bet · H901JuU23 · 2022-04-12 00:00:00 — I motionerna 2021/22:3340 av m.fl. (S) yrkande 1 och 2021/22:2361 av och (båda L) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att kriminalisera s.k. omvandlingsterapi, vilket handlar om att omvandla personer som identifierar sig som homo- eller bisexuella personer till heterosexuella. Enligt 4 kap. 4 § ska den som genom misshandel eller annars med våld eller genom hot om brottslig gärning tvingar någon att göra, tåla eller underlåta något dömas för olaga tvång till böter eller fängelse i högst . Om någon med sådan verkan utövar tvång genom hot att åtala eller ange någon annan för brott eller att lämna menligt meddelande om någon annan, döms också för olaga tvång, om tvånget är otillbörligt. Regeringen gav uppdrag till Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF) att kartlägga och sammanställa kunskap om unga hbtq-personers utsatthet för så kallad omvändelseterapi (A2020/01669/MRB). I rapporten, som redovisades , föreslår MUCF bl.a. att regeringen tillsätter en utredning om ett förbud mot omvändelseförsök av barn och vuxna. Utredningen bör enligt MCUF även utreda behovet av en särskild lag och vilka befintliga lagar som förbjuder eller begränsar vissa former av omvändelseförsök. En utredning bör även få i uppdrag att utarbeta en lämplig definition av omvändelseförsök i en eventuell lagstiftning och utreda hur lagstiftning kan utformas för att vara förenlig med mänskliga rättigheter, inklusive religionsfriheten. Utskottet behandlade en motion om att kriminalisera omvandlingsterapi i betänkande 2017/18:JuU14 (s. 18 f.) och i betänkande 2018/19:JuU11 (s. 24 f.). Utskottet anförde i båda fallen att det inte var berett att ta något initiativ med anledning av respektive motion. följde utskottets förslag (rskr. 2017/18:240 och rskr. 2018/19:191). Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning i frågan och avstyrker motionerna 2021/22:3340 (S) yrkande 1 och 2021/22:2361 (L) yrkande 1. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. skärpta straff för fridskränkningsbrott. Jämför reservation 4 (SD), 5 (C) och 6 (M, KD). I kommittémotion 2021/22:2561 av m.fl. (SD) yrkande 10 i denna del begärs skärpta straff för olaga förföljelse och grov kvinnofridskränkning. I kommittémotion 2021/22:3514 av m.fl. (C) yrkande 22 vill motionärerna att det vid återfall i brottslighet för våld i nära relation bör vara möjligt att utfärda en s.k. restriktionsdom, som exempelvis kan innehålla krav på elektronisk övervakning eller vistelseförbud. I kommittémotion 2021/22:3778 av m.fl. (M) yrkande 16 begärs att straffet för barnfridsbrott ska skärpas till samma nivå som för övriga fridskränkningsbrott. Straffen för grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning skärptes . Lagändringen innebar också att även förtalsbrott ingår som ett led i fridskränkningsbrotten. Enligt 4 kap. 4 a § döms den som begår brottsliga gärningar enligt 3 eller 4 kap., 5 kap. 1 eller 2 §, 6 eller 12 kap. eller enligt 24 § lagen (1988:688) om kontaktförbud mot en närstående eller tidigare närstående person för grov fridskränkning till fängelse i lägst ett och högst . En förutsättning för att brottet ska bedömas som grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning är att var och en av gärningarna utgjort ett led i en upprepad kränkning av personens integritet och att gärningarna varit ägnade att allvarligt skada personens självkänsla. Om gärningar har begåtts av en man mot en kvinna som han är eller har varit gift med eller som han bor eller har bott tillsammans med under äktenskapsliknande förhållanden, ska han i stället dömas för grov kvinnofridskränkning till samma straff. infördes det ett nytt gradindelat brott, barnfridsbrott, i 4 kap. 3 § som innebär att det blir straffbart att utsätta ett barn för att bevittna vissa brottsliga gärningar, såsom vålds- och sexualbrott, i nära relation. Straffet är fängelse i högst . Är brottet grovt döms för grovt barnfridsbrott till fängelse i lägst och högst . Straffbestämmelsen om olaga förföljelse i 4 kap. 4 b § föreskriver straffansvar för förföljelse som består i upprepade gärningar mot en och samma person. förföljelse omfattar bl.a. gärningar som utgör misshandel av normalgraden, olaga tvång som inte är grovt, olaga hot som inte är grovt, hemfridsbrott, olaga intrång och ofredande. Straffet för olaga förföljelse är fängelse i högst . Utskottet har behandlat motioner om att skärpa straffen för grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning ett flertal gånger. Vid behandlingen av sådana motioner föreslog utskottet att skulle tillkännage för regeringen att minimistraffet för brotten skulle höjas till fängelse , vilket ställde sig bakom (bet. 2020/21:JuU24 s. 22 f., rskr. 2020/21:344). Detta har regeringen därefter tillgodosett genom den ovannämnda lagändringen. Vid behandlingen av lagändringen behandlades även motioner om ytterligare skärpta straff för fridskränkningsbrott. Utskottet, som ansåg att även maximistraffet för brotten borde höjas, ställde sig bakom dessa motioner och föreslog att skulle tillkännage för regeringen att den borde återkomma med ett förslag om höjt straffmaximum för fridskränkningsbrotten med inriktningen att det ska vara detsamma som för synnerligen grov misshandel, dvs. I samma betänkande behandlades en motion om att minimistraffet för olaga förföljelse skulle vara minst sex månaders fängelse. Utskottet ansåg att den nuvarande straffskalan för olaga förföljelse gav utrymme för en nyanserad straffvärdebedömning och fann inte skäl att ställa sig bakom motionsyrkanden om att höja minimistraffet för brottet. I betänkandet behandlades vidare motioner om huruvida kontaktförbud alltid ska följa på en fällande dom för brott i nära relation. Utskottet, som ansåg att det fanns anledning att göra en omfattande översyn av lagen om kontaktförbud, ställde sig bakom motionerna och menade att det borde övervägas om det ska införas en presumtion för kontaktförbud under vissa omständigheter, exempelvis vid fällande dom för brott i nära relation. följde utskottets förslag (bet. 2021/22:JuU8, rskr. 2021/22:39). Frågorna analyseras i (skr. 2021/22:75 s. 134 f.). I samband med behandlingen av lagförslaget om barnfridsbrott behandlades motioner om strängare straff för brottet. Utskottet ansåg att den föreslagna straffskalan för brottet barnfridsbrott var för låg, särskilt eftersom straffet kan komma att konsumeras av den s.k. mängdrabatten, t.ex. i de fall en förälder döms för både misshandel och för att ett barn bevittnat densamma. Straffskalan för barnfridsbrott borde enligt utskottet därför skärpas, vilket borde tillkännage. Motionerna tillstyrktes därmed. följde utskottets förslag (bet. 2020/21:JuU35, rskr. 2020/21:314). Tillkännagivandet bereds i (skr. 2021/22:75 s. 113). Som framgår av redogörelsen ovan har straffen för grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning skärpts. Utskottet finner därför inte skäl att nu ta initiativ till nya straffskärpningar. Motion 2021/22:2561 (SD) yrkande 10 i denna del avstyrks. När det gäller motionerna om skärpt straff för barnfridsbrott och s.k. restriktionsdom har riktat tillkännagivanden med liknande innebörd till regeringen. Utskottet anser därför inte att det nu finns anledning till ytterligare tillkännagivanden i dessa frågor. Motionerna 2021/22:3514 (C) yrkande 22 och 2021/22:3778 (M) yrkande 16 avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om skärpt straff för olaga integritetsintrång, s.k. hämndporr. Jämför reservation 7 (M). I kommittémotion 2021/22:3787 av m.fl. (M) yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om att skärpa straffet för olaga integritetsintrång, s.k. hämndporr. infördes ett nytt gradindelat brott, olaga integritetsintrång, respektive grovt olaga integritetsintrång, i 4 kap. 6 c och d §§ (prop. 2016:17:222, bet. 2017/18:KU13, rskr. 2017/18:36). Regleringen straffbelägger intrång i någon annans privatliv, bl.a. genom spridning av bild på eller annan uppgift om någons sexualliv, om spridningen är ägnad att medföra allvarlig skada för den som bilden eller uppgiften rör. Regeringen anför i propositionen att det t.ex. kan gälla bilder på sexuella handlingar i form av s.k. hämndporr, blottade könsorgan eller andra bilder av tydlig sexuell natur. Om gärningen med hänsyn till bildens eller uppgiftens innehåll eller sättet för eller omfattningen av spridningen var ägnad att medföra mycket allvarlig skada för den som bilden eller uppgiften rör, döms för grovt olaga integritetsintrång. Straffet för olaga integritetsintrång är böter eller fängelse i högst och för grovt olaga integritetsintrång fängelse i lägst och högst . Undantag från straffansvar gäller om gärningen med hänsyn till syftet och övriga omständigheter var försvarlig. Utskottet har bl.a. i betänkande 2019/20:JuU26 (s. 31 f.) behandlat en motion om att klassa hämndporr som ett sexualbrott. Utskottet fann dock att motionen genom lagändringen fick anses som delvis tillgodosedd och avstyrkte motionen. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:258). Utskottet anser att de nuvarande straffskalorna för olaga integritetsintrång och grovt olaga integritetsintrång är väl avvägda och avstyrker motion 2021/22:3787 (M) yrkande 5. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en översyn av bestämmelsen om kränkande fotografering. I kommittémotion 2021/22:3973 av m.fl. (L) yrkande 11 vill motionärerna att bestämmelsen om kränkande fotografering ska analyseras. I motion 2021/22:310 av och (båda SD) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om en översyn av lagstiftningen mot kränkande fotografering så att den tydligare omfattar offentliga personer. I motion 2021/22:672 av (SD) vill motionären revidera lagstiftningen så att det blir olagligt att fota och filma en olycksplats. I 4 kap. 6 a § första stycket anges att den som olovligen med ett tekniskt hjälpmedel i hemlighet tar upp bild av någon som befinner sig inom-hus i en bostad eller på en toalett, i ett omklädningsrum eller ett annat liknande utrymme, döms för kränkande fotografering till böter eller fängelse i högst . Av andra stycket i paragrafen framgår att det inte ska dömas till ansvar om gärningen med hänsyn till syftet och övriga omständigheter är försvarlig. Av 4 kap. 7 § följer att den som fysiskt antastar någon annan eller utsätter någon annan för störande kontakter eller annat hänsynslöst agerande, om gärningen är ägnad att kränka den utsattes frid på ett kännbart sätt, döms för ofredande till böter eller fängelse i högst . Av 6 kap. 10 § andra stycket framgår att den som blottar sig för någon annan på ett sätt som är ägnat att väcka obehag eller annars genom ord eller handlande ofredar en person på ett sätt som är ägnat att kränka personens sexuella integritet kan dömas för sexuellt ofredande. infördes ett nytt gradindelat brott, olaga integritets-intrång respektive grovt olaga integritetsintrång, i 4 kap. 6 c och d §§ (prop. 2016/17:222, bet. 2017/18:KU13, rskr. 2017/18:36). Regleringen straffbelägger intrång i någon annans privatliv genom spridning av vissa slag av bilder eller andra uppgifter, om spridningen är ägnad att medföra allvarlig skada för den som bilden eller uppgiften rör. I förarbetena anges att bilder på någon som befinner sig i trauma eller som varit med om en allvarlig olyckshändelse kan omfattas av straffansvar enligt bestämmelsen (prop. 2016/17:222 s. 34 f). Om gärningen med hänsyn till bildens eller uppgiftens innehåll eller sättet för eller omfattningen av spridningen var ägnad att medföra mycket allvarlig skada för den som bilden eller uppgiften rör, döms för grovt olaga integritetsintrång. Straffet för olaga integritetsintrång är böter eller fängelse i högst och för grovt olaga integritetsintrång fängelse i lägst och högst . Undantag från straffansvar gäller om gärningen med hänsyn till syftet och övriga omständigheter var försvarlig. I samma lagstiftningsärende moderniserades straffbestämmelsen om ofredande och fick den lydelse som framgår ovan. En följd av ändringen var att angreppet inte längre behöver uppfattas när det begås utan det kan ske . Regeringen gav en utredare i uppdrag att bl.a. analysera tillämpningsområdet för sexuellt ofredande och bedöma om straffbestämmelsen är ändamålsenligt utformad samt analysera vilka förändringar som krävs i regleringen om ett grovt brott införs. Utredaren ska inom ramen för analysen av bestämmelsen om sexuellt ofredande analysera och ta ställning till om smygfotografering på ett visst avstånd bör kriminaliseras och i så fall lämna förslag på hur det kan åstadkommas (dir. 2020:5 och 2020:75). Utredningen överlämnade betänkande Ett förstärkt skydd mot sexuella kränkningar (SOU 2021:43) . I betänkandet konstateras att det inte finns något generellt förbud mot att fotografera någon utan dennes samtycke. Straffansvar för sådant agerande föreligger endast under vissa särskilda omständigheter. Vid bedömningen av om tillämpningsområdet för sexuellt ofredande ska vidgas till smygfotografering är måste stor vikt läggas vid den särställning som fotografering har inom ramen för det grundlagsstadgade skyddet för yttrande- och informationsfrihet. Sammantaget gör utredningen bedömningen att det inte finns förutsättningar att utvidga tillämpningsområdet för sexuellt ofredande på det sätt som utredningen haft att överväga. I förra årets motionsbetänkande Straffrättsliga frågor behandlade utskottet motioner om att analysera bestämmelsen om kränkande fotografering och att bestämmelsen tydligare ska omfatta offentliga personer. Utskottet avstyrkte motionerna, bl.a. med hänvisning till den då pågående utredningen. följde utskottets förslag (bet. 2020/21:JuU24 s. 27 f., rskr. 2020/21:344). Genom den utredning som redogörs för ovan får motion 2020/21:3427 (L) yrkande 7 anses vara i huvudsak tillgodosedd. Det finns enligt utskottet inte heller skäl för att ta några sådana initiativ som efterfrågas i motionerna 2021/22:310 (SD) och 2021/22:672 (SD), som avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. en översyn av förtalsbestämmelserna. Jämför reservation 8 (M). I motionerna 2021/22:552 av och (båda M), 2021/22:1093 av (M), 2021/22:2443 av (M), 2021/22:3045 av Boriana (M) och 2021/22:3935 av m.fl. (SD) efterfrågas en översyn av förtalsbestämmelsen, med inriktningen att det i större utsträckning än inte ska anses utgöra förtal om den lämnade uppgiften är sann. I kommittémotion 2021/22:3368 av m.fl. (M) yrkande 23 begärs ett tillkännagivande om att möjligheterna för enskilda att få förtal och förolämpningar på webben rättsligt prövade bör stärkas. I motion 2021/22:2412 av (M) vill motionären att digitalt samlade aktioner i syfte att ofreda, förnedra och hota människor bör få en egen klassificering med tillhörande straffskala. Straffbestämmelserna om förtal och grovt förtal finns i 5 kap. 1 och 2 §§ . Den straffbara gärningen består i att peka ut någon som brottslig eller klandervärd i sitt levnadssätt eller annars lämna uppgift om någon som är ägnad att utsätta denne för andras missaktning. Om den som lämnat uppgiften var skyldig att uttala sig eller om det annars med hänsyn till omständigheterna var försvarligt att lämna uppgift i saken, ska det dock inte dömas till ansvar om han eller hon kan visa att uppgiften var sann eller att det fanns skälig grund för den. Straffet för förtal är böter. Straffet för grovt förtal är böter eller fängelse i högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen med hänsyn till uppgiftens innehåll eller sättet för eller omfattningen av spridningen eller annars var ägnad att medföra allvarlig skada. Ärekränkningsbrotten är enligt svensk rätt i princip ett s.k. målsägandebrott. Huvudregeln är alltså att målsäganden är hänvisad till att väcka enskilt åtal. utvidgades möjligheten till allmänt åtal något genom att ett krav på att det skulle finnas särskilda skäl för åtal togs bort. Bestämmelsen om grovt förtal ändrades genom en lagändring som trädde i kraft . Ändringen syftade till att förtydliga och nyansera bedömningen av brottets svårighetsgrad och innebar att, förutom uppgiftens innehåll och omfattningen av spridningen, även sättet för spridningen särskilt ska tillmätas betydelse (prop. 2016/17:222, bet. 2017/18:KU13, rskr. 2017/18:36). Utskottet behandlade en motion om att underlätta för enskilda personer att driva enskilt åtal om förtal . Utskottet noterade att bestämmelserna om förtal hade setts över och fann inte skäl att ta något initiativ med anledning av motionen. följde utskottets förslag (bet. 2019/20:JuU26 s. 29 f., rskr. 2019/20:258). Utskottet gör inte någon annan bedömning än vad det tidigare gjort och finner således inte anledning att ta initiativ till en översyn av bestämmelserna om förtal. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2021/22:552 (M), 2021/22:1093 (M), 2021/22:2412 (M), 2021/22:2443 (M), 2021/22:3045 (M), 2021/22:3368 (M) och 2021/22:3935 (SD). Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om skärpta straff för sexualbrott och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som utskottet anför om skärpt minimistraff för våldtäkt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som utskottet anför om grovt sexuellt ofredande och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som utskottet anför om skärpt minimistraff för utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling och tillkännager detta för regeringen. avslår övriga motionsyrkanden om sexualbrott. Jämför reservation 9 (S, C, V, MP), 10 (C), 11 (C), 12 (L), 13 (C, L), 14 (C), 15 (V) och 16 (C). Skärpta straff för sexualbrott I partimotion 2021/22:3666 av m.fl. (C) yrkande 90 samt kommittémotionerna 2021/22:2527 av m.fl. (SD) yrkande 25 och 2021/22:3579 av m.fl. (C) yrkande 46 begärs skärpta straff för sexualbrott. Ett liknande yrkande framställs i kommittémotion 2021/22:2561 av m.fl. (SD) yrkande 10 i denna del. I kommittémotion 2021/22:3787 av m.fl. (M) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma till med ett lagförslag om att höja minimistraffet för våldtäkt av normalgraden från två till . Även i kommittémotionerna 2021/22:4189 av m.fl. (KD) yrkande 19 och 2021/22:3973 av m.fl. (L) yrkande 1 begärs att minimistraffet för våldtäkt höjs från två till fängelse. En liknande begäran framställs i motion 2021/22:4034 av (M) yrkande 1, och i motion 2021/22:159 av (M) begärs ett tillkännagivande om att skärpa minimistraffet och maximistraffet för våldtäkt. I kommittémotion 2021/22:3787 av m.fl. (M) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att regeringen utan dröjsmål ska återkomma med en ny brottsrubricering i form av grovt sexuellt ofredande. Liknande yrkanden framställs i partimotion 2021/22:3666 av m.fl. (C) yrkande 91 samt i kommittémotionerna 2021/22:3579 av m.fl. (C) yrkande 47 och 2021/22:3973 av m.fl. (L) yrkande 2. I partimotion 2021/22:3666 av m.fl. (C) yrkande 93, kommittémotionerna 2021/22:3218 av m.fl. (C) yrkande 19 och 2021/22:3579 av m.fl. (C) yrkande 50 samt motion 2021/22:3489 av Kopparklint (M) begärs en högre straffskala för sexualbrott mot barn. I kommittémotion 2021/22:3218 av m.fl. (C) yrkande 30 begärs ett avskaffande av kravet på att ett barn ska ha medverkat för att kunna döma till ansvar för utnyttjande av barn för sexuell posering. I motion 2021/22:2047 av Kopparklint och (båda M) begärs ett tillkännagivande om att utreda hur sexualbrottslagstiftningen kan stärkas upp ytterligare för barn mellan . I motion 2021/22:3129 av och (båda M) yrkande 1 begärs en översyn och en helhetsbedömning av sexualbrott mot barn och unga. I motion 2021/22:3634 av och Kopparklint (båda M) yrkandena 1 och 2 efterfrågas en regel om att införa en bestämmelse om att det får vara exempelvis högst mellan tonårsbarn och vuxen vid sexuellt umgänge, i syfte att stärka barn under sexuella integritet. Utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling I kommittémotionerna 2021/22:2527 av m.fl. (SD) yrkande 26, 2021/22:4189 av m.fl. (KD) yrkande 22 och 2021/22:3387 av m.fl. (L) yrkande 2 samt i motion 2021/22:592 av (M) begärs ett tillkännagivande om en höjning av minimistraffet för utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling av barn . En liknande begäran framställs i kommittémotion 2021/22:3218 av m.fl. (C) yrkande 20. I samma motion yrkande 35 anger motionärerna att de vill stärka det straffrättsliga skyddet för barn mellan som utsatts för brottet utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling. I kommittémotion 2021/22:3387 av m.fl. (L) yrkande 3 begärs att brottsrubriceringen för gärningen ses över. Enligt motionärerna kan inte en vuxen person köpa sexuella handlingar av ett barn, utan när det sker är det en form av våldtäkt. I motion 2021/22:3495 av Kopparklint (M) anförs att barnets faktiska ålder ska vara avgörande vid bestämmande av brottets allvar, inte vad som kan bevisas om gärningsmannens uppfattning. I partimotion 3666 av m.fl. (C) yrkande 95 och kommittémotion 2021/22:3579 av m.fl. (C) yrkande 52 begärs ett tillkännagivande om att bredda kopplerilagstiftningen till att även omfatta uppmuntran till prostitution. I kommittémotion 2021/22:3218 av m.fl. (C) yrkande 31 vill motionärerna se en utredning som ser över brister rörande det straffrättsliga skyddet när sexuella gärningar begås via digitala medier, särskilt frågan när gärningspersonen inte är närvarande när brottet spelas in. I motion 2021/22:2904 av (M) begärs ett tillkännagivande om att grovt poseringsbrott som innefattar penetrering ska likställas med grov våldtäkt och att brottsoffrets ålder alltid ska beaktas. Översyn av bestämmelserna om sexualbrott I partimotion 2021/22:2599 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkande 11 anser motionärerna att regeringen bör tillsätta en utredning av våldtäktsparagrafen, 6 kap. 1 § , i syfte att det av lagtexten ska framgå om brottet begåtts av en man mot en kvinna eller om det varit en annan konstellation av gärningsperson och offer, utifrån att det huvudsakligen är män som våldtar främst kvinnor. I motion 2021/22:2065 av m.fl. (C) vill motionärerna att det skyndsamt tillsätts en utredning som fastställer principer för hur brottsbekämpande myndigheter och rättsväsendet ska hantera frågor om sexsomni vid sexualbrott. Sexualbrotten finns i 6 kap . följer av 6 kap. 1 § att den som med en person som inte deltar frivilligt genomför ett samlag eller en annan sexuell handling som med hänsyn till kränkningens allvar är jämförlig med samlag, döms för våldtäkt till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om ett deltagande är frivilligt eller inte ska det särskilt beaktas om frivillighet har kommit till uttryck genom ord eller handling eller på annat sätt. En person kan aldrig anses delta frivilligt om deltagandet är en följd av misshandel, annat våld eller hot om brottslig gärning, hot om att åtala eller ange någon annan för brott eller hot om att lämna ett menligt meddelande om någon annan gärningsmannen otillbörligt utnyttjar att personen på grund av medvetslöshet, sömn, allvarlig rädsla, berusning eller annan drogpåverkan, sjukdom, kroppsskada, psykisk störning eller annars med hänsyn till omständigheterna befinner sig i en särskilt utsatt situation eller gärningsmannen förmår personen att delta genom att allvarligt missbruka att personen står i beroendeställning till gärningsmannen. Är brottet med hänsyn till omständigheterna vid brottet att anse som mindre grovt, döms för våldtäkt till fängelse i högst . Är brott som avses i första stycket att anse som grovt, döms för grov våldtäkt till fängelse i lägst fem och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningsmannen har använt våld eller hot som varit av särskilt allvarlig art eller om fler än en förgripit sig på offret eller på annat sätt deltagit i övergreppet eller om gärningsmannen med hänsyn till tillvägagångssättet eller offrets låga ålder eller annars visat särskild hänsynslöshet eller råhet.