bet · H901KrU8 · 2022-05-02 00:00:00 — I det återstartsstöd som fördelats under pandemin har det varit möjligt att specifikt fokusera på idrott för personer med funktionsnedsättning. Tillgängligheten till idrott är en central förutsättning för fysisk aktivitet bland personer med funktionsnedsättning. En stor utmaning för idrotten är att det råder brist på anläggningar och dessutom så är tillgängligheten ibland dålig. Det kan vara svårt att komma in i lokalen eller redskap/utrustning är inte anpassat för att verksamheten ska vara tillgänglig för alla. Många idrottsanläggningar planeras, ägs och drivs av kommuner. För vissa idrotter för personer med funktionsnedsättning skulle större samverkan mellan kommuner för att skapa regionala idrottsanläggningar och idrottsmiljöer möjliggöra de investeringar som krävs. Då skulle utbudet av idrottsaktiviteter för personer med funktionsnedsättning öka. Att utveckla anläggningar och infrastruktur för att sänka trösklarna för personer med funktionsnedsättning är i första hand ett kommunalt ansvar. En stor kostnad är utrustning för att kunna utöva parasport. RF har inlett ett samarbete med Fritidsbanken, som finns i många delar av landet och håller på att byggas ut. Som framgår ovan gav regeringen i uppdrag att upprätta och driva en kunskapsplattform för anläggningar och utemiljöer för idrott och fritid. Plattformen ska utveckla, samla och förmedla kunskap för att samhället ska nå såväl breda som nya grupper av idrotts-, motions- och friluftslivsutövare. Regeringen bedömer att det finns ett nationellt behov av såväl fler som mer ändamålsenliga anläggningar och utemiljöer för olika former av hälsofrämjande fysisk aktivitet. I uppdraget ingår även att granska funktionshinderspolitiken inom idrottsområdet i relation till nationella mål. Uppdraget ska redovisas . Som bl.a. MFD understryker har personer med funktionsnedsättning inte samma möjligheter att ha en aktiv och meningsfull fritid som befolkningen i övrigt och är en underrepresenterad grupp inom idrottsrörelsen. Utskottet konstaterar att mycket återstår att göra, men ser det som positivt att parasporten fått ett större fokus och att fler förbättringsåtgärder vidtagits. Detta bl.a. genom en handlingsplan, särskilda stöd för som kompetenscenter, kompetensstöd till SF som tar över paraidrott samt ett uppdrag till att granska funktionshinderspolitiken inom idrottsområdet i relation till nationella mål. Utskottet välkomnar vidare att regeringen avsatt en viss procentsats av uppstartsstödet för idrottsverksamhet för personer med funktionsnedsättning. När det gäller idrottsutrustning konstaterar utskottet att Fritidsbanken byggt upp en organisation om utlåning, med bl.a. parasportutrustning, och en kunskapsbank i en tredjedel av landets kommuner. Utskottet anser att dessa fyller en viktig uppgift för att nå målet att ge möjlighet för alla i att motionera och idrotta. Av denna anledning välkomnar utskottet de medel som bl.a. Allmänna arvsfonden och RF lämnat till Fritidsbanken. Utskottet har en förhoppning om att en stabil och långsiktig lösning kan hittas för att försöka säkra tillgången till idrottsutrustning för alla, och då bl.a. till parasporten. Utskottet har för avsikt att följa frågan. Utskottet anser inte att motionsyrkandena bör leda till någon åtgärd från sida och avstyrker därmed motionerna 2021/22:2499 (SD) yrkande 8, 2021/22:3581 (C) yrkandena 11 och 12, 2021/22:3666 (C) yrkande 15, 2021/22:4007 (L) yrkande 4, 2021/22:4097 (MP) och 2021/22:4165 (KD) yrkande 37. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om elitidrott med hänvisning till att det är upp till idrottsrörelsen att prioritera stöd till elitidrott framför andra behov. Jämför reservation 16 (SD). m.fl. (SD) framhåller i kommittémotion 2021/22:2499 yrkande 11 att elitidrotten fyller en viktig roll som inspirationskälla för ungas idrottande och bidrar till nationell sammanhållning när tävlar i internationella idrottstävlingar. Mål och syfte med statsbidraget till idrotten är bl.a. att stöd kan lämnas till sådan verksamhet som stärker idrottsutövares internationella konkurrenskraft. På anges följande: RF strävar efter att ge svenska idrottsutövare och funktionärer bästa möjliga förutsättningar att hålla världsklass i många olika grenar. Varje enskilt specialidrottsförbund (SF) har ansvar för att utveckla sin idrott, det gäller också elitidrotten. RF:s uppgift är att på olika sätt stödja och hjälpa dem i det arbetet. På elitidrottsområdet sker det genom ekonomiskt stöd, verksamhetsstöd och strukturer som möjliggör för elitidrottare att kombinera sin idrottssatsning med utbildning. Ekonomiskt stöd ges i form av Landslagsstöd till SF. Verksamhetsstödet finns framför allt inom de fyra kompetensområdena idrottsfysiologi, idrottspsykologi, idrottsmedicin och idrottsnutrition. Huvuddelen av den egna verksamheten är förlagd till RF:s utvecklingscentrum på . () stöttar svenska idrottare bl.a. genom stödprogrammet Topp och Talang som finansieras med medel från näringslivet och AB . Satsningen ska ge aktiva med potential att nå världstoppen möjlighet att göra en hundraprocentig satsning, oavsett den egna idrottens eller familjens ekonomi. Varje aktiv som ingår i stödprogrammet får ett skräddarsytt och behovsprövat stöd. De statliga medel som SOK tar emot går till förberedelser och deltagande i de . Parasport får i sin roll som Paralympiska Kommitté (SPK) ett statligt stöd för att förbereda och genomföra de paralympiska spelen. Utöver detta får SPK medel från näringslivet för att stötta några elitsatsande idrottare. Medel från näringslivet används enligt SPK även till att genomföra elitidrottsskola för nästa generations elitidrottare. Landslagsstöd till SF kan ges som stöd till paraidrottare, med dessa medel är det upp till varje SF att avgöra hur man väljer att fördela resurserna mellan paraidrottare och idrottare utan funktionsnedsättning, precis som mellan samtliga grenar inom respektive SF. Elitsatsande paraidrottare kan även få extra stöd inom ramen för det samlade elitstödet genom stöttade insatser i landslagsstöd X. De insatserna är mer precisa, till vilka aktiva och till vilka aktiviteter stödet avser. RF, SOK och SPK har inlett en satsning på ett nytt idrottsövergripande elitidrottsprogram, #elitidrott2030. Programmet innehåller mål för ökat stöd, samverkan med akademin för att stärka satsningen på idrott och utbildning (dubbla karriärer) samt elitidrottsnära forskning tillsammans med tränar- och utbildningsinsatser. Programmet är än så länge en viljeinriktning och arbete pågår för att skapa finansiering för insatserna. Elitidrotten fyller som motionärerna påtalar en viktig funktion som bl.a. inspirationskälla och som underhållning. Ett syfte med statsbidraget till idrottsrörelsen är att statsbidraget ska stödja verksamhet som stärker idrottsutövares internationella konkurrenskraft. Det är upp till idrottsrörelsen att inom statens stöd till idrotten prioritera stöd till elitidrott framför andra behov. Som framgår ovan strävar RF efter att ge svenska idrottsutövare och funktionärer förutsättningar att hålla världsklass i flera olika grenar. Utskottet anser att motionsyrkandet inte bör leda till någon åtgärd från sida och avstyrker därför motion 2021/22:2499 (SD) yrkande 11. Tilldelning av stora internationella mästerskap Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om tilldelning av stora internationella mästerskap med hänvisning till att det är en fråga för de internationella idrottsorganisationerna. Jämför reservation 17 (SD). m.fl. (SD) anser i kommittémotion 2021/22:2499 yrkande 5 att arrangerandet av internationella idrottsevenemang ska ske inom ramen för de mänskliga rättigheterna. Motionärerna påtalar att oavsett hur stora summor ett land vill donera till internationella idrottsorganisationer, eller är redo att investera i spektakulära arenor, bör landet inte kunna vara värd för stora internationella mästerskap om man inte respekterar de mänskliga rättigheterna. Det bör enligt motionärerna förmedlas av hela den svenska statsapparaten och det svenska idrottslivet. har angett följande: Det är de internationella idrottsorganisationerna som själva bestämmer vilka värdländer de väljer för sina internationella idrottsevenemang. En begränsning av deras rätt att välja saknar rättsligt stöd. Däremot ligger det i linje med idrottsorganisationernas eget ansvar att genomföra hållbara evenemang och i det ingår att medverka till att säkerställa respekt för mänskliga rättigheter och att anläggningar byggs med respekt för människors säkerhet och att anläggningar har ett efterbruk. Det är viktigt att idrottsorganisationerna i större utsträckning än tidigare betonar hållbara evenemang framöver. RF har angett följande: stöder önskan om att internationella idrottsevenemang alltid ska arrangeras inom ramen för mänskliga rättigheter. Detta förs tydligt fram i RF:s internationella riktlinjer, både i artikel 1 och artikel 9, där det står att specialidrottsförbunden ska verka för att de internationella specialidrottsförbunden i sina stadgar inför att de ska följa FN:s deklaration om mänskliga rättigheter, FN:s konvention om barns rättigheter och FN:s internationella konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. SF ska också verka för att de internationella specialidrottsförbunden ställer krav på arrangörsländer gällande ekonomiska, sociala och miljömässiga hållbara evenemang. I RF:s internationella strategi har idrottens arbete med mänskliga rättigheter ett eget avsnitt. Där betonas vikten av att svenska internationella representanter ska agera utifrån principen om människors lika värde och även här betonar vi vikten av att de svenska representanterna ska vara uppmärksamma på de mänskliga rättigheterna vid val av arrangörsländer. För att påverka vilka länder som får möjlighet att arrangera stora internationella mästerskap så arbetar RF till specialidrottsförbunden och deras internationella representanter. Ju fler svenska representanter i det internationella förbundens styrelser, desto större chans att kunna påverka besluten om de internationella mästerskapen. För det är i de styrelserummen som besluten om de internationella mästerskapen fattas. På vägen dit diskuteras kontinuerligt frågan om mänskliga rättigheter, på såväl utbildningar som konferenser. Så sent som var ”mänskliga rättigheter på internationella evenemang” tema på en träff med specialidrottsförbundens alla ordförande och generalsekreterare. arrangeras en ny utbildning om mänskliga rättigheter tillsammans med den internationella organisationen Rights. RF har även tagit fram en handbok om mänskliga rättigheter inom idrotten generellt där även frågan om de internationella evenemangen lyfts. Att föra fram den svenska idrottsrörelsens grundläggande värderingar och stå upp för dessa är en av den svenska idrottsrörelsens viktigaste delar i det internationella arbetet och frågan om mänskliga rättigheter är högt prioriterad. Som framgår ovan är det de internationella idrottsorganisationerna som själva bestämmer vilka värdländer som de väljer för sina internationella idrottsevenemang, men dessa evenemang ska genomföras hållbart, där respekt för mänskliga rättigheter bl.a. ingår. Samma linje har RF, som i sina internationella riktlinjer angett att specialidrottsförbunden ska verka för att de internationella specialidrottsförbunden i sina stadgar ska införa skrivningar om mänskliga rättigheter, och frågan om mänskliga rättigheter är högt prioriterad i den svenska idrottsrörelsen. Utskottet konstaterar att det är en fråga för de internationella idrottsorganisationerna att utse värdländer för internationella idrottsevenemang och att motionsyrkandet därför inte bör leda till någon åtgärd från sida. Motion 2021/22:2499 (SD) yrkande 5 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om dopning med hänvisning bl.a. till att de till viss del är tillgodosedda. Jämför reservation 18 (SD). m.fl. (SD) påtalar i kommittémotion 2021/22:2499 yrkande 15 att som allt färre elitidrottare fälls för dopning sker en drastisk ökning bland amatöridrottare på gym. Motionärerna anser att regeringen bör ta initiativ till att utreda ett enhetligt system för dopningskontroller för både elitidrotten och övriga i samhället. m.fl. (SD) anser i kommittémotion 2021/22:3807 yrkande 10 att man bör utvärdera möjligheten att göra det obligatoriskt för gym att synliggöra om man samarbetar med den svenska antidopningsorganisationen eller inte samt se över möjligheten att införa en form av antidopningslicensiering. Detta likt en dansk modell. drivs det svenska antidopningsarbetet i ett separat bolag, (). Bolaget ägs av . Stiftelsen ska bestå av ordförande plus tre till nio ledamöter. Styrelsens ledamöter ska representera oberoende idrottsorganisationer som RF, specialidrottsförbunden (SF) och , vilket är ett krav i världsantidopningskoden. Alla som utövar idrott och är medlem i en förening ansluten till RF är skyldiga att ställa upp på dopningskontroll. Det gäller även idrottare som inte är medlemmar, men som deltar i tävling, träningsläger eller annan aktivitet som SF sanktionerar. Även motionärer som tränar i föreningar kopplade till RF måste följa idrottens dopningsregler och således låta sig dopningstestas. Idrottsutövare som tränar på gym som är anslutna till RF, t.ex. Friskis och Svettis, omfattas av kontroll. Kontroll kan ske på gymmets begäran men kan också ske oanmält. ADSE har lämnat in en skrivelse till regeringen med önskan om ett utvidgat uppdrag för ett förebyggande arbete mot dopning i samhället innefattande ett bredare samhällsperspektiv av dopningsområdet. ADSE anger i skrivelsen att det saknats central nationell samordning av antidopningsinsatser mellan idrott och samhälle med mål att på ett samlat och resursoptimerat sätt motverka dopning i samhället. ADSE föreslog i sitt budgetunderlag till regeringen att få för det utvidgade uppdraget. Regeringen ger stöd till ADSE för antidopningsarbetet inom idrotten och i det ingår att även vara en resurs för antidopningsarbetet i samhället i övrigt. För det utvidgade uppdraget i arbete mot dopning i samhället beslutade regeringen om extra i regleringsbrevet . Regeringen ger i uppdrag att fördela medel till STAD (förbygger alkohol och droger) för att bedriva insatser riktade mot gym- och träningsanläggningar. Det görs genom metoden mot dopning som benämns . är en arbetsmetod som syftar till att minska användningen av och tillgången på anabola androgena steroider (AAS) och andra dopningspreparat på träningsanläggningar. Som en del av metoden utbildas personal på träningsanläggningar, träningsanläggningar diplomeras och det byggs nätverk som arbetar för att motverka och förebygga dopning i . har även flera hundra poliser utbildats för att förbättra samverkan mellan polisen och gymmen. Genom att dopningspreparat är förbjudna i bedriver och verksamhet för att beivra förekomsten av dopningspreparat i samhället. Som framgår ovan bedrivs det svenska antidopningsarbetet av ADSE, och utskottet konstaterar att bolaget fått medel i budgeten för ett utvidgat uppdrag att arbeta mot dopning i samhället. Utskottet välkomnar detta uppdrag och anser att motion 2021/22:2499 (SD) yrkande 15 till viss del är tillgodosett. Utskottet ser också positivt på det arbete som STAD bedriver för att motverka och förebygga dopning på träningsanläggningar, där bl.a. diplomering av träningsanläggningar ingår, samt att polisen utbildats och samarbetar med gym i arbetet mot dopning. Utskottet anser inte att motionsyrkandena bör leda till någon åtgärd från sida och motionerna 2021/22:2499 (SD) yrkande 15 och 2021/22:3807 (SD) yrkande 10 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om ridsport. Jämför reservation 19 (SD). m.fl. (SD) framhåller i kommittémotion 2021/22:2458 yrkande 1 vikten av att bevara och utveckla ridsporten. Motionärerna påtalar att ridsport är en av största sporter och bör få större uppmärksamhet. Ridsporten är en av de största idrotterna i och är ett av 72 specialidrottsförbund i RF. verkar för att främja ridning, körning och voltige som motion, folksport och tävlingsidrott samt att sprida kunskap om god hästhållning och säker hantering av hästar. Den ideella föreningen utgör ridsportrörelsens bas och det är där den dagliga verksamheten bedrivs. Utskottet anser att ridsporten, i likhet med många andra sporter, är viktig och bör värnas. Det finns många positiva delar inom ridsporten som bör lyftas fram, bl.a. ridning som nöje, tävling och rehabilitering. Utskottet anser dock inte att motionsyrkandet bör leda till någon åtgärd från sida och avstyrker därmed motion 2021/22:2458 (SD) yrkande 1. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om friluftslivets status med hänvisning till att det bl.a. till viss del är tillgodosett. Jämför reservation 20 (L). (L) framhåller i kommittémotion 2021/22:4007 yrkande 8 att friluftslivets status i samhället bör stärkas. Människor bör enligt motionärerna ges möjlighet att utöva friluftsliv och . Detta sker bl.a. genom att allemansrätten värnas och stärks och dessutom uppmärksammas vid stadsplanering i tätorter och storstäder. Målet för friluftslivspolitiken är att stödja människors möjligheter att vistas ute i naturen och utöva friluftsliv där allemansrätten är en grund för friluftslivet. Alla människor ska ha möjlighet till naturupplevelser, välbefinnande, social gemenskap och ökad kunskap om natur och miljö. [12] Till detta mål finns tio mätbara mål som preciserar och förtydligar innebörden av målet. [13] ansvarar för att samordna uppföljningen av målen och rapportera till regeringen. På anges att de insatser som krävs för att nå målet om att allemansrätten ska vara fortsatt stark är bl.a. fortsatt arbete med att öka kunskapen om allemansrätten och tillgång till natur av god kvalitet som är tillgänglig för alla. Enligt arbetar de bl.a. med vägledning och information om allemansrätten, och de tar fram utbildningsmaterial om allemansrätten och lämnar bidrag till organisationer för att informera om allemansrätten. gör också en översyn av kommunikationsstrategin för allemansrätten. har vidare tillsammans Svenskt Friluftsliv och startat en nationell dialoggrupp om allemansrätten. Med Nationell dialoggrupp för arbetet med allemansrätten vill parterna skapa ett nytt forum för dialog i syfte att öka samverkan mellan aktörer som arbetar med allemansrätten, där de utifrån olika perspektiv håller kunskapen om allemansrätten aktuell, genom omvärldsbevakning upptäcker eventuella utmaningar och på ett tidigt stadium diskuterar insatser som svarar mot dessa utmaningar. Utgångspunkten för dialoggruppens arbete är friluftslivspolitiken i allmänhet och målet om allemansrätten i synnerhet. Under coronapandemin gjordes kampanjer för att välkomna men minska trycket på naturen och för att minska smittspridning. En sådan kampanj var Ta hand om varandra och naturen. Informationsmaterialet till kampanjen användes av länsstyrelser, kommuner, organisationer och , och den kommer enligt att fortsätta att användas. är en nationell myndighet med ansvar för frågor som bl.a. handlar om fysisk planering och byggande i tätort. När det gäller allemansrätten i tätortsnära miljöer anger på sin webbsida att i tätortsnära miljöer vistas många människor , ibland på trånga ytor med mycket trafik och få platser att t.ex. jogga eller promenera med hunden på. Här blir enligt allemansrätten extra viktig. Den kan ge en frizon från buller och trängsel och förutsättningar till naturkontakt utan att behöva ta sig ifrån tätorten. och har tagit fram en ny vägledning om grönplanering där tillgången till natur för människan lyfts fram. ska sex stycken pilotkommuner planera och testa vägledningen. , , och i län, län respektive har tagit fram ett kunskapsunderlag, Vardagsnära natur, där målgruppen är kommunala beslutsfattare och tjänstemän. /22 pågår ett utvecklingsprojekt för att förbättra statistiken om tätortsnära natur och utveckla ett verktyg för kommuner att följa tillgången till natur i tätorter och följa förändringar . var det Friluftslivets år. Det leddes av Svenskt Friluftsliv med stöd av bl.a. och handlade om att lyfta friluftslivet, att få fler människor att prova friluftsliv och långsiktigt fortsätta att utöva friluftsliv samt öka medvetenheten om friluftslivets värden och allemansrätten. arrangerades det aktiviteter med olika teman för att belysa friluftslivets olika delar, och ca 150 olika aktörer inom friluftsliv var inblandade för att få fler att prova friluftsliv. En uppföljning av Friluftslivets år ska göras av . Anslaget 13:3 Stöd till friluftsorganisationer, utgiftsområde 17, ökade från 2021 till 2022. Utskottet delar motionärernas uppfattning att friluftslivets status i samhället bör stärkas, bl.a. genom att allemansrätten värnas samt uppmärksammas vid stadsplanering. Utskottet välkomnar vidare det arbete som , och Svenskt Friluftsliv m.fl. gör för att öka kunskapen om allemansrätten och för att uppmärksamma friluftslivet i stort. och vägledning om grönplanering och kunskapsunderlaget Vardagsnära natur kan bl.a. lyftas fram, liksom arbetet med att förbättra statistiken om tätortsnära natur. Friluftslivets år har också enligt utskottet varit ett viktigt projekt i arbetet med att sätta fokus på och få fler människor att prova friluftsliv. Den nära fördubblingen av anslaget till friluftsorganisationer är också ett steg i rätt riktning för att stärka friluftslivets status. Utskottet vill också påminna om den uppföljning som kulturutskottets uppföljnings- och utvärderingsgrupp genomför där delar av friluftslivet beskrivs och analyseras. Utskottet anser att motionsyrkandet om att stärka friluftslivets status till viss del är tillgodosett och inte bör leda till någon åtgärd från sida. Motion 2021/22:4007 (L) yrkande 8 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om friluftslivsmålet Ett rikt friluftsliv i skolan med hänvisning till att man inte vill föregripa kulturutskottets uppföljnings- och utvärderingsgrupps rapport. Jämför reservation 21 (V). m.fl. (V) anser i kommittémotion 2021/22:2593 yrkande 4 att bör få ett tydligt ansvar för det nationella målet Ett rikt friluftsliv i skolan. Motionärerna påpekar att , som är den myndighet som skulle kunna initiera förslag till förbättringar, fortbildning och förtydligande uppdrag till skolverksamma, behöver pekas ut som en av de ansvariga myndigheterna för att det nationella målet ska uppnås. Som nämnts ovan finns ett mål för friluftslivspolitiken och tio fastställda mätbara mål för friluftslivspolitiken. Ett av de tio målen är Ett rikt friluftsliv i skolan, där är ansvarig myndighet för att följa upp målet. Sedan beslutet att införa mål för friluftslivspolitiken fattades har gjort två uppföljningar, 2015 och 2019. I den senaste uppföljningen gjordes en utvecklingsriktning för de kommande tre till fem åren för varje friluftsmål utifrån de befintliga underlagen. Utvecklingen bedömdes som antingen positiv, neutral, negativ eller oklar. Målet Ett rikt friluftsliv i skolan var det enda målet som bedömdes negativt. skrev i uppföljningen 2015 om målet Ett rikt friluftsliv i skolan: För att driva på måluppfyllelsen om ett rikt friluftsliv i skolan behövs en ansvarig myndighet med rådighet över målet som tar frågan. Ansvarig myndighet behöver utveckla vägledning och kommentarer till läroplanen samt stötta fortbildning för att lyfta friluftslivet på skolans agenda och bidra till att nå målet. Frågor om målet om friluftsliv i skolan kommer att beröras i kulturutskottets uppföljnings- och utvärderingsgrupps uppföljning av delar av den svenska friluftslivspolitiken. Som nämns ovan tas frågor om målet Ett rikt friluftsliv i skolan upp i kulturutskottets uppföljnings- och utvärderingsgrupps uppföljning av friluftslivspolitiken. Utskottet vill inte föregripa resultatet av den uppföljningen och avstyrker därmed motion 2021/22:2593 (V) yrkande 4. Ansvarsfördelning samt skötsel av bl.a. vandringsleder