· H901UbU31 · 2022-06-01 11:00:13 — Jag känner en mamma som satt bredvid sitt barn i skolbänken för att barnet skulle komma till skolan och ta del av undervisningen och lära sig. Jag har träffat föräldrar vars barn fått så mycket ångest av att gå till skolan att de blivit kvar hemma . Hemmasittare kallas de. Bland dessa barn är det många som har olika typer av neuropsykiatriska funktionsnedsättningar. De har mött en skola som inte var för dem. Vi politiker måste göra mer för att anpassa skolan för alla barn, även barn som har en neuropsykiatrisk funktionsnedsättning. Många är duktiga på detta , ska jag säga. De här eleverna finns i genomsnitt i varenda klass, men alla lärare har inte den här kompetensen . har vi i gjort det obligatoriskt på lärarutbildningarna med kunskap om neuropsykiatriska funktionsnedsättningar. Vi har i regeringsställning fortbildat lärare genom specialpedagogik för lärande, och vi har sett till att utbilda fler speciallärare och specialpedagoger. Vi har tillfört resurser för fler kollegor i klassrummen - fler som kan se och ge alla barn det stöd de behöver. Men, fru talman, det måste göras mer. För vissa barn har inget av det som gjorts varit tillräckligt. Bland dem som redan blivit hemmasittare har några fått en ny chans på det som kallas resursskola, en skola där man har mycket högre personaltäthet och specialkompetens. I hög grad är det barn med autismspektrumdiagnoser som går på dessa skolor, elever som för sedan faktiskt placerades i särskolan för att de hade stora behov av särskilt stöd, trots att de inte hade någon intellektuell funktionsnedsättning. För mig är det tydligt att resursskolorna har fyllt en viktig funktion där den vanliga skolan har misslyckats för att elever ska få sin rätt till utbildning tillgodosedd. såg vi en ändring av praxis. Helt plötsligt sa domstolarna att de tilläggsbelopp som behövs för att finansiera det här extra stödet inte kan gå till just undervisningen i klassrummet. Då satte vi i igång en blixtsnabb lagstiftningsprocess för att se till att lagen skulle ge dessa elever rätt till de extra resurser som de behöver. har vi sett hur ett antal kommuner har stramat åt sina bedömningar av rätten till detta extra ekonomiska stöd, som kallas tilläggsbelopp. Föräldrar har hört av sig i förtvivlan, med rädsla för att deras barns resursskola - den där räddningen som gjorde att barnet gick från att ha ångest och inte kunna komma iväg till skolan till att äntligen sitta i ett klassrum och lära sig - ska läggas ned. Vi i har i regeringsställning och också inom ramen för det januariavtalssamarbete som vi har haft kämpat för att vi ska få en bättre lagstiftning där man både definierar resursskolorna i lagen, vilket nu blir av, och också säkerställer finansieringen genom tilläggsbeloppen. får ett bemyndigande att ta fram tydligare regler, men ärligt talat är jag lite orolig. Jag är mycket orolig, faktiskt, för vi har sett hur man gång på gång ändå har försökt att spara på just de här barnens skolgång. Det finns inget dyrare än att spara på skolan. Därför har vi i tillsammans med de flesta partierna i utbildningsutskottet sagt att vi måste utreda hur vi kan säkerställa finansieringen av de här elevernas skolgång. Vissa barns utbildning behöver kosta mer pengar - så enkelt är det - för att deras rätt till utbildning ska kunna tillgodoses. Det finns många frågor som man kan vrida och vända på, och vi i tycker att man ska titta på alla. Vi tycker att vi ska titta på hur vi organiserar detta: Behövs det en egen skolform för den här gruppen? Vi tycker att man ska titta på strukturbelopp. Jag helt enig med Socialdemokraterna om att detta hade varit jätteviktigt att få på plats den lagstiftning som regeringen har föreslagit med just strukturbelopp. Det är ärligt talat det som är räddningen just nu i till exempel . Där har man infört detta trots att det inte är tydligt uttryckt i lagen. Men vi tycker att det ska vara tydligt i lagen. Vi tycker också att det är viktigt att vi tittar på hur man gör bedömningarna om tilläggsbelopp. I vissa fall får man stöd tills det funkar, och då bedömer hemkommunen plötsligt det inte behövs något stöd längre eftersom det ju går bra. Det vill säga att när medicinen fungerar och patienten är frisk plockar man bort medicinen. Det finns alltså många frågor här som vi behöver titta på i den utredning som utskottet nu beställer av regeringen. Jag vill yrka bifall till vår reservation 3, för jag tycker att även den frågan behöver finnas med i utredningen. I den bästa av världar och i den bästa av skolor skulle alla elever få hjälp i det vanliga klassrummet. Läraren skulle räcka till för att se varje elevs behov. Klasserna skulle inte vara större än att det räckte. ser det inte ut på det sättet. Vissa elevers skolgång behöver säkras genom resursskolor. Resursskolorna har visat att de fungerar. Ja, det kostar mer pengar. Men, som sagt, det finns inget dyrare än att snåla på barnens skolgång. På resursskolor går barn som är i behov av extra mycket stöd och hjälp. För många barn och deras föräldrar är resursskolan inte sällan räddningen. Denna plats ger barnet trygghet, studiero och rätt stöd och hjälp. Ofta har placeringen på en resursskola föregåtts av en längre och inte sällan rätt stökig tid i en tidigare skola. Den skolan har kanske försökt ge stöd och hjälp i olika former, och barnet har kämpat medan föräldrarna legat på för att få till en lösning. Ofta har kampen kantats av köer till bup, och terminerna har flutit på utan att något händer. Hela situation har, icke att förglömma, slitit på förhållanden och familjer. Skolan i består av både framgångar och problem, fru talman. För en hel del barn fungerar det alldeles ypperligt med bra lärare, kompisar, lärande och skolresultat. För andra är det av olika skäl betydligt kämpigare. Oavsett ska alla elever mötas utifrån sina behov och sina förutsättningar. För en del familjer är just resursskolan lösningen för deras barn. Flertalet sådana bedrivs som fristående skolor. Elevernas behov kan se väldigt olika ut, men ofta handlar det om barn som har flera diagnoser, såsom autism och adhd. Lösningen för dem är vanligen struktur, individanpassning och små elevgrupper. Trots resursskolornas betydelse för många barn finns det några allvarliga problem. Det första handlar om finansieringen. Det finns stora skillnader mellan kommuner, helt enkelt för att kommuner prioriterar olika. I praktiken innebär det att en del barn får det stöd och den hjälp de behöver i sin skolgång medan andra inte får det. Ett annat problem är att skolformen är väl använd men inte definierad i lag och andra styrdokument. Ett tredje problem handlar om att reglerna för mottagning och antagning på resursskolor varierar. Utifrån hur viktiga resursskolorna är och utifrån några av de problem de möter har lagt fram förslag i för att försöka styra upp och säkra de viktiga resursskolorna, först tillsammans med och senare tillsammans med och Liberalerna. Jag är glad att vi har samlat en bred majoritet i utbildningsutskottet och och kan göra gemensam sak i denna viktiga skolfråga. Regeringen har lämnat en proposition om resursskolor. Med denna proposition löser man en av frågorna genom att definiera begreppet resursskola. Det är bra, men det finns frågor kvar att hantera vad gäller mottagning, finansiering och likvärdighet. Frågan om mottagning till resursskolor kommer vi att hantera när ska fatta beslut om antagningsregler till skolor. Om det är fler sökande till en resursskola än det finns platser kommer det barn som anses ha störst behov att få platsen. handlar om barnets funktionsvariationer men kan även handla om tid om barnet har väntat på att få stöd och hjälp. Särskilt viktigt är att antagningen till kommunala resursskolor och fristående resursskolor kommer att bli likvärdig. Kvar är frågan om finansiering. Dagens regler för så kallade tilläggsbelopp är inte anpassade utifrån resursskolans särskilda karaktär och förutsättningar. Även om lagen säger att varje elev har rätt till utbildning finns en stor godtycklighet i hur olika kommuner bedömer enskilda elevers behov. Detta har varit särskilt tydligt för barn med omfattande behov som sökt till just resursskolor. I propositionen beskriver regeringen att de vill ge i uppdrag att ta fram föreskrifter om tilläggsbelopp. Det är inte fel. Vi tror dock att det är otillräckligt, och det finns ett par skäl till det. För det första hade Socialdemokraterna kunnat lösa problemet med finansieringen vilken dag som helst under de senaste åtta årens regeringsinnehav. Men det har de inte gjort på grund av ointresse. Sanningen är att det var först när en överväldigande majoritet agerade i som det började hända saker och kom en proposition. Varför ska lita på att Socialdemokraterna löser det nu när de inte gjort det ? Nej, det rimliga är att är tydlig med att regeringen utöver att ge ett uppdrag också ska göra en utredning för att en långsiktig finansiering för barn i resursskolor ska kunna säkras. För det andra skriver regeringen om likvärdighet i propositionen, men det är inte detsamma som att det kommer att bli likvärdigt och bra för barn i resursskolor framöver. Även här är det rimligt att är tydlig med att man måste säkra upp vad som ska komma och vad som ska ske. För att det ska bli likvärdigt för barnen, för att säkra nödvändig extra finansiering som krävs för denna resurstäta och anpassade skolmiljö och för att se till att behandla kommunala och fristående resursskolor lika är det rimligt att beslutar att ge regeringen ett tydligt uppdrag att återkomma med förslag för en förutsägbar och långsiktig finansiering av skolgången för resursskolans elever. Allra sist vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. hör till den utskottsmajoritet som står bakom ett förslag till tillkännagivande om att regeringen ska återkomma med förslag på en förutsägbar och långsiktig finansiering av resursskolan. Det finns en berättigad fråga i detta, alltså den om att resursskolans struktur inte nödvändigtvis kan hänföras till varje individuell elevs behov som tilläggsbeloppen är individuellt prövade. I någon mening är alltså individuell finansiering otillräckligt, och det skulle behövas en strukturell finansiering. I den meningen kan jag instämma i invändningen. Men regeringen är framsynt. läggs ett förslag fram om att reglera uppdelningen av skolpengen i en basersättning och en strukturersättning, där strukturersättningen ska anpassas efter elevernas förutsättningar och behov. Det finns relevanta remissinstanser som är positiva till detta, remissinstanser som brukar lyssna noga på: , resursskolor och bolaget . De har alla efterfrågat en reglering av strukturbeloppet. förhåller det sig dock så att och de andra högerut i kammaren avslår denna proposition i sin helhet. Min fråga blir därför: Hur ska egentligen ha det? Ska resursskolan ha en förutsägbar och långsiktig finansiering eller inte? Resursskolor är ofta räddningen för många barn och familjer. Inte sällan har man försökt hitta lösningar på den tidigare skolan genom exempelvis en mindre undervisningsgrupp eller en särskild resurs. Alla har fått kämpa. Utöver att barn kommer i kläm prövas föräldrar, relationer och äktenskap, och familjer går isär - allt detta för att samhället inte kan ge barnen det stöd och den hjälp de har rätt till. tar vi ett viktigt steg genom att definiera begreppet resursskola, och vi kommer i närtid att ta ett andra viktigt steg när det gäller mottagning och antagningsregler för att få likvärdig behandling i kommunala och fristående resursskolor. När det gäller finansiering är det väldigt stora skillnader beroende på vilken kommun man bor i och hur detta prioriteras. Här är det rimligt att regeringen tar detta vidare med ; vi invänder ju inte mot att man ska se över föreskrifterna. Vi tror dock att det är otillräckligt, för när föräldrar bett ledamöter om en lösning har vi mötts av regeringens passivitet. Man har inte haft kraft eller kanske inte vilja att lösa detta. Jag är glad över att vi har en bred majoritet som kan kräva att en framtida, långsiktig och förutsägbar finansiering säkras. är öppna för att titta på olika lösningar på detta. Det finns ju lite olika ingångar. En del partier tycker att skolan ska fortsätta att vara ett kommunalt ansvar medan andra partier vill se ett statligt ansvar när det gäller finansiering och styrning. Jag tror att vi måste titta på möjliga kompromisser, men utgångspunkten ska vara att barn ska behandlas lika och att finansieringen säkras för denna resurstäta verksamhet. Detta hoppas vi kunna leverera. handlade min fråga om finansieringen och strukturbeloppet. Jag noterar att helt duckar för den frågan. Min misstanke är att den verkliga anledningen till att avstyrker förslaget om en långsiktig och transparent finansiering också för resursskolorna, nämligen strukturbeloppet, är att är ideologiskt förblindade. Samma proposition innehåller förslaget om att skolors finansiering ska anpassas efter vilket ansvar de har. Det, fru talman, är rädda för skulle gå ut över skolbolagens vinstmarginal. Skolbolagen har en bonus, det vill säga en ersättning, för ett ansvar som de inte har. Det är att erbjuda alla barn i kommunen en skolplats i rimlig närhet till hemmet. I valet som nu hamnar i mellan att å ena sidan bevaka finansieringen för elever med de största stödbehoven och att å andra sidan bevaka skolbolagens vinstmarginal väljer bolagen före eleverna. Det tänker jag är det verkliga skälet till att det inte blev någon förutsägbar och långsiktig finansiering för de fristående resursskolorna. Då tycker jag att vi kan titta på vad som har hänt . Socialdemokraterna har suttit vid regeringsmakten . träffas regeringen och kan fatta beslut. Det betyder att det har funnits ett par hundra tillfällen för regeringen att kunna agera och säkra en långsiktig finansiering av de viktiga resursskolorna. Vad har hänt? Ingenting, fram till att en majoritet samlades i för att helt enkelt styra upp det när man tröttnade på att det inte hände. Vi kommer självklart att efter ett val se till att säkra resursskolornas finansiering. Låt mig påpeka att väldigt många av dem drivs som fristående resursskolor. Efter att ha träffat många barn och många föräldrar som söker sig dit är min erfarenhet att för dem är det helt underordnat om det är kommunen eller en fristående aktör. För dem är det just räddningsplankan att hitta en skolform och en undervisning där det fungerar för deras barn och att de får en lite mer resurstät verksamhet. Jag tycker att vi är svaret skyldiga. Det här är en genomklappning. Det är lätt att prata om att barn ska kunna få undervisning utifrån sina behov. Vi pratar här om barn som har behov av de extra och kanske de största stöden och där samhället ofta har klappat igenom. Så här kan det naturligtvis inte vara. Låt mig avslutningsvis säga följande. refererar till ett kommande lagförslag som ska fatta beslut om som handlar om skolpeng. När det förslaget presenterades fick statsministern och skolministern frågor. Man ställde helt enkelt frågan: Vad händer för små enskilda aktörer, till exempel skolstiftelser? Vad blir effekterna för enskilda kommuner? Då kunde statsministern och skolministern inte ens svara på vad effekterna blir ekonomiskt och praktiskt i detta. Statsministern kunde inte ens svara på om det har gjorts en ordentlig konsekvensanalys av det lagförslaget. Men kan konstatera att det förslag som regeringen lägger fram är dåligt underbyggt och ett hafsverk. Det kommer vi att återkomma till i debatten , fru talman. Den här debatten är viktig inte minst utifrån det som vi har hört tidigare från andra ledamöter i utbildningsutskottet. Frågan om resursskolors förutsättningar och inte minst långsiktiga förutsättningar har upptagit en stor del av den politiska debatten och arbetet i utbildningsutskottet den senaste mandatperioden. Resursskolor är, som vi har hört tidigare, skolor som begränsar sitt mottagande till elever som är i behov särskilt stöd. Det har lyfts fram ett antal olika problem utifrån den situation som finns. Det har handlat om finansieringsfrågan när det gäller de fristående resursskolorna inte minst i . Det har varit ett stort problem och har upptagit en stor del av den allmänna debatten. Det har också framförts ett missnöje med hanteringen av tilläggsbeloppen som kommunerna ska lämna för elever med behov av särskilt stöd. Det finns även en otydlighet i regelverket för skolformen resursskolor. Det gäller inte minst de kommunala resursskolorna. Jag har mötts av ett väldigt stort engagemang från många företrädare, och det har jag märkt också i den tidigare debatten. Det handlar om föräldrar som vill sina barn väl och som genom resursskolorna har hittat en plats för deras barn att få en möjlighet att utvecklas. Det kan kanske vara att elever hittar tillbaka till skolan om de har varit frånvarande på grund av problematik och att de inte har fått det stöd och den hjälp som de borde få för att de ska ha möjlighet att kunna klara målen. Det handlar om huvudmän som har stort engagemang för de här eleverna och den här målgruppen. Inte minst lokalpolitiker från våra olika partier har ett stort engagemang för att möjliggöra och skapa förutsättningar. Det handlar också om speciallärare och specialpedagoger som arbetar med målgruppen. Man får många berättelser till sig om problematiken med regelverket och osäkerheten för elever och huvudmän. Det gäller även sådana saker som hur mycket resurser och tid som speciallärare lägger på ansökningar om tilläggsbeloppen i stället för att ha fokus på att hjälpa eleverna att klara sin skolgång och förbättra stödet där. Det är som sagt oftast elever som har drabbats av skolmisslyckande och som kanske till och med varit hemmasittare. Inom ramen för utbildningsutskottets arbete har vi också haft en rad möten med anledning av detta utifrån de förslag till utskottsinitiativ som har lagts fram. Vi från sida har tagit upp detta inom ramen för januariavtalet, där det var tydligt framlagt att resursskolor skulle utvecklas. Vi har haft ett stort engagemang tillsammans med andra partier om att se till att regeringen levererar på den punkten och skapar förutsättningarna. Det som vi har att behandla i betänkandet är den proposition som ligger till grund för betänkandet. Där tas ett antal steg i rätt riktning. Det blir tydligare bestämmelser i skollagen kopplat till resursskolor. Det tydliggörs också att såväl kommunala som fristående resursskolor är en särskild form av stöd där huvudmannen har ansvar för att bedöma om eleverna är i behov av det särskilda stöd som resursskolorna erbjuder. Vi hanterar också propositionen kopplat till urvalsreglerna. Det är den elev som har störst behov som går först ifall det är fler sökande om platser i kommunala skolor. Som vi hört i debatten kommer vi från utbildningsutskottet att återkomma senare så att vi får likvärdiga villkor för såväl fristående som kommunala skolor när det handlar om urvalsreglerna för resursskolorna. Det blir också ett bemyndigande för regeringen att meddela ytterligare föreskrifter om tilläggsbeloppet. Jag delar bedömningen som vi har hört från flera här. Vi har också en majoritet i utskottet. Det är förhoppningsvis ett bra steg på vägen. Men det kommer att behövas ytterligare åtgärder för att säkra och möjliggöra en långsiktig finansiering för resursskolorna. Det handlar om att öka möjligheten för de eleverna så att de får det stöd och den hjälp som finns. Resursskolorna är en väldigt bra kraft. De är oftast väldigt personaltäta. De fångar upp elever som den övriga skolan inte har lyckats fånga upp. Vi kan konstatera att det under den här mandatperioden har kommit två statliga utredningar som har pekat på behovet av att ytterligare utreda den här frågan om finansiering för resursskolorna. Jag är därför glad att en bred majoritet i utskottet föreslår ett tillkännagivande om att regeringen ska utreda och komma med förslag när det gäller förutsägbarhet och långsiktig finansiering för resursskolornas målgrupp och bör tillsätta den utredningen. Jag hoppas att regeringen ser till att genomföra det som utskottet är överens om och som vi kommer att rösta om . Med det yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 17.)