bet · H901FöU10 · 2022-02-03 00:00:00 — I betänkande 2020/21:FöU4 välkomnade utskottet regeringens bedömning att en långsiktig samverkan mellan offentliga och privata aktörer på den centrala, regionala och lokala nivån behöver etableras. Likt regeringen ansåg utskottet att Utredningen om civilt försvars uppdrag att föreslå en sektorsindelning för statliga myndigheter och vilka myndigheter som ska ges ett särskilt ansvar för krisberedskapen och civilt försvar borde skapa goda förutsättningar för arbetet med att utveckla och förtydliga samverkan med näringslivet (SOU 2015:25 Struktur för ökad motståndskraft). Enligt budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 6) ska all samhällsverksamhet kunna bedrivas under högsta beredskap. , regeringen, statliga myndigheter inklusive länsstyrelser, kommuner och regioner, näringsliv, frivilligorganisationer samt enskilda individer är alla delar av, och förutsätts bidra till, totalförsvaret. Arbetet med att integrera näringslivet i totalförsvarsplaneringen har påbörjats på samtliga nivåer. Arbetet har bl.a. utgått från förslag i Försvarsberedningens rapport (Ds 2017:66), slutrapporten (Ds 2019:8) samt betänkandet Näringslivets roll inom totalförsvaret (SOU 2019:51). Regeringen kommer enligt budgetpropositionen att verka för att den svenska försörjningsberedskapen utvecklas och att näringslivet i ökad utsträckning involveras i arbetet med att säkerställa de viktigaste samhällsfunk-tionerna. Regeringen anser att det privata näringslivets involvering i planeringsarbetet bör öka. I nära dialog med privata aktörer bör offentliga aktörer bedöma behovet av förberedelser för att säkerställa en rimlig beredskap. För att utveckla samverkan mellan det offentliga och privata framgår det av budgetpropositionen att ett tvärsektoriellt näringslivsråd ska inrättas. Rådet ska bl.a. vara en plattform för informationsutbyte. uppger att det tvärsektoriella näringslivsrådet är planerat att tillsättas . Tillsammans med övriga myndigheter i Samfi har MSB enligt budgetpropositionen uppdaterat handlingsplanen för informations- och cybersäkerhet –2022. Av den uppdaterade handlingsplanen framgår att myndigheterna genomfört extern samverkan med representanter för branschorganisationer, standardiseringsorgan, myndigheter, företag, regioner och kommuner. Inom områden som exempelvis transportsektorn samt hälso- och sjukvård-en pågår arbete med att utveckla och förtydliga samverkan med näringslivet. Regeringen uttrycker i proposition 2020/21:30 Totalförsvaret 2021–2025 att samverkan som sker områdes- och sektorsvis behöver stärkas ytterligare. Inom ramen för det nyinrättade cybersäkerhetscentret ska de deltagande myndigheterna bl.a. koordinera arbetet för att förebygga, upptäcka och hantera cyberangrepp och andra it-incidenter samt förmedla råd och stöd i fråga om hot, sårbarheter och risker. Samverkan med den privata sektorn är också en viktig del av centrets uppdrag. Enligt tidigare inrikesminister svar på skriftlig fråga 2021/22:236 har regeringen en tät dialog med de ansvariga myndigheterna om verksamheten och den fortsatta inriktningen. Vidare uttryckte statsrådet att företag som verkar i har eget ansvar för sin motståndskraft mot cyberhot. Särskilda krav ställs på leverantörer av samhällsviktiga och digitala tjänster enligt lagen (2018:1174) om informationssäkerhet för samhällsviktiga och digitala tjänster och på de som bedriver säkerhetskänslig verksamhet enligt säkerhetsskyddslagen (2018:585). Regeringen gav MSB i uppdrag att bidra till att öka små och medelstora företags och allmänhetens kunskaper om informationssäkerhet. Tillsammans med ett stort antal aktörer utformade MSB en informationskampanj, med vilken myndigheten nått ut brett enligt tidigare inrikesminister svar på skriftlig fråga 2021/22:236. Regeringen gav 2018 MSB i uppdrag att bidra till att öka små och medelstora företags och allmänhetens kunskaper om informationssäkerhet. Tillsammans med ett stort antal aktörer utformade MSB en informationskampanj, med vilken myndigheten nått ut brett enligt tidigare inrikesminister svar på skriftlig fråga 2021/22:236. lanserade MSB en strategi för försörjningsberedskapen med fokus på samverkan med näringslivet. Strategin kan enligt MSB ses som ett ramverk för att utveckla det gemensamma arbetet för försörjningsberedskapen. Utskottet vidhåller det som uttrycktes i betänkande 2020/21:FöU6 om att samverkan mellan staten och näringslivet inom cybersäkerhetsområdet är av stor vikt. Mycket av den samhällsviktiga verksamheten ägs och drivs av näringslivet . Utskottet vill i sammanhanget betona vikten av det systematiska arbetet med informations- och cybersäkerhet hos samtliga aktörer i samhället, såväl inom offentlig sektor som inom privat sektor. Informations- och cybersäkerhet angår sålunda hela samhället och samtliga aktörer behöver ta ansvar. Utskottet välkomnar det arbete som regeringen, enskilda myndigheter, Samfi, det nya nationella cybersäkerhetscentret m.fl. bedriver till förmån för att stärka samverkan mellan den offentliga och den privata sektorn inom informations- och cybersäkerhet. Utskottet välkomnar även tillkomsten av det tvärsektoriella näringslivsrådet som har långsiktig samverkan med privata och offentliga aktörer som en central del i sitt uppdrag. Utskottet ser sammantaget inte skäl att vidta några ytterligare åtgärder i frågan. Motionerna 2021/22:3639 (M) yrkandena 7 och 12 samt 2021/22:3640 (M) yrkandena 16 och 17 avstyrks därmed. Cybersäkerhet på universitet och högskolor Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandena om cybersäkerhet på universitet och högskolor. Jämför reservation 18 (M, KD). I kommittémotion 2021/22:3640 anför m.fl. (M) i yrkande 18 att de svenska underrättelsemyndigheterna bör få ett regeringsuppdrag att utveckla en strategi för hur svenska universitet och högskolor ska stärka sin säkerhet och kunna arbeta med screening i säkerhetskänslig forskning samt vid behov samarbeta med exempelvis Säkerhetspolisen, den militära underrättelse- och säkerhetstjänsten (Must) och FRA. Enligt kommittémotion 2021/22:4161 av m.fl. (KD) yrkande 32 bör underrättelsemyndigheterna få i uppdrag att utveckla en strategi för hur svenska universitet och högskolor ska stärka sin säkerhet och minska risken för spionage och stöld. Utskottet har i yttrandena /20:FöU5y och 2020/21:FöU5y betonat betydelsen av att ha en god förmåga att skydda näringsliv och forskning från industrispionage. I båda yttrandena uttryckte utskottet att de svenska underrättelsemyndigheterna spelar en stor roll i sammanhanget och att det är av vikt att relevanta myndigheter samverkar när det gäller underrättelseverksamhet och påverkanskampanjer. Utskottet bedömde i båda yttrandena att det bör göras noggranna överväganden innan nya uppdrag ges till berörda myndigheter med tanke på redan givna uppdrag och resursbehov. Utskottet underströk i yttrande 2020/21:FöU5y vikten av det som regeringen anfört i proposition 2020/21:60 om att fortsätta följa frågan om spionage och se över behovet av ytterligare åtgärder för att säkerställa att skyddsvärd verksamhet och kunskap vid universitet och högskolor inte riskerar att hamna i orätta händer. Utskottet lyfte i 2020/21:FöU5y att det övergripande målet att totalförsvaret ska ha förmåga att försvara och värna vår säkerhet, frihet, självständighet och handlingsfrihet innefattar arbetet med att hantera en breddad hotbild, vilken även inkluderar hoten mot skyddsvärd verksamhet vid universitet och högskolor. Vidare framhöll utskottet i betänkande 2020/21:FöU4 att det krävs en stark säkerhetstjänst och försvarsunderrättelseförmåga för att kunna förebygga och identifiera hotande verksamhet, god förmåga att upptäcka och hantera intrång samt ett starkt skydd av de mest skyddsvärda verksamheterna i samhället. Samarbetet mellan FRA, Försvarsmakten och Säkerhetspolisen betonades ha ett betydande värde för de mest skyddsvärda verksamheterna i . I det gemensamma regleringsbrevet för svenska universitet och högskolor har samtliga universitet och högskolor fått i uppdrag att redogöra för hur de arbetar med informationssäkerhet. och högskolor ska redogöra för hur de arbetar för att stärka sin informationssäkerhet och för hur de planerar för att möta framtida behov, bl.a. utifrån den ökade digitaliseringen i verksamheten. I redogörelsen ska det ingå en redovisning av hur lärosätena arbetar för att säkerställa informationssäkerheten vid forskning, undervisning och examination på distans. Behovet av att beakta nationella säkerhetsaspekter i forskningsintensiva verksamheter framgår av regeringens Strategi för svensk rymdverksamhet (skr. 2017/18:259) respektive Nationell inriktning för artificiell intelligens (N 2018:14). I regeringens skrivelse Arbetet i frågor som rör (skr. 2019/20:18) konstateras att ett stort ansvar vilar på universitet och hög-skolor och det forskningsintensiva näringslivet när det gäller värderingen och säkerställandet av skydd för svensk forskning. I svar på skriftlig fråga 2020/21:1762 angav statsrådet att regeringen kommer att fortsätta följa frågan om spionage och se över behovet av ytterligare åtgärder i syfte att säkerställa att skyddsvärd verksamhet och kunskap vid universitet och högskolor inte riskerar att hamna i orätta händer. Av framgår att Säkerhetspolisen genomförde kunskapshöjande insatser på samhällsinstitutioner, inklusive universitet och högskolor, om hotet från statliga aktörer. Bland annat riktade Säkerhetspolisen sig till säkerhetsskyddschefer och personal från universitet och högskolor. Vidare anges i budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 16) att regeringen gett i uppdrag att finansiera forskning om cyber- och informationssäkerhet med (U2021/01515). Utskottet anser, likt vad som anfördes i yttrandena /20:FöU5y och 2020/21:FöU5y, att det är viktigt att har en god förmåga att skydda näringsliv och forskning från industrispionage, vilket även innefattar ett utvecklat informations- och cybersäkerhetsarbete. De svenska underrättelsemyndigheterna spelar en viktig roll i sammanhanget och det är centralt att relevanta myndigheter samverkar när det gäller bl.a. underrättelseverksamhet och påverkanskampanjer. För att svenska högskolor och universitet ska kunna stärka sin informa-tions- och cybersäkerhet är det av största vikt att det bedrivs ett strukturerat förebyggande arbete i samverkan med andra ansvariga myndigheter och att andra åtgärder utifrån säkerhetsskyddslagen och övrig lagstiftning som myndigheter är skyldiga att följa efterlevs. Utskottet ser positivt på att svenska universitet och högskolor i regleringsbrevet fått i uppdrag att redovisa hur de arbetar med informationssäkerhet, och utskottet kommer att följa det arbetet. Också med anledning av regeringens övriga arbete samt Säkerhetspolisens och genomförda aktiviteter ser utskottet inte skäl att för tillfället vidta några ytterligare åtgärder på området. Motionerna 2021/22:3640 (M) yrkande 18 och 2021/22:4161 (KD) yrkande 19 avstyrks. It-upphandlingar ur ett cybersäkerhetsperspektiv Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandena om it-upphandlingar ur ett cybersäkerhetsperspektiv. Jämför reservation 19 (M) och 20 (C). m.fl. (M) föreslår i kommittémotion 2021/22:3639 yrkande 9 att offentlig sektor ska kunna använda lagen om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet (LUFS) i större utsträckning eftersom lagen om offentlig upphandling () kan vara ett problem vid offentliga aktörers upphandling av it-drift då frågor om cyber- och informationssäkerhet inte prioriteras lika högt som lägre pris. I kommittémotion 2021/22:3245 yrkande 22 av m.fl. (C) framhåller motionärerna att tydligare krav när det gäller funktionalitet och säkerhet behöver ställas vid upphandlingar. I samma motion yrkande 23 föreslås att oberoende säkerhetsgenomgångar blir ett krav vid större upphandlingar. I samma motion yrkande 27 efterfrågas minimistandarder och funk-tionskrav för upphandling av samhällsviktig verksamhet. I betänkande 2017/18:FöU4 gav utskottet stöd åt regeringens syn att stödet vid upphandling av säker elektronisk kommunikation och andra it-relaterade tjänster bör stärkas och att det är av vikt att de verksamheter som har behov av en hög nivå av driftssäkerhet inom kommunikationsnät och it-relaterade tjänster ställer krav på detta vid upphandling. Vidare har utskottet i betänkande 2020/21:FöU4 uttryckt att förutsättningen för ett starkt cyberförsvar är att alla aktörer inom totalförsvaret har en god informations- och cybersäkerhet. Utskottet ansåg likt regeringen i proposi-tionen Totalförsvaret 2021–2025 (prop. 2020/21:30) att det systematiska arbetet med informations- och cybersäkerhet bör stärkas hos samtliga aktörer. Vidare betonade utskottet att en ökad rapportering av it-incidenter till MSB, anmälan av säkerhetshotande händelser och verksamhet till Försvarsmakten och Säkerhetspolisen samt ökat hänsynstagande till informations- och cybersäkerhetsperspektivet redan i anskaffningsfasen av it-system är av stor vikt. För ett förstärkt totalförsvar uttrycktes det också som viktigt att myndigheter och organisationer har tillgång till säkra och robusta kommunikationstjänster och nätlösningar med höga säkerhetskrav. I budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 6) redogör regeringen för bedömningen att MSB arbetar aktivt för en ökad informationssäkerhet i samhället. Det nya föreskriftspaketet, utbildningsinsatser och arbetet med uppföljningsstrukturen är alla åtgärder som bidrar till en ökad förmåga inom området. Regeringen bedömer vidare att det inrättade cybersäkerhetscentret kommer att bidra till ökad samordning mellan berörda myndigheter på området. MSB beskriver i rapporten informationssäkert – en vägledning hur aktörer inom offentlig sektor ska upphandla informationssäkert. Vägledningen ska vara ett stöd för hur krisberedskapsaspekter såsom kontinuitet, funktionalitet och leveransförmåga kan säkerställas vid upphandling till samhällsviktig verksamhet. Bland annat ger myndigheten exempel på standarder som kan användas vid upphandling av olika typer av tjänster. I den samlade informations- och cybersäkerhetshandlingsplanen –2022 finns 77 åtgärder som MSB, FRA, FMV, Försvarsmakten, PTS, och Säkerhetspolisen enskilt, tillsammans eller i samverkan med andra aktörer avser att vidta för att höja informations- och cybersäkerheten i samhället. Samtliga 77 åtgärder i handlingsplanen ansluter till någon eller några av de sex strategiska prioriteringar som regeringen beslutat om i den nationella strategin för samhällets informations- och cybersäkerhet (skr. 2016/17:213). Åtgärderna syftar bl.a. till att stärka förmågan att förebygga, upptäcka och hantera cyberattacker och andra it-incidenter. Av handlingsplanen framgår att Säkerhetspolisen och Försvarsmakten –2022 ska ta fram nya vägledningar och utbildningsmaterial vilka kommer att omfatta informationssäkerhet och säkerhetsskyddade upphandlingar. Det framgår även att FMV ska medverka i svenska och internationella standardiseringsorgan och forum för att utveckla och förbättra standarder för kravställning och utvärdering av it-säkerhet och kryptografi. Regeringen gav i uppdrag att ge förstärkt stöd vid upphandlingar av samhällsviktig verksamhet samt varor och tjänster till sådan verksamhet. I uppdraget ingår att informera om och ge vägledning om de regler som kan aktualiseras vid upphandlingar så att leveranssäkerhet och krisberedskap säkerställs på ett systematiskt och strategiskt sätt i upphandlande organisationers inköpsarbete. Uppdraget ska slutredovisas i myndighetens årsredovisning . Statliga myndigheter som avser att genomföra en upphandling som innebär krav på säkerhetsskyddsavtal ska innan förfarandet inleds samråda med Säkerhetspolisen enligt 2 kap. 6 § säkerhetsskyddslagen. Innan samrådet kan ske ska verksamhetsutövaren genomföra en särskild säkerhetsskyddsbedömning. Utskottet vill likt i betänkande 2017/18:FöU4 framhålla att stödet vid upphandling av säker elektronisk kommunikation och andra it-relaterade tjänster bör stärkas och att det är av vikt att de verksamheter som har behov av en hög nivå av driftssäkerhet inom kommunikationsnät och it-relaterade tjänster ställer krav på detta vid upphandling. Ett lågt pris bör med andra ord inte alltid styra inför upphandlingar. Utskottet noterar MSB:s arbete med att stödja aktörer inom offentlig sektor i informationssäker upphandling genom bl.a. utbildningar, handlingsplaner och vägledningar. Utskottet välkomnar också uppdraget som fått av regeringen att ge förstärkt stöd vid upphandlingar av samhällsviktig verksamhet och kommer att fortsätta att följa frågan. Eftersom utskottet bedömer att regeringen redan verkar för att myndigheternas kompetens i upphandling av nätverk, produkter och system stärks på ett positivt sätt ser utskottet inte skäl att vidta några ytterligare åtgärder för tillfället. Motionerna 2021/22:3639 (M) yrkande 9 och 2021/22:3245 (C) yrkandena 22, 23 och 27 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandena om internationella överenskommelser. Jämför reservation 21 (M) och 22 (C). m.fl. (M) anför i kommittémotion 2021/22:3639 yrkande 8 att regeringen bör främja ett djupare samarbete inom och EU samt med Nato på cybersäkerhetsområdet. I kommittémotion 2021/22:3245 yrkande 6 av m.fl. (C) föreslås förtroendeskapande åtgärder på det internationella cybersäkerhetsområdet. (L) yrkar i motion 2021/22:2279 att regeringen ska verka för att det inrättas en cybersolidaritetspakt mellan demokratier. ska enligt motionären göra det mer kostsamt för angripare att genomföra attacker. I motion 2021/22:2351 av (L) yrkar motionären att regeringen ska verka för skapandet av en om cyberkrigföring. Mo-tionären menar att en sådan skulle ge tydliga spelregler om cyberkrigföring och även skydda civila människor från kränkningar av civila eller mänskliga rättigheter. Utskottet uttryckte i betänkande 2017/18:FöU4 vikten av internationellt samarbete för att främja informations- och cybersäkerheten eftersom den digitala utvecklingen är gränslös. Utskottet har även i yttrandena /19:FöU3y, 2020/21:FöU3y samt 2020/21:FöU8y uttryckt vikten av EU:s arbete för förstärkt cybersäkerhet mot bakgrund av det snabbt växande hybridhot som utmanar säkerheten i . I utskottets betänkande 2017/18:FöU4 om den nationella strategin för samhällets informations- och cybersäkerhet ansåg utskottet likt regeringen att det är viktigt att verkar för att stärka sitt samlade agerande inom relevanta internationella samarbeten. Exempel på samarbeten som lyftes var FN och Nato och samarbeten med likasinnade länder, t.ex. de nordiska, för att stärka internationella samarbeten på området. I budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 6) redogör regeringen för att det nordiska försvarssamarbetet, Nordic Defence Cooperation (Nordefco) fortsatte att utvecklas . Fokus var enligt regeringen att stärka och utveckla samarbetet i fred, kris och konflikt inom överenskomna områden. Cybersäkerhet och de militära delarna av totalförsvaret var prioriterade samarbetsområden . I budgetpropositionen redogörs även för de internationella övningar som genomförts med svenskt deltagande, såsom Cyber Storm och NATO Cyber Coalition. För att stärka det internationella samarbetet inom cybersäkerhetsområdet uppger regeringen på sin webbplats att man bl.a. har ett pågående arbete i () om förtroendeskapande åtgärder för hantering av cyberincidenter med säkerhetspolitiska återverkningar. Av webbplatsen framgår också att arbete inom rådsarbetsgrupper och kommittéer inom EU genomförs kopplat till cybersäkerhetsområdet, t.ex. genomförandet av EU:s interna cybersäkerhetsarbete och det s.k. cybersäkerhetspaket som antogs 2017 samt genomförandet av EU:s externa cybersäkerhetsarbete i form av t.ex. EU:s diplomatiska verktygslåda, t.ex. genom antagande av en tematisk cybersanktionsregim och framtagande av gemensamma målsättningar för FN och globala processer. Dessutom sker bilaterala dialoger med länder i , EU och på global nivå löpande. I skrivelse 2016/17:213 uppger regeringen att man ska verka för att stärka internationella samarbeten kring cybersäkerhet och cyberförsvar för att hantera hot och sårbarheter, stärka internationella samarbeten kring tillämpningen av internationell rätt och förebyggande av konflikter, t.ex. genom etablering av frivilliga normer och förtroendeskapande åtgärder, samt främja ett öppet, fritt och säkert internet till stöd för mänskliga rättigheter och global utveckling. Ett av det nya cybersäkerhetscentrets uppdrag är samordning och att utgöra en kontaktpunkt för internationella samarbeten på myndighetsnivå inom cybersäkerhetscentrets verksamhet. Av MSB:s årsredovisning framgår att MSB utökade och fördjupade internationell samverkan med koppling till NIS-direktivet, bl.a. genom deltagande i ett ökat antal internationella arbetsgrupper. Eftersom cyberhoten är oberoende av nationella gränser förutsätter arbetet med cybersäkerhet internationellt samarbete. Internationella samarbeten kring cybersäkerhet, tillika inom EU, är sålunda centrala för att hantera cyberhot och cyberangrepp. Utskottet noterar regeringens arbete med att stärka detta samarbete inom cybersäkerhetsområdet och ser också positivt på det nya cybersäkerhetscentrets uppdrag att samordna och utgöra en plattform för internationellt samarbete inom området. Utskottet välkomnar bl.a. hur regeringen verkar för att stärka det interna-tionella samarbetet inom Nato, FN och och med andra nordiska länder i fråga om cybersäkerhet. Också MSB har bidragit till att fördjupa den internationella samverkan kring cybersäkerhet. Sammanfattningsvis ser inte utskottet skäl att för tillfället vidta några ytterligare åtgärder på området. Motionerna 2021/22:3639 (M) yrkande 8, 2021/22:3245 (C) yrkande 6, 2021/22:2279 (L) och 2021/22:2351 (L) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandena om arbetet inom EU. Jämför reservation 23 (M) och 24 (C). m.fl. (M) föreslår i kommittémotion 2021/22:3775 yrkande 26 att regeringen ska verka för att EU:s cyberförsvar stärks. I kommittémotion 2021/22:3245 yrkande 7 av m.fl. (C) föreslår motionärerna att EU ska ges en större roll i frågor som rör standarder för cybersäkerhet. I samma motion yrkande 8 föreslås att regeringen ska verka för att EU får till uppgift att koordinera enskilda medlemsländers expertresurser inom cyberområdet om ett land utsätts för en omfattande cyberattack som det inte kan klara av själv och landets myndigheter ber om stöd. I yrkande 25 i samma motion anförs att ny svensk lagstiftning måste ta hänsyn till den svenska konkurrenskraften, och begränsningar inom cybersäkerhetsområdet bör därför helst tas fram inom ramen för det gemensamma EU-samarbetet. Utskottet har i bl.a. yttrande 2017/18:FöU1y framhållit vikten av EU-samarbeten för att möta globala utmaningar. I betänkande 2017/18:FöU4 ställde sig utskottet bakom regeringens förslag till lag om informationssäkerhet för samhällsviktiga och digitala tjänster i syfte att genomföra EU:s s.k. NIS-direktiv (dvs. direktivet om nät- och informa-tionssäkerhet). Utskottet ansåg i betänkandet att det är nödvändigt med samarbete både inom EU och internationellt för att främja informations- och cybersäkerheten eftersom den digitala utvecklingen är gränslös. I betänkandet instämde utskottet i regeringens bedömning att bör verka för att fortsätta sitt ledarskap inom EU på det digitala området och driva den digitala agendan framåt. Utskottet noterade i betänkande 2020/21:FöU4 att regeringen arbetar aktivt med de insatser som görs inom EU för att stärka cybersäkerheten och att ett europeiskt för cybersäkerhet ska inrättas. Regeringens förslag om kompletterande bestämmelser till EU:s cybersäkerhetsakt välkomnades av utskottet i betänkande 2020/21:FöU6. Genom cybersäkerhetsakten har EU infört en gemensam certifieringsram som har som syfte att skapa förtroende samt öka tillväxten på cybersäkerhetsmarknaden inom hela unionen.