bet · H901MJU18 · 2022-03-22 00:00:00 — Enligt motion 2021/22:3118 av (M) yrkande 2 behöver företagandets villkor och förutsättningar ses som grunden för tillväxt i hela landet. I yrkande 3 framhålls att skogen är en av stora tillgångar och att äganderätten bland skogsägare ska stärkas. Redovisning och rapportering av skyddad natur Enligt kommittémotion 2021/22:4336 av m.fl. (M) yrkande 21 bör beräkningsgrunderna för skog som är skyddad eller på annat sätt undantagen från produktion ses över så att inte underrapporterar om detta. Motionärerna anför att och presenterade resultatet av ett uppdrag att utreda hur redovisar skydd av natur jämfört med andra EU-länder. Uppdragets slutsats var att underrapporterar i internationella sammanhang. Ett likadant förslag återfinns i kommittémotion 2021/22:3432 av m.fl. (M) yrkande 9. Enligt kommittémotion 2021/22:3438 av m.fl. (M) yrkande 15 måste regeringen säkerställa att använder samma beräkningsmodeller som övriga medlemsstater för rapportering om skyddad natur. Med tanke på framtida beslut på EU-nivå är det centralt att beräkningarna är jämförbara. Även enligt motion 2021/22:198 av (C) yrkande 2 bör regeringen noga analysera och utreda vilka siffror man har över skyddet av natur i så att det stämmer överens med verkligheten. Även i kommittémotion 2021/22:3880 av m.fl. (KD) yrkande 80 anförs att en översyn av definitionen av och beräkningsgrunderna för skog som är skyddad eller på annat sätt undantagen produktion behöver genomföras. Liknande förslag anförs i kommittémotion 2021/22:2456 av m.fl. (SD) yrkande 53. Motionärerna framhåller vikten av att gemensamma definitioner för skogsmark fastläggs och används av berörda myndigheter samt att dessa i möjligaste mån ska överensstämma med internationella definitioner. Ett antal motionsyrkanden tar upp mer specifikt hur beräkningar av skyddad natur ska redovisas. I kommittémotion 2021/22:3880 av m.fl. (KD) yrkande 77 anförs att regeringen bör besluta om att i rapporteringen av skyddad mark till Europeiska miljöbyrån (EEA) ta med de skyddsformer som föreslår i skrivelse NV-01318-21. I skrivelse föreslås att ett antal mindre skyddsformer ska börja rapporteras, nämligen arealer med obrutna fjäll, dvs. fjällnära skog, nationalstadsparker, Natura 2000-områden, biotopskyddsområden och naturvårdsavtal. Skyddsformen frivilliga avsättningar föreslås rapporteras som en lägre form av avsättning (other effective area-based conservation measure, OECM). Motionärerna anser att oviljan att erkänna skogsbrukarens förmåga att identifiera naturvärden uttrycker en bristande tillit till skogsbrukets naturvårdsarbete. Enligt motionärerna ska frivilliga avsättningar läggas till i rapportering till EEA (yrkande 78). Vidare anser motionärerna att de tre skyddsformerna skogliga impediment, riksintressen och strandskydd bör tas med i rapportering till EEA (yrkande 79). Hinder som bristande dokumentation bör lösas genom stärkt dokumentation eller som i fallet med impediment att de tas med i en skogsbruksplan. Frivillighet vid skydd av skog Regeringen har en tydlig ambition att skyddsvärda skogar inte ska avverkas utan bevaras, antingen genom formellt skydd eller frivilliga avsättningar, samt att miljöhänsynen i skogsbruket ska öka. Regeringen framhåller i budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 20) att för att skydda värdefull natur och värna rödlistade och akut utrotningshotade arter ska naturvården stärkas på ett sätt som bygger legitimitet hos de människor och verksamheter som berörs. Nationell strategi för formellt skydd av skog – Reviderad version 2017 innehåller en prioriteringsmodell för val av områden som ska skyddas formellt. Prioriteringsmodellen bygger på en värdering av objektets kvaliteter när det gäller skogsbiologiska värden och andra värden. En poängsättning görs av objektets naturvärden på beståndsnivå, dess långsiktiga ekologiska funktionalitet och innehållet av nationellt prioriterade skogstyper. Den nationella strategins inriktning är att, utifrån tillgängliga biologiska kunskaper och kunskaper om var värdekärnor finns, åstadkomma ett kostnadseffektivt formellt skydd för de mest skyddsvärda skogarna och de tätortsnära skogsbiologiska värdekärnorna. I strategin framhålls att det för ett kostnadseffektivt och funktionellt formellt skydd krävs både en god dialog med markägaren och samordning mellan och i valet av bevarandeform. Med formellt skydd menas naturreservat, biotopskyddsområden och naturvårdsavtal. Av strategin framgår att naturreservat på skogsmark normalt ska användas för större värdekärnor eller koncentrationer av mindre eller större värdekärnor, sammansatta områden med flera olika värdefulla naturmiljöer, t.ex. skogliga värdekärnor vid vattenmiljöer, myrar eller odlingsmark, större områden med sådant skötselbehov att en skötselplan krävs, större områden där skyddszoner krävs för att långsiktigt bevara naturvärdena och områden där en viss mängd utvecklingsmark bör inkluderas för att bevara naturvärdena på . Biotopskydd ska användas för områden som normalt inte överstiger och som uppfyller biotopskyddskriterierna och för områden som inte kräver skötselplan för förvaltningen. Markägaren får ersättning för det intrång i brukandet som beslutet medför. Staten ersätter med ett belopp som motsvarar fastighetens minskade marknadsvärde med ett tillägg på . Naturvårdsavtal kan användas för områden där markägaren är villig att ta en större del av naturvårdsansvaret själv, områden där även skyddszoner krävs för att bevara naturvärdena, områden där även en viss mängd utvecklingsmark är lämplig att inkludera för att utveckla naturvärdena, områden med höga sociala värden inom framför allt privatskogsbruket, områden med förekomst av arter som omfattas av åtgärdsprogram och områden med skötselbehov där markägaren har möjlighet att göra egna insatser. Naturvårdsavtal används också för att och mot ersättning skydda områden med värdefull skog men där exakt omfattning och skyddsform behöver utredas närmare. Alla avtal förutsätter att markägaren är intresserad av att ingå ett avtal med staten med en begränsad ekonomisk ersättning. Ersättningen för ett naturvårdsavtal varierar beroende på hur det gäller. Tiden kan variera . För ett 50-årigt avtal får man t.ex. av områdets s.k. rotnetto i ersättning. Frivilliga avsättningar är särskilt lämpliga och önskvärda för värdekärnor där markägaren är villig att ta hela naturvårdsansvaret själv och för värdekärnor som inte kan prioriteras för formellt skydd men som stöder en grön infrastruktur. I strategin anförs att valet mellan skyddsformer delvis är en fråga om markägarens egna preferenser, och därför är det inte lämpligt att ange andelen som ska utgöras av naturvårdsavtal. I stället är det och uppfattning att viljan att teckna naturvårdsavtal ska bejakas så långt det går. Med utgångspunkt i lämpligheten av olika skyddsinstrument i olika typer av skogar är det myndigheternas bedömning att av den formellt skyddade arealen borde ha kunnat utgöras av naturvårdsavtal. Samråd med markägare och rätt till överläggning, prövning och överklagande Den nationella strategin för formellt skydd av skog är tydlig med att det för ett framgångsrikt arbete med formellt skydd är viktigt att det sker i en anda av öppenhet och dialog med berörda aktörer. Inriktningen är att eftersträva lösningar som innebär att målet för formellt skydd kan uppnås utan inskränkningar som är mer ingripande än vad som krävs för att uppnå målen. Markägarnas delaktighet i att ge skyddsvärda områden ett formellt skydd är viktig. Vidare anförs i strategin att markägarnas frivilliga avsättningar är viktiga i arbetet med att bevara och utveckla skogslandskapets biologiska mångfald och områden med betydelse för friluftsliv och rekreation. Länsstyrelserna och behöver arbeta tillsammans med skogsbrukets intressenter för att minska antalet akuta omprioriteringar, exempelvis genom att tillhandahålla uppdaterad information om värdefulla skogar. Regelverket för skydd av områden, t.ex. naturreservat, finns i 7 kap. med tillhörande förordningar och föreskrifter. Enligt 24 § förordningen (1998:1252) om områdesskydd enligt m.m. ska en länsstyrelse eller kommun innan den fattar ett beslut om att bilda naturreservat förelägga sakägare (markägare och innehavare av särskild rätt till marken) att yttra sig över förslaget. Detta ger sakägare möjlighet att lämna synpunkter på ett förslag till beslut. har tagit fram en informationsskrift som beskriver processen för hur ett naturreservat bildas (Så bildas naturreservat). I denna redovisar att processen inleds med att inventerar värdefulla områden och samråder med och Havs- och vattenmyndigheten om vilka områden som är särskilt skyddsvärda och därför bör bli naturreservat. Därefter kontaktar fastighetsägare (den första kontakten sker normalt per brev). Sedan inleds ett samråd där man diskuterar underlag. Föreskrifterna för reservatet ska vägas mot enskilda intressen, så att föreskrifterna inte blir mer omfattande än att syftet med skyddet uppnås. Fastighetsägaren får möjlighet att yttra sig över förslaget till naturreservatsbeslut när det skickas ut på remiss. Dessutom får bl.a. , den berörda kommunen, , Havs- och vattenmyndigheten och intresseorganisationer yttra sig. fattar det formella beslutet om naturreservatet först när förhandlingarna med fastighetsägaren är avslutade. Beslutet att bilda reservat kan fattas innan ersättningsfrågorna är lösta. kan fatta beslut om naturreservat utan fastighetsägarens medgivande. Ett beslut om naturreservat börjar gälla efter att fastighetsägaren underrättats om beslutet. Inom dessa kan den som är sakägare överklaga beslutet. Ett naturreservat kan innebära begränsningar i hur mark och vatten får användas. Därför kan man som fastighetsägare få ersättning. anlitar en konsult, som är fristående från staten, som gör en värdering av hur marknadsvärdet för marken påverkas. Värderingen ligger sedan till grund för ersättningen. Fastighetsägaren erbjuds ersättning för minskningen av fastighetens marknadsvärde till följd av att pågående markanvändning försvåras avsevärt. Därutöver får fastighetsägare ytterligare ersättning av marknadsvärdeminskningen i enlighet med reglerna i expropriationslagen (1972:719). Värderingen görs med utgångspunkt från ersättningsbestämmelser i . Om och fastighetsägaren kommit överens om att diskutera försäljning görs en värdering genom att man bedömer områdets marknadsvärde. Marknadsvärdeminskningen och marknadsvärdet bedöms genom en jämförelse mellan den mark som man önskar få ersättning för (alternativt som kan vara aktuell för försäljning) och jämförbar mark som har sålts på den öppna marknaden. När det gäller skogsmark görs också en värdering med hjälp av den s.k. beståndsmetoden, i vilken skogens långsiktiga avkastning tas med. Rätten till ersättning upphör efter att beslut om naturreservat har vunnit laga kraft. Det innebär att om beslutar att bilda ett naturreservat (utan att ersättningsfrågorna är lösta) har parterna på sig att lösa ersättningsfrågan på frivillig väg. Om det inte går att komma överens om ersättningen kan fastighetsägaren stämma staten i mark- och miljödomstolen. Domstolen kommer därefter att besluta vilken ersättning som ska betalas ut. Vid stämningsärenden företräds staten av Kammarkollegiet. Den ersättning som domstolen fattar beslut om betalas ut av . I budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 20) redovisas att tre av fem markägare som har fått naturreservat inrättat på sin mark är helt eller delvis positiva till detta, vilket är en ökning jämfört . Nästan två av tre markägare är positiva till att ett biotopskyddsområde inrättats på deras mark. Majoriteten av markägarna som fått mark formellt skyddad är också nöjda med myndigheternas information, agerande och ekonomiska ersättning vid inrättande av formellt skydd. När det gäller markägares och skogsägares rätt till information anförde landsbygdsminister bl.a. följande som svar på fråga 2021/22:389 Information till skogsägare vid undersökning av skogsmarker: I är äganderätten grundlagsskyddad. Men trots att äganderätten är stark i svensk lagstiftning finns ett behov av att åtgärda brister som lett till tillämpningar som kritiserats. Därför har regeringen presenterat en proposition om Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och ökade incitament för naturvården i skogen med frivillighet som grund (prop. 2021/22:58). Regeringen anser att myndigheternas arbete ska bedrivas i god samarbetsanda med markägare och med respekt för äganderätten. Därför är det viktigt att myndigheternas kvalitetsarbete stärks, att äganderättsperspektivet tydliggörs i myndigheternas arbete och att markägare ges bättre förutsättningar att förstå lagkrav och får möjlighet att bli mer delaktiga i naturvårdsarbetet. Detta skapar bättre förutsättningar för större uppslutning bakom, och engagemang för, naturvårdsarbetet i skogen, inklusive olika skyddsformer för skogsägarna. Myndigheter ska också kunna bidra med information och kunskap om vad som kan genomföras på frivillig basis. Myndigheter ska förutom att vara reglerande också ha med sig ett främjandeuppdrag för ett aktivt hållbart skogsbruk och flexibla skydds- och ersättningsformer. Myndigheter ska söka lösningar som främjar både hållbart brukande och skydd. Det stärker äganderätten och bidrar till uppfyllelse av miljömålen. Myndigheternas roll för att främja både produktions-, miljö- och klimatmål bör tydliggöras. När det gäller möjlighet till rättslig prövning redovisas i betänkande Skydd av arter – vårt gemensamma ansvar (SOU 2021:51) att om myndigheten inte finner det lämpligt att bilda ett biotopskyddsområde och parterna inte kan enas, vare sig om naturvårdsavtal eller om ersättning, eller om markägaren eller innehavaren av särskild rätt anser att ställda hänsynskrav går utöver vad som är rimligt enligt en avvägning enligt 2 kap. 7 § , och att ersättning ska betalas ut trots att det inte är fråga om förbud, återstår för markägaren att stämma staten. Regler för hur detta ska ske finns i 31 kap. 13 § och det ska göras från det att beslutet om nekad dispens vann laga kraft. För att förstärka möjligheten för markägaren/innehavaren av särskild rätt till rättslig prövning föreslår utredningen att bestämmelsen i 25 kap. 6 § , som ger domstolen möjlighet att frångå huvudregel om att tappande part ska ersätta motparten för dennes rättegångskostnader, ska ändras så att domstolen alltid ska använda särreglering i sådana mål, förutsatt att markägaren eller innehavaren av särskild rätt haft skälig anledning att få sin sak prövad. Betänkandet har remissbehandlats och beredning pågår nu inom . Principer i skogspolitiken samt efterlevnad av och relationen mellan skogsvårdslagen och I dagens skogspolitik, som infördes , gäller principen frihet under ansvar och skogsvårdslagens (1979:429) två jämställda mål om miljö och produktion. I propositionen En skogspolitik i takt med tiden (2007/08:108) redovisas att det skogliga sektorsansvaret medför att åtgärder som krävs för att bevara skogslandskapets natur- och kulturmiljövärden är ett gemensamt ansvar för myndigheterna och skogsbruket. Skogsbruket måste bygga på principen om en god och långsiktig hushållning med naturresurserna. Vidare framhålls i propositionen att frihet under ansvar innebär att den enskildes äganderätt till sin skog ska värnas som skogsägaren har en betydelsefull del i det gemensamma ansvaret för att förvalta skogsresursens alla nyttigheter på ett långsiktigt hållbart sätt i enlighet med ekosystemansatsen. Regeringen ansåg dock i likhet med gällande skogspolitik att skogsägarna borde ges ett stort mått av frihet i valet av brukningsmetoder eftersom det bidrar till en variation i skogsbruket. I proposition 2021/22:58 anför regeringen att denna politik har varit framgångsrik för att få naturvärden att utvecklas i skogen samt lett till ekonomisk tillväxt och ett ökat virkesförråd. Att värna dessa principer är enligt regeringen centralt för den fortsatta skogspolitiken. Arbetet med att förbättra den biologiska mångfalden och ekosystemtjänsterna kommer även fortsättningsvis att vara viktigt. Framåt behövs ytterligare kunskap och utveckling om hur naturvården kan bli ännu bättre i brukade skogar. Regeringen anför att skogspolitikens princip om frihet under ansvar ligger fast som markägare inte ska komma i kläm för att det saknas resurser för formellt skydd. Initiativ till formellt skydd bör enklare kunna tas av markägare. Frivilligt formellt skydd bör vara en grundläggande utgångspunkt och ett huvudsakligt arbetssätt för myndigheterna. I budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 20) redovisar regeringen att den hänsyn som skogsägarna tar vid brukandet av skogen är en viktig del för att uppnå miljökvalitetsmålet. Därför är det nödvändigt att miljöhänsynen i alla skogsbruksåtgärder är transparent och ekologiskt funktionell och att skador inte uppkommer på arter samt på natur- och kulturmiljö. Inom utgiftsområde 23 anför regeringen att den miljöhänsyn som tas i samband med skogsbruk visar både på en långsiktigt positiv utveckling och på behov av att skogsbruket förbättrar hänsynen till naturvårdens och kulturmiljövårdens intressen vid skötsel och brukande av skog. Med stöd av bl.a. de framtagna målbilderna för god miljöhänsyn samt samverkan och dialog kommer miljöhänsynen att kunna förbättras ytterligare. I samverkan med skogssektorn har målbilder för god miljöhänsyn tagits fram inom projektet om miljöhänsyn. Skogssektorns gemensamma målbilder för god miljöhänsyn ger vägledning om hur miljöhänsyn bör tas vid planering och genomförande av skogsbruksåtgärder i produktionsskog. Målbilderna handlar om att alla aktörer ska ha en gemensam bild av hur hänsyn kan tas till skogens naturvärden, kulturmiljöer, vattendrag och friluftsliv vid avverkning eller andra skogsbruksåtgärder. Målbilderna är framtagna i bred samverkan med utgångspunkt från rådande skogspolitik och bästa tillgängliga kunskap för användning i praktiskt skogsbruk. De är något att sträva efter och ska användas anpassat till den aktuella traktens specifika förutsättningar. Genom att tydligt beskriva hur miljöhänsyn praktiskt bör tas ska målbilderna leda till mer funktionell och effektiv miljöhänsyn. tillsyn innebär att den bevakar att skogsvårdslagen följs och även de delar av som rör skogsbruksåtgärder. Myndigheten kontrollerar också att reglerna i förordning (EU) nr 995/2010 om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden och virkesmätningslagen (2014:1005) följs. Handläggning av avverkningsärenden, med efterföljande tillsyn enligt skogsvårdslagen och , tillhör mest omfattande arbetsuppgifter. redovisar i årsredovisningen att den har påbörjat ett större utvecklingsarbete genom projektet ärendehandläggning. Projektets syfte är att ta fram ett urvalssystem som ska möjliggöra att granskning och handläggning endast genomförs på en mindre andel inkommande avverkningsärenden. Målet är att frigöra resurser till annan verksamhet, bl.a. tillsyn. upprättar en samlad tillsynsplan som omfattar myndighetens alla tillsynsområden. Planen grundas på en behovsutredning som avser kommande , men uppdateras . Att ha en tillsynsplan är ett krav i förordningen (2016:349) om planering, uppföljning och utvärdering av tillsyn. I tillsynsplanen beskrivs mål med tillsynen, prioriteringar, tillsynsinsatser för året, resursåtgång samt uppföljning och utvärdering av tillsynsverksamheten. prioriterar några områden inom objektstillsynen i skogsvårdslagen och och preciserar miniminivåer för ett antal aktiviteter. De områden som pekades ut med miniminivåer för aktiviteter var områden med behov av tillsyn enligt behovsutredningen . Miniminivåerna driver mot att samtliga distrikt arbetar med de prioriterade tillsynsområdena, vilket leder till en mer enhetlig tillsyn. Sex miniminivåer av åtta nåddes till fullo . Enligt Samlad tillsynsplan 2021 (rapport /1) behövs en viss mängd tillsynsaktiviteter för att upprätthålla en acceptabel nivå på lagefterlevnaden. Inom objektstillsynen enligt skogsvårdslagen och kommer därför prioritera de behov av tillsyn som uppmärksammats i behovsutredningen. Det görs genom att myndigheten i urvalet för granskning och handläggning av avverkningsanmälningar prioriterar hänsynskrävande biotoper, kulturmiljövården och skyddszoner mot vatten och våtmarker. Dessutom pekades åtta tillsynsaktiviteter ut speciellt i tillsynsplanen . Tillsynsaktiviteterna var följande: – beslut om hänsyn till naturvårdens eller kulturmiljövårdens intressen enligt skogsvårdslagen eller – beslut om hänsyn till rennäringens intressen – kommuniceringar om åtgärder mot skadliga insekter – kontroller av reproduktionsplikt i ungskogar – avsyningar av beslut enligt 30 § skogsvårdslagen, 12 kap. 6 § och 26 kap. 9 § – avsyning av beslut enligt 5 och 6 §§ skogsvårdslagen – avsyning av beslut om tillstånd till avverkning i fjällnära skog – tillsyn av biotopskyddsområden. Enligt förordningen (2009:1393) med instruktion för ska myndigheten utöva tillsyn över att lagstiftning där har angetts som tillsynsmyndighet följs. I tillsynsplanen anförs att erfarenheter från tidigare års arbete med tillsyn, exempelvis fältbesök före och efter avverkning samt avsyning efter avverkning eller utförd åtgärd, visar på ett behov av att utöva tillsyn för att säkerställa att lagstiftningen följs. Som ett mått på lägstanivån för denna tillsyn har miniminivåer tagits fram. Skogsvårdslagen och uttrycker samhällets krav på skogsbruket. Här finns regler om hur skogen ska skötas uthålligt och vilken hänsyn till naturen, kulturmiljön och rennäringen som måste tas. I andra kapitel finns de hänsynsregler som alla måste följa vid verksamheter eller åtgärder som kan medföra skada eller besvär för miljön. Reglerna är allmänt hållna men har stor betydelse när balkens övriga regler ska tillämpas. Hänsynsreglerna i gäller parallellt med hänsynsreglerna i skogsvårdslagen. Dåvarande miljöminister anförde som svar på fråga 2016/17:1208 Skogen och följande: har frågat mig om jag och regeringen har initierat ett arbete att föra in skogen under . Jag vill inleda med att den svenska skogspolitiken bygger på de två jämställda målen om produktion och miljö. Det är viktigt att skogsbruksåtgärder utförs på ett långsiktigt ekonomiskt, miljömässigt och socialt hållbart sätt. gäller parallellt med skogsvårdslagstiftningen, liksom de förordningar som är meddelade med stöd av , exempelvis artskyddsförordningen (2007:845). Bestämmelserna gäller även skogsbruksåtgärder. Det är verksamhetsutövarens ansvar att följa lagstiftningen och tillsynsmyndigheternas ansvar att följa upp att så sker. I fördjupade utvärdering av miljömålen 2019 föreslogs att regeringen skulle fortsätta översynen av skogsvårdslagstiftningen, att miljöhänsynen i skogsbruket skulle tydliggöras och förstärkas samt att hyggesfria metoder skulle främjas. Utvärderingen är en del i en systematisk och regelbunden uppföljning av miljöpolitiken och miljökvalitetsmålen. Den ska fungera som underlag för regeringens politik och prioriteringar. I är äganderätten grundlagsskyddad. Av 2 kap. 15 § RF framgår att ingen kan tvingas avstå sin egendom till det allmänna eller tåla att det allmänna inskränker användningen av mark utom när det krävs för att tillgodose allmänna angelägna intressen. Ersättning ska vara tillförsäkrad den för vilken det allmänna inskränker användningen av mark. Det första tilläggsprotokollet till föreskriver i artikel 1 att varje fysisk eller juridisk person ska ha rätt till respekt för sin egendom och att ingen får berövas sin egendom annat än i det allmännas intresse och under de förutsättningar som anges i lag och i folkrättens allmänna grundsatser.