bet · H901FiU22 · 2022-04-05 00:00:00 — Man ska göra det när ränteläget och konjunkturen är god, ungefär som alltså. En ambition borde vara att gå ned till . Staten skulle dessutom få stora statsinkomster eller kanske minskade statsutgifter. Dem kan man fördela på olika sätt, genom att stötta hushåll som man kanske tycker har drabbats extra hårt till exempel av ränteavdragsförändringar eller använda dem på något annat sätt som regering och riksdag tycker är rimligt. Finansmarknadsminister (S): Jag börjar där Thedéen avslutade, med ränteavdragen. Det är ingen ny diskussion. Den har förts så länge jag kan minnas. Jag kan bara klargöra, vilket jag gjorde även i mitt anförande, att regeringen inte ser några förslag på det området. Det ligger inte i korten, utan vi får använda andra verktyg för att adressera de problem med skuldsättning som uppstår. har vi också diskuterat amorteringskraven med omnejd. Jag fick också en fråga om behovet av att bidra till en dämpad inflation genom att se över kvotplikt och andra skatter. Vi står inte i begrepp att göra det, allra minst för att påverka inflationen i närtid. De höga elpriserna har adresserats genom det stöd till hushållen som finansministern och energiministern har presenterat. Det förefaller vara en väl avvägd mix i det förslaget. Jag ser alltså inga förändringar vad avser kvotplikt eller övrig beskattning för att adressera den högra inflationen. (L): Fru ordförande! Tack till er från de olika myndigheterna och statsrådet som har varit med ! Det har varit mycket välkommet fokus på hushållens skuldsättning men också på den ökade belastning som många hushåll just nu lever med, med tanke på galopperande elpriser och diesel- och bensinpriser som är på en oerhört hög nivå. Det är klart att det är ett skakigt läge för många hushåll här och . Det är ett stort ansvar för oss i att se till att på olika sätt lyfta bort den börda som många hushåll nu har. Min fråga gäller dock inte det som berör hushållen här och utan det som möjligen kommer att beröra hushållen längre fram: företagsobligationer och de företag som finansierar sig via dem. Flera av er har varit inne på att det kan innebära ökade obalanser och ökade risker. Jag riktar min fråga främst till och möjligen till . Det gäller initiativet om benchmarking för företagsobligationer. Är detta tillräckligt? Behövs ökad reglering längre fram? Ser ni detta som ett första steg och att det i nästa skede behövs fler åtgärder? Jag bedömer detta som en stor risk och något som kan drabba hushållen längre fram. Det är därför viktigt att vi agerar proaktivt från politikens och från myndigheternas sida, så att verktygen finns. Jag är mycket nyfiken på svar om detta. (MP): Jag vill instämma i tacken för bra föredragningar och tydliga svar på frågorna. Jag vill också säga: Välkommen, ! Det ska bli roligt att jobba ihop. Det har varit stort fokus på det som är här och : chocken efter pandemin, den ökade skuldsättningen och det som vi har fokus på inom rimligt snar framtid. Klimatkrisen och riskerna kopplat till den har också nämnts lite, framför allt av statsrådet. Jag läser i stabilitetsrådets protokoll från att var på plats på COP i och jobbade med just det här i en arbetsgrupp som arbetar med värdepapperstillsyn. Det är roligt att det är som har initierat arbetsgruppen som ska ta fram en global redovisningsstandard för klimatkriser. Den ska utgöra grund för lagstiftning för att prissätta klimatrisker på ett bra sätt, så att kapital kan allokeras på rätt sätt. Min fråga är kanske främst till : Hur går det med det arbetet? Går det snabbt framåt? Vad kan man förvänta sig för resultat? jobbar vi annars med taxonomin. Kommissionens förslag är att fossilgas ska ingå där, vilket inte kommer att allokera pengar till det som är klimatsmart utan tvärtom. Jag vill också veta om statsrådet eller vet om det görs några stresstester, försök eller så. Vi vet att det har investerats otroligt mycket pengar i kol, olja och fossilgas i världen . Vi vet också att vi måste ställa om väldigt snabbt. Ju vi väntar, desto kommer vi att ha på oss. Det kommer att ge större chocker och svårare effekter. Därför undrar jag hur man ser lite mer spot-on på hur de riskerna kan komma att se ut. Det känns som att det inte riktigt finns den förståelse som behövs för problematiken och hur mycket det kan påverka på kort sikt. Vi ser till viss del nu hur vi påverkas av olika marknadspriser på de olika bränslena. Det är sådant vi kan förvänta oss kommer att öka. Hur kommer det att slå på stabiliteten och ekonomin i stort? Ordföranden: lämnar ordet till våra talare för den sista rundan. Det är alltså nu man får ge en avslutande kommentar, om man vill göra det. Finansmarknadsminister (S): Jag uppfattade kanske inte att frågorna var riktade huvudsakligen till mig, men jag ska ändå plocka upp tråden från när det gäller inprisningen av klimatrisker. Jag har inte sådana stresstester på mina fem fingrar just . Min minnesbild är dock att sådant faktiskt genomförs, inte minst i hägnet av IMF och motsvarande internationella sammanhang. Men det är inget jag kan redogöra för. Som jag sa tidigare ska vi komma ihåg att är väl rustat i det sammanhanget, eftersom vi har en energimix som är nära nog fossilfri. Det är godartat. Överlag tycker jag att vi har haft en bra diskussion . Det är en ganska samlad problembild vi får oss till livs. Det handlar inte minst om den – som den har varit – snabbt växande skuldsättningen i företagssektorn, med fokus på fastighetssektorn. Riksbankschefen gjorde en bra reflektion; historiskt har problemen vid finanskriser ofta börjat där i krokarna. Det är bra att vi är samlade i vår analys. Det känns som att vi har en gemensam uppgift att noga följa utvecklingen på detta område . Därmed tackar jag för mig. , : Ordförande! Jag går först till frågan om företagsobligationer. Ett antal initiativ tas nu för att den marknaden ska fungera bättre. Bland annat hade vi en tydlig dialog med branschföreträdare precis efter att krisen kom. De har frivilligt åtagit sig att ha bättre transparens. Förut var företagsobligationsmarknaden i praktiken helt mörk. Om jag skulle vilja veta vad det gjordes för avslut i går kunde jag alltså inte få det. Men det där är viktigt för att det ska bli en trovärdig marknad. Det har blivit bättre. Det är positivt att vi kan ta ytterligare steg i den riktningen. Finansmarknadsministern talade också om att det pågår en översyn av regelverket på europeisk nivå. Jag hoppas att det kommer att göra att det blir ännu mer transparent. När det gäller benchmarkstandard kan man fråga sig vad det handlar om i grunden. Det handlar om att det ska bli nya typer av investerare som köper och säljer företagsobligationer. är det starkt beroende av fondmarknaden. Fonder är i allt väsentligt inget annat än privatpersoners sparande. Det som hände var att de blev oroliga och tog ut pengarna. Så kan vi inte ha det. Vi måste ha fler och olika typer av placerare. Här tror jag att svenska försäkrings- och livförsäkringsbolag och pensionsfonder är avgörande. De har ganska låga andelar företagsobligationer. De har satsat på andra placeringar. En bättre marknad kan få den typen av aktörer att komma in. På så sätt kan vi få en positiv spiral. Den typen av aktörer är ju långsiktiga. De har typiskt sett 30- och 40-åriga horisonter. Det skulle bidra till ökad stabilitet på företagsobligationsmarknaden. Det tror jag vore bra. Jag ser inte här och att det finns stora behov av att agera från politiskt håll, men det gör det möjligtvis när det gäller reformeringen på EU-nivå så att den inte lobbas bort, om uttrycket tillåts. Det finns förstås starka krafter som inte vill ha den transparensen. Man måste därför hålla i att man verkligen vill ha ökad transparens och därmed en bättre utveckling för den marknaden. När det gäller klimatrisker har vi gjort en del mätningar på både försäkringsbolagssidan och banksidan. Svenska finansiella instituts direkta exponering mot klimatrisker är relativt begränsad. Men riskerna finns bland annat i balansräkningarna, och det finns förstås en indirekt effekt i den meningen att de är exponerade mot utländsk utveckling där exponeringen kan vara mycket större. Delvis tillsammans med kommer vi att genomföra mer stresstester på både banksidan och försäkringsbolagssidan. Där kommer man in på prissättningsfrågan. Det som vi gjorde i och som jag och har engagerat oss i är att hitta ett globalt spann. Man ska inte glömma bort att huvuddelen av utsläppen inte kommer från utan från och därefter . De har inte alls varit lika framåtlutade när det gäller att få bättre redovisningsstandarder på klimatområdet. Att ha en global standard är otroligt centralt för att lösa den frågan. Vi kan inte nöja oss med att det blir bra i och . Den här standarden kommer alltså inte att vara lika ambitiös som den europeiska, men den ska förhoppningsvis haka i den europeiska. För ett företag ska det alltså finnas en standard som åtminstone ska uppfyllas i alla länder. Hur går det då? Det går bra, tycker jag. Men man ska veta att det är en internationell förhandling, som ständigt pågår. Men när vi satte redovisningsstandarden, långt innan jag hade det här jobbet, tog det sisådär från ax till limpa. hoppas vi att den här standarden kan ha sin CTCC, att den kanske kan börja användas, kanske till och med det här året eller . Då har det från ax till limpa tagit . Jag tycker att man kan säga att det har gått väldigt snabbt. Det finns dock stora politiska utmaningar med att få ihop det amerikanska synsättet med det europeiska och det asiatiska. Men det går definitivt i rätt riktning. Och kan vi kanske få till en bättre prissättning och på så sätt styra kapitalet mer rätt. När det gäller anpassning vore det bästa om vi fick en gradvis anpassning av företagen så att det inte blir krascher. Det tycker jag ändå att det finns tydliga tecken på i bransch efter bransch. Där kan prissättningen hjälpa till. Svaret på frågan är alltså att det går bra, men jag är liksom frågeställaren förstås ganska frustrerad över att det är fråga om stora risker där man kanske skulle vilja se ännu snabbare resultat. Jag vill avsluta med att säga det som jag inte lyckats säga men som alla andra har lyckats med: Välkommen, , till den här gruppen! Det ska bli väldigt kul att få jobba mer med dig. Vi har sett varandra i tidigare sammanhang. Jag får också säga: Välkommen, , inte , till den här gruppen! Det är kul att vara med i en diskussion med er. Sammanfattningsvis: Riskerna ökar. Det är i alla fall min tydliga bedömning. Riskerna har ökat de senaste ett två åren. Jag tycker att vi har god motståndskraft vad gäller staten och banksystemet. Men vi har en betydande utmaning med den ökade skuldsättning som sker i företagssektorn och i hushållssektorn. Med det vill jag säga stort tack för en bra diskussion. , : Låt mig upprepa det just sa: Välkomna i det här sammanhanget, och ! När det gäller fråga om företagsobligationer är mina synpunkter väldigt likartade det som just berättade om. Ökad transparens är bra; det tar tid. Benchmarkobligationer är jättebra; det tar tid. De olika EU-initiativ som finns är väldigt viktiga. Det är oerhört angeläget att de inte urvattnas till ett intet. Låt mig ge två exempel på varför det är viktigt. Ett exempel är att det har funnits och finns en viss typ av obligationsfonder där man ställer ut ett löfte om att någonting alltid, under alla omständigheter, är värt 100, även om alla förstår att det underliggande värdet inte alltid kommer att vara 100. Den sortens fonder fungerar inte i långa loppet och bör egentligen inte få finnas därför att konsumentnyttan inte är hög om man har den sortens fonder. En annan aspekt på det, och som har slitit med i , är att det behöver bli svårare eller i varje fall kosta mer att rusa mot dörren. Om man har sådana regelverk att det blir på det sättet att först ut vinner blir de fonderna väldigt instabila, och det är inte bra för systemet i sin helhet. Att bredda investerarbasen i vid mening kan aldrig vara fel. tror jag att det kan vara viktigt att påpeka att sådant tar tid. Jag har deltagit i diskussioner om den svenska företagsobligationsmarknaden , skulle jag tro. Det tar alltså innan de marknaderna växer. Men det betyder inte att man ska ge sig när det gäller vad som händer på den kanten. Man får helt enkelt fila på det och se till att det gradvis blir bättre och att man inte faller tillbaks i någonting som bara blir sämre och sämre. Det straffar sig förr eller . Jag ska inte upprepa alla olika argument som vi har hört här när det gäller finansiell stabilitet, hushållens skulder och kommersiella fastigheter. Jag tror att ett enkelt sätt att summera det hela är: Om vi går in i ett läge där de globala räntorna blir högre än de är ska vi i den svenska finansiella sektorn klara av det på ett sådant sätt att det inte händer några hemska saker. , Riksgälden: Jag har inte särskilt mycket att tillägga. Men angående fråga om företagsobligationsmarknaden kan jag ge lite bakgrund såtillvida att det har pågått ett arbete inom EU . Man har försökt främja framväxten av fungerande obligationsmarknader. Det har man gjort för att minska företagens starka beroende av bankfinansiering, som har varit det typiska i . Det har varit viktigt, inte minst mot bakgrund av att det i många andra europeiska länder – inte – varit problem med bankerna. De har inte haft särskilt stor förmåga att finansiera företagen. Men det här är lite nytt. Vi får se en del av det som en typ av barnsjukdomar som man behöver komma till rätta med. Det kan krävas mer än benchmarking. När man tittar på fonderna som investerar i företagsobligationer tror jag liksom att det är viktigt att se till att de inte gör utfästelser om uttag som de inte riktigt kan leverera på eller som leder till likviditetsproblem och eventuella så kallade fire sales, avyttringar av obligationer. Det där kommer vi nog att behöva jobba med framöver. vill jag tacka för alla välkomnande ord från mötets deltagare, såväl från utskottets ledamöter som från och . Vice ordföranden: När utskottet började med den här utfrågningen startade vi en god vana. Det är en vana vi kommer att fortsätta med. Diskussionen om den finansiella stabiliteten är viktig att hålla vid liv. Vi är glada över den. Jag vill å utskottets ledamöters vägnar tacka alla deltagare – , , och – för att ni har deltagit och har svarat så väl från era utgångspunkter på våra frågor. Det uppskattas mycket. Stort tack för det! När ni åter besöker utskottet tänker vi att vi kommer att hålla det som ett fysiskt möte. Jag tycker att vi helt enkelt bestämmer det. Tack så mycket för ! Bilder från den offentliga utfrågningen [1] Övriga institutioner är Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (), Europeiska investeringsbanken (EIB), Nordiska investeringsbanken (NIB) och Asiatiska banken för infrastrukturinvesteringar (AIIB). [2] Se . [3] NAB, New Arrangements to Borrow, bildades och är en uppsättning kreditavtal mellan IMF och 38 medlemsländer och institutioner (däribland ). [4] Allmänna råd är inte juridiskt bindande på samma sätt som en föreskrift. utrymme att vidta andra åtgärder som leder till att syftet med en bakomliggande rättsregel [5] Referensräntan fastställs en gång per halvår av . hade en populär slogan: "Jag älskar att äga." En del retade sig på den; det ansågs vara skrytigt att tala om ägande som inte var kollektivt. Vi som hade kommit till från före detta kommunistländer där äganderätten hade utplånats förstod precis vad som menades med denna slogan: Ägande ger självbestämmande, oberoende och frihet. Därför måste ägande uppmuntras och underlättas. Förutom dessa principiella och mjuka värden när det gäller ägande är det ett obestridligt faktum att det ur ett långsiktigt ekonomiskt perspektiv är mest fördelaktigt att äga sin egen bostad. Det innebär normalt sett lägre boendekostnader, och dessutom ger den värdeökning som sker för så gott som alla bostäder en extra boost till det sparande som amorteringarna innebär. Man vårdar det man äger, och därför är områden med högre andel av ägt boende mindre utsatta för förstörelse och andra former av kriminalitet. Att äga sin bostad ger alltså såväl ekonomisk trygghet som trygghet i vardagen i den miljö man vistas i. Bolånetaket infördes av 2010. Taket innebär att bostadsköpare inte kan låna av bostadens värde med bostaden som säkerhet, vilket medför att det krävs en kontantinsats på vid köp av en bostad. hade det varit upp till bankerna och övriga finansiella institut att själva avgöra hur mycket man kunde låna på sin bostad, men i kölvattnet av finanskrisen väcktes frågan om att införa ett bolånetak för att minska risken för en ny finanskris utlöst av en bolånekris. För att ytterligare dämpa hushållens skuldsättning infördes även amorteringskrav 2016, och 2018 trädde ett skarpt amorteringskrav i kraft. Såväl bolånetaket som amorteringskraven har till del uppfyllt sitt syfte att hålla tillbaka hushållens skuldsättning, men de har bidragit till andra problem. Att ta sig in på bostadsmarknaden och köpa sin första bostad har aldrig varit enkelt, men kraven som ställs - och då i synnerhet bolånetaket - har gjort det än svårare. Man har som förstagångsköpare naturligen ingen vinst från tidigare bostadsaffär att använda som hjälp till kontantinsatsen. Man är ofta ung och har därmed ännu inte fått så hög inkomst. som man köper bostaden ska man kanske också sätta bo, med de ytterligare utgifter det innebär. Det är inte ofta jag citerar socialdemokratiska statsministrar - vare sig nuvarande eller före detta - annat än som varnande exempel, men jag ska göra ett undantag. hade helt rätt när han uttalade att bolånetaket behöver ses över. Han sa: "Det blir ibland fullkomligt omöjligt för hårt arbetande unga människor att klara den saken, även om man sedan skulle klara sina amorteringar." Det är långt ifrån alla som har föräldrar som kan hjälpa till med kontantinsatsen på , och med dagens bostadspriser tar det att spara ihop till den. Bankerna kräver ofta i kontantinsats och erbjuder blancolån på resten. Ur ett konsumentskyddsperspektiv är det mycket bättre att ha ett bolån med hög belåningsgrad än att ha ett bolån på och ett blancolån på resten. Det senare alternativet innebär en lika stor prisrisk men högre ränteinbetalningar, snabbare amortering och på alla sätt en mer sårbar situation. Trösklarna in på bostadsmarknaden är på tok för höga. En dåligt fungerande hyresmarknad har gjort att det ofta även är svårt för ungdomar att få en hyresbostad. Och skulle man få en hyresbostad är det ofta ett dyrt boende, vilket minskar möjligheten till sparande och skjuter möjligheten att köpa en egen bostad ännu längre fram i tiden. Får man inte en hyresbostad kanske man hänvisas till att hyra i andra eller tredje hand, med såväl otrygghet som ännu högre kostnader som följd - och då helt utan möjlighet att spara till ett eget boende. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Finansiell stabilitet och finansmarknads-frågor Att kunna ta sig in på bostadsmarknaden och köpa sin första bostad får inte vara något som är vissa få, privilegierade förunnat, det vill säga de med höga inkomster eller förmögna föräldrar. Det måste helt enkelt göras möjligt för betydligt fler än . Därför är det vår bestämda uppfattning att man bör höja bolånetaket till av bostadens värde och i samband med det ta bort avdraget på blancolån. De ökade risker som det höjda bolånetaket möjligen skulle kunna ge upphov till kompenseras av att riskerna förenade med blancolån minskar. Jag yrkar bifall enbart till reservation l, men vi står bakom alla våra reservationer. Det har varit två dramatiska år i världen och på de finansiella marknaderna. kastades vi in i en pandemi som kostat många människoliv och orsakat stort lidande för offren och deras anhöriga. I andra hand var pandemin kostsam även i ekonomiska termer eftersom vi hamnade i en tillfällig lågkonjunktur när samhällen stängdes ned och vår förmåga att konsumera begränsades. Vi fick en dubbelsmäll med å ena sidan en efterfrågechock och å andra sidan utbudsstörningar i globala leveranskedjor. När pandemins första våg kulminerade blottlades också sårbarheterna på den svenska obligationsmarknaden. Småsparare och investerare fick problem med att likvidera sina positioner, och företagen kunde inte finansiera sig genom att emittera nya obligationer. fick vi se världens centralbanker genomföra obligationsköp i sällan skådad skala för att sänka företagens och hushållens finansieringskostnader. Penningpolitiken skapade gratispengar, och många såg sina reala och finansiella tillgångar öka kraftigt i värde. Inflationen var låg, räntorna likaså, och investerarhumöret var på topp. När man beskriver hur världen såg ut för bara är det svårt att tro att förhållandena är de omvända . Räntorna är förvisso fortfarande historiskt låga, men med en inflation på och inflationsförväntningar på omkring det dubbla ser vi en fingervisning om vart vi kan vara på väg. En fingervisning ger också den amerikanska räntekurvan som har inverterat, det vill säga när korträntorna på statspapper blivit högre än långräntorna, vilket historiskt har varit en träffsäker konjunkturindikator för recession. Det återstår att se om det stämmer även , men säkert är åtminstone att det inte saknas risker i horisonten. På grund av den ryska invasionen råder en humanitär kris i . Den ger också ekonomiska följdverkningar på världsekonomin eftersom de båda länderna tillsammans står för av exporten av vete och andra viktiga råvaror. Det kommer naturligtvis att spä på den kostnadsinflation som pandemin startade , och i kombination med politiska beslut i denna kammare, till exempel avvecklad svensk kärnkraft och i skatt på drivmedel, finns en krutdurk redo att explodera när som helst. Med det menar jag en inflation som får brett genomslag, urgröper reallönerna, det vill säga svenskarnas plånböcker, och skapar problem för hushållen och företagen. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Finansiell stabilitet och finansmarknads-frågor I dessa tider är det därför särskilt viktigt att politiken sätter upp robusta finansiella regelverk men också att man tillåter att välstånd skapas i kärvare ekonomiska tider - om det är dit vi är på väg. Det handlar om att stimulera sparande och investeringar, om att skapa en miljö där investerare och entreprenörer vågar satsa på . Det kan man göra genom skattepolitiken, genom bostadspolitiken, genom arbetsmarknadspolitiken och även genom att bygga trygga och säkra samhällen där människor inte behöver se sig över axeln. För en socialistisk regering är den lägst hängande frukten kanske att inte göra någonting alls, det vill säga att låta bli att sprida osäkerhet genom kortsiktiga politiska utspel där de långsiktiga spelreglerna blir otydliga. Om människor ska våga riskutsätta sitt kapital kan man inte ha en politisk ledning som med jämna mellanrum gör utspel mot vanligt folks sparande. Att hålla på och vela fram och tillbaka med ISK-kontot - hota med skattehöjningar - inger inget förtroende utan försämrar bara de långsiktiga förutsättningarna för pensionssparande. Jag skulle kunna fortsätta och vidareutveckla denna kritik, men tiden räcker tyvärr inte till. Därför fortsätter jag i stället med det som är positivt , nämligen att det har gått att nå majoritet för flera viktiga punkter om finansiell stabilitet och finansmarknadsfrågor - det som vi debatterar . Flera förslag i kommittémotion, som finns med till detta betänkande, har genomförts, är på väg att genomföras eller är under utredning. Det handlar om flytträtt på pensionsförsäkringsmarknaden, bättre villkor för personaloptioner, en reformering av ränteskillnadsersättningen, startlån för förstagångsköpare, en sparbonus för unga och slutligen verktyg för att hantera likviditetsrisker på obligationsmarknaden. Det här låter som tekniska förslag - jag är fullt medveten om det - men de är saker som påverkar människor av kött och blod, de som driver företag, de som sparar till pensionen och de som söker en bostad.