bet · H901SoU25 · 2022-06-14 00:00:00 — Det är därför det är så viktigt att vi har ett tydligt politiskt ledarskap och en ändamålsenlig ANDTS-strategi för att arbetet inom området ska vara framgångsrikt. Här har tyvärr regeringen misslyckats. Den första strategin på ANDTS-området togs fram 2011 under ledning av den dåvarande folkhälsoministern, kristdemokraten . Den senaste ANDTS-strategin löpte ut /21. Men när regeringen väl presenterade ett nytt förslag till strategi för var det dessvärre en undermålig produkt. Den var otydlig och saknade konkreta insatser för hur ska kunna minska det mänskliga lidandet och de negativa samhällseffekterna som är kopplade till ANDTS. Att släppa igenom en dålig strategi här i bara för att ha en strategi vore ett svek, inte minst mot alla de barn som lever i familjer där det finns problematik med alkohol och narkotika. yrkade därför på att regeringens förslag till strategi skulle avslås. Vi lade också fram en mängd konkreta förslag om delar som vi anser behöver prioriteras för att strategin ska bli ett konkret verktyg för att proaktivt och långsiktigt stärka och intensifiera arbetet inom ANDTS-området. Detta inkluderar politiska beslut på ANDTS-området och insatser på nationell, regional och nivå men också att tillvarata det civila samhällets expertis och insatser inom området. Vårt avslagsyrkande fick bifall här i . Det fick glädjande nog också flera av de förslag som vi hade lagt fram. Men, fru talman, efter att regeringen fick bakläxa tog det den att återkomma till med ett nytt förslag till ANDTS-strategi. Jag hade faktiskt förväntat mig att skulle ha förvaltat väl för att på bästa sätt behandla och kanske till och med tillgodose de tillkännagivanden som den hade fått av . Tyvärr blev vi besvikna igen. För det första har regeringen valt att återkomma till med en skrivelse i stället för att lägga fram en proposition. Det är problematiskt, då en skrivelse har mer av en redogörande karaktär och saknar förslag till riksdagsbeslut. I praktiken innebär detta att strategin inte får en chans att bli fullt förankrad i . I stället kommer nu att ha en ANDTS-strategi som enbart Socialdemokraterna står bakom. Det är faktiskt en respektlös hantering av ärendet, då ANDTS-frågorna kräver ett partiöverskridande stöd på ett nationellt plan för att arbetet inom området ska bli framgångsrikt och långsiktigt hållbart. För det andra har regeringen inte tillgodosett tillkännagivanden på ett tillfredsställande sätt. Jag är därför glad över att en majoritet i nu återigen betonar vikten av att regeringen skyndsamt genomför det förslag som fattade beslut om för ganska precis . Jag är också glad över de nya tillkännagivanden som föreslås, inte minst att en majoritet ställer sig bakom det förslag som som ensamt parti lagt fram om att förbättra tillgängligheten till beroendevård inom kriminalvården. Det är en jätteviktig del. Likaså att naloxon blir mer tillgängligt även utanför hälso- och sjukvården i de här delarna. Det är viktigt att också anhöriga till personer med skadligt bruk och beroendesjukdomar får tillgång till naloxon. Det räddar liv, bokstavligt talat. Tyvärr kommer Socialdemokraterna att rösta emot även dessa delar. Jag vill fokusera lite mer på det tidigare tillkännagivandet som handlar om ett nationellt för ANDTS-prevention och påminna kammaren om hur tydligt socialutskottet var i den frågan. Jag citerar ur utskottets ställningstagande: "Utskottet vill understryka att det förebyggande ANDTS-arbetet på lokal och regional nivå ska bedrivas systematiskt med kunskapsbaserade metoder och insatser. Det kräver att en aktör med expertis inom preventionsvetenskap ansvarar för samordning av existerande metoder, vilket t.ex. omfattar metodutveckling och kvalitetssäkring. Kompetenscentrumet förebygger alkohol- och drogproblem (STAD) har utvecklat evidensbaserade förebyggande metoder inom ANDT-området. Erfarenheterna från STAD bör enligt utskottet samlas i ett nationellt . Ett sådant nationellt bör få uppdraget att förvalta, kvalitetssäkra och vidareutveckla framgångsrika ANDTS-förebyggande metoder. Uppdraget bör också innefatta att utbilda och sprida information om centrumets resultat. Genom ett nationellt för ANDTS-prevention kan de bästa förutsättningarna skapas för att uppnå det övergripande målet för strategin. En central utgångspunkt bör vara att det nationella kompetenscentrumet ska verka inom befintlig myndighetsstruktur. Regeringen bör utreda möjligheterna att skapa ett nationellt i enlighet med vad som anförs ovan." Jag tror att alla kan hålla med om att har varit väldigt tydlig med hur man anser att ett nationellt ska vara utformat. Jag tycker därför att det är anmärkningsvärt att regeringen inte agerade direkt för att få ett på plats. Nej, i stället valde regeringen att ge ett uppdrag till med syftet att lämna förslag på hur en långsiktigt hållbar utveckling, förvaltning och spridning av kunskapsbaserade arbetssätt och metoder bör organiseras för att stödja det lokala och regionala ANDTS-förebyggande arbetet. Jag förstår faktiskt inte regeringens tvekan att ge det aktuella uppdraget till STAD. I min roll som alkoholforskare var jag verksam vid , där också STAD har sin verksamhet. Jag kan intyga att STAD är världsledande på alla delar av att utveckla, utvärdera, kvalitetssäkra, förvalta och implementera effektiva metoder i samverkan med relevanta aktörer i samhället. De har effektiva metoder exempelvis för att alkohol ska serveras ansvarsfullt, för att minska bruk och skadeverkningar av narkotika i krogmiljö och dopningspreparat på gym, för att stärka ungdomsmottagningarnas preventiva arbete och för att stödja barn som bor i familjer där det finns skadligt bruk. Det är bara några exempel, och STAD:s expertis är efterfrågad av många kommuner och regioner runt om i landet och även internationellt. De har dock inte mandatet att agera fullt ut. Det här belyser behovet av en ny regering som kan säkerställa att vi får de rätta metoderna och ett nationellt på plats. Det handlar faktiskt om att arbeta förebyggande så att barn och unga kan växa upp i trygghet och inte själva börjar använda eller sälja narkotika. Det handlar om att hjälpa dem som själva har problem med skadligt bruk eller som lever med en beroendesjukdom. Det handlar i förlängningen om att minska skjutningarna och bryta gängkriminaliteten. Ytterst handlar det om att rädda liv. Jag vill börja med att lyfta fram ledamoten enorma engagemang i de här frågorna och tacka för det. Vi är inte alltid överens, men en sak är säker: De här frågorna är viktiga för oss båda och för båda våra partier. Det gläder mig, för det här är frågor som behöver lyftas och prioriteras. Eftersom ledamoten i sitt anförande talade som om det vore kutym att lägga fram propositioner på just det här området vill jag passa på att förklara för dem som lyssnar att det inte är riktigt så. Det lades fram en proposition första gången den här strategin lades fram för 2011. Därefter har det lagts fram skrivelser till . Det är alltså inte så att det är kutym att lägga fram propositioner. Däremot om man skulle vilja ändra till exempel ett övergripande mål bör man lägga fram det som en proposition. Det var det som regeringen hade ambitionen att göra. Man lade också fram en proposition till . Det har också tidigare, både under ledamoten anförande och under andra ledamöters anföranden här i kammaren, låtit som att det funnits en gemensam grund som man röstade ned denna proposition på och att det därför skulle kunna vara lätt att lägga fram en ny proposition som lite enkelt skulle kunna röstas igenom i kammare. Så är dock inte fallet. Det fanns faktiskt inte någon gemensam grund att stå på. Min fråga tillbaka till är därför: Om det nu var så viktigt att få igenom detta som en proposition, varför kom inte oppositionen överens och lade fram ett gemensamt förslag som hade kunnat röstas igenom i kammaren? Tack, ledamoten , för frågan och möjligheten att utveckla dessa delar. Jag vill också tacka för det engagemang som finns i dessa frågor, inte minst i det civila samhället. Eftersom det faktiskt fanns en majoritet för flera olika tillkännagivanden och en skarp kritik mot den förra propositionen tycker jag att det var otroligt viktigt att komma tillbaka med en proposition så att vi kan hitta former för att samverka. Det fanns inte lika stora majoriteter för alla tillkännagivanden, men det fanns majoriteter och tillkännagivanden. Jag skulle därför vilja rikta frågan tillbaka till ledamoten : Varför räckte inte Socialdemokraterna ut handen och samtalade inom socialutskottet kring hur vi skulle kunna hitta en väg framåt i dessa frågor? Vi har ju ett väldigt gott samtalsklimat i vårt utskott, och jag hade uppskattat om ledamoten hade tagit initiativ för att ta vara på detta - det är så viktigt. Jag vill återigen lyfta fram den del som handlar om ett nationellt . Jag menar att det hade varit en lågt hängande frukt för regeringen att verkställa detta. Hur vi ska arbeta preventivt är så avgörande för dem som arbetar med dessa frågor ute på golvet, höll jag på att säga, i kommuner och regioner - människor som möter barn och ungdomar med dessa problem. Så varför har inte regeringen tagit de steg som krävs för att få ett nationellt på plats? Det är inte så att regeringen eller jag som ledamot i socialutskottet med ansvar för dessa frågor eller, för den delen, ledamoten , inte tycker att det vore bra om vi kom överens i dessa frågor. När det gäller anledningen till att regeringen kommer tillbaka med en skrivelse i stället för en proposition redogjorde jag, tycker jag, ganska väl för detta i mitt anförande. Det är svårt att samla så många olika, spretiga förslag i ett nytt förslag som kan förväntas gå igenom riksdag, när man inte ens i oppositionen, som röstar ned propositionen, kan komma överens om några konkreta förslag till förändringar. När det gäller de tillkännagivanden som har lagts fram och de två tillkännagivanden som läggs fram här i kammaren skulle jag vilja förklara, fru talman, att det inte är så att vi socialdemokrater eller, för den delen, regeringen tycker att många av förslagen är dåliga - inte alls. Vi tycker också att detta är viktigt och tror till exempel att det vore bra med ett nationellt . Vi tycker också exempelvis att det är viktigt att beroendevården fungerar och blir bättre. Vi tycker också att det är viktigt att naloxon når ut till fler personer så att vi kan se till att färre människor dör av narkotikaförgiftning, exempelvis. Det är också därför vi har tagit de nödvändiga steg som krävs för att utreda dessa frågor. Samtliga dessa frågor omfattas av utredningar, och förslag är på väg fram. Det tycker jag är bra. Jag är helt övertygad om att många partier i denna kammare tycker att detta är viktiga frågor. Jag är också helt övertygad om att vi kan komma överens framåt, om vi sätter oss ned och talar med varandra. Jag är öppen för att göra det, . Tack, ledamoten , för att du är öppen för att komma framåt i dessa frågor - det är faktiskt avgörande. Jag är bekymrad. Det fanns majoriteter. Jag ser inte den spretighet som ledamoten beskriver när det gäller den föregående hanteringen. Det fanns tydliga direktiv kring vad som skulle behöva förbättras. Något som behövde förbättras i den förra strategin var att regeringen övervägde att göra flera olika insatser. I den strategi som ligger på bordet har man visserligen tagit bort dessa överväganden, men har man tagit bort flera av de goda intentioner som övervägandena gällde. Det handlar exempelvis om att man i den tidigare versionen sagt att man övervägde att se till att metoden Krogar mot Knark tillgängliggörs. Det är en väldigt effektiv metod för att i samverkan mellan restauranger, krogar, polis och samhällsaktörer minska både droganvändningen och de skadliga effekter som man ser i samhället. Detta tog man bort ur strategin helt och hållet, som man inte går vidare med ett nationellt . För mig är det ytterst förvånande. Detta visar återigen, fru talman, att vi behöver en ny regering. Vi behöver en borgerlig regering som på allvar prioriterar dessa frågor och sätter dem i fokus, inte minst för att minska problematiken med narkotika kopplat till den organiserade brottslighet och de skjutningar som vi ser. Det finns starka kopplingar mellan narkotikahandel och den problematik vi ser . Vi vill se ett starkare preventivt arbete för att förhindra att fler börjar använda alkohol och narkotika. Det är det som krävs. Rubriken på detta betänkande är ju En samlad strategi för alkohol, narkotika, dopnings- och tobakspolitiken samt spel om pengar. Men detta är ingen strategi. Vi efterlyste en sådan . Det här är en redovisning av läget inom de olika områden som en sådan strategi ska omfatta. Vi ska ha en samlad strategi, men från Liberalernas sida har vi velat ha den upplagd på ett annat sätt, nämligen som en strategi mot beroendesjukdomar eller beroendeproblem. Det här med alla bokstäver gör att man riskerar att arbeta alltför stuprörsbetonat. Men det är samma del av hjärnan som påverkas av alkohol, narkotika, tobak, spel etcetera. Här har vi liberaler också med en viktig del som inte finns med alls, nämligen läkemedelsberoende; narkotikaklassade läkemedel inryms inte här. Men väldigt många är beroende - det visade för nu - och har fått läkemedlen antingen via förskrivande läkare eller på den illegala marknaden. Att vara beroende innebär ofrihet. Många säger att det ska råda frihet att välja hur man möter dessa olika ämnen. Problemet är att vi inte vet vilka som blir beroende - vilka som har denna, kanske genetiska, utformning av den centrala delen av hjärnan, vilket gör att den uppträder ungefär som hungriga fågelungar. När de inte får påfyllnad blir de riktigt besvärliga och ger sig till känna på ett sådant sätt att den enda lösningen för den människa som har utvecklat ett beroende blir att fylla på med det ämne man blivit beroende av. Här blir det extra viktigt att förebygga så att inte barn och unga kommer in i ett sådant beroende. Visst förorsakar tobaksrökning cancer, men kanske är det ännu allvarligare med just beroendet och nikotinets påverkan på kärl i olika delar av kroppen, med ökad risk för hjärt- och kärlsjukdom. Detta är ju en gammal iakttagelse . Vi i var tillsammans med danskarna de första som upptäckte nikotinets farlighet i kärlsammanhang. Det här är ju ett nytt betänkande med en regeringsskrivelse som kommer att läggas till handlingarna. Det är 56 punkter som lyfts fram här, varav vi i Liberalerna har reserverat oss i fråga om 15. Jag vill framhålla det som handlar om preventiva åtgärder när det gäller barn och unga som börjar röka och snusa och i väldigt ringa omfattning använder tobak. Tobaksrökningen har ju, glädjande nog, gått ned ganska drastiskt. Men andra nikotinhaltiga produkter, som det vita snuset - vilket vi kanske debatterar ; det vet vi inte ännu - är en väldigt farlig inkörsport. Därför vill vi att skolan, ungdomsmottagningarna och hälso- och sjukvården ska ha ett tydligt uppdrag att arbeta för att förebygga beroendesjukdomar av olika slag, där naturligtvis tobak och alkohol för unga människor är den främsta inkörsporten. efterlyste vi en utvärdering av narkotikapolitiken, som ju har ungefär på nacken. Vi har i socialutskottet sett hur viktigt det är att följa upp våra lagar. Där är jag väldigt besviken, för det direktiv som kom borde ha innehållit en analys av effekterna av innehav och om kriminaliseringen är till gagn eller inte. Utredningen borde få tilläggsdirektiv, så att vi kan basera vad vi tycker på kunskap och vetande och inte tro och tyckande. Det finns mycket mer att säga här. Men, fru talman, jag vet inte om detta är min sista debatt i kammaren eller inte. Det vet jag först , och då kanske det är för sent att säga något. Jag har suttit sammantaget i , i två omgångar. Jag kom in 1988, och då blev jag ersättare i socialutskottet, där jag har suttit den . Då fick jag höra kommentarer som: "Det är ett fantastiskt utskott!" "Presidiet, ja, det är två personer med olika ideologi och politiska utgångspunkter, men de samarbetar jättebra." "Stämningen i utskottet är utmärkt! Som regel arbetar vi mot samma mål. När det gäller vägen dit kan vi ha olika uppfattningar, men det brukar lösa sig på ett eller annat sätt." Jag måste säga att det är samma bild som jag kan vidarebefordra till dem som kommer till utskottet efter mig. Det är just så här med presidiet och ledamöterna, och sedan är det personalen, som lägger ned hur mycket tid och kraft som helst på att det hela ska fungera väl. Jag kan nämna att detta gäller hela som arbetsmiljö och alla som jobbar i olika funktioner som backar upp oss. Så har vi talmän som håller reda på oss, så att vi håller tiden och inte trampar över och säger fel saker. Jag avrundar detta och har dragit över min talartid med den tid jag skulle ha använt , för då kommer jag att fatta mig kortare. Tack ska ni ha, allihopa! Jag blir lite rörd, . ((L): Jag med.) Dig, , har jag hört talas om . Vi kanske inte har någon debatt , så jag passar på att tala . Vilket jobb ledamoten har gjort i och i civilsamhället! Hon har lyft frågor som ingen annan har gjort. Hon har lyft hbtq-frågorna ända från sin tid i och framåt. Det har handlat om människors rättigheter. Hon har lyft beroendefrågorna så bra. Hon har lyft frågor om äldreomsorgen och om ålderismen, som vi alltid befinner oss i, också här i , även om det ser ut som om det kommer in lite mer äldre människor här snart. Jag tycker att du är helt fantastisk, ! Du är en förebild. Jag väntar med att säga något tills resten har sagt något. Även jag vill varmt och innerligt tacka dig, . Förlåt, fru talman, men det är svårt att tala via talmannen i . (FÖRSTE VICE TALMANNEN: Det är okej.) Jag vill tacka ledamoten för hennes fantastiska, ihärdiga och otroliga engagemang för alla människor - inte bara äldre, inte bara när det gäller beroendefrågor, inte bara yngre och inte bara barn utan alla människor. I alla olika sammanhang har jag sett ledamoten strida för människors rättigheter. I utskottet har vi haft en fantastisk dialog, inte minst i de frågor som vi har haft gemensamt ansvar för. Jag skulle inte kunna tänka mig den här mandatperioden utan ledamoten i socialutskottet. Vi har uträttat stordåd tillsammans. Du, , har uträttat många stordåd som engagerad i olika utskott. Jag är helt övertygad om att du kommer att fortsätta att uträtta stordåd. Om inte annat kommer du att vara en blåslampa i rumpan på oss alla här i kammaren som vill fortsätta. Stort tack, , för ditt engagemang, och otroligt stort lycka till ! Man behöver inte säga så mycket mer efter att mina kollegor här har uttryckt precis det som jag känner. gärning som forskare, inom myndighetsvärlden och inom politiken är beundransvärd. Hon sätter inte sällan den lilla människan i centrum och de behov som finns för att livet ska vara bättre att leva för andra. Jag vill uttrycka min uppskattning för livsgärning, och jag tror att jag talar för hela kammaren när jag säger att den är väldigt uppskattad. Jag skulle också vilja önska dig lycka till, . Jag vet att du kommer att strida mer för åldersfrågorna framöver. Varmt lycka till med det, och varmt tack från djupet av mitt hjärta för allt du har gjort! Jag tycker inte om duvor, och jag tänker inte mata några heller. går jag till en fri plattform, och jag håller på att skriva en bok om åldersdiskriminering. Det är, enligt , den svåraste diskrimineringsgrunden att göra någonting åt. Sedan kan jag inte låta bli att fortsätta med detta med finansieringen av mycket dyra behandlingar. Vi måste ha en jämlik vård i . Det handlar om människor som har sällsynta diagnoser och som behöver behandlingar som är godkända av myndigheterna. Vi måste hitta en finansieringsform för det. Sedan är det detta med frihet. Vi har inte valt att födas. Men när vi når myndighetsåldern ska vi vara fria att leva våra liv som vi själva önskar. Det är därför jag också kommer att arbeta för en parlamentarisk utredning om dödshjälp. Tack ska ni ha, allihop. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .)