bet · H901KU28 · 2022-04-11 00:00:00 — (1) , Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen (de undertecknande institutionerna) för en öppen, tydlig och regelbunden dialog med de representativa sammanslutningarna och det civila samhället i enlighet med fördraget om Europeiska unionen (), särskilt artikel 11.1 och 11.2. (2) Den dialogen möjliggör för intressenter att framföra sina ståndpunkter om beslut som kan påverka dem och därmed verksamt bidra till att de politiska förslag som läggs fram är evidensbaserade. Samverkan med intressenter förbättrar kvaliteten på beslutsfattandet genom att tillhandahålla kanaler för att ge externa synpunkter och bidra med sakkunskap. (3) Öppenhet och ansvarsskyldighet är avgörande för att unionens medborgare ska ha fortsatt förtroende för legitimiteten i unionens politiska processer, lagstiftningsprocesser och administrativa processer. (4) De undertecknande institutionerna erkänner betydelsen av att de samordnar sina strategier genom att anta en gemensam ram för sitt samarbete för att ytterligare främja en intressebevakning som är öppen och etisk. (5) Öppenhet avseende intressebevakning är särskilt viktig för att allmänheten ska kunna följa företrädare för intressegruppers verksamhet och vara medveten om deras potentiella inflytande, inbegripet inflytande som utövas genom ekonomiskt stöd och sponsring. Sådan öppenhet säkerställs bäst genom en uppförandekod med de regler och principer som ska iakttas av företrädare för intressegrupper som registrerar sig i ett öppenhetsregister (registret). Tillkännagivande om inskränkningar i meddelarfriheten vid regeringens förhandlingar om EU-rättsakter m.m. Som framgått tidigare i betänkandet (s. 24) har gett regeringen till känna att den bör redogöra för hur den avser att följa utvecklingen när det gäller inskränkningar i meddelarfriheten och sekretessbestämmelsernas utformning samt hur den svenska meddelarfriheten ska uppmärksammas i samband med förhandlingar om EU-rättsakter. Av tillkännagivandet följer även att regeringen bör redovisa noggranna överväganden i fråga om inskränkningar av meddelarfriheten och sekretessbestämmelsers utformning (rskr. 2012/13:77, bet. 2012/13:SkU8 punkt 5 c och yttr. 2012/13:KU3y). I avsnitt 15 i regeringens proposition 2016/17:208 Några frågor om offentlighet och sekretess, redogörs för regeringens arbete i avseenden som nämnts ovan. Regeringen anför bl.a. att den arbetar aktivt och på flera plan för en ökad öppenhet inom EU. Regeringen anser att det är av stor vikt att upprätthålla principerna om största möjliga öppenhet i enligt den s.k. öppenhetsförordningen. Regeringen anger att den bevakar att förordningens regler beaktas vid utformningen av bestämmelser om sekretess i nya rättsakter och att öppenhetsförordningen i största möjliga utsträckning görs tillämplig på handlingar som finns hos EU-organ och EU-byråer genom hänvisningar till förordningen i de särskilda EU-förordningar som gäller specifikt för dessa organ och byråer. En mer utförlig redogörelse över innehållet i propositionen lämnas på s. 24 f. i betänkandet. Utskottet har ställt sig bakom de överväganden som görs i propositionen och har välkomnat regeringens arbete med offentlighet och sekretess i EU-samarbetet (bet. 2017/18:KU3, rskr. 2017/18:37). Tillkännagivandet anses vara slutbehandlat (skr. 2017/18:75). Den parlamentariska överlämnade betänkandet EU-arbetet i (2017/18:URF1). I framställning 2017/18:RS8 EU-arbetet i föreslog riksdagsstyrelsen ändringar i riksdagsordningen och OSL som grundade sig på kommitténs lagförslag. På förslag av biföll lagförslagen (bet. 2018/19:KU7, rskr. 2018/19:22–23). Kommittén lämnade inte något lagförslag om ändring i gällande regelverk om yttranderätt i kammaren. Kommittén lämnade däremot vissa rekommendationer när det gäller öppenhet i EU-arbete. Kommittén ansåg att det är viktigt för förankringen av EU-frågorna i samhället att alla riksdagsledamöter är involverade i hantering av EU-frågor (2017/18:URF1 s. 252 f.). Kommittén konstaterade också att som institution skapar utrymme för öppenhet, framför allt genom debatt och beslut i kammaren, och föreslog att skulle överväga om det finns utrymme för fler fristående kammardebatter med EU-anknytning. anordnas en fristående kammardebatt i samband med statsministerns återrapportering efter Europeiska rådets möten som enligt kommittén visat sig vara värdefull både för att skapa öppenhet och för att ge alla ledamöter tillfälle att debattera EU-frågornas hantering. Det kan enligt kommittén handla om information från regeringen om centrala EU-frågor eller aktuella debatter med anledning av viktiga EU-initiativ liksom om en årligt återkommande debatt, gärna på partiledarnivå, med regeringen om EU-frågorna från ett mer övergripande strategiskt perspektiv. Kommittén menade också att utskotten bör överväga att hålla fler öppna sammanträden vid beredningen av EU-frågor och att även till slutna sammanträden bjuda in externa deltagare för informationsinhämtning. Allmänhetens tillgång till dokumentation om EU-frågornas beredning i , t.ex. utskottens överläggningar och samråd, kan vidare enligt kommittén ytterligare förbättras via exempelvis webbplats. Betänkandet EU på hemmaplan beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda möjligheterna att inom ramen för EU:s nuvarande regelverk och arbetssätt främja insyn, delaktighet och inflytande för aktörer i när det gäller frågor som beslutas inom EU (Ju 2014:20, dir. 2014:112). I uppdraget ingick att redogöra för de möjligheter till insyn, delaktighet och inflytande som finns samt att analysera kunskapsnivån i i frågor om EU och hur denna påverkas av olika samhällsaktörer. Utredningen skulle även föreslå åtgärder inom ramen för existerande strukturer för att öka insyn, delaktighet och inflytande i frågor som beslutas inom EU. överlämnade utredningen betänkandet EU på hemmaplan (SOU 2016:10) till regeringen. Utredningen föreslog åtgärder på tre övergripande områden: åtgärder för att höja kunskapen, åtgärder för att öka möjligheterna till insyn och delaktighet samt åtgärder för att förbättra informationstillgången. När det gäller åtgärder för att öka möjligheterna till insyn och delaktighet ansåg utredningen att regeringen borde tidigarelägga och stärka sin dialog med intresseorganisationer och andra aktörer under det förberedande arbete som sker parallellt med kommissionens utveckling av lagstiftningsförslag och inför förhandlingsarbetet i unionen. Utredningen föreslog därför att skulle bjuda in olika intressenter att delta i särskilda EU-beredningsgrupper för viktigare sakfrågor som väntas leda till ny EU-lagstiftning. Utredningen föreslog vidare att regeringen skulle skapa former för nationella e-samråd i samband med det förberedande lagstiftningsarbetet i EU. De lagstiftningsprocesser på EU-nivå som förväntas leda till rättsakter som ska införlivas i svensk lagstiftning föreslogs även beskrivas i EU-promemorior som ska publiceras i en särskild serie. Dessutom föreslog utredningen att regeringen alltid ska redovisa inkomna synpunkter från EU-beredningsgrupperna och e-samråden som en del av sitt informationsunderlag till . Utredningen föreslog även att regeringen i sina instruktioner till myndigheterna ska förtydliga myndigheternas samrådsansvar i sitt EU-relaterade arbete och att myndigheterna ska skapa formella och transparenta samrådsformer i frågor som beslutas på EU-nivå. Vidare rekommenderade utredningen att kommuner och regioner ska öka omfattningen av dialoger och samråd med lokala och regionala intressenter och andra aktörer i det EU-relaterade arbetet och att de aktivt ska arbeta för att tydliggöra att många EU-relaterade frågor är en del av den kommunala demokratin. I budgetpropositionen (prop. 2018/19:1 utg.omr. 1 avsnitt 11.2.2 s. 84 anför regeringen följande under rubriken i EU: Arbetet för att öka delaktigheten, kunskapen och engagemanget kring EU-relaterade frågor i utgår från utredningen om delaktighet i EU, vars betänkande ”EU på hemmaplan” (SOU 2016:10) lämnades över till regeringen . Genom anslagsökningen 2018 har flera insatser kunnat genomföras. Sieps genomför en särskild utbildningssatsning för förtroendevalda och anställda inom kommuner och landsting. har medel tillförts Linnéuniversitetet som via erbjuder särskilda EU-utbildningar för journalister. Likaså ställdes ökade resurser till UHR:s förfogande så att myndigheten kunnat förstärka sitt arbete med att utbilda lärare och skolledare om EU-samarbetet (s.k. skolambassadör för EU) samt möjliggöra en filmtävling om EU för skolungdomar. Enligt deltagarnas utvärderingar bidrar utbildningen till att öka kvaliteten i skolans EU-undervisning samt till att öka elevernas intresse för EUrelaterade frågor, Europaparlamentsvalet och demokratifrågor i stort. För att nå unga och resurssvaga grupper i större utsträckning fick även Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, MUCF, i uppdrag att öka kunskapen och stärka delaktigheten i frågor om Europeiska unionen. Genom s.k. EU-handslag har regeringen bjudit in relevanta samhällsaktörer att bidra i arbetet för ökad delaktighet i EU. I EUhandslaget åtar sig aktörerna att förbättra sitt eget arbete med frågorna. Många av aktörerna arbetar till exempel för att öka kunskapen om EU, förbättra sin EU-information eller stärka sina samrådsformer i EU-relaterade frågor. Arbetet inleddes och sammanlagt har 77 aktörer valt att ingå EU-handslag, däribland arbetsmarknadens parter, studieförbund, ungdomsorganisationer, universitet, regioner och kommuner. En viktig del av regeringens delaktighetsarbete handlar om att erbjuda tydliga former för dialog med olika samhällsaktörer. För att skapa bättre samrådsformer med främst det civila samhällets organisationer men även andra aktörer har regeringen infört en arbetsmetod kallad sakråd. Sakråd i EU-relaterade frågor, s.k. EU-sakråd, har anordnats om olika aspekter av EU:s framtida utveckling samt om vissa lagstiftningsfrågor. Även statsministerns EU-råd med företrädare för arbetsmarknadens parter är en del av arbetet med stärkta samrådsformer. Arbetet med att förtydliga förväntningarna på myndigheterna när det gäller deras roll för att öka delaktigheten i EU fortsatte . Som ett led i arbetet bjöd regeringen in ett fyrtiotal myndighetschefer för en dialog om deras arbete med samråd och information i EU-arbetet. Dialogen har fortsatt . inleddes en utbildningsinsats för myndighetschefer, med syfte att tydliggöra myndigheternas roll i EU-arbetet. Utbildningen arrangeras i samverkan mellan . Vid behandlingen av kommissionens agenda om bättre lagstiftning för bättre resultat välkomnade kommissionens arbete för en bättre lagstiftning och ambitionen att införa mer öppenhet i lagstiftningsprocessen (utl. 2015/16:KU3). Utskottet anförde att ett öppet och effektivt beslutsfattande främjar den demokratiska legitimiteten. Utskottet framhöll vidare vikten av en ökad öppenhet och insyn i EU:s beslutsprocesser, inte minst när det gäller trepartsförhandlingarna mellan kommissionen, rådet och . I utlåtandet fanns ett särskilt yttrande från . Utskottet hänvisade till det nämnda ställningstagandet i sitt yttrande till utrikesutskottet över kommissionens arbetsprogram (yttr. 2015/16:KU4y). I yttrandet fanns ett särskilt yttrande från . Utskottet anförde i ett yttrande över skrivelse 2015/16:115 Verksamheten i Europeiska unionen (yttr. 2015/16:KU9y) att det är viktigt att värna öppenhet och transparens och att bevaka användningen av delegerade akter. I yttrandet framhölls att utskottet tidigare hade uttalat att ett öppet och effektivt beslutsfattande främjar den demokratiska legitimiteten, och att utskottet hade framhållit vikten av en ökad öppenhet och insyn i EU:s beslutsprocesser, inte minst när det gäller trepartsförhandlingarna mellan kommissionen, rådet och . Utskottet konstaterade även att det framgick av skrivelsen att regeringen verkade för en ökad öppenhet inom EU och att den aktivt arbetade med öppenhetsfrågorna. I yttrandet fanns en avvikande mening från och ett särskilt yttrande från . Vidare har utskottet i yttranden (yttr. 2016/17:KU5y och yttr. 2017/18:KU5y ) över skrivelse 2016/17:115 Verksamheten i Europeiska unionen och skrivelse 2017/18:118 Verksamheten i Europeiska unionen välkomnat regeringens arbete för en ökad öppenhet i EU:s institutioner, bl.a. genom bevakningen av mål i och tribunalen. Utskottet har också upprepat vikten av en ökad öppenhet och insyn i EU:s beslutsprocesser, inte minst när det gäller trepartsförhandlingarna mellan kommissionen, rådet och . I yttrandena fanns avvikande meningar från och . Utskottet behandlade liknande motionsyrkanden (bet. 2017/18:KU38 och bet. 2018/19:KU26). I sitt ställningstagande 2019 anförde utskottet följande. Ett öppet och effektivt beslutsfattande främjar den demokratiska legitimiteten. Utskottet välkomnade därför åtgärder som syftar till en ökad öppenhet inom EU. I likhet med i sitt tidigare ställningstagande konstaterade utskottet att arbete pågick på flera plan för en ökad öppenhet inom EU. Utskottet noterade också att den parlamentariska hade övervägt frågor om bl.a. öppenhet och kontakterna mellan och regeringen. Utskottet ansåg att det saknades skäl att föreslå sådana tillkännagivanden som efterfrågades i motionsyrkandet. Utskottet avstyrkte därför motionsyrkandet. Liberalerna reserverade sig. Senast utskottet behandlade liknande motioner var (bet. 2020/21:KU19). Utskottet avstyrkte motionerna efter beredning i förenklad form. Ett öppet beslutsfattande såväl nationellt som inom EU främjar den demokratiska legitimiteten och utskottet välkomnar varje åtgärd som syftar till en ökad öppenhet inom EU. Utskottet, som kan konstatera att arbetet för ett mer öppet och transparent EU fortgår, vidhåller sitt tidigare ställningstagande och anser inte att det finns skäl att vidta några åtgärder med anledning av motionen. Översyn av sekretessregleringen för att underlätta informationsutbyte mellan myndigheter, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:2528 av m.fl. (SD) yrkande 19 och 2021/22:577 av (M), 2021/22:807 av och (båda S) och 2021/22:1060 av m.fl. (S). En utredning bör tillsättas som ser över möjligheterna till ökat informationsutbyte mellan myndigheter. Det är t.ex. problematiskt att , på grund av sekretess, inte alltid kan ge polisen information om någon uppvisar tecken på att sympatisera med en terrororganisation eller med organiserad brottslighet. Information som hade varit värdefull i polisens brottsförebyggande arbete. Utgångspunkten bör vara att sekretess inte ska hindra att uppgifter lämnas mellan myndigheter så länge uppgifterna rör myndigheternas ansvarsområde. Om ett sådant informationsutbyte bör ske genom att alla myndigheter har tillgång till gemensamma register eller genom förenklade bestämmelser om handlingsoffentlighet och sekretess är något en utredning bör ta ställning till. Sekretessbrytande bestämmelse för statligt anställningsstöd, punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:469 av m.fl. (V) yrkande 18. betalas stora summor ut i statligt anställningsstöd till privata företag. Uppgifter om vilka företag som har tagit del av bidragen och hur mycket pengar respektive företag har fått är belagda med sekretess med hänsyn till företagarnas affärsintressen. Nuvarande ordning gör det svårt för myndigheter och journalister att granska vilka företag som tar emot statliga lönesubventioner och om det förekommer överutnyttjande, felaktiga utbetalningar och andra oegentligheter. Allmänhetens insyn i hur skattemedel används bör väga tyngre än den enskilda företagarens affärsintressen. Det finns ett stort samhällsintresse och behov av transparens, öppenhet och insyn när det gäller hur de statliga lönesubventionerna används. Regeringen bör därför göra det möjligt för myndigheter och journalister att granska vilka företag som tar emot statliga lönesubventioner som skyddet för den enskildes integritet säkras. Personlig integritet och konsumentskydd, punkt 8 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3996 av m.fl. (L) yrkande 20 och 2021/22:4000 av m.fl. (L) yrkande 19, 2021/22:2349 av och (båda L) yrkande 1 och 2021/22:2349 av och (båda L) yrkande 2. Konsumenters integritetsskydd vid köp på internet behöver förstärkas. Som konsumenter utför vi allt större del av våra inköp via nätet. Näthandeln innebär stora fördelar för konsumenten genom exempelvis ett ökat utbud. Den växande näthandeln innebär också att konsumenter lämnar ifrån sig alltmer uppgifter om sig själva och sina konsumtionsmönster, uppgifter som säljs vidare till andra företag på ett sätt som är omöjligt för individen att överblicka. Det är också så att företag som erbjuder gratistjänster på nätet i utbyte begär tillgång till information som rör konsumenten. Även om detta kräver konsumentens samtycke är konsekvenserna svåra att överblicka. Lagstiftningen behöver skärpas t.ex. i fråga om vilken typ av uppgifter företagen får spara och hur länge uppgifterna får sparas innan ett nytt samtycke måste inhämtas från den enskilde. Konsumenter bör även få bättre möjligheter att få sina uppgifter raderade. Vidare bör lagar och regler som inskränker den enskildes rätt till sina personuppgifter på internet följas upp och alla nya lagförslag i EU bör analyseras ur ett integritetsperspektiv. Åtgärder på internet som syftar till att bekämpa organiserad brottslighet måste vidare vägas mot den enskildes rätt till integritet. Det finns också ett behov av att förbättra konsumentskyddet för barn och skyddet mot marknadsföring riktad till barn på internet. Detta är något som bör arbeta för på den europeiska och internationella arenan. En utredning om ökad kontroll över hur det offentliga använder personliga data, punkt 9 (C) av Per Schöldberg (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3509 av m.fl. (C) yrkande 19. En utredning bör tillsättas med uppdrag att stärka medborgarnas kontroll över hur det offentliga använder deras personliga data. Staten har fått nya möjligheter att övervaka medborgarna bl.a. genom kamerabevakning och möjlighet till insyn i digitala kommunikationer. En sådan övervakning kan grunda sig på legitima skäl, t.ex. i syfte att bekämpa brott. Övervakningen måste dock ske i sund balans med medborgarnas rätt till personlig integritet. Individens kontroll över sina personliga data behöver skärpas liksom insynen i hur myndigheter och andra offentliga aktörer använder dessa uppgifter. Det bör övervägas att införa ett system i som innebär att medborgarna får information om när deras personliga data använts eller överförts från en myndighet till en annan, undantaget vissa situationer som t.ex. vid pågående brottsutredning. En utredning om brottsbekämpning och integritet, punkt 10 (C) av Per Schöldberg (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3579 av m.fl. (C) yrkande 19. För att öka polisens möjligheter till brottsbekämpning kan både ett ökat informationsutbyte med andra myndigheter och en utveckling på teknik- och informationsområdet vara nödvändigt. aktualiserar en sådan utveckling frågan om skyddet för den personliga integriteten. Integritetskänslig information måste hanteras rättssäkert och med respekt för den enskildes rätt till privatliv. Det är en svår uppgift för en rättsstat att slå vakt om den enskildes rättssäkerhet och integritet och värna säkerhet och motverka hot och brott. Regeringen bör därför tillsätta en utredning för att närmare utreda frågor om integritet, brottsbekämpning och informationshantering som förutsättningar skapas för ett modernt, rättssäkert och ändamålsenligt regelverk. En årlig skrivelse om integritetsfrågor, punkt 11 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3388 av m.fl. (L) yrkande 18. Regeringen bör i en årlig skrivelse till redovisa utvecklingen när det gäller skyddet för den personliga integriteten. Skrivelsen bör avse såväl de legala förutsättningarna för integritetsskyddet som den övergripande utvecklingen vad gäller användningen av olika slags informationsteknik som påverkar integriteten. uppdrag, punkt 12 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3753 av m.fl. (M) yrkande 31 och 2021/22:4189 av m.fl. (KD) yrkande 20. av all data som finns har samlats in från mobiltelefoner, sociala medier, shopping och andra transaktioner. Att möter utvecklingen med nödvändiga men rimliga lagar kommer att vara avgörande för om nästa stora techbolag kommer att växa fram i eller någon annanstans. Data och tillgång till data skapar stora möjligheter att t.ex. kartlägga och förutse risker för arbetslöshet och sjukdomar. Det möjliggör ökad effektivitet där insatser och behandlingar tidigt kan sättas in för att minska lidande. får data inte behandlas naivt eller lättvindigt. Att skydda den personliga integriteten som vi kan använda avkodade data för att bedriva forskning och effektivisera samhällsservice blir en allt viktigare balansgång. Det är bra och viktigt med ett tydligt fokus på integritetsfrågorna som blir allt viktigare i takt med ökad digitalisering generellt men också mer specifikt i ljuset av det nya regelverket kring EU:s nya dataskyddsförordning. bör vid sidan av den viktiga integritetsfrågan också få ett tydligt uppdrag att uppmuntra teknikutveckling och erbjuda förutsättningar att värna integriteten i en alltmer digitaliserad värld. I stället för att rakt av säga nej bör myndighetens roll bli att också hitta lösningar och arbeta tillsammans med företag och andra. Myndighetens uppdrag bör utvecklas till att mer än vara också av en rådgivande karaktär. uppdrag, punkt 12 (KD) av Skånberg (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4189 av m.fl. (KD) yrkande 20 och 2021/22:3753 av m.fl. (M) yrkande 31. bör ges i uppdrag att utveckla kvalitetsverktyg för webbplatser med hög integritetsstandard samt överväga att ta fram ett kvalitetsverktyg för internettjänster i relation till den personliga integriteten. Detta skulle vara ett sätt att belöna de webbplatser som arbetar mot kränkningar på internet. Integritetsskydd vid överföring av personuppgifter till länder utanför EU, punkt 13 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3753 av m.fl. (M) yrkande 34. Sedan slagit fast att Privacy mellan och inte ger ett tillräckligt skydd för personuppgifter när dessa förs över till saknas det avtalslösningar för dataskydd. Detta innebär stora problem för alla inom både den privata och den offentliga sektorn som t.ex. använder amerikanska molntjänster. bör vara pådrivande inom EU för att få till stånd avtalslösningar som skyddar personuppgifter vid överföring av information till länder utanför EU. Ökad insyn och öppenhet i EU, punkt 14 (L) av (L).