bet · H901SkU17 · 2022-04-22 00:00:00 — I motion 2021/22:2757 av (S) anförs att och i samverkan ska se över möjligheten att i samband med deklarationen inkludera dels information om bostadstillägg för pensionärer, dels möjligheten för den enskilde att göra en ansökan om bostadstillägg. I motion 2021/22:326 av och (båda SD) yrkandena 1–3 anförs att det bör ges bokföringshjälp till småföretagare och att man bör se över möjligheten till en bokföringstjänst kopplad direkt till . Småföretagare bör också få en förenklad deklarationsprocess. När det gäller önskemål om enklare hantering av bokföring, deklaration och kommunikation för småföretagare och om en enkel bokföringstjänst på webbplats har tidigare fått i uppdrag att undersöka detta. I den rapport som då lämnade bedömdes att den bästa lösningen var att låta marknaden utveckla bokföringsprogrammen och i stället ha en dialog med programvaruföretagen för att se till att redovisningen och deklarationen integreras i billiga och enkla program. Utskottet finner vidare att kontinuerligt arbetar med utveckling och med att införa ny teknik när så är möjligt för att förenkla. Arbetet bygger både på en förändrad organisation och på tjänsteutveckling, med e-deklarationen som ett konkret exempel. Därutöver har också lyckats bra med att kommunicera nyttan med sina tjänster. Utskottet avstyrker motion 2021/22:326 (SD) yrkandena 1–3. huvuduppgifter är att ta in skatter, sköta folkbokföring, äktenskapsregistret och fastighetstaxering, registrera bouppteckningar, vara borgenär åt staten och utreda skattebrott. Syftet med deklarationen är bl.a. att få in underlag för att kunna utföra detta arbete. Att utöka uppgifter och att ytterligare komplicera deklarationen med fler områden är inte en inriktning som utskottet önskar. Utskottet avstyrker därmed motion 2021/22:2757 (S). Utskottets förslag i korthet avslår förslag om ändringar i regelverket för skattekontot. Den första helgen gör en avstämning av skattekontot. Om det uppstått ett underskott kan den skattskyldige få en betalningsuppmaning eller ett betalningskrav. En enskild person får en betalningsuppmaning om underskottet på skattekontot är eller mer när gör en avstämning. skickar ett betalningskrav om underskottet är eller mer. Om ett betalningskrav skickats och det fortfarande finns ett underskott på eller mer vid nästa avstämning, överlämnas skulden till för indrivning. Företag får en betalningsuppmaning om underskottet på skattekontot är eller mer när gör en avstämning. Företaget får ett betalningskrav om underskottet är eller mer. Om företaget har fått ett betalningskrav och fortfarande har ett underskott på eller mer vid nästa avstämning, överlämnas skulden till för indrivning. I motion 2021/22:2242 av (M) anförs att ett tillvägagångssätt där både mindre tillgångar och skulder behålls på skattekontot sparar tid, administration och kostnader. Skulder liksom tillgångar som understiger bör därför fortsättningsvis redovisas på skattekontot men inte betalas in eller ut. Denna möjlighet till rättvisa skattekonton bör ses över. Det finns inga indikationer på att skattekontosystemet är i behov av den förändring som föreslås. Utskottet finner därför inte skäl att ställa sig bakom motionen. Utskottet avstyrker motionsförslaget. Utskottets förslag i korthet avslår förslag om ändringar i regelverken när det gäller förseningsavgifter och tilläggsavgifter för trängselskatt. Jämför reservation 9 (M). Reglerna om rätt att ta ut förseningsavgifter finns i 48 kap. SFL. Förseningsavgift ska tas ut om den som ska lämna skattedeklaration, inkomstdeklaration, särskilda uppgifter eller periodisk sammanställning inte har gjort det i rätt tid. Om den uppgiftsskyldige har lämnat inkomstdeklaration eller särskilda uppgifter i rätt tid men har lämnat bristfälliga uppgifter ska också ta ut en förseningsavgift. Förseningsavgiftens storlek beror på om det är en inkomstdeklaration eller en särskild uppgift som har lämnats för sent eller inte alls. Förseningsavgiftens storlek för en inkomstdeklaration beror även på vem som är uppgiftsskyldig. kan ta ut två eller tre förseningsavgifter för en inkomstdeklaration eller särskild uppgift som lämnas mer än för sent eller inte alls. En person kan helt eller delvis befrias från förseningsavgift om det är oskäligt att ta ut avgiften med fullt belopp, t.ex. om förseningen berott på ålder, hälsa eller liknande förhållanden. I 14 § lagen (2004:629) om trängselskatt anges att om trängselskatt inte betalas i rätt tid, ska den skattskyldige betala en särskild avgift (tilläggsavgift) på . Tilläggsavgift får tas ut av en skattskyldig högst en gång per bil och kalendermånad. Tilläggsavgift och obetald trängselskatt ska betalas senast efter dagen för beslutet om tilläggsavgift. Bestämmelserna om tilläggsavgift har ändrats . Fram till den1 skulle trängselskatten betalas och utan anmaning. –togs tilläggsavgiften ut med per kalenderdygn. Mellan och var tilläggsavgiften per kalenderdygn, dock högst per bil och kalendermånad. Fram till tillkom en expeditionsavgift om i samband med påminnelse vid utebliven betalning av trängselskatten. Om trängselskatten ändå inte betalades tillkom tilläggsavgiften. Expeditionsavgiften infördes för att kostnaden för att skicka en uppmaning om att betala inte skulle bäras av systemet utan av den som inte betalat skatten . I och med att systemet med månatliga faktureringar infördes, med en underrättelse om vilket belopp som ska betalas, ansågs det inte längre finnas något behov av en påminnelse innan tilläggsavgiften om lades till. Expeditionsavgiften togs därför bort (prop. 2007/08:52 s. 19 f.). vägtullsutredning har i betänkandet Trängselskatt – delegation, sanktioner och utländska fordon (SOU 2013:3) analyserat utformningen av påminnelse- och sanktionsavgifter vid utebliven betalning. I kommittémotion 2021/22:3757 av m.fl. (M) yrkande 21 anförs att det bör ställas krav på samlingsfaktura till svenska företag och privatpersoner för trängselavgift. En utredning om ett tydligt belopp för samlingsfakturor under en viss utsatt tid bör skyndsamt tillsättas för att minska byråkrati och onödiga kostnader. I motion 2021/22:2232 av (M) anförs att man bör sänka avgiften för försenad inbetalning av trängselavgift. I motion 2021/22:3266 av (M) yrkande 1 anförs att nivån på trängselskattens förseningsavgift bör ses över. I motion 2021/22:3310 av (M) anförs att man bör se över förseningsavgifter vid mindre skattebetalningar. I motion 2021/22:340 av m.fl. (SD) yrkande 1 anförs att företagare som lämnat in felaktiga eller försenade uppgifter enbart ska beläggas med en administrativ avgift om felet inte begåtts uppsåtligt eller för egen skull. I motion 2021/22:484 av och (båda SD) yrkandena 1 och 2 anförs att man bör sänka påminnelseavgiften för obetald trängselskatt och att tilläggsavgift endast bör tas ut i de fall påminnelseavgiften inte har betalats av fordonsägaren. Det finns inga indikationer på att regelverket för förseningsavgifter eller tilläggsavgifter är i behov av de förändringar som föreslås. Utskottet finner därför inte skäl att ställa sig bakom motionerna. Utskottet avstyrker samtliga motionsförslag. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om en översyn av det nordiska skatteavtalet och om en generell översyn, uppdatering och rapportering av samtliga skatteavtal. Jämför reservation 10 (SD), 11 (V) och 12 (L). När två stater utövar sin rätt att beskatta samma skattesubjekt för en och samma inkomst och den slutliga skatten därmed överstiger den skatt som tas ut på sådan inkomst i den stat som har den högsta skattenivån kan man säga att internationell dubbelbeskattning uppkommer. En sådan dubbelbeskattning kan lindras eller undanröjas genom ensidiga åtgärder, t.ex. genom bestämmelser om rätt till avdrag för utländsk skatt eller bestämmelser om avräkning av utländsk skatt. Internationell dubbelbeskattning kan även undvikas genom skatteavtal. Ett skatteavtal är ett folkrättsligt avtal som ingåtts mellan och en annan stat (eller jurisdiktion). Ett skatteavtal är ett viktigt medel för att förhindra dubbelbeskattning genom att de avtalsslutande staterna ömsesidigt avstår från sina skatteanspråk. Att undvika dubbelbeskattning med hjälp av avtal är oftast mer effektivt än att enbart tillämpa interna regler. I avtalet finns gemensamma definitioner, och avtalet är anpassat så att det ska fungera i förhållande till de aktuella skattelagstiftningarna. Det nordiska skatteavtalet undertecknades . Det trädde i kraft och tillämpas . Avtalet är införlivat i svensk rätt genom lagen (1996:1512) om dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska länderna. undertecknades ett protokoll om ändring i det nordiska skatteavtalet. Genom protokollet ändrades bl.a. avtalets regler om beskattning av utdelning, kapitalvinster, inkomst av arbete som utförs ombord på flygplan och pensioner. antog en ändring i lagen om dubbelbeskattning mellan de nordiska länderna som tillämpas (prop. 2007/08:146, bet. 2007/08:SkU31, rskr 2007/08:239). Ändringen innebar när det gäller beskattningen av pension, livränta och utbetalning enligt de avtalsslutande staternas sociallagstiftning en övergång från undantagandemetoden (exempt) till avräkningsmetoden (credit). Enligt de tidigare reglerna fick sådana utbetalningar enligt huvudregeln endast beskattas i källstaten, dvs. i den stat som utbetalningen görs ifrån. Enligt den nya lydelsen av bestämmelsen skulle utbetalningar även beskattas i hemviststaten, som då ska medge avräkning för den skatt som betalats i källstaten. I kommittémotion 2021/22:3954 av m.fl. (SD) yrkande 51 anförs att de internationella skatteavtalen kontinuerligt behöver uppdateras. Det är därför viktigt att återigen genomföra en översyn av skatteavtalen som tecknat för att se vilka behov som finns av förnyelse. politik för skatteavtal behöver både stärka exportindustrins konkurrenskraft och ställa krav på att utvecklingsländer ökar sin självständighet i fråga om den egna beskattningskapaciteten. I motion 2021/22:661 av (SD) yrkandena 1 och 2 anförs att de brister som finns i tempot med att teckna nya skatteavtal samt att uppgradera och komplettera befintliga dito gör att förutsättningarna för svensk exportindustris konkurrenskraft försämras för som går. Regeringen måste intensifiera arbetet med att uppdatera bilaterala skatteavtal. Regeringen bör rapportera om arbetet med uppdateringen av skatteavtal till . I motion 2021/22:132 av (KD) anförs att det bör göras en översyn av det nordiska skatteavtalet i syfte att ta bort de gränshinder som finns för en för viktig arbetsmarknad. I partimotion 2021/22:3232 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkande 21 anförs att regeringen tillsammans med de övriga nordiska regeringarna bör se över det nordiska dubbelbeskattningsavtalet. I kommittémotion 2021/22:3967 av Gulan Avci m.fl. (L) anförs att brister i utformningen av det nordiska avtalet har påpekats av gränspendlare och intresseorganisationer. Man bör därför se över utformningen av det nordiska skatteavtalet. Utskottet anser att det är angeläget att lösa förekommande gränshinder som försvårar handel, pendling och flytt mellan de nordiska länderna och även mellan andra länder. ingår ett stort antal internationella överenskommelser med andra stater och internationella organisationer. De förekommer under flera olika benämningar, t.ex. traktater, konventioner, protokoll, skatteavtal och informationsutbytesavtal. När det gäller det nordiska skatteavtalet är gränshinderarbetet en viktig del av regeringssamarbetet inom . Arbetet drivs av som inledde sin verksamhet och är ett organ som skapats i syfte att befrämja den fria rörligheten inom för enskilda personer och för företag. Uppdragsgivare är regeringarna i de nordiska länderna. Gränshinderarbetet har tre fokusområden: att undanröja existerande gränshinder, att förebygga att nya gränshinder uppstår och att informera om gällande lagar och regler. I och med förnyade mandat är det kvantitativa målet att undanröja åtta till tolv gränshinder inom arbetsmarknads-, social-, utbildnings- och näringslivsområdena. Utskottet kan därmed konstatera att det pågår ett fortlöpande arbete med att lösa sådana gränshinder som motionärerna tar upp. Det pågår också ett kontinuerligt arbete inom med internationella överenskommelser och med att uppdatera dessa. Utskottet finner inte skäl att aktualisera en översyn av det nordiska skatteavtalet utöver de arbeten och diskussioner som redan pågår och inte heller att göra något tillkännagivande med de inriktningar som motionärerna i övrigt anför. Utskottet avstyrker därmed samtliga motioner. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om ändrade regler för F-skatt och bedömningar av näringsverksamhet. Jämför reservation 13 (V) och 14 (L). Med näringsverksamhet avses enligt 13 kap. 1 § IL förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt och självständigt. Med yrkesmässigt menas att verksamheten bedrivs varaktigt och med vinstsyfte. Verksamheten ska alltså kännetecknas av varaktighet, vinstsyfte och självständighet. Vid bedömningen av om en uppdragstagares verksamhet bedrivs självständigt ska det särskilt beaktas vad som avtalats med uppdragsgivaren, i vilken omfattning uppdragstagaren är beroende av uppdragsgivaren och i vilken omfattning uppdragstagaren är inordnad i uppdragsgivarens verksamhet. Den uttryckliga bestämmelsen om hur bedömningen av en verksamhets självständighet ska göras infördes och syftar till att göra det möjligt för fler att få F-skatt (prop. 2008/09:62, bet. 2008/09:SkU18, rskr 2008/09:113). I praxis har den s.k. avbytardomen (RÅ 2001 ref. 25) lett till att fler sökande anses bedriva näringsverksamhet. Domen bidrog till att man övergav synen att vissa yrkeskategorier alltid anses som arbetstagare. Hur verksamheten faktiskt bedrivs har i stället fått en mer avgörande betydelse vid bedömningen av om näringsverksamhet bedrivs eller inte. ska efter ansökan godkänna den som uppger sig bedriva eller ha för avsikt att bedriva näringsverksamhet i för F-skatt. Detta gäller emellertid inte om det finns skälig anledning att anta att näringsverksamhet varken bedrivs eller kommer att bedrivas ansökan bara grundar sig på en delägares intäkter från ett svenskt handelsbolag eller den sökande; har brutit mot villkor som har meddelats eller på annat sätt missbrukat ett godkännande för F-skatt och missbruket inte är obetydlig, inte har redovisat eller betalat skatter eller avgifter i en utsträckning som inte är obetydlig, inte har följt ett föreläggande att lämna inkomstdeklaration eller särskild uppgift eller har lämnat eller godkänt så bristfälliga uppgifter att de uppenbarligen inte kan läggas till grund för beskattning, har näringsförbud eller är försatt i konkurs. Om det finns särskilda skäl får beslut om godkännande för F-skatt fattas trots hindren under punkt 3. Ett godkännande för F-skatt gäller tills vidare. förtydligade redan i ett ställningstagande 2008 (, dnr 131 751308-08/111) hur en ansökan om F-skatt bör bedömas efter de förändringar som genomfördes för att göra det möjligt för fler att få F-skatt. I ställningstagandet klargörs att exempelvis följande kategorier kan anses bedriva näringsverksamhet: • Den som hyr ut sig själv för kortare uppdrag (kortare än ) till flera olika uppdragsgivare i syfte att ersätta ordinarie anställda till följd av tillfälliga behov av arbetskraft, t.ex. på grund av sjukfrånvaro eller arbetstoppar, kan anses bedriva näringsverksamhet förutsatt att det framgår att det är uppdragstagarens avsikt att bedriva uthyrningsverksamheten som näringsverksamhet. Detta gäller även om förmedlingen av uppdragstagaren sker via ett bemanningsföretag. • En säljare som arbetar på provisionsbasis och som har sitt tjänsteställe i bostaden eller i egen lokal kan anses bedriva näringsverksamhet eftersom han eller hon inte är inordnad i verksamheten. • Dagbarnvårdare som tar hand om andras barn (regelmässigt tre barn eller fler) kan anses uppfylla kraven på näringsverksamhet om tillsynen sker i egen regi. • Konsulter, t.ex. ekonomi- eller it-konsulter, som påbörjar sin näringsverksamhet med bara enstaka kunder och där den tidigare arbetsgivaren är en av kunderna kan anses bedriva näringsverksamhet förutsatt att det handlar om avgränsade uppdrag. Däremot kan, enligt ställningstagande, även efter förändringen följande verksamheter inte anses uppfylla kraven på näringsverksamhet: • En verksamhet som bygger på att man hyr ut sig själv för längre uppdrag i syfte att ersätta ordinarie anställda även om parterna kommit överens om att uppdragstagaren ska utföra arbetet som näringsidkare. Det kan exempelvis gälla lärarvikarier, vikarierande sjukvårdspersonal eller chaufförer som ställer sin arbetskraft till förfogande till en och samma uppdragsgivare för (eller mer). • En verksamhet som bygger på att man hyr ut sig själv för kortare uppdrag om det sker till endast enstaka uppdragsgivare. • En barnflicka eller au pair som arbetar åt en familj och utför merparten av arbetet i familjens bostad. Gränsdragning mellan näringsverksamhet och hobby Frågor som rör gränsdragningen mellan hobby och näringsverksamhet är alltid bevis- och bedömningsfrågor. Det innebär att en helhetsbedömning av omständigheterna i det enskilda fallet alltid ska göras. Bedömningen är en gränsdragning mot ägarens privata sfär. Sådana bedömningar görs alltid, oavsett typen av verksamhet och bransch, huvudsakligen för verksamheter som kan bedrivas såväl privat som inom en näringsverksamhet. Rent allmänt kan följande generella punkter påverka bedömningen: • att det finns en avsikt att bedriva verksamheten varaktigt • att det finns en affärsplan, ekonomiska kalkyler eller liknande • att marknadsföring sker för att nå kunder eller en kundkrets • att särskilda tillstånd finns (om sådant behövs) • att en särskild lokal finns för verksamheten • att olika inköp/investeringar gjorts som är typiska för näringsverksamhet. När verksamheten är pågående kan, förutom ovanstående omständigheter, exempelvis även följande punkter påverka bedömningen: • att det finns kunder (andra än närstående) • att det finns inkomster. Det är i sammanhanget viktigt att påpeka att bevisbördan vad gäller lönsamheten och vinstsyftet ligger på den som bedriver verksamheten. En bedömning av samtliga omständigheter i varje enskilt fall ska göras utifrån alla de förutsättningar som finns i den enskilda verksamheten. Som exempel kan nämnas att en förlustbringande hästverksamhet enligt nuvarande praxis sällan betraktas som näringsverksamhet, och avdragsförbudet för privata levnadskostnader innebär att det generellt ställs höga beviskrav för att hästverksamhet ska anses uppfylla näringskriterierna. Till det kommer verksamhetsspecifika omständigheter som särskilt ska beaktas i bedömningen. I motion 2021/22:831 av (S) anförs att man bör se över reglerna vid F-skatt så att de inte missbrukas av oseriösa arbetsgivare. I motion 2021/22:946 av m.fl. (S) anförs att man bör se över reglerna för F-skatt i syfte att motverka löne- och villkorsdumpning på arbetsmarknaden. I motion 2021/22:955 av och (båda S) anförs att det bör införas krav på att även underentreprenörer ska ha F-skatt vid rotavdrag. I motion 2021/22:3086 av (S) anförs att det bör införas en digital utbildning för att få F-skatt. Man bör utreda förutsättningarna för att inrätta en obligatorisk examination vid utfärdande av F-skattsedel. I motion 2021/22:2494 av och (båda M) anförs att man bör ge ett förtydligande uppdrag till om hästnäringen. Regeringen bör tydligt klargöra om hästnäringens betydelse för för och att den ofta innefattar småföretagare. I motion 2021/22:3525 av m.fl. (C) yrkande 5 anförs att det är viktigt att hästnäringen likställs med andra näringar. behöver därför se över handläggningen så att det blir en rättssäker bedömning för alla näringsverksamheter. I kommittémotion 2021/22:469 av m.fl. (V) yrkandena 4–6 anförs att det ska krävas flera uppdragsgivare för att godkännas för F-skatt. För att begränsa fusk bör en tidsbegränsad F-skatt införas. Det bör införas ett krav på att även underentreprenörer ska ha giltig F-skatt för att rotavdrag ska betalas ut. I partimotion 2021/22:3965 av m.fl. (L) yrkande 33 anförs att det ska vara enklare att starta företag och därför bör reglerna för att få F‑skattsedel förenklas. är den myndighet som ska avgöra de gränsdragningsfrågor som kan uppstå när det gäller bedömning av om näringsverksamhet bedrivs enligt 13 kap. 1 § IL eller inte. Verksamheten ska kännetecknas av varaktighet, vinstsyfte och självständighet. arbetar för en enhetlighet i beskattningen och rättssäkerhet utifrån omständigheterna i varje enskilt fall för medborgarna. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2021/22:2494 (M) och 2021/22:3525 (C) yrkande 5. F-skattsedel ska tilldelas den som avser att bedriva näringsverksamhet. ska efter ansökan godkänna den som uppger sig bedriva eller ha för avsikt att bedriva näringsverksamhet i för F-skatt. Att förebygga och avslöja ekonomisk brottslighet i näringsverksamhet är en prioriterad fråga bl.a. för . ska fortlöpande redovisa hur myndigheten har arbetat, både på egen hand och i samverkan med , för att förstärka och intensifiera arbetet med att bekämpa skattebrott, skattefusk och skatteundandragande samt vilka effekter åtgärder har fått. Utskottet anser vidare att har stora möjligheter att bedöma i vilken utsträckning innehav av F-skattsedel kan främja kriminell verksamhet och om några regelförändringar för godkännande respektive återkallelse av F-skatt skulle vara ett verksamt medel för att bekämpa sådan brottslighet. Utskottet utgår från att i så fall rapporterar detta till regeringen. lämnade sitt slutbetänkande F‑skattesystemet – en översyn (SOU 2019:31). Utredningen har analyserat om utformningen av bestämmelserna om godkännande för F-skatt i 9 kap. SFL gör det möjligt att missbruka F-skattesystemet för att undgå skatter eller avgifter och om det finns behov av åtgärder för att underlätta och förbättra uppföljning av företag som är godkända för F-skatt. Utredningen har i de delar där det bedömts lämpligt föreslagit författningsändringar. Ärendet har remissbehandlats och bereds inom . Förslag på förändringar på F‑skatteområdet kan därmed förväntas inom en inte alltför avlägsen framtid. Utskottet vill inte föregripa det arbete som pågår inom och avstyrker därmed resterande motioner i detta avsnitt. Utskottets förslag i korthet avslår förslag om att reglerna för företrädaransvar i aktiebolag ska begränsa styrelsens och ledningens personliga ansvar för skatteskulder i fall där lagen har följts och om att reglerna om företrädaransvar bör ses över i sin helhet. Jämför reservation 15 (M, C, KD, L). När det gäller ansvaret för skulder som uppkommer i en verksamhet är utgångspunkten, i fråga om aktiebolag och andra juridiska personer, att ansvaret endast ligger på den juridiska personen och att krav inte kan riktas mot dess ledning. Vissa undantag från detta föreskrivs i aktiebolagslagen (2005:551). De undantag från ansvarsfriheten som föreskrivs där gäller alla slags skulder. Vid sidan om detta finns det i 59 kap. 12–21 §§ SFL bestämmelser om ett skatterättsligt företrädaransvar för en juridisk persons skatte- och avgiftsskulder (företrädaransvar). Dessa bestämmelser innebär i huvudsak att om en företrädare för en juridisk person uppsåtligen eller av grov oaktsamhet inte har betalat skatt eller avgift är företrädaren tillsammans med den juridiska personen skyldig att betala skatten eller avgiften. Företrädare är vanligtvis den eller de personer som sitter i styrelsen. Även den som utan att vara legal företrädare har haft ett bestämmande inflytande i den juridiska personen kan vara företrädare. Betalningsskyldigheten är knuten till den tidpunkt när skatten eller avgiften ursprungligen skulle ha betalats. Om det finns särskilda skäl, får företrädaren helt eller delvis befrias från betalningsskyldigheten. En företrädare som har betalat skatt eller avgift på grund av företrädaransvar har vidare rätt att kräva den juridiska personen på beloppet.