bet · H901NU19 · 2022-04-29 00:00:00 — I meddelandet listar kommissionen 10 åtgärder som den anser behöver vidtas för en tillförlitlig och ostörd tillgång av kritiska råvaror. Bland dessa kan bl.a. noteras starta en industridriven europeisk råvaruallians och kartlägga försörjningspotential inom EU av sekundära kritiska råvaror och utveckla strategiska internationella partnerskap. Utskottet överlade med regeringen om den svenska ståndpunkten om kommissionens förslag som regeringen redovisat i faktapromemoria 2020/21:FPM 52 (prot. 2020/21:23). lanserade kommissionen den europeiska råvarualliansen () som tillsammans med andra aktörer kommer att arbeta med utmaningen att säkra tillgången till hållbara råvaror, avancerade material och industriell bearbetningskunskap. På alliansens webbplats framgår att man kommer att involvera alla relevanta intressenter inklusive industriella aktörer längs värdekedjan, medlemsstater och regioner, fackföreningar, civilsamhället, forsknings- och teknikorganisationer, investerare och icke-statliga organisationer. presenterade kommissionen en EU-strategi för standardisering (COM(2022) 31) som en del av ett standardiseringspaket (COM(2022) 30). Strategins inriktning är att utnyttja det europeiska standardiseringssystemet för att genomföra den gröna och digitala omställningen och stödja den inre marknadens resiliens. Målsättningen med strategin är att uppnå en ökad styrning och bidra till ett globalt ledarskap när det gäller standardisering och då främst inom strategiska områden som vacciner och läkemedel för covid-19, kritiska råvaror, vätgas, cement, halvledare, interoperabilitet samt delning och återanvändning av data. Kommissionen anger att man avser att inrätta samordnande funktioner inom den egna organisationen och ett forum på hög nivå för samråd med intressenterna. Vidare föreslås en översyn av styrningen på det digitala området och ett ökat fokus på inkludering av användare samt små och medelstora företag (SME). Även åtgärder för att underlätta tillgången till standarder aviseras, liksom åtgärder för att främja kunskapen om standardisering. Kommissionen föreslår vissa ändringar i förordning (EU) nr 1025/2012 om europeisk standardisering och öppnar för en eventuell ytterligare översyn av denna. Gränshinder i handeln med nordiska länder har på regeringens uppdrag genomfört en företagsundersökning för att kartlägga vad som hindrar svensk utrikeshandel (rapport 2016:5). Utskottet har i ett tidigare betänkande (bet. 2016/17:NU13) redogjort för resultatet av undersökningen. Där framgår bl.a. att det helt dominerande problemet i handeln med är tullhanteringen. Utskottet har också i tidigare betänkanden redogjort för det arbete som utförs inom ramen för , och deras gränskommittéer. har de nordiska regeringarnas uppdrag att bekämpa gränshinder som bromsar jobb och tillväxt i . uppger att de prioriterar de viktigaste gränshindren och sedan försöker driva fram en lösning hos berörda departement. fick ett förstärkt mandat som bl.a. innebär att de nationella representanterna har fått större frihet att agera genom att t.ex. kalla till möten med berörda ministrar, arbetsmarknadens parter och andra aktörer som kan bidra till att lösa gränshindren. lämnar en årlig rapport där det framgår vilka gränshinder som varit prioriterade och vilken status de har, t.ex. om de är borta, om det pågår ett arbete med att ta bort hindren eller om det inte är prioriterat vid berörda departement eller myndigheter. I verksamhetsrapporten för perioden –framgår att rådets arbete strakt präglats av pandemin och de problem som, till följd av inreserestriktioner och nationella beslut, har drabbat nordbor i deras gränsöverskridande vardag. Totalt 21 rapporter med 121 coronarelaterade störningar har rapporterats vidare till de nordiska regeringarna och andra relevanta aktörer. Trots det stora fokuset på dessa störningar har rådet även arbetat med ordinarie gränshinder. har rådet aktivt arbetat med 47 gränshinder och av dessa har 16 avklarats, varav 10 har lösts och sex har avskrivits som olösbara av berörda departement. I rapporten framgår också att ett arbete påbörjades med nya mandat. Det nya mandatet började gälla och sträcker sig fram till . Enligt mandatet ska även fortsättningsvis vara ett oberoende organ och vara pådrivare gentemot de nationella politiska och administrativa systemet för att skapa förutsättningar för en integrerad region där invånare enkelt kan arbeta, flytta, studera och starta företag över gränserna. Vidare konstateras att de senaste årens kriser har påverkat mobiliteten och särskilt medfört utmaningar för de människor som bor i gränsregioner. har därför i sitt mandat fått i uppdrag att, i samarbete med sitt nordiska och gränsregionala nätverk, på kort varsel samla information och uppmärksamma regeringarna på mobilitetsproblem som uppstår i kristider samt föreslå lösningar och stå till förfogande med sin kunskap när så efterfrågas. publicerade vidare Varuhandel på lika villkor? och moms i ur ett gränshindersperspektiv, som tagits fram på uppdrag av det nordiska . I rapporten illustreras genom tre fallstudier ett antal konkreta problemställningar och lösningsförslag med ett särskilt fokus på gränsregionerna. Fallstudierna bygger bl.a. på inrapporterade gränshinder och företagsintervjuer. Den överordnade slutsatsen är att det finns relativt få gränshinder, begränsningar och problem vid förflyttning av varor inom som beror på tull och skatt. Den största delen av de kvarstående problemen är enligt vad som anförs i rapporten enkelt uttryckt antingen grundläggande svåra att lösa på grund av de ramar som existerande tull- och skatteområden sätter eller av så begränsad samhällsekonomisk betydelse att de inte prioriteras av myndigheterna . Det sistnämnda ska dock inte förstås som att det inte kan ha stor betydelse för dem som påverkas. Konkret identifieras tre centrala problemområden där det skulle kunna finnas förutsättningar att förenkla ytterligare i regelverket. Det gäller importmoms för företag och privatpersoner som saknar momsregistrering, tullhantering vid klareringsexpeditionerna och hanteringen av fysisk försäljning och distansförsäljning över tull- och skatteområdesgränserna. Rapporten innehåller förslag på sex åtgärder inom dessa tre områden. Utskottet har också i ett tidigare betänkande (bet. 2020/21:NU13) redogjort för att de nordiska samarbetsministrarna enats om en konkret fyraårig plan för det nordiska samarbetet med utgångspunkt i den beslutade 2030-visionen enligt vilken ska bli världens mest hållbara och integrerade region. Planen innehåller bl.a. åtgärder för att motverka gränshinder. I sammanhanget kan även nättjänsten Solvit nämnas dit företag och personer kostnadsfritt kan vända sig för att få hjälp med problem som de upplever på EU:s inre marknad. I varje EU-land samt i , och finns ett Solvitcentrum som tar emot anmälningar om hinder och lägger dem i en gemensam databas för att sedan analysera problemet och i samarbete med andra sådana centrum och myndigheten i det land där problemet uppstått försöka komma till rätta med det. En lösning på problemet kan vara att myndigheten ändrar sitt agerande, men ett resultat av Solvits arbete kan också vara ett konstaterande att inget EU-rättsligt brott har begåtts. Solvit har inga sanktionsmöjligheter och kan inte tvinga myndigheter att agera i enlighet med vad man kommit fram till. beslutade om ett tillkännagivande till regeringen med anledning av rekommendationer från i en rapport om arbete mot handelshinder (bet. 2020/21:NU11). I enlighet med utskottets förslag efterfrågar en uppföljning av rekommendationer. I regeringens skrivelse 2021/22:75 skrivelser till regeringen – åtgärder anger regeringen att enligt regleringsbrevet för ska utveckla formerna för arbetet med näringslivet som målgrupp med beaktande av rekommendationer om arbete med handelshinder. Myndigheten ska redovisa vilka åtgärder som har vidtagits eller planeras vidtas till . ska redovisa vilka övriga åtgärder som har vidtagits och påbörjats för att hantera rekommendationer. Vid rapportering om Solvitcentret enligt 15 § förordningen (2012:990) med instruktion om ska relevanta jämförelser göras med kommissionens resultatrapportering i bedömningen av verksamheten. Ärendet bereds vidare inom . Utskottet har i ett tidigare betänkande (bet. 2019/20:NU15) redogjort för bakgrunden till och innebörden av förbudet mot import och försäljning av sälprodukter inom EU som infördes . beslutade på initiativ av utskottet om ett tillkännagivande om handel med sälprodukter (bet. 2019/20:NU15, rskr. 2019/20:222). Enligt tillkännagivandet ska regeringen ta fram en strategi för att dels söka ett undantag från försäljningsförbudet, dels väcka och driva frågan om att upphäva förbudet mot handel med sälprodukter. Företrädare för Socialdemokraterna, förordade att det inte skulle göras ett tillkännagivande. höll kommissionen ett möte i expertgruppen för de behöriga förvaltningsmyndigheterna (för del ). Vid mötet deltog bl.a. , , och som i samband med en rapport från kommissionen om genomförandet av förordningen om handel med sälprodukter lyft fram ett antal frågor och framfört vissa farhågor, bl.a. med anledning av ett växande sälbestånd. Utskottet har i ett tidigare betänkande (bet. 2020/21:NU13) redogjort närmare för anförande och den efterföljande diskussionen med kommissionen. Kommissionen anförde bl.a. att förordningen var tydlig och att en ändring av förordningen troligen inte skulle godtas, vare sig av rådet eller av . I svaret på skriftliga frågor av (M) om handelstillstånd för sälprodukter (fr. 2020/21:710) och (M) om sälbestånd i som skadar fiskbestånden (fr. 2021/22:714) påminde statsrådet om att mot bakgrund av ett WTO-utslag är bundet av nuvarande utformning att inte sälja sälprodukter inom EU. Statsrådet redogjorde vidare för att regeringen beslutat om ändringar i jaktförordningen (1987:905) som möjliggör för att besluta om licensjakt på gråsäl och knubbsäl. Regeringen har vidare i regleringsbrev för anslag som disponeras bl.a. av Havs- och vattenmyndigheten beslutat att högst får fördelas till länsstyrelserna för att användas till ersättning för hanteringskostnader för gråsälar som skjutits med stöd av beslut om skyddsjakt och licensjakt. Statsrådet uppgav slutligen att regeringen undersöker vilka möjligheter som finns att få frågan om att häva EU-förbudet mot handel med sälprodukter på bordet, men att den bedömer möjligheterna att lyckas med detta som små. I regeringens skrivelse 2021/22:75 skrivelser till regeringen – åtgärder hänvisar regeringen till det gemensamma svaret på två skriftliga frågor som refererats ovan. Tillkännagivandet är inte slutbehandlat. Motionsyrkanden liknande flera av de nu aktuella om frihandel och protektionism, reformering av WTO, handelsavtal med , , handelsrelationen mellan samt EU och , handeln mellan och , hållbarhetskrav i handelsavtalen, icke-tariffära handelshinder, handel med gröna varor, gränsjusteringsmekanism för koldioxid, handelshinder mellan utvecklingsländer, gränshinder i handeln med nordiska länder och vissa övriga frågor om internationell handel behandlades av utskottet (bet. 2020/21:NU13). Utskottet avstyrkte motionsyrkandena bl.a. med hänvisning till den förda politiken samt aviserade och pågående insatser. Som redogjorts för under avsnittet Handel med sälprodukter beslutade på utskottets förslag om ett tillkännagivande med utgångspunkt i motionsyrkanden som behandlades (bet. 2019/20:NU15). Utskottets ställningstagande redovisas under följande rubriker: – Övergripande frågor om frihandel och protektionism – Reformering av WTO – Handeln mellan och – Hållbarhetskrav i handelsavtalen – Handel med gröna varor – Gränsjusteringsmekanism för koldioxid – Handelshinder mellan utvecklingsländer – Gränshinder i handeln med nordiska länder – Övriga frågor om internationell handel. Övergripande frågor om frihandel och protektionism I flera motioner föreslås olika tillkännagivanden om att regeringen ska verka för ökad frihandel och motverka protektionism. Utskottet kan med anledning av dessa förslag inledningsvis konstatera att det finns ett brett stöd i för uppfattningen att frihandel i grunden är något positivt och därmed en viktig princip att värna. Utskottet har , och (bet. 2020/21:NU13), uttalat uppfattningen att även fortsättningsvis bör vara en tydlig röst inom EU och sådana internationella forum som WTO för en öppen och fri handel och för att motverka protektionistiska tendenser. Utskottet står fast vid denna uppfattning och anser att den blir allt viktigare i takt med att protektionismen ökar. Frihandel kan vara en stark välståndsskapande kraft såväl för världens fattigaste länder som för de mer utvecklade länderna. Att värna principen om frihandel är därför både ett globalt och ett svenskt intresse. är det viktigt att framhålla att utvecklingsländernas intressen särskilt måste beaktas i dessa sammanhang. Den globala och rättvisa frihandeln måste försvaras, och det är viktigt att handeln med länder utanför EU kan bedrivas på öppna och likvärdiga villkor. Utskottet vill vidare understryka vikten av att den fria handeln är hållbar och i linje med , t.ex. bör standarder utvecklas för att stödja genomförandet av avtalet och även Agenda 2030. Det är också viktigt att de handelsavtal som EU förhandlar fram innehåller ambitiösa hållbarhetskapitel. Handelsavtal ska respektera demokratiskt fattade beslut och främja skydd av arbetstagares rättigheter. Utskottet vill påminna om att beslutat om ett nytt mål för utrikeshandel samt export- och investeringsfrämjande (prop. 2020/21:1, bet. 2020/21:NU1, rskr. 2020/21:144). En fri, hållbar och rättvis handel är en del i det målet. I motiveringen till förslaget om nytt mål framhöll regeringen bl.a. att den vill främja en fri, hållbar och rättvis handel. Regeringen konstaterade vidare att välstånd är beroende av en fri och öppen världshandel och anförde att den verkar för en sådan handel. Därmed avstyrks motionsyrkandena. I flera motioner förordas tillkännagivanden om att regeringen ska verka för en reformering av WTO. I en motion förordas att ska reformeras och att reglerna om mest gynnad nation ska göras mer flexibla för att möjliggöra en större flexibilitet i utvecklingssamarbete och riktat stöd. Utskottet har tidigare uttryckt sitt stöd för uppfattningen att det finns ett behov av att reformera WTO och att och EU ska verka aktivt för att stödja WTO och modernisera organisationen (bet. 2020/21:NU13). Ett fungerande multilateralt handelssystem i vilket WTO är en nyckelaktör är av stor betydelse. Som framgår i det föregående har förhandlingsläget länge varit låst i WTO och läget har dessvärre även försämrats bl.a. på grund av att blockerar tillsättningen av en skiljedomare i och tidigare även utnämningen av en ny generalsekreterare. Vidare har den ministerkonferens som ursprungligen skulle ägt rum fått ställas in på grund av den pågående pandemin. WTO har en ny generalsekreterare, Okonjo-Iweala, och en ministerkonferens är planerad till . Utskottets förhoppning är att det kommer att finnas bättre förutsättningar än tidigare, bl.a. med tanke på att det är en annan administration i , för att vissa blockeringar kan upphöra och att det öppnar sig en möjlighet att på ett konstruktivt sätt ta sig an frågan om att reformera WTO. Utskottet är medvetet om att covid-19-krisen och kriget i gör att andra frågor kan komma att hamna högre upp på dagordningen, t.ex. en oro över globala försörjningskedjor och livsmedelskrisen. Oaktat detta noterar utskottet, i likhet med föregående år, att regeringens förda politik ligger i linje med det som efterfrågas av motionärerna. Det framgår bl.a. tydligt av det inspel regeringen gjorde tillsammans med ett antal andra medlemsländer inom ramen för översynen av EU:s handelspolitik. En modernisering av WTO är också en prioriterad fråga för kommissionen, och är en av de sex områden kommissionen listar som kritiska för att nå EU:s mål inom handelspolitiken på medellång sikt. Utskottet konstaterar att kommissionen anger att den inom WTO ska yrka på antagande av en första grupp med reformer av WTO med inriktning på att förbättra WTO:s bidrag till hållbar utveckling och arbeta för att återupprätta en fullt fungerande WTO-tvistlösning med ett reformerat överprövningsorgan. Därtill noterar utskottet att det finns ett brett stöd inom ministerrådet för WTO och dess modernisering. Utskottet ser därmed inte några skäl för ett tillkännagivande på området. Utskottet avstyrker därmed motionsyrkandena. I de aktuella motionerna förordas tillkännagivanden om att ska verka för att EU ingår fler frihandelsavtal. är ett handelsberoende land. En regelbaserad, fri och rättvis handel är därmed av stor vikt och i detta är frihandelsavtal av stor betydelse. Utskottet delar även uppfattningen som framförs i motionerna att frihandelsavtal kan bidra med verktyg för att ställa krav på t.ex. hållbar utveckling, mänskliga rättigheter och djurskydd. Utskottet kan konstatera att det av export- och investeringsstrategin framgår att ska verka för ett ambitiöst resultat när det gäller EU:s frihandelsavtal. Utskottet noterar att detta också är något som regeringen framhåller i budgetpropositionen där den anför att regeringen kommer att agera för att EU förhandlar och ingår fler strategiskt viktiga frihandelsavtal med andra länder och regioner och att de värnar klimat, hälsa, arbetstagares rättigheter och djurvälfärd. Vid beredningen av liknande motionsförslag (bet. 2020/21:NU13) kunde utskottet konstatera att regeringen inom ramen för den pågående översynen av EU:s handelspolitik bl.a. framfört till kommissionen att den anser att EU bör verka för att öppna tillträdet till globala marknader bl.a. genom att återuppta förhandlingarna om ett avtal om handel med tjänster (Trade in Services Agreement, ), utöka WTO:s informationsteknikavtal (), förespråka nya plurilaterala avtal för kritiska sektorer, förbättra existerande frihandelsavtal, tillämpa ingångna frihandelsavtal och färdigställa nya frihandelsavtal med strategiska partner. Enligt regeringen fanns det utrymme till förbättring eftersom de avtal EU har endast omfattar ungefär en tredjedel av EU:s handel. Regeringen uttalade därför sitt stöd såväl för att utöka nätverket av frihandelsavtal som att utvärdera och uppdatera existerande avtal. Särskilt framhöll regeringen vikten av regionala frihandelsavtal eftersom deras breda omfattning kan bidra till att stärka motståndskraften i de europeiska leveranskedjorna. Kommissionen har sedan utskottet senast behandlade liknande motioner presenterat översynen av EU:s handelspolitik (COM(2021) 66). Utskottet konstaterar att ett av de sex områden kommissionen listar som kritiska för att nå EU:s mål inom handelspolitiken på medellång sikt är en förstärkning av EU:s inriktning på att genomföra och verkställa handelsavtal. Kommissionen framhåller bl.a. vikten av att slutföra pågående förhandlingar. Utskottet noterar att det, som också redovisats i det föregående, har gjorts framsteg i flera avtalsförhandlingar. Utskottet ser sammantaget mot bakgrund av det anförda inte några skäl för att besluta om tillkännagivanden enligt det som förordas. Utskottet avstyrker därmed motionsyrkandena. I flera motioner förordas tillkännagivanden om att regeringen ska verka för att EU ingår ett frihandelsavtal med . Utskottet har avstyrkt liknande förslag tidigare (bet. 2020/21:NU13). Utskottet vill påminna om att bekräftar att förbindelserna med ska fortsätta utvecklas och att utrikesutskottet uppmanat regeringen att fortsätta utveckla relationerna med (bet. 2019/20:UU4). Utskottet kan därtill konstatera att statsrådet besvarat två skriftliga frågor (fr. 2021/22:20 och 2021/22:79) av (SD) om EU:s relationer med . Av svaren framgår bl.a. att regeringen stöder EU:s avsikt att inleda förhandlingar om ett investeringsavtal med . Statsrådet konstaterade vidare att såväl som EU har goda förbindelser med på många områden och delar en gemensam övertygelse om demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer. Utbyten finns inom frågor som mänskliga rättigheter, handel, klimatfrågor och innovationer. Utskottet konstaterar att antog en resolution om EU:s relation till (P9_TA(2021)0431) där det bl.a. rekommenderas att EU inleder en konsekvensbedömning, ett offentligt samråd och ett sonderingsförfarande beträffande ett bilateralt investeringsavtal med de taiwanesiska myndigheterna, som förberedelse för förhandlingar om att fördjupa de bilaterala ekonomiska banden. Sammantaget ser utskottet mot bakgrund av det anförda inte skäl att förorda några tillkännagivanden enligt det som förordas. Därmed avstyrks motionsyrkandena. I motion 2021/22:2389 (SD) yrkande 12 förordas ett tillkännagivande om att regeringen ska verka för en skyndsam ratificering av . Rakt motsatta uppfattningar förs fram i motionerna 2021/22:443 (V) yrkande 7 och 2021/22:4069 (MP) yrkande 2 enligt vilka regeringen ska verka för att stoppa handelsavtalet med och kräva bindande klimat- och miljöåtaganden för fortsatta förhandlingar respektive att och EU inte skriver under avtalet så länge regnskogen skövlas och människor fördrivs från sina hem. Utskottet avstyrkte liknande förslag (bet. 2020/21:NU13). Vid det tillfället konstaterade utskottet bl.a. att kommissionen aviserat att den kommer att föra en dialog med Mercosurländerna om ytterligare åtaganden vad gäller hållbarhetsfrågor för att förbättra förutsättningarna för en ratificering. Som framgår i det föregående pågår ett arbete för att förhandla ytterligare åtaganden som är tänkta att ingå i ett s.k. sidoinstrument till avtalet. Utskottet noterar att regeringen i grunden är positivt inställd till avtalet, men också är oroad över utvecklingen i . Utskottet anser att i detta läge varken bör uttala sig till förmån för att regeringen ska verka för en skyndsam ratificering eller att handelsavtalet stoppas. Förslagen bör således lämnas utan åtgärd. Utskottet vill dock i sammanhanget framhålla vikten av att de handelsavtal som EU ingår innehåller ambitiösa åtaganden när det gäller hållbarhet och att ingångna avtal följs upp. Därmed avstyrks motionsyrkandena. I motion 2021/22:2389 (SD) yrkande 17 förordas att regeringen ska verka för att , efter en potentiell ratificering av , upprätthåller sin del av avtalen och att europeiska intressen värnas. I motionerna 2021/22:3971 (L) yrkande 6 och 2021/22:3996 (L) yrkande 27 framhålls att den principöverenskommelse om investeringsavtal som EU och har nått måste omförhandlas innan processen kan fortsätta. Gemensamt för alla tre motioner är att motionärerna uttrycker en oro när det gäller tidigare agerande i fråga om ingångna avtal och regimens pågående kränkningar av mänskliga rättigheter. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det är viktigt att inte vara naiv och ser också allvarligt på situationen för de mänskliga rättigheterna i bl.a. Xinjiang. Utskottet konstaterar att statsrådet i svaret på flera skriftliga frågor (fr. 2020/21:2352 (SD), 2020/21:2331 (M) och 2020/21:2329 (M)) bl.a. anfört när det gäller att avtalet utgör ett viktigt framsteg för ett ökat marknadstillträde, för en mer jämn spelplan och för främjandet av hållbarhetsfrågor och mänskliga rättigheter och är ett bidrag till en fungerande global handelsordning. Vidare framhöll statsrådet att avtalet i sig för med sig nya verktyg för granskning och uppföljning, som avtalet inte kommer att förändra i grunden. Utskottet noterar särskilt att statsrådet underströk att EU:s ansträngningar att påverka i riktning mot ökad öppenhet, regelbaserade marknadsvillkor, hållbar utveckling och en ökad respekt för de mänskliga rättigheterna även fortsättningsvis måste bedrivas med kraft. Utskottet delar denna uppfattning. Utskottet anser inte att bör vidta några åtgärder med anledning av de aktuella förslagen till tillkännagivanden. Därmed avstyrks motionsyrkandena. I flera motioner framhålls att även fortsättningsvis ska verka för goda handelsrelationer med .