bet · H901MJU18 · 2022-03-22 00:00:00 — Utskottet framhöll då att ska redovisa skydd av natur i enlighet med IUCN:s rapporteringssystem, detta för att kunna jämföra internationella åtaganden mer rättvist gentemot andra EU-länder. Utskottet konstaterar att det finns skillnader mellan länder i hur skyddade områden redovisas och rapporteras. Till exempel rapporterar , och att en väsentligt högre andel av landarealen omfattas av skyddade områden än vad och gör. Hur skyddade områden redovisas och rapporteras har stor betydelse. Enligt för biologisk mångfald till 2030 är en målsättning att rättsligt skydda av EU:s landyta och kommissionen avser att föreslå rättsligt bindande mål. Även inom ramen för FN:s konvention om biologisk mångfald pågår diskussioner om en ny målsättning för skydd av natur. Med tanke på framtida beslut på global nivå och EU-nivå vill utskottet betona den grundläggande betydelsen av att dessa uppgifter är jämförbara. Utskottet noterar bedömning att det inte går att genomföra en rapportering som blir helt lik övriga jämförda länder men att de revideringar som planeras kommer att öka andelen internationellt rapporterad skyddad natur. I förlängningen kommer därmed nationella statistik om skyddade områden att mer fullständigt avspeglas i den internationella rapporteringen. Utskottet välkomnar att vid nästa rapportering till EEA kommer att inkludera all formellt skyddad natur och att arbete pågår för att utveckla rapporteringen kring OECM. Enligt utskottets mening är detta steg i rätt riktning. Utskottet anser dock att regeringen måste säkerställa att i än högre grad använder samma beräkningsmetoder för skyddad natur som övriga medlemsstater när det gäller rapporteringen till EEA, speciellt mot bakgrund av att både FN och EU ska höja ambitionerna i skyddet av natur. Detta bör tillkännage för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:2456 (SD) yrkande 53, 2021/22:3432 (M) yrkande 9, 2021/22:3438 (M) yrkande 15, 2021/22:3880 (KD) yrkande 80 och 2021/22:4336 (M) yrkande 21. Utskottet avstyrker motion 2021/22:198 (C) yrkande 2. När det gäller vilka skyddsformer som ska ingå i rapporteringen av skyddad natur konstaterar utskottet att avser att till EEA redovisa de skyddsformer som myndigheten föreslår i sin rapport. När det gäller de frivilliga avsättningarna konstaterar utskottet att det pågår arbete med att inkludera dessa i rapporteringen men att det troligtvis inte kommer med i rapporteringen . Vidare konstaterar utskottet att gör bedömningen att skogliga impediment, riksintressen och strandskydd inte uppfyller kriterierna för skyddade områden vare sig enligt IUCN eller enligt de krav som finns för OECM. När det gäller skogliga impediment avser att fortsätta analyserna för att se om de kan inkluderas i OECM. Därmed anser utskottet att motion 2021/22:3880 (KD) yrkandena 77–79 kan lämnas utan åtgärd. Översyn av mer förmånliga skatteregler Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om tidpunkt för uppdrag om intrångsersättning och skogskonto, förslag på förändrad beskattning av intäkter från naturvårdande insatser i skogen och nya ersättningsformer och incitamentsskapande åtgärder för naturvård. Jämför reservation 24 (M, KD) och 25 (L). Regeringen bedömer att det bör utredas om intrångsersättning eller löseskilling för naturvårdande ändamål på ett ändamålsenligt sätt kan beskattas inom ramen för systemet med ersättningsfond. Vidare anser regeringen att det bör göras en översyn av reglerna om ersättning för naturvårdsavtal i syfte att möjliggöra periodisering genom insättning på skogskonto eller liknande. föreslår några frågor om ändrad beskattning som regeringen bör utreda vidare. Regeringen delar bedömningen att för att öka incitamenten till formell naturvårdsavsättning bör skattereglerna för ersättningen göras mer gynnsamma. En grundläggande princip i skattesystemet är att alla intäkter i princip bör beskattas. Ersättningen bör därför även fortsättningsvis beskattas, men beskattningstidpunkten bör kunna skjutas . Detta innebär att frågan om skattefri intrångsersättning eller löseskilling inte bör utredas. Regeringen anser att det bör utredas om intrångsersättning eller löseskilling som ges för naturvårdande ändamål på ett mer ändamålsenligt sätt bör kunna beskattas inom ramen för systemet med ersättningsfond. En sådan översyn kan exempelvis gälla den tidsfrist inom vilken en ersättningsfastighet måste förvärvas. En annan grundläggande princip för beskattningen är att sådana intäkter som de facto är intäkter i en näringsverksamhet också ska beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet. Avkastningen från en näringsfastighet är ett exempel på sådan inkomst. Regeringen gör därför bedömningen att ersättningar för naturvårdsavtal även fortsättningsvis bör beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet. Regeringen har dock förståelse för att omedelbar beskattning i inkomstslaget näringsverksamhet av intäkter från avtal som sträcker sig in kan medföra progressionseffekter som kan upplevas som oönskade av den skattskyldige. Det bör därför utredas om ersättningen från naturvårdsavtal ska kunna periodiseras på något sätt för att uppnå en mer skatterättsligt neutral beskattning. Uppdraget bör dock inte omfatta ersättning vid nekat tillstånd i fjällnära skog. Vid översynen ska bl.a. de villkor som ställs på utformningen för att reglerna ska vara förenliga med beaktas, inklusive reglerna om statligt stöd. Vidare ska risken för skatteundandragande och den administrativa bördan beaktas. När det gäller väntansavtal bedömer regeringen att berörda myndigheter bör ges i uppdrag att utforma riktlinjer för en enhetlig, effektiv och standardiserad tillämpning av naturvårdsavtal som löper under en områdesskyddsprocess (s.k. väntansavtal) där särskild hänsyn tas till markägarens situation. Enligt kommittémotion 2021/22:4335 av m.fl. (KD) yrkande 4 i denna del behöver uppdrag om att ta fram nya modeller för intrångsersättning och skogskonto ges före . Motionärerna anser att uppdragen är befogade eftersom naturvård inte ska vara en förlust för skogsägaren och att dessa behöver ges i närtid och behandlas skyndsamt. I kommittémotion 2021/22:4336 av m.fl. (M) yrkande 5 anförs att regeringen ska tillsätta en utredning med syftet att möjliggöra periodiserad beskattning av alla former av ersättningar vid intrång i pågående skogsbruk. Motionärerna anför att utredningen ska syfta till att ge skogsägare stor frihet att hantera ersättningarna antingen för markköp eller för andra syften i sin näringsverksamhet, inklusive utdelning till aktieägarna. Mot bakgrund av den långa tid som regeringen tagit på sig för att presentera en inriktning för skogspolitiken anser motionärerna att det krävs större tydlighet samt skyndsamhet i hanteringen av frågor om ersättningar. Enligt kommittémotion 2021/22:4337 av m.fl. (L) yrkande 2 bör regeringen återkomma med ett detaljerat förslag på en förändring av beskattningen av intäkter från naturvårdande insatser i skogen. Motionärerna anför att ersättning till skogsägare genom naturvårdsavtal eller löseskilling för naturvårdande ändamål ska kunna periodiseras genom insättning på skogskonto eller liknande. Genom denna ändring i hur intäkter från skogen beskattas är det också rimligt enligt motionärerna att ersättningen till markägare minskas från dagens av marknadsvärdet. m.fl. (C) anför i kommittémotion 2021/22:3682 yrkande 9 att nya ersättningsformer och incitamentsskapande åtgärder för naturvård behöver utvecklas, bl.a. så att i likhet med de nordiska grannländerna kan göra beskattningen av ersättning vid formellt skydd mer gynnsam såväl ekonomiskt som administrativt. Motionärerna anser även att helt skattebefriad intrångsersättning bör utredas. En skattskyldig som bedriver enskild näringsverksamhet och äger en lantbruksenhet kan under vissa förutsättningar få en uppskjuten beskattning av skogsinkomster och på så sätt jämna ut skatten mellan olika år genom att göra skogsavdrag. En enskild näringsidkare som har intäkt av skogsbruk (skogsintäkt) får enligt 21 kap. 21 § inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, under vissa förutsättningar göra avdrag för belopp som sätts in på ett särskilt konto i ett kreditinstitut (skogskonto eller skogsskadekonto). Möjligheten till insättning på skogsskadekonto regleras i 21 kap. 23 § IL, av vilken framgår att avdrag för insättning på skogsskadekonto bara får göras om stormfällning, brand, insektsangrepp eller någon liknande händelse har medfört att mer än en tredjedel av skogen i näringsverksamheten bör avverkas och den huvudsakliga delen av beskattningsårets skogsintäkter kommer från sådan avverkning. När det gäller en utredning för mer förmånliga skatteregler pågår enligt information från ett internt arbete som rör de utredningar och uppdrag som föreslås i propositionen. har yttrat sig över proposition 2021/22:58 Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och ökade incitament för naturvården i skogen med frivillighet som grund (yttr. 2021/22:SkU3y). I yttrandet anför utskottet följande: Utskottet konstaterar inledningsvis att de regler som är tillämpliga vid beskattning av ersättning i samband med att naturvårdsavtal ingås mellan stat och skogsägare ofta ger ett ofördelaktigt skattemässigt resultat för skogsägaren. Skogsägaren beskattas för hela ersättningen i inkomstslaget näringsverksamhet, trots att ersättningen kan vara hänförlig till en flerårig upplåtelse av mark. Regeringen har gjort bedömningen att det bör göras en översyn av reglerna om ersättning för naturvårdsavtal för att möjliggöra periodisering genom insättning på skogskonto eller liknande. Utskottet delar regeringens bedömning att det är angeläget att möjliggöra en modell för periodisering och därigenom åstadkomma en mer förmånlig beskattning. Regeringen har vidare gjort bedömningen att det bör utredas om intrångsersättning eller löseskilling för naturvårdande ändamål på ett ändamålsenligt sätt kan beskattas inom ramen för systemet med ersättningsfond. Utskottet delar även denna bedömning och föreslår att yrkandena om en förändrad beskattning på de sätt som föreslås och om en mer skyndsam hantering ska avstyrkas av miljö- och jordbruksutskottet. Utskottet konstaterar i likhet med skatteutskottet att de regler som är tillämpliga vid beskattning av ersättning i samband med att naturvårdsavtal ingås mellan staten och en skogsägare ofta ger ett ofördelaktigt skattemässigt resultat för skogsägaren. Skogsägaren beskattas för hela ersättningen i inkomstslaget näringsverksamhet, trots att ersättningen kan vara hänförlig till en flerårig upplåtelse av mark. Utskottet delar därför regeringens bedömning att det bör göras en översyn av reglerna om ersättning för naturvårdsavtal i syfte att möjliggöra periodisering genom insättning på skogskonto eller liknande. Det är angeläget att åstadkomma en mer förmånlig beskattning. Utskottet delar även regeringens bedömning att skattereglerna behöver göras mer gynnsamma för att öka incitamenten till formell naturvårdsavsättning. Utskottet välkomnar därför att en utredning tillsätts för att se över om intrångsersättning eller löseskilling för naturvårdande ändamål på ett ändamålsenligt sätt kan beskattas inom ramen för systemet med ersättningsfond. Vidare noterar utskottet att arbete pågår inom för att tillsätta de uppdrag regeringen bedömt nödvändiga enligt propositionen. Därmed anser utskottet att motionerna 2021/22:3682 (C) yrkande 9, 2021/22:4335 (KD) yrkande 4 i denna del, 2021/22:4336 (M) yrkande 5 och 2021/22:4337 (L) yrkande 2 kan lämnas utan åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om kriterier för biotopskydd och tidpunkt för uppdrag om nya modeller för biotopskydd. Jämför reservation 26 (M, KD) och 27 (KD). Regeringen bedömer att den formella skyddsformen biotopskyddsområden bör ses över i syfte att göra den mer flexibel, ändamålsenlig och attraktiv. Vidare anser regeringen att berörda myndigheter bör ges i uppdrag att utreda och lämna förslag på ändring av biotopskyddsinstrumentet. Biotopskyddsområde är en skyddsform som kan användas för små, särskilt namngivna mark- och vattenområden, s.k. biotoper. Biotopskydd finns av två olika slag, dels generella biotopskydd, dels skydd för en särskild biotop som beslutas i varje enskilt fall. eller en kommun kan besluta om biotopskyddsområden i skogen för mark- eller vattenområden som kan härledas till en av de 19 olika biotoptyperna som återfinns i bilaga 2 till förordningen (1998:1252) om områdesskydd enligt m.m. har identifierat vissa skyddsvärda naturtyper som inte passar in i de nuvarande beskrivningarna i bilaga 2 till förordningen om områdesskydd enligt m.m. Det gäller bl.a. äldre lövbrännelika successionsstadier med höga naturvärden och mosaikartade biotoper som funktionellt ofta hör samman men måste delas upp mellan olika biotopskyddsområden. Det är enligt utredningen endast möjligt att inkludera en biotoptyp i varje beslut. Om ett skyddsvärt område innehåller olika biotoptyper behövs därför ett beslut för varje enskild biotop. Det är heller inte möjligt att inkludera omgivande mark eller utvecklingsmark i ett beslut om biotopskydd eller ta hänsyn till en lämplig arrondering. Det gör att myndigheten inte har möjlighet att ta hänsyn till en funktionell avgränsning för biotopen eller en ändamålsenlig arrondering när den skyddsvärda biotopen ska avgränsas. Regeringen delar skogsutredningens bedömning att det bör vara möjligt att besluta om ett biotopskyddsområde som inkluderar flera olika biotoptyper. Det bör också vara möjligt att inkludera omgivande mark och utvecklingsmark för ett långsiktigt och effektivt skydd och för att möjliggöra en god arrondering. Utöver fler biotoptyper anser regeringen att beslutet bör kunna ta hänsyn till kulturmiljövärden och sociala värden i form av områdets värde för friluftsliv och rekreation. Det skulle avsevärt förbättra funktionaliteten i skyddsformen. En sådan förändring skulle även öka markägares förståelse för biotopskyddsområdets avgränsning. Regeringen anser därför att det bör utredas om det ska vara möjligt att i enskilda beslut inkludera funktionella skyddszoner och fler biotoptyper samt att även beakta kulturmiljövärden och sociala värden som en grund för enskilda beslut om biotopskyddsområde. Regeringen avser därför att ge och i uppdrag att lämna förslag på ändring av biotopskyddsinstrumentet. Regeringen ser ett behov av att utreda möjligheten att biotopskyddsområden även ska kunna vara flexibla och huruvida det ska vara möjligt att erbjuda markägare tidsbegränsade biotopskyddsområden som ett alternativ till ordinarie biotopskydd eller andra skyddsformer. Naturvärden kan vara tillfälliga och saknas det ändamålsenliga och tidsbegränsade alternativ som kan fungera som komplement framför allt till naturvårdsavtal, som också är tillfälliga. Enligt kommittémotion 2021/22:4335 av m.fl. (KD) yrkande 4 i denna del behöver uppdrag om att ta fram nya modeller för biotopskydd ges före . Motionärerna anser att uppdragen är befogade eftersom biotopskydd som skyddsform präglas av rigida beslut med oförutsedda konsekvenser och att dessa behöver ges i närtid och behandlas skyndsamt. Regeringen uttrycker en intention att utöver befintliga biotopskydd även beakta kulturmiljövärden och sociala värden som grund för enskilda beslut om biotopskyddsområden. Detta bör enligt motionärerna inte tas med i bedömningen (yrkande 5). Enligt kommittémotion 2021/22:4336 av m.fl. (M) yrkande 4 ska biotopskyddsbestämmelserna inte utökas till att omfatta t.ex. kulturmiljövärden och sociala värden. Motionärerna anför vidare att biotopskyddsbestämmelserna i bör ses över utifrån de nya målsättningar för miljömålen som motionärerna förespråkar. Inrättande av biotopskyddsområden regleras i 7 kap. 11 § . I denna paragraf står följande: Regeringen får i fråga om små mark- eller vattenområden som på grund av sina särskilda egenskaper är värdefulla livsmiljöer för hotade djur- eller växtarter eller som annars är särskilt skyddsvärda meddela föreskrifter om att samtliga lätt igenkännbara områden av ett visst slag i landet eller i en del av landet ska utgöra biotopskyddsområden, och att en myndighet eller kommun i det enskilda fallet får besluta att ett område ska utgöra ett biotopskyddsområde. Biotopskyddsområden kan i likhet med naturreservat bildas på enskild såväl som statlig mark. Biotopskyddsområden kan enligt bestämmelsen tillkomma på två sätt: genom normbeslut enligt första punkten eller genom förvaltningsbeslut enligt andra punkten. har haft flera regeringsuppdrag och återrapporteringskrav om skogens sociala värden. fick ett regeringsuppdrag att göra en kunskapssammanställning om skog och sociala värden. I samma regeringsuppdrag fick och i uppdrag att i samråd analysera behovet av och möjligheterna att utöka naturvårdsavtalen till att omfatta sociala värden. Utredningen resulterade i att det är möjligt att teckna naturvårdsavtal för skogar med höga sociala värden. och redovisade 2011 ett regeringsuppdrag att ta fram en kunskapsplattform för hållbart brukande av skog. Ett av förslagen till åtgärder var att skulle ta initiativ till en utvecklad dialog med skogsbruket om mål, lagkrav och metoder för uppföljning av miljöhänsyn. Detta kom att resultera i projektet om miljöhänsyn där fyra arbetsgrupper tog fram s.k. målbilder för god miljöhänsyn, däribland för friluftsliv och rekreation. I regleringsbrev hade myndigheten som återrapporteringskrav att redovisa hur man arbetar med skogens sociala värden samt hur ett framtida arbete inom detta område skulle kunna läggas upp och utvecklas. I regleringsbrev fick i uppdrag ett redogöra för hur myndigheten uppmärksammar skogens sociala värden i rådgivnings- och informationsinsatser. har, i samverkan med , och , på uppdrag av regeringen genomfört en analys av styrmedel för skogens sociala värden (rapport 7/2018). Ett förslag som förs fram i rapporten är att regeringen i större utsträckning riktar uppdrag om översyn av åtgärder och styrmedel kopplat till efterfrågan på skogens sociala värden. Att få fler medborgare att vistas i skog och natur skulle enligt rapporten ge mycket stora samhällsekonomiska vinster i form av bättre folkhälsa etc. anför i sitt remissyttrande över skogsutredningens betänkande (dnr RAÄ-2021-577) att möjligheten att enklare skydda kulturmiljöer i skogsmark och kulturpåverkad skog med höga kultur- och miljövärden som biotopskyddsområde bör utvecklas. När det gäller ett uppdrag till och att lämna förslag på ändring av biotopskyddsinstrumentet pågår enligt information från ett internt arbete som rör de utredningar och uppdrag som föreslås i propositionen. inventerar hänsyn till tidigare kända och registrerade kulturlämningar. Myndigheten utför inventeringen på 400 avverkningar. Det innebär en uppföljning med ungefär 1 000 enskilda fornlämningar eller övriga kulturhistoriska lämningar . Inventeringen görs efter avverkning för att se hur hänsyn tagits både vid avverkning och vid föryngringsåtgärder. Syftet med inventeringen är att – ta fram statistik över hänsyn, på lands- och landsdelsnivå – göra orsaksanalyser – varför blev det en skada, varför blev det ingen skada? – återkoppla resultat till avverkande företag eller markägare – skapa dialog och samverkan för bättre hänsyn. Enligt Hänsynsuppföljning kulturmiljö 2021 ligger andelen kulturlämningar (fornlämningar och övriga kulturhistoriska lämningar) som blir påverkade (ringa skada, skada eller grov skada) vid föryngringsavverkning på , samma nivå som 2019. Markberedning fortsätter att vara den vanligaste orsaken till skada eller grov skada i tre av fyra landsdelar. har gjort studien på fornlämningar och övriga kulturhistoriska lämningar vid skogsbruk (2020) som undersöker förutsättningar, hinder och möjligheter för att undvika skador, som skogens resurser nyttjas. Utgångspunkten för studien är att det funnits ett problem med att fornlämningar och övriga kulturhistoriska lämningar skadats vid skogsbruk. statistik visar att skadenivån på lämningar som skadas vid skogsbruk har legat mellan drygt 10 och sedan 2012 års inventering. och hade ett mål om att komma ned till en skadenivå om . Några lösningar som föreslås i rapporten är bl.a. tydligare utmärkta lämningar i skogen, ökad tillsyn från myndigheterna och samlad kompetens hos polis och åklagare. Utskottet delar regeringens bedömning att den formella skyddsformen biotopskyddsområden bör ses över i syfte att göra den mer flexibel, ändamålsenlig och attraktiv. Utskottet noterar att regeringen anser att beslut om biotopskyddsområden även borde kunna beakta kulturmiljövärden och sociala värden samt att möjligheten att erbjuda markägare tidsbegränsade biotopskyddsområden borde utredas. Utskottet konstaterar att det finns problem med att fornlämningar och övriga kulturhistoriska lämningar skadas vid skogsbruk. Det finns även utvecklingspotential för arbetet med skogens sociala värden. Det är därför enligt utskottets mening positivt att regeringen avser att ge berörda myndigheter i uppdrag att utreda och lämna förslag på ändringar av skyddsformen biotopskyddsområden där dessa aspekter ska beaktas. Därmed anser utskottet att motionerna 2021/22:4335 (KD) yrkande 5 och 2021/22:4336 (M) yrkande 4 kan avstyrkas. När det gäller tidpunkt för uppdraget att ta fram nya modeller för biotopskydd noterar utskottet att arbete pågår inom för att tillsätta de uppdrag som regeringen bedömt nödvändiga enligt propositionen. Motion 2021/22:4335 (KD) yrkande 4 kan därför lämnas utan åtgärd i denna del. Nya och utvidgade nationalparker Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om nationalparker och naturturism i skyddad natur. Jämför reservation 28 (SD). Enligt regeringens bedömning bör takten i arbetet med att bilda nya och utvidgade nationalparker enligt nationalparksplanen öka. Vid arbetet ska den lokala delaktigheten samt samverkan med kommuner, organisationer och lokalbefolkning särskilt beaktas. Regeringen anser att intentionen bör vara att nationalparker bildas av delar av ekoparker som har höga naturvärden och som är lämpliga för att gynna lokalsamhället och främja hållbar turism. Det gäller ekoparkerna och Hornsö i län, Halle- och Hunneberg i och Hornslandet i . Lokal delaktighet och samverkan är som alltid vid bildande av nationalparker viktigt. I finns 30 nationalparker som skyddar våra mest värdefulla naturområden. Nationalparkerna har mycket stor betydelse för att bevara biologisk mångfald och för förutsättningar att bedriva friluftsliv och turism. nationalparker har även stor ekonomisk betydelse för besöksnäringen och regional tillväxt och är turistattraktioner av internationell betydelse. Fler nationalparker behöver inrättas för att skydda värdefull natur och bidra till förbättrade förutsättningar för friluftsliv och landsbygdsutveckling över hela landet. Nationalparker ska enligt 7 kap. tillhöra staten. Vid arbetet ska lokal delaktighet samt samverkan med kommuner, organisationer och lokalbefolkning särskilt beaktas, bl.a. för att säkerställa att nationalparkerna vårdas och förvaltas med långsiktighet, i enlighet med de syften för vilka de har bildats, och så att bevarandemålen upprätthålls . Frågan om ägandet av marken i ekoparkerna, liksom de frågor som alltid behöver hanteras inför bildande av nationalparker, behöver hanteras innan regeringen återkommer med en proposition om att bilda nya nationalparker. I kommittémotion 2021/22:4334 av m.fl. (SD) yrkande 6 framhålls nationalparkerna. Motionärerna anser att nationalparker inte är ett effektivt sätt att skydda natur eftersom de tenderar att blockera nyttjandet av obefogat stora arealer. Vidare anser de att buffertzoner till nationalparker ska beslutas av som en eventuell ny nationalpark föreslås och beslutas. Motionärerna anför att fortsatt brukande av mark inom nationalparker under överenskomna förutsättningar är vanligt i många andra länder och att man bör överväga om detta inte borde bli vanligare även i .