bet · H901JuU29 · 2022-05-20 00:00:00 — Utskottet föreslår att avslår motionsyrkanden om terrorism, bl.a. med hänvisning till pågående utrednings- och beredningsarbete. I betänkandet finns totalt 18 reservationer (M, SD, KD, L, MP). Betänkandet innehåller också fem särskilda yttranden (M, SD, C, KD, L). Cirka 50 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /22. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Offentlig uppmaning till och utbildning för terrorism Motioner som bereds förenklat 1.Samverkan mellan myndigheter, punkt 1 (M) 2.Kunskap och vägledning för arbetet mot extremism, punkt 2 (M, L) 3.CVE:s arbete mot våldsbejakande extremism, punkt 3 (M, L, MP) 4.Förebyggande arbete på lokal nivå, punkt 4 (L) 5.Nationellt avhopparprogram, punkt 5 (MP) 6.Säkerhetspolisens tillgång till asylsystem, punkt 7 (SD) 7.Utländskt ägande i svensk infrastruktur, punkt 8 (KD, MP) 8.Förbud mot terroristorganisationer, punkt 9 (MP) 9.Deltagande i våldsbejakande organisationer, punkt 10 (M, SD, KD) 10.Deltagande i rasistiska organisationer, punkt 11 (M) 11.Kartläggning av återvändare, punkt 12 (M, L) 12.Brottsutredning av återvändare, punkt 13 (L) 13.Häktning av återvändare, punkt 14 (SD) 14.Barn till personer som reser till ett annat land för terrorism, punkt 15 (KD, L) 15.Anskaffande och innehav av terroristbrottsinstruktioner, punkt 17 (M, KD) 16.Propaganda för terrorism, punkt 18 (M, SD, KD) 17.EU-gemensam lista på hatpredikanter, punkt 19 (M) 18.Myndigheters kapacitet att förhindra finansiering av terrorism, punkt 20 (MP) 1.Motioner som bereds förenklat, punkt 21 (M) 2.Motioner som bereds förenklat, punkt 21 (SD) 3.Motioner som bereds förenklat, punkt 21 (C) 4.Motioner som bereds förenklat, punkt 21 (KD) 5.Motioner som bereds förenklat, punkt 21 (L) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /22 Bilaga 2 Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2021/22:3636 av m.fl. (M) yrkande 3 och 2021/22:3783 av m.fl. (M) yrkande 11. Reservation 1 (M) Kunskap och vägledning för arbetet mot extremism 2021/22:3984 av m.fl. (L) yrkande 2. Reservation 2 (M, L) CVE:s arbete mot våldsbejakande extremism 2021/22:4197 av m.fl. (MP) yrkande 42. Reservation 3 (M, L, MP) Förebyggande arbete på lokal nivå 2021/22:3984 av m.fl. (L) yrkande 15. Reservation 4 (L) 2021/22:4197 av m.fl. (MP) yrkande 43. Reservation 5 (MP) 2021/22:4197 av m.fl. (MP) yrkande 39. Säkerhetspolisens tillgång till asylsystem 2021/22:2526 av m.fl. (SD) yrkande 19. Reservation 6 (SD) Utländskt ägande i svensk infrastruktur 2021/22:4197 av m.fl. (MP) yrkande 12. Reservation 7 (KD, MP) 2021/22:297 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2021/22:4197 av m.fl. (MP) yrkande 40. Reservation 8 (MP) Deltagande i våldsbejakande organisationer 2021/22:3783 av m.fl. (M) yrkande 3. Reservation 9 (M, SD, KD) Deltagande i rasistiska organisationer 2021/22:3793 av m.fl. (M) yrkande 10. Reservation 10 (M) 2021/22:3783 av m.fl. (M) yrkande 14. Reservation 11 (M, L) 2021/22:3984 av m.fl. (L) yrkande 13. Reservation 12 (L) 2021/22:297 av m.fl. (SD) yrkande 2 och 2021/22:2526 av m.fl. (SD) yrkande 18. Reservation 13 (SD) Barn till personer som reser till ett annat land för terrorism 2021/22:3984 av m.fl. (L) yrkande 16. Reservation 14 (KD, L) Indraget stöd vid deltagande i krig 2021/22:3136 av (M). Offentlig uppmaning till och utbildning för terrorism Anskaffande och innehav av terroristbrottsinstruktioner 2021/22:3783 av m.fl. (M) yrkande 10. Reservation 15 (M, KD) 2021/22:2526 av m.fl. (SD) yrkande 12 och 2021/22:3783 av m.fl. (M) yrkande 9. Reservation 16 (M, SD, KD) EU-gemensam lista på hatpredikanter 2021/22:3789 av m.fl. (M) yrkande 6. Reservation 17 (M) Myndigheters kapacitet att förhindra finansiering av terrorism 2021/22:4197 av m.fl. (MP) yrkande 41. Reservation 18 (MP) Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (KD), (M), (M), (SD), (S), (V), (M), (SD), (S), (S), (L), (SD), (MP), (KD), (S) och (C). I betänkandet behandlar utskottet ca 50 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /22. Motionsyrkandena rör terrorism och handlar om bl.a. förebyggande arbete, återvändare och finansiering av terrorism. Yrkandena finns i bilaga 1. Av dessa yrkanden behandlas 29 förenklat eftersom de tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare . Dessa yrkanden finns i bilaga 2. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. samverkan mellan myndigheter, förebyggande arbete på lokal nivå, Säkerhetspolisens resurser och utländskt ägande i svensk infrastruktur. Jämför reservation 1 (M), 2 (M, L), 3 (M, L, MP), 4 (L), 5 (MP), 6 (SD) och 7 (KD, MP). I kommittémotion 2021/22:3636 av m.fl. (M) yrkande 3 begärs att , och ska få ett tydligt uppdrag att löpande samverka och genomföra gemensamma kontroller för att bekämpa terrorism och kriminalitet. I kommittémotion 2021/22:3783 m.fl. (M) yrkande 11 begärs att en ny typ av nationell samordningsfunktion införs för att stärka samordningen mellan , , och i ärenden som rör terrorism. Motionärerna uppger att uppgiften i första hand ska vara att se till att säkerställa att potentiella terrorister inte får uppehållstillstånd eller medborgarskap och att tidigare meddelade uppehållstillstånd återkallas. m.fl. (L) begär i kommittémotion 2021/22:3984 yrkande 2 att Center mot våldsbejakande extremism får i uppdrag att ta fram kunskap och vägledning för arbetet mot extremism när det överlappar annan brottslighet, i synnerhet organiserad brottslighet och hedersrelaterat våld och förtryck. I kommittémotion 2021/22:4197 m.fl. (MP) yrkande 42 begärs att arbetet inom Center mot våldsbejakande extremism ska stärkas. Motionärerna anser att centret bör få en mer central operativ roll. m.fl. (L) begär i kommittémotion 2021/22:3984 yrkande 15 att det brottsförebyggande arbetet på lokal nivå ska förstärkas. Det ökade informationsutbyte som blev möjligt genom den lagändring som trädde i kraft behöver följas upp genom en översyn av arbetssätt så att t.ex. kommunens lokala samordnare på ett effektivt sätt blir delaktiga i samarbetet med Säkerhetspolisen och polisen. I kommittémotion 2021/22:4197 m.fl. (MP) yrkande 43 begärs att ett nationellt program för att underlätta avhopp från extremiströrelser införs. I samma motion yrkande 39 begärs att Säkerhetspolisen ska ha de resurser och få ta del av de verktyg som krävs för att hindra terrorism. m.fl. (SD) begär i kommittémotion 2021/22:2526 yrkande 19 att Säkerhetspolisen ska ges direkttillgång till asylsystem. Syftet är att Säkerhetspolisen ska hinna utreda den ökade mängden fall av säkerhetshot. I kommittémotion 2021/22:4197 m.fl. (MP) yrkande 12 begärs att utländskt ägande av svensk infrastruktur begränsas. Motionärerna anför att bör behålla kontrollen över kritisk infrastruktur, t.ex. elförsörjning, transporter och internet. Andra staters möjlighet att påverka den genom kontroll av företag med verksamhet i behöver begränsas. Säkerhetspolisens arbete mot terrorism Säkerhetspolisen, som har ett nationellt ansvar för att bekämpa terrorism, samarbetar med flera andra myndigheter och deltar i ett omfattande internationellt samarbete där länder delger varandra information för att förebygga terrorattentat. Nationellt samverkar Säkerhetspolisen t.ex. med Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten (Must) och (). Säkerhetspolisen har även ett nära samarbete med , inom vilket Säkerhetspolisen delger information, underlag, olika hotrapporter och övergripande prioriteringar. Det är som sedan har kontakterna för att nå ut med relevant information i det övriga civilsamhället. Säkerhetspolisen har ett nära samarbete med i syfte att identifiera säkerhetshot i migrationsströmmarna till . Ett viktigt samarbetsforum är mot terrorism. är ett nätverk som syftar till att på nationell nivå förbättra samordningen och effektivisera arbetet före, under och efter ett terroristattentat. Rådet har inte någon egen juridisk status eller något formellt uppdrag, men har ett uttalat stöd från regeringen. Exempelvis ges rådet en tydlig roll i den nationella strategin mot terrorism. De myndigheter, förutom Säkerhetspolisen, som ingår i rådet är , (), Försvarsmakten, Kriminalvården, , , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB), , , , (), Transportstyrelsen, och . En viktig samarbetspartner för är Nationellt centrum för terrorhotbedömning (NCT). NCT:s rapporter berör och distribueras till samtliga deltagande myndigheter i . Myndighetssamverkan mot organiserad brottslighet pågår en myndighetsgemensam satsning mot organiserad brottslighet som omfattar , , , , , , , , , , och . De samverkande myndigheterna ska gemensamt bekämpa den organiserade brottsligheten genom brottsförebyggande åtgärder, administrativa åtgärder, exekutiva åtgärder, lagföring och återtagande av brottsvinster. Fokus ska ligga på bekämpning av allvarlig och samhällshotande organiserad brottslighet och av organiserad brottslighet i lokalsamhället med särskilt fokus på utsatta områden. Myndigheterna ska säkerställa att det finns resurser för åtgärder inom den myndighetsgemensamma satsningen. Det myndighetsgemensamma arbetet ska särskilt beakta möjligheterna att • stödja samhällets samlade åtgärder att motverka våldsbejakande extremism och bekämpa terrorism • förebygga, förhindra samt upptäcka brott mot välfärdsystemet. överlämnades redovisning av den myndighetsgemensamma satsningen mot organiserad brottslighet till regeringen. utökade möjlighet att ingripa mot brott fick tulltjänstemän utökade möjligheter att agera vid misstänkt brottslighet i samband med en tullkontroll. Lagändringarna innebär bl.a. att tulltjänstemän vid ordinarie kontroller ska få möjlighet att ingripa vid ett misstänkt brott även om det är polisen och inte som ska utreda brottet. Det gäller exempelvis vid misstanke om stöldgods, människosmuggling eller penningtvätt. Som huvudregel ska polisen först godkänna ingripandet. Det krävs dock inte om det t.ex. finns en risk att personen försvinner ut ur landet. Då ska tulltjänstemannen kunna gripa personen, hålla ett inledande förhör och omhänderta elektronisk utrustning. Arbetet mot våldsbejakande extremism Center mot våldsbejakande extremism (CVE) inrättades 2018 vid (Brå), en myndighet under som har hand om övrig brottsbekämpning och brottsförebyggande verksamhet. Centret har fyra huvudsakliga uppgifter, nämligen att från kriminalpolitiska utgångspunkter stärka och utveckla det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism genom att främja utvecklingen av förebyggande arbete på nationell, regional och lokal nivå, verka för en högre grad av samordning och effektivitet i det förebyggande arbetet, ge behovsanpassat stöd till kommuner, myndigheter och andra aktörer som i sin verksamhet hanterar frågor om förebyggande av våldsbejakande extremism och samla och sprida kunskap om förebyggande av våldsbejakande extremism baserad på forskning och beprövad erfarenhet samt verka för en kunskapsbaserad praktik. CVE ska samverka med relevanta nationella, regionala och lokala aktörer som arbetar med att förebygga våldsbejakande extremism. Av årets budgetproposition (prop. 2021/22:1 utg.omr. 4, s. 30 f.) framgår att Center mot våldsbejakande extremism (CVE) vid Brå fortsatte att utveckla det förebyggande arbetet på nationell, regional och lokal nivå. Pandemin har inneburit utmaningar för arbetet och olika digitala lösningar har använts för att sprida kunskap och ge stöd. I en kommunutvärdering om stödet till förebyggande arbete mot våldsbejakande extremism, som genomfördes av Ramboll –2021, konstateras att kommunerna är nöjda med det stöd de får från CVE, som i hög grad anpassar insatserna efter olika kommuners specifika behov och förutsättningar. Kommuner kan t.ex. ha behov av strategiskt, organisatoriskt eller operativt stöd, beroende på hur mycket de har utvecklat sitt förebyggande arbete. En annan nyckelfaktor i det förebyggande arbetet är bra samverkan mellan statliga myndigheter och kommuner och CVE har strävat efter att olika ansvarsområden mellan nationell och lokal nivå ska tydliggöras. har Brå i uppdrag av regeringen att fördela projekt- och verksamhetsbidrag till ideella föreningar och stiftelser samt kommuner och regioner för att stärka och utveckla det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism, enligt förordningen (2019:1282) om statsbidrag för förebyggande arbete mot våldsbejakande extremism. Enligt budgetpropositionen fördelades totalt i statsbidrag , i syfte att utifrån ett kriminalpolitiskt perspektiv stärka och utveckla det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism. Två kommuner och två organisationer har fått stöd i enlighet med denna förordning. De två organisationerna är , som via Orostelefonen mot radikalisering erbjuder stöd till anhöriga som är oroliga över att någon i deras närhet håller på att radikaliseras, och Exit vid , som ger individanpassat stöd till personer som vill lämna extremistiska grupperingar och till deras anhöriga. Slutligen uppger regeringen att () bl.a. tog fram analyser av ekofascism i digitala miljöer samt av incelkulturen på några av de största digitala mötesplatserna för incelpersoner (eng. incel – involuntary celibate, dvs. en person som lever i ofrivilligt celibat). FOI har också spridit kunskap till myndigheter och kommuner samt utvecklat verktyg för fördjupad analys samt bistått brottsbekämpande myndigheter med analyser av digitalt material. Myndigheten genomförde –2021 också en kartläggning av högerextremistisk propaganda på uppdrag av . Effektivare informationsutbyte mellan polis och socialtjänst vid samverkan mot terrorism Genom en lagändring som trädde i kraft har fått förenklade och utökade möjligheter att lämna ut uppgifter till den kommunala i syfte att förebygga terroristbrottslighet. Myndigheterna inom har också fått utökade möjligheter att dela med sig av uppgifter till och Säkerhetspolisen (prop. 2019/20:123, bet. 2019/20:JuU35, rskr. 2019/20:321). En uppgift som rör en enskild får endast lämnas från till myndigheter inom om intresset av att uppgiften lämnas har företräde framför det intresse som sekretessen ska skydda. En prövning av förutsättningarna ska göras i varje enskilt fall, och vid intresseavvägningen kan hänsyn tas till den enskildes eller dennes närståendes behov i det konkreta fallet. kan t.ex. ta hänsyn till om uppgiften har lämnats av en närstående till den enskilde och ett utlämnande skulle kunna utsätta den närstående för risker av ett inte obetydligt slag. Lagändringen innebär också att en uppgift som rör en enskild får lämnas till eller Säkerhetspolisen om det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att den enskilde kommer att begå viss terroristbrottslighet. En förutsättning för att uppgiften ska få lämnas ut är dock att det kan antas att utlämnandet av uppgiften kan bidra till att förhindra en sådan brottslighet och det med hänsyn till planerade eller pågående insatser för den enskilde eller av andra särskilda skäl inte är olämpligt att uppgiften lämnas ut. En uppgift som angår misstanke om att den enskilde har begått ett visst konkret brott får endast lämnas ut om förutsättningar för det finns med stöd av någon annan paragraf i OSL. En riskbedömning ska göras i varje enskilt fall. Det måste finnas konkreta omständigheter som motiverar bedömningen att det finns en risk för att den enskilde kommer att utöva aktuell brottslig verksamhet, t.ex. att den enskilde har manifesterat en vilja att företa en resa i terrorismsyfte eller att begå något annat av de nämnda brotten. Det är tillräckligt att det med hänsyn till samtliga omständigheter bedöms finnas en risk som varken är obetydlig eller avlägsen. Av särskild betydelse för riskbedömningen kan vara att den enskilde har begått terroristbrottslighet, om han eller hon umgås med kriminellt belastade personer med koppling till terrorism eller vistas i sådan miljö att det finns risk att han eller hon utvecklar en kriminell livsstil med koppling till terrorism. I fråga om tidigare brottslighet är det ibland uppenbart att det finns en risk för återfall medan riskbedömningen i andra fall är mer vansklig och kan kräva fler övriga omständigheter som underbygger bedömningen. Vidare krävs för uppgiftslämnande att uppgiften kan antas bidra till att förhindra att den enskilde kommer att begå något av de angivna brotten. Det krävs inte att uppgiften isolerad kan antas leda till att förhindra att den enskilde begår brott, utan det är tillräckligt att den tillsammans med andra omständigheter kan antas bidra till önskad effekt. Exempel på uppgifter som skulle kunna vara aktuella att lämna ut är sådana som hjälper och Säkerhetspolisen att komma i kontakt med den enskilde eller kunna närvara vid tillfällen och på platser där den enskilde vistas för att genom närvaron kunna förebygga att brott begås. Det kan t.ex. vara fråga om uppgifter om adresser, arbetsplatser och skolor eller om vilka personer den enskilde umgås med. Som en del i sitt 34-punktsprogram tillsatte regeringen en utredning om kommuners ansvar för brottsförebyggande arbete (dir. 2019:94). I utredningens direktiv angavs bl.a. att det inte finns något övergripande kommunalt ansvar för brottsförebyggande arbete samt att kommunerna har en central roll i det lokala brottsförebyggande arbetet och att är en av de viktigaste aktörerna inom ramen för detta arbete. Som exempel på insatser som bidrar med i det brottsförebyggande arbetet nämndes insatser till individer för att de ska lämna t.ex. våldsbejakande extremistiska miljöer. redovisades uppdraget i betänkandet Kommuner mot brott (SOU 2021:49). I utredningen föreslås att det införs en ny lag som anger vilka krav som ställs på kommunerna när det gäller brottsförebyggande arbete. Det föreslås bl.a. att kommunerna ska kartlägga och analysera brottsligheten inom sina geografiska områden och ta ställning till behovet av brottsförebyggande åtgärder. Kommunerna föreslås även ta ansvar för samordningen av det brottsförebyggande arbetet samt inrätta en funktion som bl.a. stöder kommunens arbete internt och utgör en kontaktyta mot externa aktörer. Utredaren föreslår även att Brå ska analysera kommunernas behov av stöd med anledning av uppgifterna i lagen samt att länsstyrelserna förstärker sitt stöd till kommunerna inom ramen för deras befintliga brottsförebyggande uppdrag. Lagen föreslås träda i kraft . Regeringen gav Kriminalvården, , och i uppdrag att ta fram ett gemensamt nationellt avhopparprogram för att förstärka samhällets stöd till individer som vill lämna kriminella eller våldsbejakande extremistiska miljöer och grupperingar (Ju2019/02027). Uppdraget samordnades av Kriminalvården och slutredovisades (Ju2021/00925). gav regeringen , , och i uppdrag att förstärka och utveckla arbetet med stöd till avhoppare från kriminella, våldsbejakande extremistiska och hedersrelaterade miljöer i hela landet (Ju2021/03331). Enligt regeringen är syftet med uppdraget att skapa långsiktigt hållbara förut-sättningar för att fler individer ska få tillgång till sådant stöd. I arbetet med uppdraget ska myndigheterna samråda med Kommuner och Regioner (SKR), länsstyrelserna, kommunerna och regionerna samt med andra relevanta aktörer. I bakgrunden till beslutet anger regeringen att fler avhopparverksamheter behöver etableras i landet så att fler individer som behöver insatser för att lämna exempelvis kriminella gäng kan få det. Det är viktigt att det finns en ändamålsenlig struktur för samverkan mellan de aktörer som berörs och att insatser för den enskilde kan genomföras på ett effektivt och samordnat sätt. Det är också viktigt att redan befintliga och välfungerande verksamheter och strukturer utnyttjas i arbetet med stöd till avhoppare. Regeringen uppger att , och har följande uppdrag (s. 4): • Att etablera en ändamålsenlig struktur för arbetet med avhoppare inom respektive myndighet samt för samverkan mellan myndigheterna • att säkerställa att det inom myndigheterna finns kontaktytor dit kommuner och andra externa aktörer och individer i behov av stöd kan vända sig när det gäller frågor om stöd till avhoppare • Att verka för att avhopparverksamhet etableras, bedrivs och tillgängliggörs i tillräcklig utsträckning i de kommuner i landet där det enligt den lokala problembilden finns ett behov av detta. En sådan bedömning ska göras i samråd mellan kommuner, , Kriminalvården och andra relevanta aktörer • Att verka för att frågan om avhopparverksamhet vid behov hanteras i särskilda eller befintliga lokala samverkansöverenskommelser • Att inom respektive myndighet öka kunskapen om avhoppares behov av insatser samt öka kunskapen inom myndigheterna och bland myndigheternas klienter om vilket stöd till avhoppare som finns att tillgå. Därutöver har myndigheterna i uppdrag att tillsammans med : • utifrån forskning och svenska och nordiska erfarenheter ta fram och sprida metodstöd och kunskapsstöd för arbetet med stöd till avhoppare, inklusive en beskrivning av vilka aktörer som genomför olika insatser • utarbeta former för hur arbetet med avhoppare kontinuerligt ska följas upp och redovisas och inom ramen för det utarbeta och sammanställa statistik på området. Modellen ska ge förutsättningar för uppföljning på individ-nivå, för att exempelvis möjliggöra vetenskaplig uppföljning och annan forskning • skapa en myndighetsgemensam nationell webbplats om avhoppar-verksamhet riktad till yrkesverksamma samt till avhoppare och deras anhöriga samt utarbeta en plan för förvaltningen av denna. Av informationen på webbplatsen ska det tydligt framgå vart man kan vända sig för att få stöd samt vilka typer av insatser som kan komma att bli aktuella. Myndigheterna ska lämna en första sammanställning över vidtagna och planerade åtgärder. Myndigheterna ska lämna en andra sammanställning över vidtagna och planerade åtgärder samt slutredovisa uppdraget . beslutade att anvisa till Säkerhetspolisen, vilket var mer än regeringen föreslog i budgetpropositionen och mer än anslaget (bet. 2021/22:JuU1 s. 18 f., rskr. 2021/22:89). Tillskottet ska enligt utskottet bl.a. stärka myndigheten i dess arbete med att bekämpa våldsbejakande extremism och terrorism. Säkerhetspolisens tillgång till personuppgifter Säkerhetspolisen och har utvecklat och fördjupat sin samverkan för att öka förmågan att upptäcka potentiella hot. Ett system med automatiserad säkerhetsscreening infördes , och Säkerhetspolisen har även fått en utökad direktåtkomst till utlänningsdatabas. Direktåtkomsten får användas i säkerhetsärenden och potentiella säkerhetsärenden. Enligt 19 § utlänningsdatalagen (2016:27) får direktåtkomst till personuppgifter hos endast medges vissa myndigheter, bl.a. Säkerhetspolisen. Direktåtkomsten får endast avse personuppgifter i partens ärende. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela ytterligare föreskrifter om begränsningar av direktåtkomst. Genom en ändring i utlänningsdataförordningen (2016:30) som trädde i kraft har Säkerhetspolisen fått en utökad direktåtkomst till sådana personuppgifter hos som Säkerhetspolisen behöver bl.a. i sin brottsbekämpande verksamhet. Ändringen innebär att Säkerhetspolisen får medges direktåtkomst till personuppgifter i fler fall än vad som gällde tidigare. Detta ger Säkerhetspolisen bättre förutsättningar att bekämpa bl.a. terrorism och brott mot säkerhet. Ändringen har sin grund i överenskommelsen mellan , , , , och om åtgärder mot terrorism. Skydd av säkerhetskänslig verksamhet Säkerhetsskyddslagen (2018:585) och säkerhetsskyddsförordningen (2021:995) gäller alla som bedriver säkerhetskänslig verksamhet och omfattar både offentliga och privatägda verksamheter. Säkerhetskänslig verksamhet definieras i 1 kap. 1 § säkerhetsskyddslagen som verksamhet som är av betydelse för säkerhet eller som omfattas av ett för förpliktande internationellt åtagande om säkerhetsskydd.