemikalieinspektionen föreslår att de nya avgifterna för både allmänkemikalier och bekämpningsmedel träder i kraft . Myndighetens förslag bereds inom . Som redovisas ovan har tillkännagett för regeringen att den bör säkerställa effektiva och förutsägbara godkännandeprocesser för växtskyddsmedel (bet. 2016/17:MJU23 punkt 17, rskr. 2016/17:338). I budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 23) behandlade regeringen tillkännagivandet mot bakgrund av lämnade redovisningar av åtgärder, och ansåg det slutbehandlat. Regeringen redovisade bl.a. att ansvariga myndigheter tagit fram en handlingsplan för perioden –2025. Utvecklingsarbetet har resulterat i att Kemikalieinspektionens handläggningstid för bedömning av växtskyddsmedel respektive biocidprodukter fortsätter att förkortas; fattades i genomsnitt av besluten i växtskyddsmedelsärenden och för biocidproduktärenden inom de fastställda tidsfristerna. Utformningen av avgifter för offentlig kontroll enligt den nya växtskyddslagen De gröna näringarna i hämmas inte bara av en omfattande regelbörda, utan även av ett antal avgifter. För att stärka de gröna näringarnas konkurrenskraft bör dessa kostnader minska. Att inte ytterligare påföra företag i de gröna näringarna kostnader är särskilt viktigt givet den omfattande kostnadsökning som drabbat många företag inom jord- och skogsbruket efter invasion av . Utskottet menar därför att principen om att kontrollavgifter som tas ut ska återspegla de faktiska kostnaderna och bör gälla även för de avgifter som tas ut med anledning av den nya växtskyddslagen. Det bör finnas en tydlig och transparent koppling mellan avgiften och myndighetens arbetsinsats. Avgifterna bör utformas på ett sätt som inte hämmar svenska företags konkurrenskraft, och regeringen bör särskilt ta hänsyn till skillnader mellan olika medlemsstaters uttag av avgifter så att inte skiljer ut sig genom relativt högre avgifter. Detta bör tillkännage för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motion 2021/22:4575 (M). Kemikalieinspektionens avgifter för tillsyn och prövning Utskottet noterar att Kemikalieinspektionen sett över avgifterna för bekämpningsmedel och allmänkemikalier och presenterat förslag på nya avgifter samt på hur myndighetens finansiella obalans kan åtgärdas. Förslagen har utformats mot bakgrund av att avgifterna ska vara förutsägbara och transparenta för företagen, vilket utskottet ser mycket positivt på. Utskottet ser också positivt på att myndighetens förslag när det gäller allmänkemikalier innebär att alla företag i avgiftskollektivet gynnas, i synnerhet små företag. Mot bakgrund av att frågan utretts och förslag lämnats till regeringen anser utskottet att det inte är motiverat för att vidta någon åtgärd. Motion 2021/22:2482 (SD) yrkandena 5, 12 och 13 avstyrks. Övriga frågor om bekämpningsmedel Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om tillståndsprövning av växtskyddsmedel, det ömsesidiga erkännandet av produktgodkännanden och godkännandeprocessen för glyfosat. avslår motionsyrkanden om mål för användning och utfasning av växtskyddsmedel samt riskbedömning av biologiska bekämpningsmedel.