bet · H901JuU16 · 2022-04-07 00:00:00 — om polisens och åklagarnas arbete mot internetrelaterade sexuella övergrepp mot barn har granskat om polisens och åklagarnas arbete mot internetrelaterade sexuella övergrepp mot barn bedrivs effektivt och funnit flera brister. lämnar flera rekommendationer till de båda myndigheterna. Vidare rekommenderar regeringen att säkerställa att verksamheten vid barnahusen blir mer enhetlig, håller hög kvalitet och är tillgänglig för alla utsatta barn och unga. Utskottet föreslår fyra tillkännagivanden till regeringen med anledning av motionsyrkanden. Tillkännagivandena rör i korthet följande frågor (eventuella reservationer anges inom parentes): • polisens och åklagarnas arbete mot internetrelaterade sexuella övergrepp mot barn (S, V) • barnförhörsledare (, V, MP) • översyn av sekretesslagstiftningen (S, V). Utskottet föreslår att lägger regeringens skrivelse till handlingarna. I betänkandet finns totalt tre reservationer (S, V, MP). Skrivelse 2021/22:105 om polisens och åklagarnas arbete mot internetrelaterade sexuella övergrepp mot barn. Nio yrkanden i följdmotioner. Utskottets förslag till riksdagsbeslut om polisens och åklagarnas arbete mot internetrelaterade sexuella övergrepp mot barn 1.Polisens och åklagarnas arbete mot internetrelaterade sexuella övergrepp mot barn, punkt 1 (S, V) 2.Barnförhörsledare, punkt 3 (S, V, MP) 3.Översyn av sekretesslagstiftningen, punkt 4 (S, V) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Polisens och åklagarnas arbete mot internetrelaterade sexuella övergrepp mot barn ställer sig bakom det som utskottet anför om polisens och åklagarnas arbete mot internetrelaterade sexuella övergrepp mot barn och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4414 av m.fl. (C) yrkande 1, 2021/22:4419 av m.fl. (M) yrkande 1 och 2021/22:4423 av m.fl. (KD) yrkandena 2 och 3. Reservation 1 (S, V) ställer sig bakom det som utskottet anför om barnahus och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4414 av m.fl. (C) yrkande 3, 2021/22:4419 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2021/22:4423 av m.fl. (KD) yrkande 1. ställer sig bakom det som utskottet anför om barnförhörsledare och tillkännager detta för . 2021/22:4419 av m.fl. (M) yrkande 3. Reservation 2 (S, V, MP) ställer sig bakom det som utskottet anför om översyn av sekretesslagstiftningen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4414 av m.fl. (C) yrkande 2. Reservation 3 (S, V) lägger skrivelse 2021/22:105 till handlingarna. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (M), (S), (C), (M), (SD), (S), (S), (L), (SD), (MP), (KD), (SD), (KD) och (V). I detta betänkande behandlar utskottet regeringens skrivelse 2021/22:105 om polisens och åklagarnas arbete mot internetrelaterade sexuella övergrepp mot barn. I skrivelsen redovisar regeringen sin bedömning av de iakttagelser som har gjort och den rekommendation som riktats till regeringen i rapporten sexuella övergrepp mot barn – stora utmaningar för polis och åklagare (2021:25). överlämnade till , som i sin tur överlämnade rapporten till regeringen . Regeringen överlämnade sedan sin skrivelse till . Tre motioner har väckts med anledning av skrivelsen. Förslagen i motionerna finns i bilagan. om polisens och åklagarnas arbete mot internetrelaterade sexuella övergrepp mot barn Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om polisens och åklagarnas arbete mot internetrelaterade sexuella övergrepp mot barn, barnahus, barnförhörsledare och översyn av sekretesslagstiftningen. lägger regeringens skrivelse till handlingarna. Jämför reservation 1 (S, V), 2 (S, V, MP) och 3 (S, V). har granskat om polisens och åklagarnas arbete mot internetrelaterade sexuella övergrepp mot barn (isöb) bedrivs effektivt. Till isöb-brott räknas framför allt barnpornografibrott, utnyttjande av barn för sexuell posering, kontakt för att träffa ett barn i sexuellt syfte och utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling. Granskningen har skett utifrån följande delfrågor, som speglar faktorer som enligt kan förväntas bidra till att förklara eventuella effektivitetsbrister: • Har och en ändamålsenlig styrning och organisering av verksamheten för att motverka och hantera isöb-brott? • Får polis och åklagare det stöd och kompetensutveckling de behöver? • Samverkar polis och åklagare effektivt med varandra och med kommunernas socialtjänst? I sin motivering till granskningen pekar på att internet har gett förövare tillgång till arenor där de kan söka kontakt för att begå sexuella övergrepp och utbyta övergreppsmaterial i större skala. Detta har enligt radikalt ökat riskerna för sexualbrott mot barn. Iakttagelser som rör och interna styrning och stöd anser att det finns brister i den nationella styrningen och att Nationella operativa avdelningen () inom har dröjt med att ta fram riktlinjer för internetrelaterade sexuella övergrepp mot barn, vilket har skapat otydlighet och öppnat för omotiverade regionala variationer i hur verksamheten organiseras. konstaterar att ärendena inte utreds enhetligt eller med samma kvalitet över hela landet. Generellt tar det för it- och isöb-grupperna att vidta viktiga utredningsåtgärder än för de flesta andra grupper och de har även lägre redovisningsgrad, vilket delvis kan bero på att grupperna är under uppbyggnad och fortfarande saknar personal samt att metodstöden för deras arbete har dröjt. Enligt är insatser mot att barn utnyttjas genom köp av sexuell handling kraftigt eftersatta i hela landet. Det aktiva spaningsarbetet nedprioriteras när inflödet av andra ärenden är stort, och en bidragande orsak till detta kan vara att dessa ärenden saknar organisatorisk hemvist. Vidare anser att uppföljning styr mot att begränsa ärendebalanserna snarare än att främja brottsutredningar av hög kvalitet eller förebyggande arbete. Myndigheten utvärderar inte heller effektiviteten i olika metoder och organisationslösningar för verksamheten som hanterar internetrelaterade sexuella övergrepp mot barn. Enligt är åklagarkamrarna sårbara för omfattande isöb-ärenden, då sådana förundersökningar ofta innehåller omfattande material och låser personal . saknar etablerade rutiner för att hantera sådana situationer. Iakttagelser som rör och interna stöd och kompetensutveckling anser att det finns brister i polisens metodstöd för dessa ärenden, men noterar att nya stöd håller på att utvecklas. Vidare anser att inte i tillräcklig utsträckning har tillvaratagit den metodutveckling som sker på regional och lokal nivå inom myndigheten. har inte heller tillhandahållit det it-stöd eller de utbildningar som krävs för en effektiv verksamhet när det gäller isöb-ärenden. innehåller följande redogörelse för hur utbildningsbehoven inom tillgodoses med tillfälliga lösningar (s. 53): Till viss del sker utbildning utanför HR-avdelningens ramar. Exempelvis försöker de mer specialiserade grupperna att själva utbilda lokal- och områdespoliser. Både RC3 och gromningsgrupper har mer informellt utbildat lokalpoliser genom att informera om arbetet med respektive brottskategori och vad lokalpoliserna kan ta med sig i sitt eget arbete. Deskarna på RC3 lägger också tid på att kompetenshöja övrig polispersonal, såväl genom att åka ut och informera som att svara på frågor och lägga upp information på intranätet. har även genomfört insatsveckor mot prostitution och människohandel. Då har personal från åkt ut till intresserade lokalpolisområden och både utbildat personal och arbetat praktiskt med frågorna. Någon region har också köpt in exempelvis barnförhörsutbildning från privata företag i väntan på att utbildningen ska ges inom . internrevision har konstaterat att andelen färdigutbildade barnförhörsledare har minskat inom myndigheten; 2016 hade av barnförhörsledarna gått igenom hela barnförhörsledarutbildningen, jämfört . I övrigt utbildas personalen genom praktiskt arbete och kollegor. bedömer att i allt väsentligt har tillhandahållit det metodstöd och de utbildningar som personalen efterfrågar. Däremot efterfrågar personalen ökade möjligheter till kollegialt utbyte och lärande. Iakttagelser som rör samverkan med och har granskat hur polis och åklagare samverkar med varandra och med kommunernas socialtjänst och sammanfattningsvis funnit att den operativa samverkan mellan polis och åklagare generellt sett fungerar bra. pekar på att samverkan underlättas om det finns särskilt utpekade utredare och åklagare för de aktuella brotten och att det är en framgångsfaktor när polis och åklagare ger de gemensamma ärendena samma prioritet. konstaterar dock att polis och åklagare inte alltid är överens om vilka utredningsåtgärder som bör vidtas, bl.a. i fråga om huruvida allt övergreppsmaterial måste granskas eller om det räcker med ett riskbaserat urval. Vidare anser att samverkan med kan förbättras. Barnahusen och regionkoordinatorerna kan skapa samarbetsvägar, men har dessa möjligheter inte utnyttjats särskilt mycket. anser att det finns effektivitetsbrister i polis och åklagares arbete för att motverka och hantera internetrelaterade sexuella övergrepp mot barn. bedömer att det har tagit för att implementera nationella riktlinjer och att det fortfarande saknas viktigt stöd för verksamheten i form av utbildningar och it-stöd. För att komma till rätta med problemen bör stärka sitt stöd och sin nationella styrning av verksamheten och satsa mer på det brottsförebyggande arbetet. ger följande rekommendationer till : • Säkerställ att medarbetare har tillgång till de it-stöd och de utbildningar som krävs för att isöb-arbetet ska kunna bedrivas effektivt och rättssäkert. Det inbegriper bl.a. en effektivare beslutsordning för hur verksamhetens behov prioriteras och tillgodoses på ett samordnat sätt. • Stärk processägarskapet för isöb-processen. Exempelvis bör processägaren i större utsträckning kvalitetssäkra polisregionernas metoder samt utveckla uppföljning och utvärdering av verksamheten och dess organisering. • Ge högre prioritet åt det förebyggande arbetet mot isöb-brott. Det kan handla om att utveckla samverkan med andra berörda myndigheter och organisationer, men även om att involvera lokalpoliser och att patrullera på internet. anser att bör stärka stödet till åklagarkamrarna, exempelvis genom att inrätta en ämnesspecialist för isöb och inrätta en stödresurs som kan stötta kamrarna vid omfattande ärenden. och kan också stärka sin samverkan genom att ha utpekad personal för brottstypen och gemensamma prioriteringar. ger följande rekommendationer till : • Effektivisera utredningsarbetet i samverkan med , exempelvis genom att ta fram nationella principer för gemensamma prioriteringar av ärendena och hur omfattande övergreppsmaterial ska granskas. • Stärk stödet till åklagarkamrarna, exempelvis genom att inrätta en ämnesspecialist för isöb-brott och stödresurser som kan ge temporärt stöd till åklagarkamrarna vid omfattande ärenden. ger följande rekommendation till regeringen: Säkerställ att verksamheten vid barnahusen blir mer enhetlig, håller hög kvalitet och är tillgänglig för alla utsatta barn och unga. Regeringens bedömning av iakttagelser Sexualbrott mot barn tillhör de allvarligaste brotten och det är enligt regeringen av största vikt att polisens och åklagarnas arbete mot dessa brottstyper bedrivs effektivt. Regeringen välkomnar granskning, som visar att det finns effektivitetsbrister i båda myndigheternas arbete. Regeringen delar denna bild. Regeringen har inhämtat underlag från myndigheterna om hur de ser på rapportens slutsatser och rekommendationer. De rekommendationer som riktar sig till myndigheterna redovisas men behandlas inte ytterligare i skrivelsen. I skrivelsen anger regeringen att och anser att rekommendationerna till största delen är relevanta. Det är viktigt att myndigheternas brottsbekämpande förmåga fortsätter att utvecklas på ett positivt sätt, men regeringen konstaterar att myndigheterna är bäst lämpade att avgöra hur de ska organisera sig och hur resurserna ska fördelas internt för att myndigheterna på bästa sätt ska fullgöra arbetsuppgifterna. Regeringen delar bedömning att det finns anledning att se över hur barnahusverksamheten kan utvecklas. Regeringen är angelägen om att och vidtar åtgärder för att säkerställa att deras arbete mot internetrelaterade sexuella övergrepp mot barn bedrivs effektivt och kommer att följa arbetet noga. Regeringens åtgärder med anledning av iakttagelser Regeringen har vidtagit flera åtgärder för att förbättra möjligheterna att bekämpa internetrelaterade sexuella övergrepp mot barn. En viktig del i regeringens politik har varit att stärka myndigheterna i rättskedjan genom ökade anslag, vilket har inneburit att bl.a. och har kunnat stärka den resurs som arbetar med denna typ av brott. När det gäller rekryterades ca 350 nya utredare som är särskilt inriktade på våldtäkt, brott i parrelation och brott mot barn. I och regleringsbrev begärs en särskild redovisning av det brottsutredande arbetet som rör brott mot barn. regleringsbrev innehöll också återrapporteringskrav om internetrelaterade sexualbrott mot barn. Många viktiga förändringar för att säkerställa barnets rätt till skydd mot alla former av våld och övergrepp har skett, t.ex. den gradvisa övergången till att vissa former av våld mot barn utreds på barnahus. Trots att mycket har gjorts utsätts många barn, och mörkertalet är sannolikt stort. Regeringen anser att det behövs ett sammanhållet, långsiktigt och strategiskt arbete som syftar till att säkerställa barnets rättigheter och att åtgärda det som inte fungerar i praktiken. Regeringen har därför tillsatt en utredning som ska lämna förslag på en nationell strategi för att förebygga och bekämpa våld mot barn (dir. 2021:29). Utredaren ska ta fram förslag till mål för det långsiktiga arbetet med att förebygga och bekämpa våld mot barn samt identifiera brister och möjliga åtgärder. Utredaren ska också lämna förslag på hur barnahusverksamheten kan utvecklas, t.ex. när det gäller att ge likvärdig tillgång till stöd till barn under hela brottmålsprocessen och genom nationell samordning. Genom den aktuella skrivelsen anser regeringen att är slutbehandlad. Utredningen som beskrivits ovan antog namnet En uppväxt fri från våld (A 2021:02). beslutade regeringen genom tilläggsdirektiv att förlänga utredningstiden till (dir. 2022:17). Utredningen om barn som misstänks för brott överlämnade betänkandet Förbättrade åtgärder när barn misstänks för brott (SOU 2022:1) till regeringen. I betänkandet anges (s. 168 f.) att det infördes en ny utbildning vid , Utredning fördjupad barn, som kommer att ersätta den tidigare barnförhörsledarutbildningen liksom utbildningen för ungdomsbrottsutredare. Utbildningen riktar sig mot alla utredare som utreder brott där personer som är förekommer som målsägande, vittne och misstänkt. I den nya utbildningen behandlas bl.a. barnets rättigheter enligt , processuella regler i fråga om barn, påföljdssystemet för straffmyndiga barn, bevisvärdering, barns särskilda utsatthet och beroendeställning, utvecklingspsykologi, förhörsmetoder i fråga om barn, roll, samverkan mellan socialtjänst och andra aktörer samt sekretesslagstiftning. Utbildningen genomförs i egen regi och har 40 utbildningsplatser. Den omfattar , som fördelas över . Undervisningen består till största delen av distansstudier, men även av . Utredningen föreslår att utbildningen utvärderas , i syfte att utröna om det finns något behov av förändringar. publicerade (Brå) rapporten mellan socialtjänst och polis, i brottsförebyggande arbete med barn och unga (rapport 2021:1). I Brås uppdrag ingick att utvärdera tillämpning och behov av att utveckla den sekretessbrytande bestämmelsen i 10 kap. 18 a § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), som gäller unga upp till . Brås slutsats av utvärderingen av tillämpningen var att bestämmelsen inte tillämpades fullt ut. Brå bedömde att aktörer upplever att sekretessen ofta utgör ett hinder för informationsdelning i det brottsförebyggande arbetet men att problemen inte nödvändigtvis skulle lösas genom ny lagstiftning. Ett första steg vore enligt Brå att tillmötesgå kraven på förtydliganden av hur lagstiftningen bör tolkas och tillämpas i praktiken samt att de berörda myndigheterna tog fram tydligare vägledningar och riktlinjer för hur de sekretessbrytande bestämmelserna kan tolkas i det vardagliga arbetet. tillsattes en utredning inom om utbyte och inhämtning av uppgifter i för att förebygga brott och öka skyddet för barn. Uppdraget ska redovisas . Enligt ett pressmeddelande på regeringens webbsida tillsattes utredningen mot bakgrund av att juridiska och praktiska svårigheter att få tillgång till nödvändig information har lyfts fram i ett flertal sammanhang. Utredaren ska ge tydligare verktyg i situationer då informationsdelning och inhämtning av information är nödvändigt och bl.a. ta ställning till • hur socialnämndens möjligheter att ta del av uppgifter ur misstanke- och belastningsregistret inom ramen för en barnavårdsutredning kan utvidgas • om det ska vara obligatoriskt för socialnämnden att återkoppla till den myndighet som gjort en orosanmälan till • om och i så fall hur möjligheterna till informationsutbyte mellan socialnämnder i olika kommuner behöver utvidgas. I kommittémotion 2021/22:4419 av m.fl. (M) yrkande 1 begärs att regeringen ska säkerställa att och genomför åtgärder i enlighet med rekommendationer. Liknande förslag finns i kommittémotionerna 2021/22:4414 av m.fl. (C) yrkande 1 och 2021/22:4423 av m.fl. (KD) yrkandena 2 och 3. I kommittémotion 2021/22:4414 av m.fl. (C) yrkande 3 föreslås att regeringen ska stärka och säkerställa barnahusens arbete och tillgänglighet i hela landet i enlighet med rekommendationen i . Liknande förslag finns i kommittémotionerna 2021/22:4419 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2021/22:4423 av m.fl. (KD) yrkande 1. I kommittémotion 2021/22:4419 av m.fl. (M) yrkande 3 föreslås att regeringen ska säkerställa att det finns tillräckligt med färdigutbildade barnförhörsledare. I kommittémotion 2021/22:4414 av m.fl. (C) yrkande 2 efterfrågas en översyn av sekretesslagstiftningen i syfte att stärka samordningen mellan berörda myndigheter när det gäller övergrepp mot barn. Vid beredningen av motioner från den allmänna motionstiden /20 (bet. 2019/20:JuU29 s. 51 f.) föreslog utskottet ett tillkännagivande om att regeringen ska ta fram en nationell plan för barnahusens verksamhet i syfte att förbättra likvärdigheten och tillgången till insatser för alla barn oavsett var i landet man bor. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:233). föreslog utskottet på nytt ett tillkännagivande till regeringen om barnahus (bet. 2020/21:JuU27). Utskottet anförde då följande (s. 72): I slutredovisningen av uppdraget gällande utvärdering av barnahus-verksamheterna i framgår det att många barnahus fungerar bra men att det finns regionala skillnader. Detta medför risker för att barn som utsatts för brott inte får ett likvärdigt bemötande, stöd och skydd, något som kan komma att innebära stora svårigheter för det utsatta barnet. Det är enligt utskottets mening viktigt att bristerna som slutredovisningen pekade på åtgärdas skyndsamt. tillkännagav att regeringen ska ta fram en nationell plan för barnahusens verksamhet för att förbättra likvärdigheten och tillgången för alla barn oavsett var i landet man bor. Regeringen bör därför skyndsamt presentera en sådan nationell plan som ska innehålla förebyggande åtgärder samt åtgärder när ett barn blivit utsatt. Planen ska tydliggöra vilket ansvar alla aktörer har, och när det finns brister ska förbättringar föreslås. följde utskottets förslag (rskr. 2020/21:345). Utskottet instämmer i regeringens uppfattning att sexualbrott mot barn tillhör de allvarligaste brotten och att det är av största vikt att polisens och åklagarnas arbete mot dessa brottstyper bedrivs effektivt. Utskottet välkomnar granskning och anser att den utgör ett värdefullt bidrag när det gäller att förbättra myndigheternas arbete mot internetrelaterade sexuella övergrepp mot barn. Utskottet ser allvarligt på de effektivitetsbrister som har framkommit i granskning när det gäller polisens och åklagarnas arbete, särskilt när det gäller myndigheternas styrning och organisering av isöb-verksamheten. Utskottet noterar att det i skrivelsen anges att myndigheterna till största delen anser att rekommendationerna är relevanta, men däremot anges inte om eller på vilket sätt rekommendationerna kommer att tas om hand. Utöver detta hänvisar regeringen till att det finns återrapporteringskrav i myndigheternas regleringsbrev om brott mot barn. Utskottets uppfattning är att de redovisade åtgärderna inte är tillräckliga. Regeringen bör säkerställa att och vidtar åtgärder i enlighet med rekommendationer. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2021/22:4414 (C) yrkande 1, 2021/22:4419 (M) yrkande 1 och 2021/22:4423 (KD) yrkandena 2 och 3. Utskottet instämmer i bedömning att barnahusverksamheten måste bli mer enhetlig, hålla hög kvalitet och vara tillgänglig för alla utsatta barn och unga. Till bemötande av rekommendation till regeringen om att säkerställa detta hänvisas i skrivelsen till den pågående utredningen uppväxt fri från våld, som kommer att redovisa sitt uppdrag först . Utskottet menar att det krävs fler och skyndsamma åtgärder från regeringens sida för att komma till rätta med de brister som har identifierat när det gäller barnahusverksamheten. Utskottet noterar att flera av bristerna har varit kända och att har riktat flera tillkännagivanden till regeringen om detta. Utskottet anser att regeringen bör säkerställa att verksamheten vid barnahusen blir mer enhetlig, håller hög kvalitet och är tillgänglig för alla utsatta barn och unga, i enlighet med rekommendationen i . Vad utskottet nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2021/22:4414 (C) yrkande 3, 2021/22:4419 (M) yrkande 2 och 2021/22:4423 (KD) yrkande 1. I anges att mindre än tredjedel av barnförhörsledarna har gått igenom hela barnförhörsledarutbildningen och att andelen har minskat . Enligt utskottet är detta en oroväckande utveckling. Detsamma gäller uppgifterna i rapporten om att utbildningsbehoven inom tillgodoses med tillfälliga lösningar. Även om en ny utbildning har inrättats, som ersatt den tidigare barnförhörsledarutbildningen, menar utskottet att det behöver vidtas skyndsamma åtgärder för att fler förhörsledare som arbetar med barn ska anses ha slutfört relevant utbildning för detta. Utskottet anser därför att bör rikta ett tillkännagivande till regeringen om att säkerställa att det finns tillräckligt många färdigutbildade barnförhörsledare. Utskottet tillstyrker därför motion 2021/22:4419 (M) yrkande 3. Utskottet instämmer i bedömning att samverkan med kan förbättras. Utskottet noterar att sådan samverkan är särskilt viktig när det gäller brottstyper som kräver en kombination av aktiv spaning och uppsökande verksamhet, vilket ofta är fallet när det t.ex. gäller utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling. För att en bättre samverkan mellan polis, åklagare och socialtjänst också ska leda till att fler fall av övergrepp mot barn förebyggs och upp krävs att information kan delas på ett effektivt sätt mellan dessa aktörer. Utskottet anser därför att regeringen bör ta initiativ till en översyn av sekretessreglerna på området, för att säkerställa att de är ändamålsenligt utformade när det gäller arbetet med att motverka övergrepp mot barn. Detta bör tillkännage för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motion 2021/22:4414 (C) yrkande 2. Avslutningsvis föreslår utskottet att lägger skrivelsen till handlingarna. Polisens och åklagarnas arbete mot internetrelaterade sexuella övergrepp mot barn, punkt 1 (S, V) av (S), (S), (S), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: 2021/22:4414 av m.fl. (C) yrkande 1, 2021/22:4419 av m.fl. (M) yrkande 1 och