bet · H901KU33 · 2022-01-21 00:00:00 — Justitiekanslern har i några andra fall angående misstanke om hets mot folkgrupp, där förutsättningarna för tillämpning av regleringen om ansvarsbegränsning formellt sett inte varit tillämplig eftersom den ansvarige utgivaren tagit bort materialet utan föregående underrättelse från Justitiekanslern, lagt ned respektive förundersökning med hänvisning till grunderna för 6 kap. 6 och 7 §§ YGL. I ett ärende, där förundersökning för förtal inletts med anledning av publiceringar av artiklar på flera olika databaser, lades förundersökningen i vissa fall ned sedan respektive utgivare efter underrättelser enligt 6 kap. 6 § YGL tagit bort informationen. Beträffande andra tillhandahållanden i samma ärende, där artiklarna hade tagits bort men det var oklart när detta hade skett och någon underrättelse därför inte hade sänts till utgivaren, bedömde Justitiekanslern med tillämpning av grunderna för regleringen om ansvarsfrihet i 6 kap. 6 § YGL att allmänt åtal för förtal inte var påkallat. För de återstående artiklar som inte hade tagits bort men som modifierats på visst sätt fanns det inte sådana skäl som gjorde att det var påkallat med allmänt åtal. Den nuvarande regleringen om möjlighet till ansvarsfrihet för material som är äldre än infördes genom de förslag som lämnades i proposition 2017/18:49 Ändrade mediegrundlagar. Vid utskottets beredning av propositionen (bet. 2017/18:KU16) behandlades en följdmotion där det begärdes att skulle avslå propositionen i den del som avser preskriptionsregler och ansvar för databaser. I motionen begärdes även ett tillkännagivande om att reglerna om preskription och ansvar för databaser borde bli föremål för en förnyad översyn med inriktningen att behövliga grundlagsändringar skulle kunna träda i kraft . I sitt ställningstagande anförde utskottet att det ansåg att regeringens förslag var väl avvägt. Utskottet tillstyrkte därför regeringens förslag och avstyrkte motionsyrkandena. En reservation lämnades (L). Utskottet noterar att reglerna om möjlighet till ansvarsfrihet för information på grundlagsskyddade databaser som är äldre än endast har varit i kraft . Utskottet finner att det inte finns tillräckliga skäl att initiera en utvärdering av bestämmelserna. Spridning av pornografi och grova våldsskildringar Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att begränsa spridningen av pornografi och skildringar av grovt våld på internet. Jämför reservation 6 (C, KD). Begränsa spridning av pornografi I motionerna 2020/21:1490 av m.fl. (S), 2021/22:2151 av (S), 2020/21:2778 yrkandena 1–3, 2021/22:2053 och 2021/22:3492 samtliga av Kopparklint (M), 2020/21:2518 av m.fl. (C), 2021/22:2077 av och (båda C), 2020/21:495 av (KD) yrkande 1 och 2020/21:3145 av (KD) yrkande 3 efterfrågas uppdaterad lagstiftning för att begränsa spridningen av pornografi på nätet, särskilt för att skydda barn och unga. Flera av motionärerna anför att möjligheter som prövats i andra länder är åldersverifikation och att internetleverantörer erbjuder kunder porrfria abonnemang som standard, vilket innebär att kunder som vill se pornografi måste göra ett aktivt val. Begränsa spridning av skildringar av grovt våld Kopparklint (M) efterfrågar i motionerna 2020/21:2777 yrkandena 1 och 2 och 2021/22:3491 yrkandena 1 och 2 krav på identifiering på sajter med material som innehåller grovt våld samt möjlighet för internetleverantörer att blockera sajter som inte har identifieringskrav på material som innehåller grovt våld. En grundläggande princip i svensk tryck- och yttrandefrihetslagstiftning är förbudet mot censur och andra hindrande åtgärder. Enligt 1 kap. 8 § tryckfrihetsförordningen (TF) och 1 kap. 11 § yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) får inte myndigheter eller andra allmänna organ förhandsgranska yttranden i de medier som omfattas av TF och YGL. I TF är censurförbudet absolut. I YGL finns det ett undantag som innebär att det i lag får meddelas föreskrifter om s.k. biografcensur. Det är inte heller tillåtet för myndigheter eller andra allmänna organ att på grund av innehållet i en skrift eller ett medium som omfattas av YGL förbjuda eller hindra offentliggörande eller spridning bland allmänheten av skriften eller mediet om åtgärden inte har stöd i TF eller YGL. Enligt 3 kap. 1 § YGL råder etableringsfrihet för sändningar av program genom tråd. Etableringsfriheten hindrar dock inte att det i lag bl.a. meddelas föreskrifter om ingripanden mot fortsatt sändning av ett utbud som inriktas på våldsframställningar, pornografiska bilder eller hets mot folkgrupp (3 kap. 2 § YGL). Sådana bestämmelser finns i radio- och tv-lagen (2010:696). Enligt 3 kap. 3 § YGL får rätten att sända radioprogram på annat sätt än genom tråd regleras genom lag som innehåller föreskrifter om tillstånd och villkor för att sända. Även sådana bestämmelser finns i radio- och tv-lagen. Enligt 3 kap. 6 § YGL avgör den som sänder program självständigt vad som ska förekomma i programmen. Enligt 1 kap. 14 § TF och 1 kap. 21 § YGL är dessa grundlagar inte tillämpliga på pornografiska bilder av personer vars pubertetsutveckling inte är fullbordad eller som är . Barnpornografi undantas därmed helt från grundlagsskyddet. Även vissa former av spridning av pornografi är undantagna från TF:s tillämpningsområde. Enligt 6 kap. 2 § TF gäller utan hinder av denna grundlag vad som föreskrivs i lag när någon visar en pornografisk bild på eller vid en allmän plats genom skyltning eller annat liknande förfarande på ett sätt som är ägnat att väcka allmän anstöt eller utan föregående beställning sänder eller tillställer någon en sådan bild på annat sätt eller bland barn och ungdom sprider en tryckt skrift som genom sitt innehåll kan verka förråande eller annars medföra annan allvarlig fara för de unga. I 3 kap. 12 § första stycket YGL anges att bestämmelserna i grundlagen inte hindrar att det i lag meddelas föreskrifter om straff och särskild rättsverkan för den som visar pornografiska bilder på eller vid allmän plats genom skyltning eller något liknande förfarande på ett sätt som kan väcka allmän anstöt utan föregående beställning med post eller på annat sätt tillställer någon pornografiska bilder eller bland barn och ungdom sprider tekniska upptagningar som genom sitt innehåll kan verka förråande eller medföra annan allvarlig fara för de unga. Enligt 7 kap. 1 § TF ska de gärningar som anges i 7 kap. 2–20 §§ TF anses vara tryckfrihetsbrott om de begås i en tryckt skrift och är straffbara enligt lag, dvs. Enligt 7 kap. 7 § TF anses olaga våldsskildring som innebär att någon i bild skildrar sexuellt våld eller tvång med uppsåt att bilden sprids vara ett tryckfrihetsbrott om inte gärningen med hänsyn till omständigheterna är försvarlig (jfr 16 kap. 10 c § BrB). Gärningen ska anses som yttrandefrihetsbrott om den begås i ett program eller en teknisk upptagning och är straffbar enligt lag (5 kap. 1 § YGL). Som yttrandefrihetsbrott anses även en sådan olaga våldsskildring genom vilken någon genom rörliga bilder närgånget eller utdraget skildrar grovt våld mot människor eller djur med uppsåt att framställningen sprids (jfr 16 kap. 10 c § BrB). Detta gäller dock inte om gärningen med hänsyn till omständigheterna är försvarlig (5 kap. 2 § YGL). Enligt 5 kap. 2 § radio- och tv-lagen får program med ingående våldsskildringar av verklighetstrogen karaktär eller med pornografiska bilder inte sändas i tv och på sådant sätt att det finns en betydande risk för att barn kan se programmen, om det inte av särskilda skäl ändå är försvarligt. Sådana program får inte heller tillhandahållas i beställ-tv på sådant sätt att det finns en betydande risk för att barn kan se programmen, om det inte av särskilda skäl ändå är försvarligt. Enligt 5 kap. 3 § ska en leverantör av medietjänster som sänder eller tillhandahåller program med ingående våldsskildringar av verklighetstrogen karaktär eller med pornografiska bilder varna för att sådant innehåll förekommer. Enligt 16 kap. 1 § radio- och tv-lagen övervakar Justitiekanslern () genom granskning i efterhand om program som har sänts i tv eller tillhandahållits i beställ-tv innehåller våldsskildringar eller pornografiska bilder i strid med 5 kap. 2 §. Enligt 16 kap. 2 § radio- och tv-lagen övervakar och tv genom granskning i efterhand om program som har sänts i tv eller ljudradio eller som har tillhandahållits i beställradio som finansieras med public service-avgift enligt lagen (2018:1893) om finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst eller i beställ-tv står i överensstämmelse med radio- och tv-lagen och de programrelaterade villkor som kan gälla för tjänsterna. att en sändning eller ett tillhandahållande innehåller våldsskildringar eller pornografiska bilder i strid med 5 kap. 2 § ska nämnden göra en anmälan om detta till JK. Av 17 kap. 13 § radio- och tv-lagen framgår att om någon vid upprepade tillfällen sänder eller tillhandahåller program med våldsskildringar eller med pornografiska bilder i tv på tider och sätt som avses i 5 kap. 2 §, får JK förelägga denne att inte på nytt sända eller tillhandahålla sådana program på tider och på sådant sätt att det finns en betydande risk för att barn kan se programmen. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. Genom ändringar i radio- och tv-lagen som trädde i kraft innehåller lagen numera även bestämmelser som riktar sig till tillhandahållare av videodelningsplattformar (prop. 2019/20:168, bet. 2020/21:KU3, rskr. 2020/21:16). En videodelningsplattform kan beskrivas som en tjänst där audiovisuellt innehåll, dvs. rörlig bild med eller utan ljud, laddas upp av användare av tjänsten och tillhandahålls allmänheten (se 3 kap. 1 § 23 radio- och tv-lagen). Ett exempel på en videodelningsplattform är Youtube. Bestämmelserna i radio- och tv-lagen tillämpas emellertid endast på videodelningsplattformar om leverantören av plattformen är etablerad i (se 1 kap. 3 a § radio- och tv-lagen). Närmare bestämmelser om videodelningsplattformar har införts i 9 a kap. radio- och tv-lagen. Regleringen innebär bl.a. att en leverantör av en videodelningsplattform ska vidta lämpliga åtgärder så att användargenererade videor, tv-program och audiovisuella kommersiella meddelanden med ingående våldsskildringar av verklighetstrogen karaktär eller med pornografiska bilder inte tillhandahålls på ett sådant sätt att det finns en betydande risk för att barn kan se dessa, om det inte av särskilda skäl ändå är försvarligt (1 §). Vidare ska en leverantör av en videodelningsplattform, enligt 3 §, vidta lämpliga åtgärder för att användargenererade videor, tv-program och audiovisuella kommersiella meddelanden på plattformen inte har ett innehåll som avses i bestämmelserna om olaga hot i 4 kap. 5 § BrB uppvigling i 16 kap. 5 § BrB hets mot folkgrupp i 16 kap. 8 § BrB barnpornografibrott i 16 kap. 10 a § BrB olaga våldsskildring i 16 kap. 10 c § BrB eller brott enligt 3 § lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt allvarlig brottslighet. Myndigheten för press, radio och tv utövar tillsyn och får besluta om de förelägganden som behövs i enskilda fall för att en leverantör av en videodelningsplattform ska följa bestämmelserna om lämpliga åtgärder i 9 a kap. 1 och 3 §§ radio- och tv-lagen (se 16 kap. 3 och 9 a §§ och 17 kap. 11 a § radio- och tv-lagen). Myndighetens förelägganden kan inte förenas med vite. I propositionen anger regeringen att den har för avsikt att följa utvecklingen på området och att det kan finnas anledning att återkomma i frågan om det skulle visa sig att bestämmelserna inte följs och att leverantörerna inte rättar sig efter beslutade förelägganden (prop. 2019/20:168 s. 129). Enligt 16 kap. 10 a § första stycket (BrB) döms för barnpornografibrott den som skildrar barn i pornografisk bild sprider, överlåter, upplåter, förevisar eller på annat sätt gör en sådan bild av barn tillgänglig för någon annan förvärvar eller bjuder ut en sådan bild av barn förmedlar kontakter mellan köpare och säljare av sådana bilder av barn eller vidtar någon annan liknande åtgärd som syftar till att främja handel med sådana bilder eller innehar en sådan bild av ett barn eller betraktar en sådan bild som han eller hon berett sig tillgång till. Straffet för barnpornografibrott är fängelse i högst eller, om brottet är ringa, böter eller fängelse . Med barn avses en person vars pubertetsutveckling inte är fullbordad eller som är . Är pubertetsutvecklingen fullbordad, ska ansvar för gärning enligt första stycket 2–5 dömas ut bara om det framgår av bilden och omständigheterna kring den att den avbildade personen är . Är brottet att anse som grovt, döms för grovt barnpornografibrott till fängelse i lägst och högst . Enligt 16 kap. 10 c § BrB döms den som i bild skildrar sexuellt våld eller tvång med uppsåt att bilden eller bilderna sprids eller som sprider en sådan skildring, om inte gärningen med hänsyn till omständigheterna är försvarlig, för olaga våldsskildring till böter eller fängelse i högst . Detsamma gäller den som i rörliga bilder närgånget eller utdraget skildrar grovt våld mot människor eller djur med uppsåt att bilderna sprids eller som sprider en sådan skildring. Enligt 16 kap. 11 § BrB döms den som på eller vid allmän plats genom skyltning eller annat liknande förfarande förevisar en pornografisk bild på ett sätt som är ägnat att väcka allmän anstöt för otillåtet förfarande med pornografisk bild till böter eller fängelse . Detsamma gäller den som med posten sänder eller på något annat sätt tillställer någon en pornografisk bild utan föregående beställning. Den som bland barn eller ungdomar sprider en skrift, bild eller teknisk upptagning som genom sitt innehåll kan verka förråande eller medföra allvarlig fara för de ungas sedliga fostran döms för förledande av ungdom till böter eller fängelse (16 kap. 12 § BrB). gav regeringen i uppdrag att utifrån FN:s konvention om barnets rättigheter kartlägga befintlig kunskap från såväl forskning som från aktörer som möter barn och unga om hur och var barn konsumerar, eller exponeras för, pornografi och hur det påverkar barns och ungas hälsa och relationer (A2020/00346/JÄM). redovisade uppdraget till regeringen i tre delrapporter (dnr 2020-0063): en forskningsöversikt, en metodöversikt och en delrapport där erfarenheter och kunskap från barn och unga samt offentliga och ideella aktörer samlats. Enligt visar kartläggningen att det saknas systematiska utvärderingar av de metoder och verktyg som används för att skydda och stärka barn mot pornografins potentiella negativa effekter. Ett systematiskt kvalitetsarbete och vetenskapliga utvärderingar kopplade till de utbildningsinsatser och andra metoder som används behöver enligt tas fram utifrån ett tydligt barnrättsperspektiv. Svar på skriftlig fråga besvarade justitie- och migrationsminister två skriftliga frågor (fr. 2020/21:773 och fr. 2020/21:777) om ifall han ämnade verka för att barn inte lika enkelt ska få åtkomst till pornografi på internet som och om han ämnade verka för att begränsa barns tillgång till material på internet som innehåller grovt våld. Han anförde följande som svar: Pornografiska framställningar och skildringar av grovt våld förekommer i stor utsträckning på nätet. Det är en självklar utgångspunkt att det som är olagligt offline också är olagligt online. Den som exempelvis sprider bilder av sexuellt våld eller tvång (s.k. våldspornografi) på nätet kan dömas för olaga våldsskildring till böter eller fängelse i högst . Sådana brottsliga ageranden ska givetvis utredas och beivras av de brottsbekämpande myndigheterna. En undersökning som genomförts av (Ungar och medier 2019) visar att nästan var tredje tonårskille i åldrarna 13–tittar på pornografi en eller . Motsvarande siffra för tjejer i samma åldrar är . Vad gäller barns och ungas tillgång till innehåll som pornografiska framställningar och skildringar av grovt våld kan konstateras att det finns en risk att även yngre barn tar del av sådant innehåll om inte vårdnadshavare ser till att installera någon typ av filter på sina barns mobiltelefoner, surfplattor m.m. I debatten förekommer många uppgifter om exempelvis pornografins negativa påverkan på barns och ungas hälsa och utveckling. Regeringen har därför gett i uppdrag att kartlägga befintlig kunskap från såväl forskning som från aktörer som möter barn och unga om hur och var barn konsumerar eller exponeras för pornografi och hur det påverkar barns och ungas hälsa och relationer. Kartläggningen ska omfatta eventuella samband mellan konsumtion av eller exponering för pornografi och negativa effekter hos barn och unga, t.ex. ett våldsamt beteende i ungas intima relationer. I det uppdrag som har fått ingår det också att inventera metoder och arbetssätt för att stärka barns och ungas motståndskraft och skydda dem mot negativ inverkan av pornografi och att inventera metoder för att begränsa barns tillgång till pornografi. Inventeringen kommer också att vara intressant i förhållande till det grova våldet på nätet. Jag vill understryka att det är en stor skillnad mellan å ena sidan frivilliga metoder och arbetssätt som att vårdnadshavare kan ta kontroll över vilket innehåll på nätet som barn kan ta del av eller att plattformarna genom självsanerande åtgärder tar ansvar för att innehåll som pornografi inte sprids till barn och å andra sidan att gå fram med lagstiftning som hindrar barn från att ta del av visst innehåll. Lagstiftning med krav på begränsningar som blockering av innehåll på nätet eller förbud av olika slag innebär alltid svåra avvägningar i förhållande till skyddet för bl.a. yttrandefriheten och informationsfriheten. I fråga om pornografi är det exempelvis inte möjligt att ställa upp några krav på internetleverantörer som hindrar åtkomsten till innehåll som skyddas av yttrandefrihetsgrundlagen. Den absoluta merparten av pornografiska framställningar och skildringar av grovt våld som finns på nätet bedöms dock falla utanför yttrandefrihetsgrundlagens skydd. För hemsidor som inte omfattas av detta skydd ska begränsningar av möjligheterna att ta del av och sprida pornografiska framställningar och annat innehåll bedömas enligt bestämmelserna om yttrandefrihet och informationsfrihet i regeringsformen. Dessa friheter får begränsas genom lag men endast om vissa i regeringsformen angivna förutsättningar är uppfyllda. Begränsningar måste bl.a. alltid vara proportionerliga och får därför inte gå längre än vad som är nödvändigt. I sammanhanget är det också av betydelse att vid upprepade tillfällen uttalat att det är viktigt att samhället på olika sätt försöker motverka pornografi men att detta i första hand inte bör ske genom ytterligare inskränkningar av den grundlagsfästa tryck- och yttrandefriheten. ska redovisas till regeringen . Rapporten kommer att vara ett viktigt kunskapsunderlag för fortsatta överväganden på området. Utskottet har behandlat motioner om pornografi och våldsskildringar. Utskottet har i sina ställningstaganden betonat vikten av att samhället på olika sätt försöker motverka spridning av grova våldsskildringar och av pornografi, särskilt till barn och unga, men har framhållit att detta inte i första hand bör ske genom ytterligare inskränkningar av den grundlagsskyddade tryck- och yttrandefriheten (se bl.a. bet. 2000/01:KU9 s. 35, bet. 2017/18:KU16 s. 59, bet. 2018/19:KU29 s. 32 och bet. 2019/20:KU14 s. 32). Utskottet har behandlat motioner om pornografi och våldsskildringar. Utskottet vill liksom tidigare betona vikten av att samhället på olika sätt försöker motverka spridning av grova våldsskildringar och av pornografi, särskilt till barn och unga, men vill även framhålla att detta inte i första hand bör ske genom ytterligare inskränkningar av den grundlagsskyddade tryck- och yttrandefriheten. Yttrandefrihet på internet och reglering av techjättarna Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att se över regleringen av yttrandefriheten på internet och i sociala medier, regleringen av techjättarna och åtgärder för att kunna beivra s.k. deepfakes. Jämför reservation 7 (SD) och 8 (MP). I kommittémotion 2021/22:3291 av m.fl. (SD) yrkandena 5–17 efterfrågas åtgärder till skydd för yttrandefriheten på internet med fokus på regleringen av de s.k. techjättarna. I yrkandena 5–8 och 15–17 begär motionärerna tillkännagivanden om den innehållsmoderering som sker på techjättarnas onlineplattformar. Bland annat efterfrågas reglering av s.k. trusted flaggers och skuggbanning. Vidare begärs att moderatorer ska ha genomgått utbildning i svensk yttrandefrihetsrätt, att enskilda användare ska ha rätt att få information om varför visst innehåll visats för användaren samt förbud mot att genom otillbörliga justeringar i algoritmer premiera eller missgynna vissa åsiktsriktningar eller partier. I yrkande 9 begärs att behörigheten att ta ned innehåll från internet regleras på nationell nivå och i yrkande 10 efterfrågas att en myndighet bör ha tillsyn över det yttrandefrihetsrättsliga klimatet på internet. I yrkandena 11–14 efterfrågas åtgärder som syftar till att enskilda användare ska kunna komma till sin rätt, bl.a. genom överklagandemöjligheter och utökade sanktioner. Om innehåll som är lagligt tas ned ska det enligt motionärerna finnas en rätt till skadestånd, vars storlek ska differentieras bl.a. utifrån den ifrågasatta åtgärdens inverkan på den politiska åsiktsbildningen. I kommittémotion 2021/22:4197 av m.fl. (MP) yrkande 38 begärs ett tillkännagivande om att samarbeta inom EU och med andra stora demokratier för att kunna sätta gemensam press på de sociala medier-jättarna så att de inte tillåter att desinformation sprids på deras plattformar. I motion 2021/22:4153 av (M) begärs ett tillkännagivande om att stärka yttrandefriheten på nätet genom att överväga ett sanktionssystem för stora publika sociala medier-plattformar i det fall de stänger av eller censurerar användare för en åsiktsyttring som är förenlig med svensk yttrandefrihet. (M) efterfrågar i två motioner, 2020/21:1165 och 2021/22:3316, tillkännagivanden om att skydda yttrandefriheten på sociala medier. Även i de likalydande motionerna 2020/21:1052 och 2021/22:287, båda av i (SD), begärs tillkännagivanden om att värna yttrandefrihet och åsiktsfrihet på internet i allmänhet och sociala medier i synnerhet (yrkande 1). Motionären vill även att regeringen ska återkomma till med en skrivelse om läget för yttrandefriheten på internet, i synnerhet dess kontakter med sociala medier-företag (yrkande 2). I motion 2020/21:736 av (SD) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att utreda regleringen av nätföretag med monopolliknande ställning. I motion 2021/22:2477 av (SD) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör initiera en dialog mellan de globala medieaktörerna för att säkerställa att det fria ordet inte tystas godtyckligt på de stora digitala plattformarna. I motion 2020/21:1531 av (L) begärs åtgärder för att s.k. deepfakes ska kunna beivras. Motionären anför att teknik som möjliggör grundligt gjorda och genomarbetade förfalskningar, s.k. deepfakes, ger upphov till både möjligheter och risker. En av riskerna är att viktiga politiska beslut skulle kunna påverkas genom att folk manipuleras av falska videor. En annan risk är att vårt förtroende för medier och information i allmänhet urholkas när vi inte kan vara säkra på att det vi ser är sant. Motionären anser att det behövs en bred utredning för att säkerställa att svensk lagstiftning är i fas med teknikutvecklingen. I 1 kap. 1 § regeringsformen (RF) framhålls att den svenska folkstyrelsen bygger på fri åsiktsbildning. Yttrandefriheten respektive informationsfriheten är garanterad genom 2 kap. 1 § RF. Enligt denna bestämmelse är var och en gentemot det allmänna tillförsäkrad yttrandefrihet, dvs. frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor.