bet · H901JuU23 · 2022-04-12 00:00:00 — Den som begår en gärning som avses i 1 § och är grovt oaktsam beträffande omständigheten att den andra personen inte deltar frivilligt, döms för oaktsam våldtäkt till fängelse i högst . Om gärningen med hänsyn till omständigheterna är mindre allvarlig, ska det inte dömas till ansvar (6 kap. 1 a §). I 2 § föreskrivs att den som genomför en annan sexuell handling än som avses i 1 § med en person som inte deltar frivilligt, döms för sexuellt övergrepp till fängelse i högst . Vid bedömningen av om ett deltagande är frivilligt eller inte tillämpas 1 § första stycket andra och tredje meningarna. Är brottet att anse som grovt, döms för grovt sexuellt övergrepp till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningsmannen har använt våld eller hot som varit av särskilt allvarlig art eller om fler än en förgripit sig på offret eller på annat sätt deltagit i övergreppet eller om gärningsmannen med hänsyn till tillvägagångssättet eller offrets låga ålder eller annars visat särskild hänsynslöshet eller råhet. Enligt 3 § döms den som begår en gärning som avses i 2 § och är grovt oaktsam beträffande omständigheten att den andra personen inte deltar frivilligt för oaktsamt sexuellt övergrepp till fängelse i högst . Om gärningen med hänsyn till omständigheterna är mindre allvarlig, ska det inte dömas till ansvar. Barn, framför allt de som är , har ett starkare rättsskydd än vuxna genom särskilda bestämmelser i 6 kap. om sexualbrott mot barn. Ett barn kan aldrig samtycka till att delta i en sexuell handling. I 4 § anges att den som, med ett barn , genomför ett samlag eller en annan sexuell handling som med hänsyn till kränkningens allvar är jämförlig med samlag, döms för våldtäkt mot barn till fängelse i lägst två och högst . Detsamma gäller enligt andra stycket den som begår en gärning som avses i första stycket mot ett barn som fyllt femton men inte och som är avkomling till gärningsmannen eller står under fostran av eller har ett liknande förhållande till gärningsmannen, eller för vars vård eller tillsyn gärningsmannen ska svara på grund av en myndighets beslut. Är brott som avses i första eller andra stycket att anse som grovt, döms för grov våldtäkt mot barn till fängelse i lägst fem och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningsmannen har använt våld eller hot om brottslig gärning eller om fler än en förgripit sig på barnet eller på annat sätt deltagit i övergreppet eller om gärningsmannen med hänsyn till tillvägagångssättet eller barnets låga ålder eller annars visat särskild hänsynslöshet eller råhet. Är ett brott som avses i 4 § första eller andra stycket med hänsyn till omständigheterna vid brottet att anse som mindre grovt, döms enligt 5 § för sexuellt utnyttjande av barn till fängelse i högst . Den som, med ett barn eller med ett barn som fyllt femton men inte och som gärningsmannen står i ett sådant förhållande till som avses i 4 § andra stycket, genomför en annan sexuell handling än som avses i 4 och 5 §§, döms enligt 6 § för sexuellt övergrepp mot barn till fängelse i högst . Är brottet grovt, döms för grovt sexuellt övergrepp mot barn till fängelse i lägst ett och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningsmannen är närstående till barnet eller i övrigt utnyttjat sin ställning eller missbrukat ett särskilt förtroende eller om fler än en förgripit sig på barnet eller på annat sätt deltagit i övergreppet eller om brottet med hänsyn till tillvägagångssättet eller barnets låga ålder eller annars inneburit ett hänsynslöst utnyttjande av barnet. Den som, i annat fall än som avses förut i kapitlet, har samlag med eget barn eller dess avkomling, döms för samlag med avkomling till fängelse i högst . Den som, i annat fall än som avses förut i kapitlet, har samlag med sitt helsyskon, döms för samlag med syskon till fängelse i högst . Det gäller dock inte den som förmåtts till gärningen genom olaga tvång eller på annat otillbörligt sätt (6 kap. 7 §). Den som främjar eller utnyttjar att ett barn utför eller medverkar i sexuell posering, döms för utnyttjande av barn för sexuell posering till böter eller fängelse i högst . Detsamma gäller den som begår en sådan gärning mot ett barn som fyllt femton men inte , om poseringen är ägnad att skada barnets hälsa eller utveckling. Är brottet grovt, döms för grovt utnyttjande av barn för sexuell posering till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om brottet avsett en verksamhet som bedrivits i större omfattning, medfört betydande eller inneburit ett hänsynslöst utnyttjande av barnet (6 kap. 8 §). I 9 § framgår att den som, i annat fall än som avses i kapitlet, förmår ett barn som inte fyllt att mot ersättning företa eller tåla en sexuell handling, döms för utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling till fängelse i högst . Av 6 kap. 10 § första stycket framgår att den som, i annat fall än som avses i kapitlet, sexuellt berör ett barn eller förmår barnet att företa eller medverka i någon handling med sexuell innebörd, döms för sexuellt ofredande till böter eller fängelse i högst . I andra stycket i paragrafen föreskrivs att detsamma gäller den som blottar sig för någon annan på ett sätt som är ägnat att väcka obehag eller annars genom ord eller handlande ofredar en person på ett sätt som är ägnat att kränka personens sexuella integritet. I 11 § anges att den som, i annat fall än som avses kapitlet, skaffar sig en tillfällig sexuell förbindelse mot ersättning, döms för köp av sexuell tjänst till böter eller fängelse i högst . Slutligen är det straffbart att främja eller på ett otillbörligt sätt ekonomiskt utnyttja att en person har tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning. I sådant fall döms för koppleri till fängelse i högst . Straffbestämmelsen om koppleri innehåller även straffbestämmelser om lägenhetsupplåtares ansvar i vissa fall när lägenheten används för tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning. Är ett koppleribrott att anse som grovt, döms för grovt koppleri till fängelse i lägst två och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om brottet avsett en verksamhet som bedrivits i större omfattning, medfört betydande eller inneburit ett hänsynslöst utnyttjande av annan. I 13 § föreskrivs att även den som inte haft uppsåt till men varit oaktsam till att personen i fråga inte har uppnått en viss ålder, ska dömas till ansvar för brott som är föreskrivet för en gärning som begås mot någon som är eller alternativt fyllt femton men inte . En ny sexualbrottslagstiftning byggd på frivillighet trädde lagändringarna i kraft som innebar att gränsen för straffbar gärning numera går vid om deltagandet i en sexuell aktivitet är frivilligt eller inte (prop. 2017/18:177, bet. 2017/18:JuU29, rskr. 2017/18:302). Det ska inte längre krävas att gärningsmannen har använt sig av våld eller hot, eller utnyttjat offrets särskilt utsatta situation, för att kunna dömas för t.ex. våldtäkt. Lagändringarna innebar vidare bl.a. följande: • Det infördes ett särskilt oaktsamhetsansvar för vissa allvarliga sexualbrott. • Minimistraffet för grov våldtäkt och grov våldtäkt mot barn höjdes från fängelse till fängelse . • Vid bedömningen av om bl.a. ett våldtäktsbrott är grovt ska det särskilt beaktas om gärningsmannen med hänsyn till offrets låga ålder visat särskild hänsynslöshet eller råhet. • Det straffrättsliga skyddet vid sexualbrott mot barn stärktes vid oaktsamhet hos gärningsmannen i fråga om barnets ålder. Brå har i en rapport (2020:6) följt upp tillämpningen av de nya lagreglerna. Brå framhåller att det är en tidig uppföljning som inte kan ge en slutgiltig bild, men konstaterar ändå att anmälningarna om våldtäkt har blivit fler sedan lagändringarna men att ökningen inte är större än . Brå skriver vidare att det mest tydliga resultatet som framträder i uppföljningen är att antalet åtal och fällande domar för våldtäkt har ökat markant sedan lagändringen. Antalet fällande domar ökade från 190 domar 2017 till 333 domar 2019, en ökning . Enligt Brå tyder det på att lagändringarna påverkat antalet lagföringar i betydligt större utsträckning än vad många trodde. I ett svar på en skriftlig fråga om hur han avser att agera för att sexualbrottslingar inte ska komma undan rättmätiga straff genom att hävda att de lider av sexsomni anförde justitie- och migrationsministern bl.a. följande (fr. 2021/22:25): I brottmål är det åklagaren som måste bevisa att den som är åtalad för ett brott är skyldig till det. och särskilt dess utvecklingscentrum är medvetna om förekomsten av invändningen om sexsomni. tog man fram en rapport om somnambulism som inkluderar sexsomni. Det pågår ett arbete inom myndigheten med att uppdatera rapporten och därigenom även utveckla stödet för åklagarna i landet när invändningen om sexsomni uppstår. uppdaterar också vägledningar och styrdokument och ska ta fram ett metodstöd för sexualbrott. Utvecklingscentrum har vidare uppmanat åklagare som arbetar med sexualbrott runtom i landet att återkoppla till utvecklingscentrum för att bl.a. se om frekvensen av invändningen ökar och kunna utveckla hanterandet av problematiken. redovisade sexualbrottsutredning betänkandet Ett förstärkt skydd mot sexuella kränkningar (SOU 2021:43). Utredningen föreslår bl.a. att straffskalorna för ett flertal sexualbrott ska skärpas enligt följande. • Minimistraffet för våldtäkt höjs från fängelse till fängelse medan minimistraffet för våldtäkt som är mindre grov höjs från fängelseminimum till fängelse . • Minimistraffet för sexuellt övergrepp höjs från fängelseminimum till fängelse och en särskild straffskala – fängelse i högst – införs för sexuellt övergrepp som är mindre grovt. • Minimistraffet för grovt sexuellt övergrepp höjs från fängelse till fängelse . • Minimistraffet för våldtäkt mot barn höjs från fängelse till fängelse . • Minimistraffet för sexuellt övergrepp mot barn höjs från fängelseminimum till fängelse och en särskild straffskala – fängelse i högst – införs för sexuellt övergrepp mot barn som är mindre grovt. • Minimistraffet för grovt sexuellt övergrepp mot barn höjs från fängelse till fängelse och . • Böter utmönstras ur straffskalan för utnyttjande av barn för sexuell posering. • Böter utmönstras ur straffskalan för köp av sexuell tjänst. • Minimistraffet för utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling höjs från fängelseminimum till fängelse och en särskild straffskala – fängelse i högst – införs för utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling, mindre grovt brott. • Samtliga fall av sexuella ofredanden mot barn ska bedömas som sexuellt ofredande mot barn och straffskalan ska vara fängelse i högst . För grovt sexuellt ofredande och grovt sexuellt ofredande mot barn införs en särskild straffskala på fängelse i lägst och högst . Övriga straffskalor föreslås inte bli ändrade. Vidare föreslås en ny straffbestämmelse om grovt sexuellt ofredande, med ett straff om fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningsmannen med hänsyn till offrets låga ålder eller att fler än en deltagit i övergreppet eller annars visat särskild hänsynslöshet. Även sexuellt ofredande mot barn och grovt sexuellt ofredande mot barn föreslås införas som brott. Straffskalan för brott av normalgraden ska vara fängelse i högst . För grovt brott föreslås en straffskala på fängelse i lägst och högst . För att stärka skyddet för allvarliga sexuella kränkningar som begås på distans, t.ex. över internet, föreslår utredningen att bestämmelserna om våldtäkt och sexuellt övergrepp och motsvarande brott mot barn ska utvidgas. Utredningen finner i denna del att det inte bör ha någon betydelse vem som utför den sexuella handlingen, att det bör vara graden av kränkning som avgör rubriceringen och att det inte bör krävas närvaro i realtid för straffansvar. Brottets fullbordan bör inte förutsätta att övergreppet dokumenterats. Utredningen har också analyserat bestämmelsen om utnyttjande av barn för sexuell posering. Det föreslås att bestämmelsen ska utvidgas så att även ageranden där barnet varit helt passivt och försatts i en sexuell pose av gärningsmannen eller någon annan omfattas. överlämnade regeringen en lagrådsremiss med förslag som huvudsakligen överensstämmer med betänkandet. Lagändringarna föreslås träda i kraft . En proposition är aviserad att lämnas . Barns skydd mot sexuella kränkningar samt vissa frågor om brott mot kvinnor och äldre beslutade regeringen att ge en särskild utredare ges i uppdrag att se över det straffrättsliga skyddet mot sexuella kränkningar av barn. • se över det straffrättsliga skyddet mot sexuella kränkningar av barn i åldern 15–, särskilt i förhållande till utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling, • se över regelverket om utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling, köp av sexuell tjänst och koppleri i fråga om prostitution genom användande av internetbaserade verktyg, i synnerhet när det gäller minderåriga och så kallad sugardejtning, • utvärdera hur straffansvaret för oaktsamhet avseende ålder vid sexuella kränkningar fungerar. Uppdraget ska redovisas (dir. 2022:7). Skärpta straff för sexualbrott Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om skärpta straff för sexualbrott. motionsbetänkande om straffrättsliga frågor konstaterade utskottet att det hade gett till känna att straffen för sexualbrott borde skärpas, både på ett mer generellt plan och gällande vissa specifikt utpekade sexualbrott och att straffen för sexualbrott framstått som förhållandevis låga jämfört med andra brott. Utskottet konstaterade även att regeringen hade gett en utredare i uppdrag att se över straffskalorna för sexualbrott men att det var viktigt att detta bl.a. skulle leda fram till ett höjt minimistraff för våldtäkt i enlighet med tidigare tillkännagivande. Enligt utskottet fanns det därför anledning för att åter rikta ett tillkännagivande till regeringen om att den skyndsamt skulle återkomma med ett lagförslag om att höja minimistraffet för våldtäkt från till . Vad gällde motioner om en allmän översyn av straffskalorna för sexualbrott fanns det bl.a. mot bakgrund av den tillsatta utredningen inte anledning att då vidta någon åtgärd enligt utskottet. följde utskottets förslag (2019/20:JuU26 s. 31 f. rskr. 2019/20:258). Även i förra årets motionsbetänkande med samma namn behandlades yrkanden med samma innebörd. Utskottet anförde då följande: Som framgår av redogörelsen ovan har riktat flera tillkännagivanden till regeringen om att straffen för sexualbrott bör skärpas, både på ett generellt plan och gällande vissa specifika sexualbrott, bl.a. våldtäkt. Vidare framgår det att en utredning har tillsatts med uppdrag att se över dessa frågor, vilket utskottet välkomnar. Då det är angeläget att detta arbete verkligen leder till dels ett höjt minimistraff för våldtäkt i enlighet med tidigare tillkännagivanden, dels att straffen även för övriga sexualbrott höjs för att bättre spegla allvaret i dessa brott, finner utskottet att det åter finns skäl för att rikta tillkännagivanden till regeringen om att återkomma till med sådana lagförslag. Utskottet tillstyrkte de aktuella motionerna och ställde sig bakom förslaget (bet. 2020/21:JuU24 s. 30 f., rskr. 2020/21:344). motionsbetänkande om straffrättsliga frågor behandlades motionsyrkanden om att införa en ny straffbestämmelse om grovt sexuellt ofredande. Utskottet konstaterade att bestämmelsen om sexuellt ofredande var föremål för en översyn där det ingick att överväga om ett grovt brott borde införas, men då det var viktigt att arbetet ledde till ett lagförslag i frågan fann utskottet att det fanns skäl för att rikta ett tillkännagivande till regeringen i frågan. följde utskottets förslag (bet. 2020/21:JuU24 s. 30 f., rskr. 2020/21:344). Utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling Utskottet har behandlat motioner om skärpt straff för utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling . beslutade (då brottsrubriceringen var köp av sexuell handling av barn) bl.a. om ett tillkännagivande om vikten av att en översyn av straffskalan i syfte att säkerställa ett starkt straffrättsligt skydd mot köp av sexuell handling av barn (bet. 2014/15:JuU14, rskr. 2014/15:138). beslutade om ett tillkännagivande om att straffskalan för köp av sexuell handling av barn borde skärpas, dels genom att minimistraffet höjs från böter till fängelse i lägst , dels genom att maximistraffet höjs från fängelse till fängelse (bet. 2017/18:JuU29, rskr. 2017/18:302). Liknande motionsyrkanden behandlades vid beredningen av propositionen Straffrättsliga åtgärder mot utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling, då även brottsrubriceringen ändrades. Utskottet anförde då följande: Vad sedan gäller frågan om straffskalan för brottet beslutade om ett tillkännagivande om att regeringen skulle återkomma till med ett förslag som innebar en höjning av straffminimum till sex månaders fängelse, eftersom utskottet ansåg att ett straffminimum inte i tillräcklig mån markerar det oacceptabla i att köpa sexuella handlingar av barn. Regeringen har således haft god tid på sig att ta fram ett lagförslag med ett straffminimum i enlighet med tillkännagivandet. Att regeringen först nu avser att ge en utredare i uppdrag att bl.a. se över de frågor som aktualiseras till följd av tillkännagivande är beklagligt. Mot denna bakgrund, anser utskottet, som vidhåller vad som anfördes i samband med det tidigare tillkännagivandet, att bör göra ett nytt tillkännagivande om att regeringen skyndsamt bör återkomma med ett lagförslag som innebär att ett minimistraff om sex månaders fängelse införs för brottet. följde utskottets förslag (prop. 2018/19:157, bet. 2019/20:JuU7, rskr. 2019/20:36). motionsbetänkande om straffrättsliga frågor avstyrktes liknande yrkanden med hänvisning till den utredning som redogörs för ovan (bet. 2020/21:JuU24 s. 30 f., rskr. 2020/21:344). Som framgår ovan har utskottet tillkännagett för regeringen att straffen för sexualbrott bör skärpas, både på ett mer generellt plan och gällande vissa specifikt utpekade sexualbrott. Utskottet har därvid anfört att straffen för sexualbrott, trots de straffskärpningar som gjorts, framstår som förhållandevis låga jämfört med andra brott. Utskottet vidhåller den uppfattningen och välkomnar därför att sexualbrottsutredning i sitt betänkande föreslår en rad straffskärpningar för sexualbrott. Enligt utskottet kan de föreslagna straffskärpningarna emellertid inte i tillräcklig grad anses motsvara graden av som dessa gärningar innebär. Det finns därför skäl att ytterligare se över straffskalorna för sexualbrott i syfte att höja straffen. Det bör därvid övervägas om sexualbrotten, i enlighet med principen om proportionalitet och ekvivalens, har för låga straffvärden jämfört med andra typer av brott. bör därför ge till känna för regeringen att den ska tillsätta en ny utredning som tar detta i beaktande. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:2527 (SD) yrkande 25 och 2021/22 (SD) yrkande 10 i denna del och tillstyrker delvis motionerna 2021/22:3666 (C) yrkande 90 och 2021/22:3579 (C) yrkande 46. När det särskilt gäller motioner om höjt straff för våldtäkt konstaterar utskottet att har tillkännagett att minimistraffet för brottet ska höjas, men att genomförandet av en sådan straffhöjning trots det har dröjt. Även om mycket talar för att ett lagförslag i frågan snart kommer att överlämnas till finns det, för att säkerställa att så sker, ändå anledning för att tillkännage för regeringen att den ska överlämna ett förslag om skärpt minimistraff för våldtäkt av normalgraden, från två till fängelse. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:159 (M), 2021/22:3787 (M) yrkande 1, 2021/22:3973 (L) yrkande 1, 2021/22:4034 (M) yrkande 1 och 2021/22:4189 (KD) yrkande 19. Utskottet anser vidare att det är angeläget att arbetet med att införa en ny brottsrubricering i form av grovt sexuellt ofredande leder till ett lagförslag. Trots utredningens förslag i frågan anser utskottet därför att bör tillkännage detta för regeringen. Utskottet ställer sig därmed bakom motionerna 2021/22:3579 (C) yrkande 47, 2021/22:3666 (C) yrkande 91, 2021/22:3787 yrkande 4 och 2021/22:3973 (L) yrkande 2. I fråga om motioner om starkt straffrättsligt skydd mot sexualbrott mot barn föreslår samma utredning flera förslag som syftar till att stärka detta skydd, innefattande flera straffhöjningar. Vidare ska den tillsatta utredning som redogörs för ovan se över flera av de frågor som de aktuella motionerna avser. Utskottet välkomnar förslagen och emotser att regeringen ska återkomma med lagförslag i dessa delar. I väntan på detta avstyrker utskottet motionerna 2021/22:2047 (M), 2021/22:3129 (M) yrkande 1, 2021/22:3218 (C) yrkandena 19, 30 och 35, 2021/22:3387 (L) yrkande 3, 2021/22:3489 (M), 2021/22:3495 (M), 2021/22:3579 (C) yrkande 50, 2021/22:3634 (M) yrkandena 1 och 2, 2021/22:3666 (C) yrkande 93. Även motionerna 2021/22:2904 (M) och 2021/22:3218 (C) yrkande 31 om sexualbrott på nätet avstyrks. Vad särskilt gäller motioner om skärpt minimistraff för utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling anser dock utskottet att det är angeläget att sexualbrottsutredningens förslag i denna del verkligen leder till ett lagförslag från regeringen. För att säkerställa detta bör rikta ett tillkännagivande till regeringen. Utskottet bifaller därför motionerna 2021/22:592 (M), 2021/22:2527 (SD) yrkande 26, 2021/22:3218 (C) yrkande 20, 2021/22:3387 (L) yrkande 2 och 2021/22:4189 (KD) yrkande 22. Utskottet finner inte anledning att se över bestämmelsen om koppleri och avstyrker därför motionerna 2021/22:3579 (C) yrkande 52 och 2021/22:3666 (C) yrkande 95. Utskottet konstaterar att sexualbrottslagstiftningen har varit föremål för översyn och finner därmed inte att det finns skäl att nu åter se över våldtäktsparagrafen. Motion 2021/22:2599 (V) yrkande 11 avstyrks. Vad slutligen gäller motionen om sexsomni finner utskottet att det åligger de rättsvårdande myndigheterna i allmänhet och i synnerhet domstolarna att på ett rättssäkert sätt hantera invändningar i skuldfrågor. Motion 2021/22:2065 (C) avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om skärpt minimistraff för grov stöld och tillkännager detta för . Jämför reservation 17 (S, V, MP). I kommittémotionerna 2021/22:3758 av m.fl. (M) yrkande 11, 2021/22:3786 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2021/22:4189 av m.fl. (KD) yrkande 27 begärs ett tillkännagivande om att minimistraffet för grov stöld ska höjas till fängelse för att bättre kunna bekämpa denna typ av brottslighet. Bestämmelserna om stöld finns i 8 kap. och de fick sin senaste lydelse då en ny kvalifikationsgrund infördes i straffbestämmelserna om grov stöld om att det särskilt beaktas om gärningen har ingått som ett led i en brottslighet som utövats systematiskt. Vidare infördes en ny straffbestämmelse om inbrottsstöld. Brottet omfattar stöld som har skett efter intrång i bostad eller annat liknande boende (prop. 2020/21:52, bet. 2020/21:JuU13, rskr. 2020/21:169). I 8 kap. 1 § anges att den som olovligen tar och tillägnar sig egendom som tillhör annan döms för stöld till fängelse i högst . Straffet för grov stöld är fängelse i lägst och högst (4 §). Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om det avsett sak som någon bar på sig eller hade i sin omedelbara närhet, om gärningsmannen varit försedd med vapen, sprängämne eller annat dylikt hjälpmedel, om gärningen ingått som ett led i en brottslighet som utövats systematiskt eller om gärningen annars varit av särskilt farlig eller hänsynslös art, avsett betydande värde eller inneburit synnerligen kännbar skada. Om stölden har skett efter intrång i bostad eller annat liknande boende, döms för inbrottsstöld till fängelse i lägst ett och högst .