bet · H901SfU20 · 2022-04-22 00:00:00 — I kommittémotion 2021/22:3516 av m.fl. (C) yrkande 8 föreslås att asylsökande ensamkommande barn som inte har asylskäl inte ska behöva återvända om det inte finns ett ordnat mottagande i hemlandet. I yrkande 9 framhålls att återvändandet behöver individualiseras i högre grad för att öka antalet som återvänder efter att ha nekats uppehållstillstånd. I kommittémotion 2021/22:2594 av m.fl. (V) yrkande 4 anför motionärerna att regeringen bör utreda möjligheten att införa en form av regularisering för den som levt i oavsett tidigare uppehållsrättslig status. Enligt yrkande 8 bör regeringen återkomma med förslag om att utvisningar av tvångsomhändertagna barn förutsätter godkännande av socialnämnden. Vidare bör regeringen återkomma med en strategi för återvändandepolitiken som bygger på erfarenheter av vad som fungerar och där migrationspolitikens mål samverkar (yrkande 20). I yrkande 22 föreslås att regeringen ska återkomma med förslag utifrån betänkandet Uppehållstillstånd på grund av praktiska verkställighetshinder och preskription (SOU 2017:84), bl.a. att praktiska verkställighetshinder bör föras in i utlänningslagens bestämmelse om verkställighetshinder efter lagakraftvunnet beslut. Enligt kommittémotion 2021/22:4214 av m.fl. (KD) yrkande 32 bör ansvaret för återvändandearbetet utredas. Vidare framhåller motionärerna i yrkande 40 att återetableringsstödet behöver förbättras. I yrkande 45 begärs ett tillkännagivande om säkra länder. Möjligheten att utfärda ett återreseförbud för enskilda från säkra ursprungsländer som får sin ansökan nekad, i likhet med i , och , bör även utredas. I motion 2021/22:3884 av (KD) yrkande 3 anges att det behöver säkerställas att utvisningar verkställs. I kommittémotion 2021/22:3377 av m.fl. (L) yrkande 7 föreslås en väl fungerande återvändarpolitik. Återvändandestödet måste ses över för att se om det är tillräckligt högt för att uppnå önskad effekt. Samordningen mellan olika myndigheter och en tydligare gemensam och enhetlig målbild behöver sättas. I kommittémotion 2021/22:3779 av m.fl. (M) yrkande 24 föreslås att ska få visitera inför transporter. saknas sådant lagstöd, vilket kan få som konsekvens att transportbeställningar till Kriminalvården ökar. Lagen behöver ändras. I kommittémotion 2021/22:3842 av m.fl. (M) yrkande 30 föreslår motionärerna att möjligheterna till förvar bör utökas och säkerheten vid förvaren bör öka. Det kan handla om att förlänga de tidsfrister som finns eller att vid platsbrist möjliggöra placering av en förvarstagen person på häkte, anstalt eller fängelse i fler situationer än vad som tillåts. bör få fler och bättre verktyg för att kunna säkerställa säkerheten, bl.a. genom bättre möjligheter till kroppsvisitation och att söka igenom förvarstagnas rum. Vidare bör det vara tillåtet att begära identifikation av besökande. I yrkande 31 anför motionärerna att det faktum att så många människor avviker efter att ha nekats uppehållstillstånd visar på brister i riskbedömningar. Dessa måste förbättras, vilket i sin tur kommer att leda till att förvar och andra tvångsåtgärder blir aktuellt i fler fall. I motion 2021/22:1433 av Boriana (M) begärs i yrkandena 1–4 tillkännagivanden om att göra rymningar från förvar straffbara, att tillåta installation av larmbågar som besökare passerar, att tillåta genomsökning av personliga tillhörigheter utan att det rör sig om skälig misstanke och att tillåta visitation av förvarstagna före transporter. I motion 2021/22:3237 av (M) föreslås skärpta och utökade ordnings- och säkerhetsbefogenheter vid förvaren. Enligt kommittémotion 2021/22:2527 av m.fl. (SD) yrkande 19 bör alltid ha rätt att använda tvång när utvisningar genomförs för att minska möjligheten för en utlänning att stanna kvar i landet när tillstånd till detta saknas. I kommittémotion 2021/22:2549 av i m.fl. (SD) yrkande 32 föreslår motionärerna att det till dess att transitcenter har införts bör öppna förvar, utan större säkerhetsanordningar, införas främst för asylsökande som inte kan styrka sin identitet. I yrkande 33 framhåller motionärerna att möjligheterna till förvarstagning bör bli större. minimikrav bör genomföras till fullo, vilket innebär att förvarstagning blir ett alternativ i fler fall och att den tillåtna tiden som en utlänning kan sitta i förvar förlängs. I kommittémotion 2021/22:2552 av i m.fl. (SD) yrkande 19 framhåller motionärerna att möjligheter till förvarstagning av utlänningar som ska utvisas bör öka. Dessutom bör enligt yrkande 21 den obligatoriska domstolsprövningen av förvarstagning avskaffas. Vidare bör säkerheten på landets förvar förbättras och rymning från förvar kriminaliseras (yrkandena 22 och 23). I kommittémotion 2021/22:3842 av m.fl. (M) yrkande 27 framhåller motionärerna att det bör ställas tydligare krav på länder som tar emot svenskt bistånd att samarbeta i återvändandearbetet samt att det bör övervägas att finansiera återetableringsstöd genom biståndsbudgeten när det är möjligt. Vidare bör i större utsträckning söka diplomatiska garantier för att säkerställa att personer kan utvisas från utan att det strider mot ett konventionsåtagande (yrkande 28). I motion 2021/22:2088 av (M) anförs att återvändandearbetet när det gäller de utlänningar som har ett lagakraftvunnet avslagsbeslut på sin ansökan om asyl bör intensifieras genom bättre användning av diplomatiska relationer med de aktuella hemländerna, bl.a. genom skärpta krav för biståndsutbetalningar. I motion 2021/22:3048 av (M) yrkande 7 föreslås att utvisning vid verkställighetshinder mot ersättning ska kunna ske till ett tredjeland som sluter avtal med. I kommittémotion 2021/22:2552 av i m.fl. (SD) yrkande 18 begärs att avtal om utvisning av utlänningar till säkra tredjeländer ska kunna ingås. Även i motion 2021/22:620 av (SD) yrkande 1 föreslås att avtal med ett annat land än hemlandet bör ingås för att motverka verkställighetshinder. Enligt kommittémotion 2021/22:2581 av m.fl. (SD) yrkande 9 bör regeringen ta initiativ till förhandlingar om ramverk för diplomatiska garantier om human behandling när det finns verkställighetshinder. I kommittémotion 2021/22:3883 av m.fl. (KD) yrkande 29 föreslår motionärerna att regeringen bör undersöka möjligheten att på ett rättssäkert sätt intensifiera arbetet med att verkställa utvisningar genom avtal med diplomatiska garantier. Även i kommittémotion 2021/22:4214 av m.fl. (KD) yrkande 30 föreslås att regeringen tar initiativ till förhandlingar om ramverk för diplomatiska garantier om human behandling för att möjliggöra ökat återvändande. Det behövs ett mer aktivt arbete för att få diplomatiska garantier från mottagarländerna om att den utvisade inte kommer att dömas till dödsstraff eller behandlas inhumant. Verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut För att kunna upprätthålla en långsiktigt hållbar asyl- och migrationspolitik anser utskottet att det är avgörande att personer som har fått ett lagakraftvunnet avvisnings- eller utvisningsbeslut återvänder till sitt hemland efter beslutet. De som återvänder bör i första hand göra det självmant, och tyngdpunkten bör enligt utskottets mening därför ligga på frivilligt återvändande. Det måste dock även finnas en möjlighet att verkställa avlägsnandebeslut med tvång. Enligt huvudregeln är det som ska verkställa beslut om avvisning och utvisning. får lämna över ett avvisnings- eller utvisningsärende till , om den som ska avvisas eller utvisas håller sig undan eller om det kan antas att tvång kommer att behövas. har en möjlighet att återlämna ett ärende till , om det visar sig att personen vill medverka till ett frivilligt återvändande. har vidare fått utökade möjligheter att utföra arbetsplatsinspektioner, vilket ökar sannolikheten för att fler personer som håller sig undan påträffas. Utskottet noterar också i detta sammanhang att gjort tillkännagivanden om att regeringen skyndsamt ska lägga fram författningsförslag som syftar till enklare informationsinhämtning och om informationsutbyte mellan myndigheter (bet. 2021/22:SfU8, rskr. 2021/22:153) och att det bör införas en ny huvudregel som innebär att berörda myndigheter kan dela relevant information (bet. 2021/22:SfU16, rskr. 2021/22:196). Utskottet kan konstatera att regeringen har gett och i uppdrag att analysera och föreslå åtgärder för att effektivisera informationsöverföringen när det gäller att verkställa avvisnings- och utvisningsbeslut för personer som inte har rätt att stanna i landet (Ju2020/04473). I uppdraget ingick för myndigheterna bl.a. att vid behov föreslå vilka konkreta förändringar som behövs av nuvarande sekretess- och dataskyddsbestämmelser för att möjliggöra en effektiv informationsöverföring. Vidare tillsatte regeringen en utredning för att utvärdera möjligheterna till informationsutbyte mellan myndigheter, kommuner och arbetslöshetskassor (Fi2021/02442). Utredaren ska bedöma om det finns behov av ändrade bestämmelser för att få till stånd ett mer ändamålsenligt och effektivt informationsutbyte och i så fall föreslå nödvändiga författningsändringar. Regeringen har gett Statskontoret i uppdrag att se över , och Kriminalvårdens uppgifter och ansvarsfördelning samt att överväga en förändring av myndighetsorganisationen på återvändandeområdet (Ju2021/01229). Statskontoret bedömer att regeringen bör behålla den nuvarande ansvars- och uppgiftsfördelningen mellan myndigheterna. Det finns för- och nackdelar med alla de alternativa sätt att fördela ansvar och uppgifter som analyserats. Analysen visar att det kommer att finnas gränssnitts- och incitamentsproblem som regeringen och myndigheterna behöver hantera oavsett hur regeringen väljer att organisera verksamheten. Det är därför bättre att regeringen effektiviserar verksamheten inom ramen för den nuvarande ansvars- och uppgiftsfördelningen. Det kan regeringen göra genom att förbättra hur den styr och följer upp myndigheternas arbete med återvändandeuppgiften. Regeringen har i regleringsbrevet för angett att ska intensifiera sitt arbete med återvändande för att väsentligt öka antalet verkställda beslut om avvisning och utvisning. ska även redovisa genomförandet och resultatet av den plan som myndigheten har tagit fram för att utveckla arbetet med återvändande, bl.a. genom kompetenshöjande insatser och förbättrad information om stöd till återvändande. Uppdraget ska redovisas . I årsredovisning anges att myndighetens samverkan med och Kriminalvården intensifierades. Myndigheterna utarbetade ett flödesschema som beskriver hur rapporterade brister i verkställighetsarbetet ska omhändertas. Vidare skapades rutiner för hur återkoppling av genomförda insatser ska ske till och det rådgivande forumet som återupptogs . Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att det inte finns skäl för att göra ett tillkännagivande om bl.a. ett effektivt återvändande, en ökning av verkställda utvisningsbeslut, regularisering, myndigheternas ansvarsfördelning, avreseboenden, ytterligare åtgärder för verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut samt myndigheternas ärendehanteringssystem. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2021/22:3842 (M) yrkandena 1–5, 8, 9, 14, 15 och 33, 2021/22:525 (M), 2021/22:526 (M), 2021/22:2552 (SD) yrkande 10, 2021/22:52 (SD) yrkande 2, 2021/22:3516 (C) yrkande 9, 2021/22:2594 (V) yrkandena 4 och 20, 2021/22:4214 (KD) yrkande 32, 2021/22:3884 (KD) yrkande 3 och 2021/22:3377 (L) yrkande 7. När det gäller förteckningen över säkra ursprungsländer kan utskottet konstatera att regelverket infördes (prop. 2020/21:95, bet. 2020/21:SfU15, rskr. 2020/21:222). Utskottet noterar att det framgår av webbplats att verket har en särskild funktion för land- och omvärldsanalys som samlar in, analyserar, framställer och tillgängliggör landinformation. Utskottet anser därför att det är en lämplig ordning att beslutar om förteckningen över säkra länder. Därmed finner utskottet inte anledning för att göra ett tillkännagivande om bl.a. att regeringen bör besluta om förteckningen över säkra länder. Utskottet avstyrker därför motionerna 2021/22:3840 (M) yrkande 47, 2021/22:3048 (M) yrkande 2, 2021/22:2549 (SD) yrkande 9 och 2021/22:4214 (KD) yrkande 45. Utskottet ser inte heller skäl att rikta ett tillkännagivande till regeringen om att avskaffa eller förbättra återetableringsstödet eller att återreseförbud alltid ska meddelas i samband med utvisningsbeslut. Utskottet avstyrker därför motionerna 2021/22:2549 (SD) yrkande 36, 2021/22:2552 (SD) yrkandena 13 och 16 samt 2021/22:4214 (KD) yrkande 40. Utskottet noterar i detta sammanhang att det i utredningsbetänkandet Utvisning på grund av brott – ett skärpt regelverk (SOU 2021:61) föreslås en skärpning av regelverket om återreseförbud vid utvisning på grund av brott. En proposition är aviserad till . När det gäller åtgärder för att fastställa identiteten vid inre utlänningskontroll kan utskottet konstatera att möjligheterna att ta fingeravtryck m.m. vid inre utlänningskontroll behandlats (prop. 2020/21:159, bet. 2020/21:SfU24, rskr. 2020/21:299). Bland annat mot bakgrund av att det pågår förhandlingar om en sexårsgräns i samband med revideringen av Eurodacförordningen och att detta arbete inte bör föregås vidhåller utskottet att det saknas skäl för att göra ett tillkännagivande om att ta fingeravtryck vid inre utlänningskontroll. Utskottet avstyrker därmed motion 2021/22:2552 (SD) yrkande 8. Utskottet konstaterar att det i finns ett förslag till förordning om hantering av krissituationer och force majeure på migrations- och asylområdet. Förslaget innehåller bestämmelser som ska tillämpas vid exceptionella situationer av massinflöde av tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som anländer irreguljärt till en medlemsstat i sådan omfattning att medlemsstatens asyl- och mottagnings- eller återvändandesystem riskerar att inte längre fungera och att detta riskerar att få allvarliga konsekvenser för det gemensamma asyl- och migrationshanteringssystemet i EU. Utskottet är med hänsyn till det pågående arbetet inte berett att föreslå att ska rikta ett tillkännagivande till regeringen med anledning av motion 2021/22:3840 (M) yrkande 13 om en möjlighet att i en krissituation avvisa asylsökande till ett annat säkert land än när sökanden kommer via en annan medlemsstat. Det ska alltid göras en individuell prövning av eventuella verkställighetshinder vid verkställigheten av ett beslut om avvisning eller utvisning. Till exempel får en fördragsslutande stat inte utvisa eller avvisa en flykting till gränsen mot ett område där flyktingens liv eller frihet skulle hotas på grund av hans eller hennes ras eller religion, nationalitet, språk, sexuella läggning eller tillhörighet till en viss samhällsgrupp, politisk åskådning eller minoritet eller där den asylsökande riskerar att utsättas för tortyr eller omänsklig eller förnedrande behandling. Detta följer av principen om non-refoulement, vilken har sitt ursprung i artikel 33 i . Utskottet är inte berett att föreslå begränsningar i reglerna om verkställighetshinder i utlänningslagen och avstyrker därför motionerna 2021/22:3842 (M) yrkandena 13 och 25, 2021/22:2552 (SD) yrkande 15 och 2021/22:620 (SD) yrkande 2. Inte heller är utskottet berett att föreslå lättnader i regelverket, varför även motion 2021/22:2594 (V) yrkande 22 avstyrks. Utskottet avstyrker även motion 2021/22:3842 (M) yrkandena 19–24 om bl.a. att nekad inresa och avvisning ska tas i ett gemensamt beslut och att beslutet endast ska kunna upphävas genom beviljat uppehållstillstånd eller av en överinstans. Utskottet noterar att ett beslut om avvisning eller utvisning av ett ensamkommande barn enligt utlänningslagen inte får verkställas om inte den verkställande myndigheten har försäkrat sig om att barnet kommer att tas emot av en familjemedlem, en utsedd förmyndare eller en mottagningsenhet väl lämpad för att ta hand om barn. Mot bakgrund av ovanstående avstyrker utskottet motion 2021/22:3516 (C) yrkande 8 om ordnat mottagande i hemlandet för ensamkommande barn. Barn får enligt 5 kap. 6 § UtlL beviljas uppehållstillstånd om omständigheterna är särskilt ömmande. Exempel på en omständighet som kan komma att beaktas i den sammantagna bedömningen är enligt proposition 2013/14:216 att barnet är omhändertaget av sociala myndigheter. Vidare gäller enligt 5 kap. 12 § UtlL att ett tidsbegränsat uppehållstillstånd får beviljas en utlänning som behöver vård enligt LVU. Utskottet kan konstatera att det vid en kollision mellan de båda lagarna finns utrymme för att ge ett tidsbegränsat uppehållstillstånd så länge barnets vård- och skyddsbehov kvarstår. Utskottet kan inte ställa sig bakom ett förslag om att socialnämnden ska ges en roll som överprövningsinstans när det gäller beslut som har fattats av och migrationsdomstolarna. Med det anförda avstyrks motion 2021/22:2594 (V) yrkande 8. ska bedriva en ändamålsenlig förvarsverksamhet. Det innebär att tillhandahålla förvarsplatser enligt regeringens uppdrag, att utforma verksamheten så att tryggheten för såväl förvarstagna som personal säkerställs samt att den förvarstagne är tillgänglig så att beslut om avvisning eller utvisning kan verkställas. Regeringen har gett verket i uppdrag att öka antalet förvarsplatser till minst 520 samt att särskilt beakta behovet av förvarsplatser i norra . För att minska risken för smittspridning under pandemin anpassades antalet förvarsplatser från 520 till i genomsnitt 323. Beläggningsgraden var fortsatt hög med i stort sett full beläggning på de tillgängliga platserna. Den genomsnittliga vistelsetiden ökade något, eftersom pandemin medförde fortsatta begränsningar av möjligheten att genomföra återvändande. Av årsredovisning framgår att verket vidtog säkerhetshöjande åtgärder, bl.a. utökad kameraövervakning och införande av en central operatörsplats som hanterar inkommande larm och följer upp att de undersöks och återställs. Antalet transporter av förvarstagna fortsatte att ligga på en låg nivå, bl.a. beroende på ett mindre behov av transporter mellan förvar eller till en utreseflygplats eftersom färre personer än normalt var förvarstagna. Regeringen har i regleringsbrevet för angett att ska ta fram en plan för att öka antalet förvarsplatser. I planen ska en bedömning göras av hur många ytterligare förvarsplatser myndigheten kan inrätta . ska i samråd med genomföra en förnyad analys och redovisning av behovet av förvarsplatser . Samråd ska även ske med Kriminalvården. Planen ska redovisas till () . När det gäller säkerheten på förvarsanläggningarna, bl.a. myndigheternas möjlighet till visitation, förutsätter utskottet att regeringen följer frågan och vidtar åtgärder om det konstateras att det finns behov. Med det anförda anser utskottet att det saknas skäl för att rikta ett tillkännagivande till regeringen om förvar och andra tvångsåtgärder. Utskottet avstyrker därför motionerna 2021/22:3779 (M) yrkande 24, 2021/22:3842 (M) yrkandena 30 och 31, 2021/22:1433 (M) yrkandena 1–4, 2021/22:3237 (M), 2021/22:2527 (SD) yrkande 19, 2021/22:2549 (SD) yrkandena 32 och 33 samt 2021/22:2552 (SD) yrkandena 19 och 21–23. När det gäller återtagande är ett fungerande samarbete med ursprungsländer av största vikt för att kunna verkställa avvisnings- och utvisningsbeslut. Utskottet kan konstatera att regeringen arbetar aktivt med frågan om bl.a. avtal och sambandsmän. Återvändande är vidare en av regeringens prioriteringar när det gäller EU:s asyl- och migrationspolitik. Enligt regeringen bör det praktiska EU-samarbetet kring återvändande fortsätta och bidra till att stärka samarbetet med ursprungsländer när det gäller återtagande av deras egna medborgare inom ramen för en human, rättssäker och ordnad process. I ett meddelande om samarbete om återvändande och återtagande tar kommissionen upp att EU har ingått 18 avtal och sex överenskommelser om återtagande. Förhandlingar om återtagandeavtal pågår med , , och . Utskottet noterar också att har tillkännagett för regeringen att fler återtagandeavtal bör ingås (bet. 2021/22:SfU16, rskr. 2021/22:196). Utskottet är inte berett att föreslå tillkännagivanden om bl.a. tydligare krav på mottagare av bistånd att samarbeta i återvändandearbetet och diplomatiska garantier för att möjliggöra verkställighet av avvisnings- eller utvisningsbeslut. Inte heller finns det enligt utskottet skäl för att göra ett tillkännagivande om avtal med ett annat land än hemlandet när det gäller att ta emot en utlänning som utvisas från . Med det ovan anförda avstyrker utskottet motionerna 2021/22:3842 (M) yrkandena 27 och 28, 2021/22:2088 (M), 2021/22:3048 (M) yrkande 7, 2021/22:2552 (SD) yrkande 18, 2021/22:2581 (SD) yrkande 9, 2021/22:620 (SD) yrkande 1, 2021/22:3883 (KD) yrkande 29 och 2021/22:4214 (KD) yrkande 40. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden bl.a. om familjeåterförening för utlandssvenskar, om skärpta regler för anhöriginvandring, om försörjningskrav och om skydd för utsatta kvinnor. Jämför reservation 67 (M), 68 (SD), 69 (KD), 70 (SD), 71 (C), 72 (V) och 73 (KD). ändrades utlänningslagen (prop. 2020/21:191, bet. 2020/21SfU28, rskr. 2020/21:412). Förändringarna innebär bl.a. att tidsbegränsade uppehållstillstånd är huvudregel och att nya krav ställs på alla som ansöker om permanent uppehållstillstånd. Det har också gjorts ändringar i reglerna om vilka som omfattas av försörjningskrav när någon ansöker om uppehållstillstånd för att flytta till en anhörig i . Bestämmelser om uppehållstillstånd för anhöriga finns i 5 kap. UtlL. Enligt 5 kap. 3 § första stycket 1 UtlL ska uppehållstillstånd ges till en utlänning som är make eller sambo till någon som är bosatt eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i . Under vissa förhållanden, bl.a. om någon av parterna är , får uppehållstillstånd vägras (5 kap. 17 a § andra stycket 3 UtlL). Uppehållstillstånd får även ges till en utlänning som har för avsikt att ingå äktenskap eller inleda ett samboförhållande med en person som är bosatt eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i , om förhållandet framstår som seriöst och inte särskilda skäl talar mot att tillstånd ges (5 kap. 3 a § 1 UtlL). Uppehållstillstånd får vidare ges till en utlänning som har för avsikt att ingå äktenskap eller inleda ett samboförhållande med en person som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd och som har välgrundade utsikter att beviljas uppehållstillstånd , om förhållandet framstår som seriöst och har etablerats redan i hemlandet och inte särskilda skäl talar mot att tillstånd ges (5 kap. 3 a § första stycket 1 b UtlL). Uppehållstillstånd ska ges till ett utländskt barn som är ogift och har en förälder som är bosatt i eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i alternativt har en förälder som är gift eller sambo med någon som är bosatt i eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i . Uppehållstillstånd ska även ges till ett utländskt barn som är ogift och som har adopterats eller som avses bli adopterat (5 kap. 3 § 2 första stycket UtlL). En utlänning som är förälder till ett ensamkommande ogift utländskt barn som är flykting eller alternativt skyddsbehövande ska ges uppehållstillstånd. Även en utlänning som är förälder till ett ogift utländskt barn som är flykting eller alternativt skyddsbehövande ska ges uppehållstillstånd, om utlänningen befinner sig i och beslutet om hans eller hennes asylansökan fattas i samband med beslutet om barnets asylansökan. (5 kap. 3 § första stycket 4 och 5 UtlL). Uppehållstillstånd får även ges till en utlänning som är nära anhörig till någon som är bosatt eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i och som har välgrundade utsikter att beviljas uppehållstillstånd , om han eller hon har ingått i samma hushåll som den personen och det finns ett särskilt beroendeförhållande mellan släktingarna som fanns redan i hemlandet (5 kap. 3 a § första stycket 2 UtlL).