bet · H901SfU28 · 2022-06-08 00:00:00 — m.fl. (KD) anger i kommittémotion 2021/22:4685 yrkande 4 att det behövs en översyn av förutsättningarna för utvisning på grund av brott när det gäller flyktingar. Därutöver anges i yrkande 8 att brott mot blåljuspersonal tydligare bör framgå som kategori bland brott av viss karaktär som bör kunna leda till utvisning vid lägre straffvärden. Uppehållstillstånd för betänkandetid och skydd mot utvisning för brottsoffer I kommittémotion 2021/22:4676 av m.fl. (M) yrkande 12 begärs att avslår regeringens förslag i 7 kap. 4 § tredje stycket UtlL om att det i lag ska anges att det vid bedömningen av om ett uppehållstillstånd ska återkallas när ett tillståndsgrundande förhållande upphört särskilt ska beaktas om utlänningen eller utlänningens barn har utsatts för våld eller kränkningar i relationen. Motionärerna befarar att förslaget inte leder till minskad risk för att personer fortsatt far illa. I många fall torde det vara bättre för individen att återvända till hemlandet där det kan finnas familj, vänner och sociala och kulturella band, eftersom personen tillbringat större delen av sitt liv där. I kommittémotion 2021/22:3579 av m.fl. (C) yrkande 56 anges att betänketidens längd för offer för människohandel bör ses över för att säkerställa att brottsoffret får tillräcklig tid till återhämtning. I motion 2021/22:3202 av m.fl. (C) anges att fler funktioner måste ges mandat att identifiera brottsoffer för människohandel och ansöka om betänkandetid. I kommittémotion 2021/22:4681 av m.fl. (L) yrkande 5 anges att den som utsatts för hedersrelaterade brott i liksom familjemedlemmar måste kunna få fortsatt skydd genom uppehållstillstånd även när den ursprungliga grunden för uppehållstillstånd upphör i och med att gärningspersonen har utvisats. I kommittémotion 2021/22:4676 av m.fl. (M) yrkande 9 anges att regeringen bör återkomma med lagförslag om att en allmän domstols beslut om utvisning på grund av brott innebär att eventuella uppehålls- och arbetstillstånd som tidigare meddelats utlänningen ska förfalla. I yrkande 10 anges att det behövs en översyn av genomförandet när det gäller det EU-rättsliga regelverket för att öka möjligheterna att återkalla uppehållstillstånd. Enligt yrkande 11 bör allmän domstol underrätta när en utlänning döms för brott men inte utvisas på grund av brott. m.fl. (KD) anger i kommittémotion 2021/22:4685 yrkande 7 att det behövs en översyn av vilka möjligheter som skyddsgrundsdirektivet ger att återkalla ett uppehållstillstånd. Uppehållstillstånd på grund av anknytning efter brott mot en familjemedlem I kommittémotion 2021/22:4681 av m.fl. (L) yrkande 6 bör det förtydligas att den som har utvisats på grund av brott mot familjemedlemmar inte ska kunna återvända till på grund av anknytning till brottsoffren. Enligt kommittémotion 2021/22:4676 av m.fl. (M) yrkande 4 bör regeringen från det att lagen träder i kraft göra en utvärdering av hur vistelsetiden beaktas i domstolspraxis. I yrkande 8 anges att regeringen från det att lagen träder i kraft bör följa upp hur förslaget om att öka möjligheten att neka uppehållstillstånd påverkat och migrationsdomstolarnas bedömningar. har yttrat sig över propositionen och motionerna. Yttrandet har begränsats till frågor om utvisningsmen samt skyldighet för domstolar och åklagare att pröva frågan om utvisning. I yttrandet anför justitieutskottet bl.a. följande: Utskottet ser positivt på regeringens förslag om att det ska bli möjligt att utvisa utlänningar som begår brott i fler fall än . När det gäller frågan om utvisningsmen instämmer utskottet i att den nuvarande regleringen kan leda till stötande resultat. Även om fallen inte är många kan det inträffa att en utlänning som har fått strafflindring på grund av utvisningen inte kan utvisas. Det är därför en rimlig ordning att i stället beakta det men som utvisningen innebär för den enskilde när återreseförbudets längd bestäms. anser därmed att socialförsäkringsutskottet bör tillstyrka regeringens förslag om utvisningsmen. Vidare anger justitieutskottet: När det gäller obligatorisk prövning av frågan om utvisning anser utskottet i likhet med regeringen att en sådan skyldighet inte bör läggas på domstolarna. Det finns dock, som regeringen anför, skäl att utreda en möjlighet att införa ett ökat ansvar eller en skyldighet för åklagarna att yrka på utvisning vid hedersrelaterade brott och hatbrott. Eftersom regeringen i propositionen har angett att den avser att i ett annat sammanhang utreda om en sådan ordning bör införas saknas det dock enligt utskottet skäl att göra ett sådant tillkännagivande. anser således att socialförsäkringsutskottet bör avstyrka motionsyrkanden om obligatorisk prövning av utvisningsfrågan och en skyldighet för åklagare att yrka på utvisning på grund av brott vid hedersrelaterade brott och hatbrott. Utvisning på grund av brott Inledningsvis vill utskottet som tidigare påtala vikten av att utlänningar som kommer för att vistas eller bo i ska följa svensk lagstiftning. Kravet på laglydighet gäller lika för svenska och utländska medborgare, men svenska medborgare har till skillnad från utländska medborgare en ovillkorlig rätt att vistas här i landet. Om en utlänning gör sig skyldig till brott här kan samhället förutom med brottspåföljd reagera med ett beslut om att avlägsna personen från . har gett regeringen till känna att utvisning på grund av brott bör användas i fler fall (bet. 2018/19:SfU16, rskr. 2018/19:177). I betänkandet anförde utskottet bl.a. att det är viktigt att utvisningsfrågan bedöms på ett nyanserat sätt och att det finns proportion mellan brottet och de rättsverkningar som det får för den enskilde. Vidare angav utskottet att det framgår av kommentarerna till utlänningslagen att om en utlänning har begått ett mycket allvarligt brott behöver det inte slås fast att det finns risk för fortsatt brottslighet för att utvisning ska vara aktuellt, utan det är då brottets svårighetsgrad som avgör om utvisning kan komma i fråga. Utskottet anförde att som en allmän riktlinje har angetts att brottet normalt bör ha ett straffvärde av för att kunna leda till utvisning. Detta kan emellertid göra att en viss typ av allvarlig brottslighet, som exempelvis brott med hat- eller hedersmotiv, inte kommer i fråga för utvisning. Utskottet ansåg att regeringen skulle se över lagstiftningen och återkomma med förslag som möjliggör att utvisning av utlänningar som begår brott i ska kunna ske i fler fall än vad som är fallet . I den sakpolitiska överenskommelsen mellan Socialdemokraterna, anges bl.a. att reglerna om utvisning av icke svenska medborgare som döms för hedersrelaterade brott och hatbrott ska skärpas och att frågan om utvisning alltid ska prövas vid sådana brott. Mot denna bakgrund tillsatte regeringen en utredare som ska göra en översyn av regelverket om utvisning på grund av brott och lämna förslag på hur en skärpt reglering kan åstadkommas (dir. 2020:44). lämnades utredningsbetänkandet Utvisning på grund av brott – ett skärpt regelverk (SOU 2021:61) till regeringen. Utskottet noterar att den senaste större översynen av reglerna om utvisning på grund av brott gjordes 1994 (prop. 1993/94:159). De skärpningar som gjordes 1994 och efterföljande skärpningar inom straffrättens område har dock inte haft någon konstaterbar effekt på antalet utvisningsbeslut. Vid en jämförelse med , och kan det konstateras att det svenska regelverket och dess tillämpning i flera delar är mer återhållsamma. Vidare kan utskottet konstatera att det skett en omfattande samhällsutveckling. En alltmer globaliserad värld med ökad personrörlighet ställer helt andra krav på utlänningsrättens reglering. Brottsligheten har utvecklats och digitaliseringen har möjliggjort nya typer av brottsupplägg. Även brottsligheten inom ramen för kriminella nätverk har ökat. I likhet med regeringen anser utskottet att det är viktigt att reglerna om utvisning på grund av brott är ändamålsenliga och anpassade efter nuvarande förhållanden. Därutöver bör det svenska regelverket inte väsentligen avvika från dem i våra nordiska grannländer. Utskottet välkomnar därför regeringens förslag om att skärpa regelverket, som exempelvis sänkt straffvärdegräns, skärpt krav på etablering och förlängda återreseförbud. Utskottet ser också positivt på att det absoluta förbudet mot utvisning på grund av brott tas bort för de som kom hit som unga. Utskottet noterar att det nu gällande förbudet ger ett starkare skydd än vad som krävs enligt internationella åtaganden och saknar motsvarighet bland de nordiska grannländerna. Vidare kan utskottet konstatera att dödligt våld vid konflikter i den kriminella miljön ökat som medianåldern vid denna typ av brottslighet bland misstänkta och gärningspersoner har sjunkit. Utskottet anser i likhet med regeringen att det absoluta förbudet bör ersättas med vissa kvalificerade krav. När det gäller frågan om ett stärkt skydd mot återkallelse av uppehållstillstånd för den som utsatts för våld eller kränkningar i en nära relation noterar utskottet att det är möjligt att vid prövningen av ett återkallelseärende beakta att ett tillståndsgrundande förhållande har upphört främst på grund av våld eller andra allvarliga kränkningar (prop. 2005/06:72 s. 49). Detta har bekräftats av Migrationsöverdomstolen i ett vägledande avgörande (MIG 2013:5). I likhet med regeringen anser utskottet att det bör införas en uttrycklig reglering av detta i 7 kap 4 § tredje stycket UtlL. Utskottet, som anser att regeringens förslag med ett nytt kapitel om utvisning på grund av brott med ny struktur bidrar till större tydlighet, tillstyrker med det ovan anförda propositionen och avstyrker motion 2021/22:4644 (V) yrkande 1 om avslag på propositionen samt motion 2021/22:4676 (M) yrkande 12 om att avslå regeringens förslag om ändring av 7 kap. 4 § tredje stycket UtlL. Eftersom utskottet tillstyrker regeringens förslag om ett stärkt skydd mot återkallelse av uppehållstillstånd för den som utsatts för våld eller kränkningar i en nära relation finns det inte skäl för att göra ett tillkännagivande om detta. Motion 2021/22:4644 (V) yrkande 2 får anses tillgodosedd och avstyrks därmed. I propositionen lämnas förslag till omfattande förändringar av regelverket om utvisning på grund av brott i syfte att skärpa regelverket. Det saknas därför skäl för att rikta ett tillkännagivande till regeringen om att fler bör utvisas på grund av brott. Motionerna 2021/22:856 (M), 2021/22:3604 (M) 2021/22:2997 (SD) yrkande 1, 2021/22:662 (SD) och 2021/22:3884 (KD) yrkande 1 avstyrks därför. Allmänt om utvisning på grund av brott I ett par motioner anges att utlänningar som begår synnerligen grova brott bör utvisas även när det finns risk för att det skulle strida mot principen om non refoulement. Utskottet, som kan konstatera att är bundet av internationella åtaganden, ser inga skäl att göra en översyn av ordningen att hinder mot verkställighet kan beaktas redan i samband med prövningen av utvisning på grund av brott. Motionerna 2021/22:2527 (SD) yrkande 16 och 2021/22:2552 (SD) yrkande 12 avstyrks därmed. När det gäller att bekämpa hedersrelaterad brottslighet och hatbrott bör det säkerställas att den som har gjort sig skyldig till sådan brottslighet utvisas från i de fall det finns förutsättningar för det. Utskottet noterar att regeringens förslag innebär att hedersrelaterade brott och hatbrott i avsevärt större utsträckning än kommer att vara utvisningsgrundande. Straffvärdegränsen ska sänkas och brott av viss karaktär, däribland sådana brott som har haft ett heders- eller hatbrottsmotiv, ska i sig vara utvisningsgrundande även vid lägre straffvärden än . Därutöver ska ett heders- eller hatbrottsmotiv ses som ett tungt vägande skäl för utvisning vid avvägningen mot utlänningens anknytning till . Mot denna bakgrund finns enligt utskottet inte skäl för att göra ett tillkännagivande om utvisning vid hedersrelaterade brott. Motionerna 2021/22:2562 (SD) yrkandena 13 och 31, 2021/22:4681 (L) yrkande 2 samt 2021/22:3974 (L) yrkande 74 avstyrks därmed. Inte heller finner utskottet skäl för att göra ett tillkännagivande om en utvärdering av regeringens förslag om att öka möjligheterna att återkalla ett uppehållstillstånd på grund av brott. Motion 2021/22:4685 (KD) yrkande 6 avstyrks därmed. Utskottet är inte heller berett att ställa sig bakom ett tillkännagivande om straffbarhet när en dömd person uteblir från anmälningsplikten. Motion 2021/22:313 (SD) yrkande 2 avstyrks därför. Mot bakgrund av att regeringen föreslår att kravet på synnerliga skäl för att kunna utvisas på grund av brott efter vistelse i tas bort är motionerna 2021/22:4189 (KD) yrkande 33 och 2021/22:4214 (KD) yrkande 42 tillgodosedda och avstyrks. Vad gäller frågan om återtagandeavtal har tillkännagett för regeringen att fler avtal om återtagande bör ingås (bet. 2021/22:SfU16, rskr. 2021/22:196). Utskottet kan också konstatera att det i EU:s viseringskodex 2019/1155 finns ett nytt verktyg som möjliggör striktare viseringsregimer gentemot tredjeländer som inte samarbetar om återtagande av egna medborgare. Inom EU finns en arbetsgrupp där medlemsstaterna kan utbyta information om vad som varit framgångsrikt när det gäller återtagande i förhållande till vissa mottagarländer som inte samarbetar. återvändandesambandsmän som underlättar återvändandearbetet och fungerar som en länk mellan svenska myndigheter och myndigheterna i mottagarlandet. EU:s gräns- och kustbevakningsmyndighet arbetar operativt med återvändande genom att samordna och finansiera s.k. Joint Return Operations för att verkställa avlägsnanden. Utskottet ser med det anförda inte skäl för att göra ett tillkännagivande med anledning av motionerna 2021/22:4214 (KD) yrkande 34 och 2021/22:3974 (L) yrkande 75 om åtgärder för att kunna verkställa beslut om utvisning på grund av brott. Regeringen föreslår att i de fall det inte kan konstateras någon risk för fortsatt brottslighet ska det krävas att brottet är av visst allvar för att utvisning ska få ske och att brottets allvar även i fortsättningen ska knytas till brottets straffvärde. Utskottet anser att regeringens förslag om att sänka den s.k. straffvärdegränsen från till sex månaders fängelse är väl avvägt. Exempelvis ska ett misshandelsbrott som inte når upp till ett straffvärde om ett års fängelse, men som ändå är allvarligt, kunna leda till utvisning också i de fall det inte finns en återfallsrisk. Dessutom kommer flera av sexualbrotten i större utsträckning än att vara utvisningsgrundande. Detsamma gäller vissa andra typer av brott som utgör allvarliga ingrepp i en annan människas frihet eller frid, såsom vissa fall av äktenskapstvång och barnäktenskapsbrott. Straffvärdesänkningen medför också att brott med heders- eller hatbrottsmotiv i större utsträckning blir utvisningsgrundande. Utskottet noterar också att straffvärdegränsen inte ska vara absolut utan ska kunna underskridas när brottets karaktär ger skäl till det. Utskottet avstyrker med det ovan anförda motionerna 2021/22:4676 (M) yrkande 1, 2021/22:4031 (M) yrkande 9, 2021/22:4033 (M) yrkande 21, 2021/22:3785 (M) yrkande 2, 2021/22:3786 (M) yrkande 12, 2021/22:3787 (M) yrkande 15, 2021/22:3842 (M) yrkande 35 och 2021/22:3048 (M) yrkande 5 om att ett straffvärde på fängelse som huvudregel ska leda till utvisning på grund av brott även om det inte finns en återfallsrisk. I ett par motioner anges att alla brott med ett straffvärde på minst sex månaders fängelse som huvudregel ska leda till utvisning. Utskottet anser att yrkandena genom regeringens förslag får anses tillgodosedda och avstyrker därmed motionerna 2021/22:3065 (M) yrkande 1 och 2021/22:2527 (SD) yrkande 14. Anknytning vid utvisning på grund av brott I några motioner anges att mindre hänsyn alternativt ingen hänsyn ska tas till utlänningens anknytning vid prövningen av utvisning på grund av brott. Utskottet noterar att regelverket om hänsyn till en utlännings anknytning när det gäller prövningen av om utlänningen ska utvisas skärps genom regeringens förslag. Domstolen ska särskilt beakta utlänningens etablering i det svenska samhället. Skyddet mot utvisning ska förbehållas de fall då utlänningen i nämnvärd utsträckning har etablerat sig i det svenska samhället genom t.ex. arbete, boende och språkkunskaper eller har starka familjeband hit. Enligt regeringens förslag ska vistelsetiden inte ges samma självständiga betydelse som tidigare utan beaktas inom ramen för bedömningen av utlänningens etablering i det svenska samhället. Större vikt ska läggas vid de faktiska band som uppkommit under utlänningens vistelsetid i landet. Utskottet noterar vidare att kravet på synnerliga skäl för utvisning av den som vistats i tas bort. Utskottet, som konstaterar att är bundet av internationell rätt i detta avseende, anser att regeringens förslag om i vilken utsträckning som hänsyn ska tas till anknytning är väl avvägt. Det finns därför enligt utskottet inte skäl för av göra ett tillkännagivande med anledning av motionerna 2021/22:4676 (M) yrkande 3, 2021/22:3787 (M) yrkande 14, 2021/22:3842 (M) yrkande 36, 2021/22:3065 (M) yrkande 2, 2021/22:4034 (M) yrkande 2, 2021/22:4667 (SD) yrkande 1, 2021/22:2527 (SD) yrkande 15, 2021/22:384 (SD) och 2021/22:4681 (L) yrkande 4. Motionerna avstyrks därmed. När det gäller risken för fortsatt brottslighet som ett skäl för utvisning föreslår regeringen att detta ska bedömas på samma sätt som . Enligt utskottets mening bör dock återfallsbrottslighet i högre utsträckning än leda till utvisning och den som återfaller i brott ska lättare kunna utvisas. Regelverket behöver därför ses över i detta syfte och inspiration hämtas från de nordiska grannländernas regelverk. Regeringen bör återkomma med lagförslag i syfte att den som återfaller i brott lättare ska kunna utvisas än den som är förstagångsförbrytare. Detta bör med anledning av motion 2021/22:4681 (L) yrkande 3 ge regeringen tillkänna. Obligatorisk prövning av utvisning på grund av brott Hedersrelaterat våld och förtryck utgör ett allvarligt samhällsproblem. De värderingar som ligger bakom denna typ av handlingar liksom hatbrott strider mot den grundläggande principen om alla människors lika värde och den enskilda människans frihet och värdighet. Den som har gjort sig skyldig till hedersrelaterad brottslighet eller hatbrott ska utvisas från i de fall det finns förutsättningar för det. Regeringen bör möjligt återkomma med förslag som innebär att domstolen alltid ska pröva frågan om utvisning vid hedersrelaterade brott och hatbrott. Vidare ska åklagare alltid yrka på utvisning på grund av brott när de allmänna förutsättningarna enligt lagstiftningen är uppfyllda. Åklagare bör därutöver regelmässigt undersöka förekomsten av eventuella utländska brottmålsdomar. En utländsk dom kan utgöra ett underlag vid bedömningen av bl.a. återfallsrisken vid prövningen av frågan om utvisning på grund av brott. Detta bör ge regeringen tillkänna. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2021/22:4676 (M) yrkandena 2, 6 och 7 samt 2021/22:3842 (M) yrkande 38 och tillstyrker delvis motionerna 2021/22:4667 (SD) yrkande 4, 2021/22:2527 (SD) yrkande 13, 2021/22:2561 (SD) yrkande 15, 2021/22:4685 (KD) yrkande 5 och 2021/22:4681 (L) yrkande 1. gör domstolen redan i samband med beslutet om utvisning en bedömning av om beslutet kan verkställas. Eftersom förhållandena i hemlandet kan ändras och det kan vara svårt att överblicka om det kommer att finnas ett hinder för verkställighet när straffet avtjänats bör bedömningen av verkställighetshinder i stället göras i nära anslutning till att straffet avtjänats. Detta bör ge regeringen tillkänna. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2021/22:4676 (M) yrkande 5, 2021/22:3842 (M) yrkande 37, 2021/22:3065 (M) yrkande 3, 2021/22:3785 (M) yrkande 3 och 2021/22:4667 (SD) yrkande 2 och tillstyrker delvis motionerna 2021/22:3048 (M) yrkande 6 och 2021/22:4685 (KD) yrkande 2. I ett par motioner tas frågan om möjligheten att inhibera ett beslut om utvisning på grund av brott upp som ett alternativ till att bevilja ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för det fall det finns ett icke bestående verkställighetshinder. Utskottet noterar i detta sammanhang att regeringen i en ny lag om särskild kontroll av vissa utlänningar föreslår att utvisningen som huvudregel inhiberas om det finns verkställighetshinder. Om det finns särskilda skäl ska utlänningen dock i stället få beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Ett sådant uppehållstillstånd ska gälla i högst (prop. 2021/22:131). Utskottet anser att det finns skäl för en översyn av möjligheten att inhibera verkställigheten i stället för att bevilja ett tidsbegränsat uppehållstillstånd även när det gäller utvisning på grund av brott. Regeringen bör därför återkomma till med förslag om inhibition vid icke bestående verkställighetshinder så att utvisningen kan verkställas så snart det inte längre finns hinder mot verkställigheten. Detta bör ge regeringen tillkänna. Utskottet tillstyrker därför motion 2021/22:4676 (M) yrkande 13 och tillstyrker delvis motionerna 2021/22:4685 (KD) yrkande 1 och 2021/22:4189 (KD) yrkande 32. Återreseförbudets längd och straff för olovlig vistelse Enligt den praxis som utvecklats bestäms längden på ett tidsbegränsat återreseförbud som regel med utgångspunkt i brottslighetens straffvärde, vanligen till när straffvärdet understiger , till när straffvärdet överstiger två men inte och till när straffvärdet överstiger fem men inte . Om brottslighetens straffvärde överstiger fängelse brukar återreseförbudet normalt inte tidsbegränsas. Utskottet välkomnar att regeringen föreslår längre återreseförbud och en stramare bedömning av utlänningens anknytning till . Enligt regeringens förslag ska återreseförbudet normalt bestämmas till om brottslighetens straffvärde motsvarar fängelse i mindre än . Motsvarar det fängelse men inte ska återreseförbudet normalt bestämmas till . Vid högre straffvärden ska återreseförbudet normalt inte tidsbegränsas. Utskottet anser dock att regeringens förslag till skärpningar av regelverket för återreseförbud inte är tillräckliga. Regeringen bör därför återkomma med förslag om att tiden för återreseförbud efter utvisning på grund av brott bör förlängas ytterligare samt att en utlänning som har begått allvarliga brott som t.ex. mord eller våldtäkt alltid ska utvisas och meddelas ett återreseförbud på livstid. När det gäller straff för olovlig vistelse noterar utskottet att en utlänning som uppsåtligen uppehåller sig i fastän han eller hon enligt ett verkställt beslut om utvisning på grund av brott inte har rätt att återvända hit kan dömas till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter. Utskottet anser emellertid att det är angeläget att den som begår brott och utvisas på grund av brottet inte återvänder till i strid med återreseförbudet. Straffen vid olovlig vistelse medan ett återreseförbud på grund av brott gäller bör således skärpas. Straffminimum bör höjas till fängelse . Det anförda bör ge regeringen tillkänna. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:3787 (M) yrkandena 16 och 17, 2021/22:3842 (M) yrkandena 39 och 40 och 2021/22:2527 (SD) yrkande 18. Utvisning på grund av brott för EU-medborgare och skyddsbehövande Utskottet noterar att kraven för utvisning av EES-medborgare har införts som en följd av rörlighetsdirektivet. Reglerna återger de centrala krav som följer av direktivet. En EES-medborgare får utvisas på grund av brott endast om det sker av hänsyn till allmän ordning och säkerhet. Utskottet gör i likhet med regeringen bedömningen att det inte finns något utrymme att skärpa regelverket. När det gäller alternativt skyddsbehövande omfattas inte de av bestämmelserna till skydd för flyktingar. För alternativt skyddsbehövande gäller de grundläggande och allmänna bestämmelserna om utvisning på grund av brott. Det bör dock noteras att det för alternativt skyddsbehövande kan tänkas att det finns ett hinder mot verkställighet av en utvisning på grund av brott.