bet · H901MJU25 · 2022-06-08 00:00:00 — I resolution om den gröna given (2021/C 270/01) uppmanar parlamentet kommissionen att ta itu med mikroplast på ett heltäckande sätt, t.ex. genom att införa en omfattande utfasning av avsiktligt tillsatta mikroplaster. Utskottet har behandlat motionsyrkanden om Echas förslag om avsiktligt tillsatta mikroplaster tidigare , senast i betänkande 2019/20:MJU14 Kemikaliepolitik. Utskottet anförde bl.a. följande: Förekomsten av svårnedbrytbara mikroplaster i naturen är ett allvarligt miljöproblem. Utskottet välkomnar därför Echas förslag om förbud mot avsiktligt tillsatt mikroplast i kemiska produkter, och utskottets förhoppning är att det kan beslutas om ett förbud . Övriga åtgärder för att minska förekomsten av mikroplaster och kemiska föroreningar i miljön I råder det förbud mot mikroplast i kosmetiska produkter som sköljs av eller spottas ut (4–4b §§ förordningen [1998:944] om förbud m.m. i vissa fall i samband med hantering, införsel och utförsel av kemiska produkter). Kemikalieinspektionen har utrett behovet av ett utökat förbud mot mikroplast i . Enligt myndigheten behövs det ytterligare begränsningar för mikroplast i kosmetiska produkter och andra kemiska produkter (rapport 2/18). Myndighetens bedömning är att det fortsatta arbetet i första hand bör ske på EU-nivå. Som redovisas ovan pågår det beredning av Echas förslag om förbud mot avsiktligt tillsatt mikroplast i kemiska produkter. Som en del av sin plaststrategi och sin nya handlingsplan för den cirkulära ekonomin överväger kommissionen även alternativ för att minska frisättningen av avsiktligt framställd mikroplast i vattenmiljön. pågår det samråd om kommissionens initiativ till åtgärder för att minska miljöförekomsten av mikroplast som oavsiktligt har frigjorts från däck, textilier och plastpellets ((2021)7346796). Genom märkning, standardisering, certifiering och lagstiftning i fråga om de viktigaste källorna till mikroplastutsläppen vill kommissionen minska problemet med mikroplaster i miljön. Samrådet pågår fram . Ett antagande från kommissionen är aviserat till slutet av 2022. beslutade Unea om att initiera förhandlingar om ett globalt avtal mot plastföroreningar. Beslutet innebär att medlemsstaterna ska påbörja förhandlingar om ett globalt avtal mot plastföroreningar och inrätta en internationell vetenskaplig panel för kemikalier och avfall som kan öka det internationella samarbetet och bidra till ökad kunskap på området. Producentansvaret är ett styrmedel för att uppnå miljömålen. I linje med principen om att förorenaren ska betala är syftet att motivera producenterna att ta fram produkter som t.ex. är resurssnåla, lätta att återvinna och fria från miljöfarliga ämnen. Det finns ett utökat producentansvar för ett antal produkter, bl.a. för läkemedel. Enligt 4 § förordningen (2009:1031) om producentansvar för läkemedel ska en producent utan ersättning ta hand om avfall som utgörs av läkemedel, som uppkommit hos hushåll och som lämnas av allmänheten till producenten. Läkemedel som utgör farligt avfall och läkemedelsavfall som uppkommit från t.ex. sjukvården eller hos företagare omfattas inte av producentansvaret. Kommunerna ska svara för transport samt återvinning eller bortskaffande av det läkemedelsavfall som allmänheten inte lämnar till apoteken. Enligt uppgift från kommer producentansvaret för läkemedel att ses över i och med genomförandet av ändringarna i avfallsdirektivet, vilket ska ske . finns inga krav i på att avloppsreningsverk ska kunna avlägsna läkemedelsrester. har haft i uppdrag att utreda förutsättningarna för att använda avancerad rening för att avskilja läkemedelsrester från avloppsvatten. En rapport redovisades (rapport 6766). konstaterar att det finns behov av ett sådant och pekar på att sådan rening även skulle medföra rening av andra oönskade ämnen, vilket förstärker nyttan. Regeringen beslutade att satsa 2018, 2019 och 2020 på avancerad rening av avloppsvatten. Medlen skulle användas som ett investeringsbidrag och bidra till att fler avloppsreningsverk installerar avancerad rening av läkemedelsrester, vilket bidrar till minskade utsläpp av läkemedelsrester och andra miljögifter till hav, sjöar och vattendrag. Bidraget förväntades bidra till en ökad kunskapsuppbyggnad kring avancerad rening och belysa de frågeställningar som uppstår vid planering, projektering, upphandling, installation och drift av läkemedelsrening. Satsningen på investeringsbidrag för avancerad avloppsrening har därefter förlängts och bidraget delas ut med stöd av förordningen (2018:495) om bidrag för rening av avloppsvatten från läkemedelsrester. Förordningen upphörde att gälla vid utgången av 2020, men den gäller enligt en ändring i övergångsbestämmelserna dock fortfarande för bidrag som har beviljats före utgången av 2022. har anvisat ca till anslaget 1:11 Åtgärder för havs- och vattenmiljö inom utgiftsområde 20 (prop. 2021/22:1 utg.omr. 20, bet. 2021/22:MJU1, rskr. 2021/22:109–111). Enligt regleringsbrevet ska redovisa sitt arbete för att minska läkemedel i miljön. ska också i möjligaste mån kvantifiera resultatet, med fokus på förväntade effekter av de bidrag som har getts enligt förordningen om bidrag för rening av avloppsvatten från läkemedelsrester. Redovisningen ska innehålla information om vilken typ av installationer som fått bidrag samt hur många. I betänkande 2021/22:MJU15 Cirkulär ekonomi behandlade utskottet ett antal frågor om producentansvaret, bl.a. för läkemedel. Utskottet anförde följande: Producentansvaret är en viktig del av såväl som EU:s arbete med att både förebygga uppkomsten av avfall och ta hand om det avfall som uppstår på bästa sätt. Utskottet konstaterar att ett starkt producentansvar är centralt för att skapa ett resurseffektivt samhälle och ser därför positivt på att producentansvaret för läkemedel kommer att ses över i samband med genomförandet av ändringarna i avfallsdirektivet. Utskottet framhåller att det finns statliga medel avsatta som får användas för rening av avloppsvatten från läkemedelsrester men noterar att ett utvidgat producentansvar skulle kunna bidra till ytterligare finansiering av sådana åtgärder. Utskottet vill dock inte föregripa den översyn som regeringen aviserat av producentansvaret för läkemedel […]. Kommissionens läkemedelsstrategi (COM(2020) 761), som antogs , innehåller en rad åtgärder som ska genomföras . Enligt kommissionen ligger strategin i linje med prioriteringarna i den gröna given. Ett av de problem som kommissionen avser att ta itu med handlar om läkemedlens miljöpåverkan. ska kommissionen se över den allmänna läkemedelslagstiftningen. Som redovisas ovan beslutade regeringen om fem nya etappmål för en giftfri miljö och giftfri cirkulär ekonomi. Etappmålen avser läkemedel i miljön, växtskyddsmedel, biocidprodukter, dioxiner och främjande av en hållbar dagvattenhantering. Etappmålen för växtskyddsmedel och biocider anger att användningen av produkter med sådana ämnen som har särskilt farliga egenskaper ska ha minskat väsentligt 2030. Etappmålet om läkemedel i miljön handlar om att minimera läkemedelsrester i miljön. Regleringar och andra åtgärder som minimerar de negativa miljöeffekterna ska finnas på plats i , i EU eller internationellt . Det huvudsakliga syftet med etappmålet för dioxiner är att kartlägga utsläppen av dioxiner och på så vis minska halterna i miljön och i förlängningen skydda människor och miljö. ska utsläpp av dioxiner från punktkällor vara kartlagda och minimerade. beslutade om ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda ett utvidgat producentansvar för fler produkter. Utskottet anförde att möjligheten att utöka det lagstadgade producentansvaret till fler produktgrupper inte har utretts . har det skett en stor kunskapsutveckling t.ex. om hur kemiska ämnen i byggprodukter kan påverka människors hälsa. Även kemikalie- och avfallslagstiftningen har utvecklats, både på nationell nivå och på EU-nivå. Mot den bakgrunden bedömde utskottet att det borde utredas om producentansvaret ska utvidgas till fler produktgrupper. Kammaren biföll utskottets förslag (bet. 2017/18:MJU15, rskr. 2017/18:257). I skrivelse 2021/22:75 lämnar regeringen en redovisning om vilka åtgärder som vidtagits för att tillmötesgå uppmaning. Regeringen anför inledningsvis att producentansvaret är ett av många styrmedel på miljöområdet. För att främja giftfria och resurseffektiva kretslopp finns även annan generell avfalls- och kemikalielagstiftning både inom EU och på nationell nivå. På avfallsområdet har exempelvis den s.k. avfallshierarkin införts i för att främja en miljömässig hantering av material och avfall under en varas hela livscykel. I hierarkin ingår också att förebygga användningen av och minska skadorna från skadliga ämnen. På kemikalieområdet finns förutom EU:s byggproduktförordning, Reach- och CLP-förordningarna även flera frivilliga initiativ för att främja användningen av hållbara byggmaterial, t.ex. I den svenska nationella avfallsplanen som har beslutat om har åtgärdsområdet Hantering av avfall inom bygg- och anläggningssektorn ansetts vara prioriterat. presenterade kommissionen ett paket för att bidra till en cirkulär ekonomi. I paketet ingick förslag om att revidera sex direktiv på avfallsområdet: – ramdirektivet för avfall (2008/98/EG) – förpackningsdirektivet (94/62/EG) – deponidirektivet (1999/31/EG) – direktivet om uttjänta bilar (2000/53/EG) – direktivet om avfall från elektriska och elektroniska produkter (2012/19/EU) – direktivet för batterier och ackumulatorer (2006/66/EG). antogs de färdigförhandlade direktiven. har tillsatt en utredning (M 2018:B) för att utreda och föreslå hur genomförandet av EU:s reviderade avfallsdirektiv ska se ut. Arbetet i den interna utredningen ska leda till ett miljömässigt omhändertagande av avfall och regeringen bedömer att den kommer att kunna beröra även de produktgrupper som anför behöver omfattas av ytterligare krav på utsortering, återanvändning och materialåtervinning. I det reviderade avfallsdirektivet finns nya krav i fråga om producentansvar som den interna utredningen ska analysera och föreslå nödvändiga åtgärder för. remitterade två promemorior (M2019/01776 och M2019/02091) om genomförande av reviderade EU-direktiv på avfallsområdet. Författningsändringarna trädde i kraft . Regeringen beslutade att tillsätta en utredare för att utreda ett producentansvar för textilier (dir. 2019:96). Betänkandet Producentansvar för textilier – en del av den cirkulära ekonomin (SOU 2020:72) har remitterats och bereds nu inom . Regeringen redovisar vidare att kommissionen har aviserat ett förslag på produktpolicyramverk och en strategi för hållbara textilier. Hur förslagen om ett producentansvar för textilier ska hanteras vidare påverkas även av dessa kommande initiativ på EU-nivå. Kommissionen presenterade en EU-strategi för hållbara och cirkulära textilier (COM(2022) 141, kallad textilstrategin). Strategin presenterades som ett av kommissionens lagpaket inom den europeiska gröna given. Lagpaketet syftar till att få hållbara produkter att bli norm, främja cirkulära affärsmodeller och ge konsumenterna mer inflytande i och med den gröna omställningen. Enligt faktapromemoria 2021/22:FPM83 välkomnar regeringen textilstrategin och delar kommissionens problembild. Regeringen ser positivt på att flera åtgärder planeras för att minska miljö- och klimatpåverkan från textilier, bl.a. ett producentansvar för textilier. Regeringen beslutade att tillsätta en utredning om verksamheters kommunala avfall (dir. 2020:78). Betänkandet Äga avfall – en del av den cirkulära ekonomin (SOU 2021:24) har remitterats och bereds nu inom . Regeringen beslutade om propositionen Producentansvar och straffansvar för nedskräpning (prop. 2020/21:198). Lagförslaget innebar att bemyndigandet i om producentansvar ändras så att föreskrifter får meddelas för att införa system för utökat producentansvar för avfallshantering av engångsplastprodukter i samband med genomförandet av EU:s engångsplastdirektiv. biföll regeringens förslag (prop. 2020/21:198, bet. 2021/22:MJU4, rskr. 2021/22:3). Regeringen beslutade om att införa producentansvar för vissa tobaksvaror och filter, ballonger, våtservetter samt fiskeredskap. Förordningarna om producentansvar för vissa tobaksvaror och filter, ballonger och våtservetter trädde med vissa undantag i kraft . Förordningen om producentansvar för fiskeredskap träder i vissa delar i kraft och i övriga delar . Mot bakgrund av de åtgärder som vidtagits på området bedömer regeringen att tillkännagivandet ska kunna slutbehandlas . Syftet med den svenska miljöövervakningen, som samordnas av , är att dokumentera tillstånd och förändringar i miljön. Den nationella och regionala miljöövervakningen finansieras av anslaget 1:2 Miljöövervakning m.m. inom utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård. I budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 20) föreslår regeringen att anvisar ca 513 miljoner till anslaget. biföll regeringens förslag i denna del (prop. 2021/22:1 utg.omr. 20, bet. 2021/22:MJU1, rskr. 2021/22:109–111). Såväl den nationella som den regionala miljöövervakningen organiseras i programområden som i sin tur omfattar flera delprogram. Ett av programområdena som ansvarar för är hälsorelaterad miljöövervakning (HÄMI). Syftet med HÄMI är att långsiktigt övervaka miljöfaktorer som kan påverka människors hälsa. Övervakningen av miljöfaktorer görs genom att uppskatta människors exponering för hälsofarliga ämnen i den omgivande miljön, mäta exponering för miljögifter via markörer för dessa i människan samt utföra analyser som kopplar samman miljöexponering och hälsoeffekter. Den hälsorelaterade miljöövervakningen kan därigenom bl.a. ge möjlighet att visa på trender i människors exponering samt ge underlag för riskbedömning, regleringar och råd. Studier av sambandet mellan yttre miljöfaktorer och påverkan på människors exponering inleddes inom miljöövervakningen 1993. vid är på uppdrag av datavärd för data som samlas in inom nationell och regional hälsorelaterad miljöövervakning. Inom programmet HÄMI finns ett antal specificerade delprogram, bl.a. om metaller såsom bly, kadmium och kvicksilver och organiska ämnen såsom PCB, mjukgörare, flamskyddsmedel och PFAS i blod, urin och bröstmjölk. Ytterligare exempel på delprogram handlar om buller och luftföroreningar. Hälsorelaterad miljöövervakning pågår även på EU-nivå. påbörjades ett EU-gemensamt samarbetsprojekt, HBM4EU, för att skapa harmoniserade data och jämförbar information om människors exponering för kemikalier i . Syftet med samarbetet är att öka kunskapen om vilka hälsoeffekter exponeringen kan leda till och att förbättra riskbedömningen av kemikalier. beredskapsförsörjning av kritiska kemikalier Utskottet har tidigare uppmärksammat hur covid-19-pandemin tydliggjort sårbarheter i samhället. Tillgången till dricksvatten förutsätter en stadig tillgång till ett antal kemikalier som används i beredningsprocessen vid vattenverken. Vid svåra eller långvariga störningar i nationella och internationella varuflöden påverkas kemikalieförsörjningen och därmed även tillgången till rent vatten. Det är av synnerligen stor vikt att försörjningstryggheten av kritiska kemikalier säkerställs. Utskottet noterar att kartlagt sårbarheterna i dricksvattenförsörjningens kemikalieberoende. Enligt myndigheten präglas leveranskedjorna av stort importberoende och just-in-time-principen. Beredskapen är generellt låg och det finns inga stora lager av dricksvattenkemikalier att använda i händelse av brist. Utskottet ser positivt på att fått i uppdrag att kartlägga och analysera bl.a. tillgången till kemikalier som är nödvändiga för dricksvattenproduktion och avloppsvattenrening. Utskottet ser även positivt på att åtgärder vidtas på EU-gemensam nivå. Inte desto mindre bedömer utskottet att arbetet med att trygga tillgången på kritiska kemikalier bör prioriteras ytterligare. Utskottet anser att beredskapsförsörjning av kemikalier som används till rening av vatten och avlopp samt övrig livsmedelsproduktion behöver säkerställas, och att frågan ska tillskrivas mycket hög prioritet. Det är av grundläggande vikt att vi står förberedda och kan upprätthålla viktiga samhällsfunktioner även i tider av kris. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:2482 (SD) yrkande 17 och 2021/22:3433 (M) yrkande 14. Med det som anförts ovan avstyrks motion 2021/22:3488 (M). Echas förslag till förbud mot avsiktligt tillsatt mikroplast i kemiska produkter Förekomsten av svårnedbrytbara mikroplaster i naturen är ett allvarligt miljöproblem. Utskottet har därför sett med tillförsikt på beredningen av det förslag som Echa presenterade 2019 i fråga om att förbjuda avsiktligt tillsatt mikroplast i kemiska produkter. Utskottet tar särskilt fasta vid att Echa beräknar att ett sådant förbud skulle innebära att utsläppen av mikroplast till miljön skulle minska med ca . Utskottet har sedan förslaget presenterades uttryckt sin förhoppning om att regleringen ska komma till stånd . och kommittén för samhällsekonomisk analys SEAC antog sina respektive yttranden över förslaget 2020. Utskottet noterar att kommissionen ännu inte presenterat något förslag. När förslaget väl antas ska det behandlas av medlemsstaterna inom och därefter granskas av och rådet. Utskottet anser att det är av stor vikt att regeringen verkar för att Echas förslag genomförs utan onödig fördröjning. Detta bör tillkännage för regeringen. Med det som anförts ovan tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:3433 (M) yrkande 21 och 2021/22:3881 (KD) yrkande 46. Övriga åtgärder för att minska förekomsten av kemiska föroreningar i miljön Utskottet är väl medvetet om att arbetet med att minska förekomsten av kemiska föroreningar i miljön måste inkludera en bred palett av insatser. I likhet med motionärerna ser utskottet att såväl en ändamålsenlig reglering av producentansvaret för olika produktgrupper som åtgärder för att minimera frisättning av mikroplaster ska ingå i detta arbete. Vidare utgör miljöövervakningen ett centralt verktyg. Utskottet bedömer emellertid att det redan vidtas åtgärder på samtliga dessa områden. Utskottet noterar inte minst att kommissionen har lagt fram ett initiativ om åtgärder för att minska miljöförekomsten av mikroplast som oavsiktligt frigörs från däck, textilier och plastpellets. Utskottet påminner även att producentansvaret för läkemedel kommer att ses över i och med genomförandet av ändringarna i avfallsdirektivet. Med hänvisning till det arbete som redan pågår anser utskottet att motionerna 2021/22:1230 (S) yrkande 1, 2021/22:3433 (M) yrkande 5 och 2021/22:3982 (L) yrkande 24 till betydande utsträckning är att betrakta som tillgodosedda. Utskottet avstyrker således motionerna. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår de motionsyrkanden som beretts i förenklad ordning. Jämför särskilt yttrande 8 (M), 9 (SD), 10 (C) och 11 (KD). I motioner från allmänna motionstiden /22 har det väckts förslag om kemikaliepolitiska åtgärder som rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat tidigare . Detta har gjorts i betänkandena /19:MJU7 Kemikaliepolitik, 2019/20:MJU14 Kemikaliepolitik och 2020/21:MJU14 Kemikaliepolitik. Utskottet ser ingen anledning att nu återigen pröva de motionsyrkanden som tas upp i bilaga 3 och avstyrker därför förslagen. Föreskriftsbestämmelser om bekämpning av insektshärjning, punkt 2 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4508 av m.fl. (SD) yrkandena 1–3. Vi anser att det är olämpligt att flytta ansvar för skogsskydd från till andra myndigheter liksom att flytta bemyndiganden om insektshärjning från skogsvårdslagen till en annan lagstiftning. Vi anser att ska vara den myndighet som handlägger frågor som berör skogsskötsel och att skogsvårdslagen ska vara den lag som för skogsägare beskriver ramarna för skogsskötseln och föreskriver nödvändiga åtgärder för skogsskydd. Därför bör inte skogsvårdslagens bemyndigande att meddela föreskrifter om åtgärder mot insektshärjning och yngelhärdar flyttas till växtskyddslagen. I stället anser vi att det bemyndigande i fråga om insektshärjningar och yngelhärdar som berör skog och virke som har bör utvidgas till att omfatta även andra växtskadegörare än insekter, vilka kan leda till skador som sprids i landets skogar. bör vidare ges en starkare roll i detta sammanhang genom att skötseldirektiven för skyddade skogsområden ändras så att begränsning av skadegörare som kan spridas till kringliggande skogar alltid ska kunna begäras av , i likhet med tillkännagivande till regeringen tidigare under (prop. 2021/22:58, bet. 2021/22:MJU18, rskr. 2021/22:206–207). Utformningen av avgifter för offentlig kontroll enligt den nya växtskyddslagen, punkt 3 (S, V, MP) av (MP), (S), (S), (S), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: 2021/22:4575 av m.fl. (M). Vi påminner om att kostnader för offentlig kontroll som utförs enligt den nuvarande växtskyddslagen huvudsakligen finansieras genom avgifter, och i likhet med regeringen anser utskottet att offentlig kontroll även fortsättningsvis i huvudsak bör finansieras med avgifter. Utgångspunkten bör vara att den som ger anledning till kontrollen ska betala kontrollkostnaden. Vi anser att regeringens förslag till konstruktion av avgiftssättningen är väl avvägt. Vi noterar särskilt att principen om full kostnadstäckning ska tas i beaktande i avgiftssättningen. Vidare ska avgiftskonstruktionen innebära låga administrationskostnader samt vara lättbegriplig och förutsebar för betalare. Vi anser även att principerna för avgiftssättningen bör vara desamma oavsett om de aktuella avgifterna tas ut av statliga förvaltningsmyndigheter eller av organ med delegerade uppgifter eller fysiska personer som delegerats uppgifter. Med hänvisning till regeringens bedömningar i frågan anser vi att inte ska göra ett sådant tillkännagivande som motionärerna efterfrågar. Kemikalieinspektionens avgifter för tillsyn och prövning, punkt 4 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:2482 av m.fl. (SD) yrkandena 5, 12 och 13. Kemikalier utgör en del av vardagen. utsätter människan sig och naturen för kemikalier som är naturligt förekommande, extraherade från naturens processer eller industriellt framställda. Arbetet med att reglera kemikaliers användning måste bl.a. präglas av evidensbaserad forskning och stora säkerhetsmarginaler när det gäller människors hälsa. Förutom människors hälsa handlar det även om förtroendet för regelverk och myndigheter. Handläggningstider har varit ett problem. Åtgärder har vidtagits, vilket av allt att döma har förbättrat situationen. Ansträngningarna bör fortgå så att handläggningen av nya kemikalieansökningar förenklas ytterligare, och man bör i sammanhanget även kontinuerligt sträva efter att dämpa kostnaderna för svenska företag, i synnerhet småföretag. Därutöver bör regeringen se över kemikalielagstiftningen så att inte småföretag missgynnas i avgiftsfördelningen. Tillståndsprövning av växtskyddsmedel, punkt 5 (S, V, L, MP) av (MP), (S), (S), (S), (V), (S), (L) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: 2021/22:2765 av (M) och 2021/22:3437 av m.fl. (M) yrkande 33. Prövningen av godkännanden av verksamma ämnen respektive produkter styrs av EU:s förordning (1107/2009) om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden. Syftet med förordningen är att säkerställa en hög skyddsnivå för både människors och djurs hälsa och för miljön och skydda konkurrenskraften för jordbruket i gemenskapen. medger inte att enskilda medlemsländer prövar bekämpningsmedel med utgångspunkt i något annat än det som sägs i förordningen.