bet · H901SoU12 · 2022-03-07 00:00:00 — Enligt regleringsbrevet ska dessutom redovisa vilka åtgärder myndigheten har vidtagit för att stärka sin förmåga att motverka bidragsbrott och i synnerhet organiserad och systematisk brottslighet samt bedöma vilka resultat åtgärderna har fått. Därtill ska redovisa hur samverkan med och har utvecklats. ska också redovisa vilka åtgärder myndigheten har vidtagit för att stärka verksamheten för återkrav och fordringshantering och bedöma vilka resultat åtgärderna har fått samt vilka utmaningar myndigheten ser med verksamheten. Därtill ska myndigheten redovisa hur samverkan med har utvecklats när det gäller fordringshantering. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att se över reglerna om gode män och förvaltare (dir. 2019:44). Den s.k. överlämnade betänkandet män och förvaltare – en översyn (SOU 2021:36). I betänkandet föreslås bl.a. att större hänsyn ska tas till huvudmannens vilja och välbefinnande samt att det ska ges bättre möjligheter till information och insyn i ställföreträdarens verksamhet. Utredningens förslag har remissbehandlats och bereds inom . Verksamhet med personligt ombud riktar sig till vuxna personer som har psykiska funktionsnedsättningar och betydande och väsentliga svårigheter att utföra aktiviteter på olika områden. Verksamheten med personligt ombud bedrivs av kommunerna inom ramen för . Detta följer av 1 § förordningen (2013:522) om statsbidrag till kommuner som bedriver verksamhet med personliga ombud för vissa personer med psykiska funktionsnedsättningar. Kommuner som bedriver sådan verksamhet kan i enlighet med förordningen ansöka om statsbidrag för delfinansiering av verksamheten. Statsbidrag får lämnas för verksamhet med personligt ombud som syftar till att den enskilde ska ha bättre möjligheter att påverka sin livssituation och vara delaktig i samhället, ha möjligheter att leva ett mer självständigt liv och få en förbättrad livssituation. Vidare får statsbidrag lämnas för verksamhet som syftar till att den enskilde ges möjligheter att få tillgång till samhällets utbud av vård, stöd och service på jämlika villkor samt rättshjälp, rådgivning och annat stöd utifrån sina egna önskemål och behov. Att få stöd genom ett personligt ombud är inte någon rättighet för den enskilde och det är inte heller obligatoriskt för kommunerna att bedriva verksamhet med personliga ombud. Även om kommunerna svarar för verksamheten inom ramen för har ansett att verksamheten bör vara organisatoriskt och lokalmässigt skild från för att markera att ombuden arbetar fristående från sin huvudman på den enskildes uppdrag. Utredningen socialtjänst övervägde i betänkandet Hållbar socialtjänst – en ny socialtjänstlag (SOU 2020:47) om ombudsverksamheten ska omfattas av den lagstadgade definitionen av socialtjänst, vilket utredningen konstaterade saknar ett tydligt svar . Utredningen fann att personligt ombud inte ska omfattas av den definition av socialtjänst som utredningen föreslår, eftersom det varken i lag eller förordning anges att personligt ombud ska erbjudas enligt socialtjänstlagen eller av socialnämnden. Om en kommun däremot skulle välja att erbjuda personligt ombud som en insats enligt socialtjänstlagen kommer det att omfattas av begreppet socialtjänst, konstaterar utredningen. Utredningens betänkande har remissbehandlats och bereds inom . I betänkande 2020/21:SoU10 föreslog utskottet ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen skyndsamt ska ta initiativ till en utredning som har ett statligt huvudmannaskap för personlig assistans som målsättning. Utskottet anförde i betänkandet (s. 7, res. S, C, L, MP): är huvudmannaskapet för personlig assistans delat mellan stat och kommun, vilket har medfört problem. Kommunen och staten har i vissa fall gjort olika bedömningar när det gäller en persons rätt till personlig assistans respektive assistansersättning. Bedömningarna har framstått som rättsosäkra, och de olika utfallen har skapat oro hos de sökande samt en misstro mot systemet. Dessutom har de senare årens striktare rättspraxis medfört att färre personer kvalificeras för den statliga assistansersättningen och fler har därmed blivit hänvisade till assistans. Utskottet noterar vidare att det i betänkandet Översyn av insatser enligt LSS och assistansersättningen (SOU 2018:88) föreslås att staten ska ha hela ansvaret för insatsen personlig assistans. Utskottet välkomnar att remissen inte omfattar de förslag som handlar om att begränsa möjligheterna till assistans för barn och för personer med stor och varaktig funktionsnedsättning. Utskottet anförde vidare: Med stöd av sin initiativrätt enligt 9 kap. 16 § riksdagsordningen föreslår utskottet att tillkännager för regeringen att den skyndsamt ska ta initiativ till en utredning som har ett statligt helhetsansvar för personlig assistans som målsättning. Utredningens förslag ska öka rättssäkerheten och kontinuiteten för personer med omfattande funktionsnedsättning som är i behov av personlig assistans. Utredningen ska vidare säkerställa att de personer som har ett kommunalt beslut om personlig assistans ska bibehålla sin rätt till assistans när staten blir ensam huvudman och att de ska omfattas av det rådande omprövningsstoppet för assistansersättning. Utredningen ska presentera lagförslag för regeringen . Regeringen ska återkomma till med lagförslagen så att de kan träda i kraft före valperiodens slut. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (prot. 2020/21:42, rskr. 2020/21:80). Vidare behandlade utskottet regeringens proposition 2020/21:205 Utbetalning av ersättning för personlig assistans endast vid tillstånd i betänkande 2021/22:SoU2. Utskottet tillstyrkte propositionen och avstyrkte en motion. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (prot. 2021/22:12, rskr. 2021/22:8). Motionsyrkanden om bl.a. LSS och assistansersättning, daglig verksamhet och kontroll för att förhindra fusk behandlades av utskottet senast i betänkande 2020/21:SoU7 Stöd till personer med funktionsnedsättning. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (prot. 2020/21:75). Utskottet konstaterar att regeringen först tillsatte en utredning om statligt huvudmannaskap för personlig assistans, , som ett steg i genomförandet av tillkännagivande . Utskottet beklagar att regeringens beredning av direktiven för utredningen drog ut och att den tidsplan som ställt sig bakom därmed inte går att hålla. Det är också med viss förvåning som utskottet konstaterar att regeringen har gett utredaren ett betydligt bredare uppdrag än vad tillkännagivande förutser. Uppdraget omfattar bl.a. att analysera för- och nackdelar med ett förändrat huvudmannaskap och att överväga alternativa lösningar till ett statligt huvudmannaskap. Detta ger utskottet anledning att inskärpa att har ställt sig bakom ett tillkännagivande om att staten bör ha ett helhetsansvar för den personliga assistansen och att det förslag som regeringen förväntas lämna till gäller hur det statliga huvudmannaskapet ska regleras. Utskottet konstaterar att ett sådant förslag inte kommer att kunna lämnas till för behandling under den innevarande valperioden. Utskottet beklagar som sagt detta och vill med eftertryck framhålla vikten av att den regering som efter höstens val tar emot utredningens betänkande skyndsamt bereder detta och återkommer till med förslag om ett statligt helhetsansvar för personlig assistans. Med detta sagt bedömer utskottet inte att ytterligare tillkännagivanden från om ett statligt huvudmannaskap för personlig assistans i detta läge kommer att föra frågan framåt snabbare. Utskottet avstyrker därför motionerna 2021/22:3364 (M) yrkande 4, 2021/22:3512 (C) yrkande 45, 2021/22:3978 (L) yrkande 8 och 2021/22:4165 (KD) yrkande 6. lagfästes rättigheten att få assistans för hjälp med andning och sondmatning, oavsett hjälpens karaktär. Detta var viktigt men inte tillräckligt. Utskottet anser att lagen bör ändras för att säkerställa att samtliga hjälpmoment även för övriga grundläggande behov ska vara assistansgrundande. Regeringen bör därför genom ett tilläggsdirektiv till (S 2021:05) ge denna i uppdrag att utarbeta ett sådant lagförslag. Detta föreslår utskottet att ska ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motion 2021/22:4165 (KD) yrkande 7. När det gäller de andra frågor om LSS och personlig assistans som tas upp i motionsförslagen vill utskottet inledningsvis understryka att alla som har rätt till stöd ska få det och att det är av största vikt att den personliga assistansen och assistansersättningen utmärks av hög kvalitet och rättssäkerhet. pågår ett omfattande arbete med att se över och förstärka lagstiftningen i olika delar. Det är enligt utskottet angeläget att regeringen utan onödigt dröjsmål tar detta arbete vidare. Mot bakgrund av de utredningsförslag som regeringen bereder finner inte utskottet anledning för att ta några nya initiativ med anledning av motionsyrkandena. Följaktligen avstyrks motionerna 2021/22:640 (SD) yrkande 2, 2021/22:2644 (M), 2021/22:3364 (M) yrkandena 1, 2 och 5–7, 2021/22:3806 (SD) yrkande 12, 2021/22:3911 (C) yrkandena 23 och 25, 2021/22:3978 (L) yrkandena 6 och 9 samt 2021/22:4165 (KD) yrkandena 5, 14 och 21. Med anledning av de motioner som tar upp situationen för barn med funktionsnedsättning och deras familjer konstaterar utskottet att det stöd som samhället erbjuder för att underlätta dessa barns och familjers vardag är av stor betydelse. Utskottet ser därför fram emot de förslag som regeringen ska lämna till med grund i Utredningen om stärkt assistans. Syftet med utredningens förslag är att öka kontinuiteten och förutsägbarheten inom den personliga assistansen, bl.a. genom att förtydliga och smalna av föräldraansvaret vid bedömningen av barns rätt till personlig assistans. Mot bakgrund av detta ser inte utskottet någon anledning för att nu ta några nya initiativ på området. Därmed avstyrks motionerna 2021/22:3364 (M) yrkande 3, 2021/22:3403 (MP), 2021/22:3512 (C) yrkande 46 och 2021/22:4165 (KD) yrkandena 8 och 9. När det gäller de motioner som tar upp problem med återkommande omprövningar av kommunalt fattade beslut om personlig assistans konstaterar utskottet att dessa problem berörs av det ovannämnda tillkännagivandet om att införa ett statligt helhetsansvar för assistansen. Det framgår av detta tillkännagivande att personer som omfattas av ett kommunalt beslut om personlig assistans ska behålla sin rätt till assistans när staten blir ensam huvudman och att de ska omfattas av det rådande omprövningsstoppet för assistansersättningen. Som utskottet framfört ovan bör ett förslag om ett statligt helhetsansvar för personlig assistans lämnas till skyndsamt efter att avslutat sitt uppdrag. Med hänvisning till detta avstyrker utskottet motionerna 2021/22:3806 (SD) yrkande 16 och 2021/22:4165 (KD) yrkande 15. Utskottet behandlade förslag om ersättningssystemet för personlig assistans i betänkande 2020/21:SoU7. Utskottet konstaterade då att nivån på schablonersättningen har betydelse för att säkerställa goda arbetsvillkor för den personliga assistenten och att det saknades skäl att ifrågasätta den ordning som gäller för regeringens beredning av det årliga beslutet om schablonersättningen. Utskottet vidhåller denna uppfattning och avstyrker därför motionerna 2021/22:3806 (SD) yrkandena 7 och 8 samt 2021/22:4165 (KD) yrkande 16. Kraftfulla åtgärder mot ett brottsligt utnyttjande av välfärdssystemet är enligt utskottet mycket angelägna. Det finns därför anledning att välkomna de åtgärder som regeringen har vidtagit för att säkerställa korrekta utbetalningar från välfärdssystemen och den offensiv mot fusk och välfärdsbrottslighet som regeringen inledde i samband med budgetpropositionen . vill utskottet betona att åtgärder mot fusk och brottslighet inte får innebära att de berättigades assistansersättning beskärs. Utskottet anser att effekterna av de vidtagna och aviserade åtgärderna bör avvaktas innan ytterligare initiativ från kan bli aktuella. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2021/22:117 (M), 2021/22:1999 (M), 2021/22:3364 (M) yrkandena 8 och 9 samt 2021/22:3978 (L) yrkande 7. Personligt ombud är ett stöd inom ramen för som kommuner har möjlighet, men inte skyldighet, att erbjuda till personer med omfattande och långvarig psykisk funktionsnedsättning. Detta är i utskottets mening en viktig verksamhet för att ge målgruppen möjlighet att få tillgång till samhällets utbud av vård, stöd och service på jämlika villkor och även få rättshjälp, rådgivning och annat stöd utifrån sina egna önskemål och behov. Utskottet anser att regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att se över dagens system med personligt ombud för att utröna om det säkerställer jämlika och rättssäkra villkor för målgruppen i hela landet, om tröskeln för att ingå i målgruppen är för hög och om det finns behov av en tydligare reglering i socialtjänstlagen. Detta föreslår utskottet att ska ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motion 2021/22:3512 (C) yrkande 49. Rehabilitering, habilitering och hjälpmedel Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om nationella riktlinjer för rehabilitering, habilitering och hjälpmedel och tillkännager detta för regeringen. avslår motionsyrkanden om tillgång till rehabilitering och hjälpmedel. Jämför reservation 23 (S, MP), 24 (SD), 25 (C), 26 (KD), 27 (L) och 28 (MP). Nationella riktlinjer för rehabilitering, habilitering och hjälpmedel I kommittémotion 2021/22:3364 av m.fl. (M) yrkande 10 föreslås ett tillkännagivande om att göra en översyn av befintlig lagstiftning i syfte att ta fram nationella riktlinjer för rehabilitering, habilitering och hjälpmedel. I kommittémotion 2021/22:3696 yrkande 14 föreslår m.fl. (M) ett tillkännagivande om att ta fram nationella riktlinjer för rehabilitering. I kommittémotion 2021/22:4165 av m.fl. (KD) yrkande 30 föreslås ett tillkännagivande om nationella riktlinjer, uppföljning och generisk modell för rehabilitering. I yrkande 31 föreslår motionärerna ett tillkännagivande om nationella riktlinjer, uppföljning och generisk modell för habilitering. Tillgång till rehabilitering och hjälpmedel I partimotion 2021/22:4168 av m.fl. (KD) yrkande 22 föreslår motionärerna ett tillkännagivande om att bör få i uppdrag att följa upp rehabilitering och hjälpmedel i syfte att utvärdera effekterna av insatserna i regionerna. I yrkande 23 föreslås ett tillkännagivande om att en utredning bör se över hjälpmedelsförsörjningen och se helheten för den som behöver hjälpmedel. I kommittémotion 2021/22:2566 av m.fl. (SD) yrkande 3 föreslås ett tillkännagivande om att utreda förutsättningarna för att införa en nationell resurs riktad till synskadade. Motionärerna anför att en nationell resurs i form av t.ex. ett kunskapscenter skulle kunna samla erfarenheter, initiera forskning och utveckla metoder som leder till arbete för målgruppen. I kommittémotion 2021/22:3806 av m.fl. (SD) yrkande 31 föreslås ett tillkännagivande om att ge lämplig myndighet i uppdrag att arbeta fram nationella riktlinjer för hjälpmedel enligt en nationell prissättningsmodell. I kommittémotion 2021/22:4165 av m.fl. (KD) yrkande 33 föreslås ett tillkännagivande om ett nationellt ramverk för patientavgifter kopplade till hjälpmedel och medicintekniska produkter. I kommittémotion 2021/22:3977 av m.fl. (L) yrkande 13 föreslås ett tillkännagivande om vikten av tillgänglighet till både digitala och analoga hjälpmedel. I motion 2021/22:2075 av (C) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör ge i uppdrag att genomföra en översyn av optikerföreskriften så att optiker ges möjlighet att föreskriva synhjälpmedel till barn som är yngre än . I motion 2021/22:1572 av Serkan Köse (S) föreslås ett tillkännagivande om att främja innovation även i upphandlingar som syftar till att öka delaktigheten i samhället för personer med funktionsnedsättning genom tillgång till bättre hjälpmedel. I motion 2021/22:4089 av m.fl. (MP) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att se över hur ett system för cykelstöd – stöd för att köpa specialutformad cykel – kan utformas. I yrkande 2 föreslår motionärerna ett tillkännagivande om att möjligheten att prova, låna och hyra specialcyklar ska finnas för de som behöver det. Hälso- och sjukvårdslagen och patientlagen I hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), förkortad HSL, föreskrivs det grundläggande ansvar som sjukvårdshuvudmännen har för hjälpmedel för personer med funktionsnedsättning. Enligt 8 kap. 7 § HSL ska regionen erbjuda habilitering och rehabilitering, hjälpmedel för personer med funktionsnedsättning och tolktjänst för vardagstolkning för barndomsdöva, dövblinda, vuxendöva och hörselskadade. Detta gäller dem som är bosatta inom regionen eller som är kvarskrivna enligt 16 § folkbokföringslagen (1991:481) och stadigvarande vistas där (8 kap. 1 § HSL). Kommunen ska i vissa fall erbjuda habilitering, rehabilitering och hjälpmedel för personer med funktionsnedsättning (12 kap. 5 § första stycket HSL). Av 7 kap. 2 § patientlagen (2014:821) framgår att när det finns olika hjälpmedel för personer med funktionsnedsättning tillgängliga ska patienten ges möjlighet att välja det alternativ som han eller hon föredrar. Patienten ska få det valda hjälpmedlet om det med hänsyn till hans eller hennes behov och till kostnaderna för hjälpmedlet framstår som befogat. Patienten ska enligt 3 kap. 1 § patientlagen få information om bl.a. de hjälpmedel som finns för personer med funktionsnedsättning. tar fram föreskrifter inom hjälpmedelsområdet. Föreskrifterna reglerar bl.a. förskrivningen av medicintekniska produkter inom hälso- och sjukvården. Det finns ingen definition av begreppet hjälpmedel i HSL. Av förarbetena till införandet av den ursprungliga regleringen om hjälpmedel hälso- och sjukvårdslag (prop. 1992/93:159) framgår att det med hjälpmedel avses dels hjälpmedel för vård och behandling, dels hjälpmedel för den dagliga livsföringen. Till hjälpmedel för vård och behandling räknas bl.a. vissa medicintekniska produkter och hjälpmedel som kompenserar för förlust av en kroppsdel eller en kroppsfunktion eller hjälpmedel som kan behövas efter en medicinsk behandling. Hjälpmedel för den dagliga livsföringen är hjälpmedel som krävs för att den enskilde själv eller med hjälp av någon annan ska kunna tillgodose grundläggande personliga behov såsom att klä sig, äta och sköta sin hygien men även kunna förflytta sig, kommunicera med omvärlden, fungera i hemmet och i närmiljön, orientera sig, sköta vardagslivets rutiner i hemmet, gå i skolan samt delta i sysselsättning och normala fritids- och rekreationsaktiviteter. överlämnade sitt betänkande På lika villkor! Delaktighet, jämlikhet och effektivitet i hjälpmedelsförsörjningen (SOU 2017:43). Enligt direktiven skulle utredningen lämna förslag i syfte att öka likvärdigheten i fråga om hjälpmedel och minska skillnaderna över landet. Vidare var utredningens uppdrag att bl.a. kartlägga tillgången till hjälpmedel för enskilda och analysera ansvarsfördelningen och samordningen mellan huvudmännen. Bland utredningens förslag ingår att införa en definition av begreppet hjälpmedel i HSL för att skapa tydlighet för såväl hjälpmedelsanvändare som huvudmän i fråga om vad skyldigheten att tillhandahålla hjälpmedel principiellt omfattar, och därigenom förbättra förutsättningarna för en ökad likvärdighet över landet. Utredningen ansåg även att regeringen bör överväga att med grund i definitionen meddela bestämmelser i en förordning som ger närmare upplysning om vilka typer av personliga hjälpmedel som måste ingå i huvudmännens utbud. Med utgångspunkt i utredningens förslag har regeringen beslutat om sex myndighetsuppdrag. lade regeringen betänkandet till handlingarna. Av betänkande På lika villkor! Delaktighet, jämlikhet och effektivitet i hjälpmedelsförsörjningen (SOU 2017:43) framgick att det finns skillnader över landet i vilka hjälpmedel som förskrivs, antalet hjälpmedel som förskrivs samt avgifter vid hjälpmedelsförskrivning. fick i uppdrag av regeringen att kontinuerligt samla in och publicera data och statistik i syfte att långsiktigt följa upp hjälpmedelsområdet (S2019/01378/FST). Uppdraget ska genomföras i dialog med SKR. I uppdraget beskriver regeringen att tillgången till nationell statistik på hjälpmedelsområdet är låg och att möjligheten att på nationell nivå följa utvecklingen inom hjälpmedelsområdet är begränsad. Statistiken bör visa regionala skillnader mellan hjälpmedelsverksamheterna, men även skillnader i kostnader för den enskilde i samband med att ett hjälpmedel tillhandahålls samt skillnader mellan flickor, pojkar, kvinnor och män i hjälpmedelsförskrivning. Statistiken bör vara uppdelad på åldersgrupper och typer av hjälpmedel, så långt bedömer att det är rimligt. publicerade statistik på hjälpmedelsområdet (art.nr 2021-12-7696). Av rapporten framgår bl.a. att det finns tydliga köns- och åldersskillnader på uppföljda förskrivna hjälpmedel, även med hänsyn tagen till populationen i olika åldrar. Det finns också regionala skillnader. Resultaten ska dock tolkas försiktigt eftersom det är den första datainsamlingen på hjälpmedelsområdet och det finns ett visst bortfall och kvalitetsbrister. När det gäller kostnaderna för den enskilde anges att det vanligaste är att regioner och kommuner inte tar ut någon avgift för hjälpmedel. När avgifter tas ut av den enskilde varierar dessa stort mellan typ av hjälpmedel och var i landet personen bor. Det förekommer engångs- och abonnemangsavgifter och utgör abonnemangsavgifter ungefär en femtedel. I det fortsatta arbetet ska statistik om förskrivna hjälpmedel publiceras och statistik om avgifter för den enskilde publiceras . arbetar för en jämlik hjälpmedelsförsörjning bl.a. genom att • tillhandahålla kunskapsstöd och utbildning om förskrivningsprocessen • stödja och följa utvecklingen mot ökat inflytande vid val av hjälpmedel • öka kunskapen om skillnader i tillgång till och användning av hjälpmedel • följa upp och utvärdera hjälpmedelsområdet på nationell nivå. Riksorganisationer som arbetar för att förbättra livsvillkoren för personer med funktionsnedsättning och som bevakar deras intressen kan söka statsbidrag med stöd av förordningen (2000:7) om statsbidrag till handikapporganisationer. Medlemmarna i organisationen ska vara personer som på grund av varaktig funktionsnedsättning möter stora svårigheter i det dagliga livet. Syftet med statsbidraget är att stödja handikapporganisationernas arbete för full delaktighet och jämlikhet i samhället för personer med funktionsnedsättning. • verka för förändringar inom ett flertal samhällsområden av betydelse för personer med funktionsnedsättning • vara demokratiskt uppbyggda • vara partipolitiskt och religiöst obundna • ha en riksomfattande organisation med ett lokalt eller regionalt förankrat föreningsliv i minst tio län • ha bedrivit verksamhet under samt ha minst 500 medlemmar. fördelar statsbidrag till ett antal handikapporganisationer. Villkoren för fördelningen av medel styrs av den ovannämnda förordningen om stöd till handikapporganisationer och föreskriften Ansökan om och beräkning av statsbidrag till handikapporganisationer (SOSFS 2009:8). nationella riktlinjer är ett stöd vid prioriteringar och ger vägledning om vilka behandlingar och metoder olika verksamheter i vård och omsorg bör satsa resurser på. För att följa upp utvecklingen och kvaliteten i vården och omsorgen tar fram målnivåer och utvärderingar med utgångspunkt från de nationella riktlinjerna. Det finns nationella riktlinjer på ca 20 områden, bl.a. depression och ångestsyndrom, epilepsi, schizofreni och palliativ vård. Som ett led i arbetet med att utveckla de offentliga upphandlingarna tog regeringen fram en nationell upphandlingsstrategi med sju inriktningsmål. Upphandlingsstrategins femte mål beskriver bl.a. målsättningarna för innovation i upphandling.