bet · H901JuU22 · 2022-04-29 00:00:00 — Utskottet anser inte heller att det finns skäl att göra en översyn av reglerna för sekretess mellan olika aktörer i sådana fall som efterfrågas i motionerna 2021/22:80 (-) yrkande 5, 2021/22:424 (M), 2021/22:425 (M), 2021/22:2997 (SD) yrkande 7 och 2021/22:2998 (SD). Utsatta områden och gängkriminalitet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om åtgärder i utsatta områden och om en nationell strategi för att omvandla utsatta områden. Jämför reservation 54 (KD, L) och 55 (C, L). Åtgärder i utsatta områden I partimotion 2021/22:3965 av m.fl. (L) yrkande 39 framhåller motionärerna vikten av att öka förtroendet för rättsväsendet i utsatta områden. I kommittémotion 2021/22:3985 av m.fl. (L) yrkande 28 efterfrågas arbete mot hedersrelaterade parallella maktstrukturer och mot klanrelaterad maktutövning. Motionärerna efterfrågar bl.a. en kartläggning och en nationell strategi med tydliga direktiv till myndigheter. Enligt motion 2021/22:1347 av och (båda S) behöver polisens närvaro förstärkas i utsatta områden, bl.a. av poliser som själva har anknytning till områdena. (L) framhåller i motion 2021/22:2333 att det finns ett behov av att polisen, i samverkan med kommunerna, vidtar åtgärder i områden och stadsdelar som klassas som riskområden. m.fl. (SD) föreslår i motion 2021/22:2994 att det ska tas fram en särskild strategi för att öka tryggheten i med särskilt fokus på kvinnor och ungdomar. Nationell strategi för att omvandla utsatta områden I partimotion 2021/22:3511 av m.fl. (C) yrkande 14 föreslås att det ska tas fram en nationell strategi för att omvandla utsatta områden till säkra och trygga stadsdelar med hänsyn till det lokala perspektivet . Ett likalydande yrkande finns i motion 2021/22:4137 av Aphram (C) yrkande 1. I samma motion yrkande 2 föreslår motionären att staten ska bidra med de resurser och samordning som krävs i detta arbete. Polisens arbete i utsatta områden lever av befolkning i något av de områden som klassificerats som utsatta områden, vilket är en samlingsterm för tre olika områdestyper: utsatta områden, riskområden och särskilt utsatta områden. Utsatta områden präglas av låg socioekonomisk status, kriminell påverkan på lokalsamhället, allmän obenägenhet att delta i rättsprocesser, parallella samhällsstrukturer och våldsbejakande extremism. Områdena finns i alla polisregioner utom i polisregion , men med en högre koncentration i de tre storstadsregionerna Syd, Väst och . tog fram en strategi för arbetet i de utsatta områdena (PM 2018:26). Strategin anger hur polisen ska arbeta för att stävja en fortsatt negativ utveckling och för att säkerställa och förbättra det långsiktiga arbetet i områdena. I den strategiska verksamhetsplanen anges att mål är att inga nya utsatta områden ska tillkomma och att de befintliga ska reduceras. I regleringsbrev fick polisen i uppdrag att uppdatera lägesbilden över utsatta områden, beskriva områdena och ge en samlad bedömning och analys av situationen utifrån ett polisiärt perspektiv. I uppdraget ingick även att ge en samlad bild över vilka åtgärder som vidtagits och att beskriva hur det fortsatta arbetet ska gå till. Den uppdaterade lägesbilden visar att problemen i boendemiljön bedöms vara relativt stabila, medan de problem som är kopplade till den kriminella organiseringen och dess effekter bedöms ha ökat något. Problem kopplade till den sociala utvecklingen bedöms ha minskat. En del i den minskningen är troligen kopplad till polisens ökade förmåga att verka i dessa områden. Det totala antalet utsatta områden har från föregående bedömning ökat från 60 till 61 stycken och är nu lika många som vid bedömningen 2017. –2021 har målsättning inte uppnåtts eftersom tre utsatta områden har tillkommit, som två områden har avklassificerats som utsatta områden. När det gäller arbete i utsatta områden anges bl.a. följande i årsredovisning (s. 57 f.). Det är lokalpolisområdet som har huvudansvaret och som företrädelsevis vidtar operativa åtgärder. Polisområdet, polisregionen och stöder lokalpolisområdet i det operativa arbetet, genom koordinering och gemensamma insatser. I stort sett alla lokalpolisområden som har utsatta områden samverkar med kommunen genom regelbundna möten och utbyte av information om olika åtgärder. I de allra flesta fallen har man också en gemensam aktivitetsplan och nära hälften uppger att de systematiskt följer upp effekterna av de vidtagna åtgärderna. Lokalpolisområdena samverkar också med andra aktörer, som exempelvis och . Projektet områden syftar till att stärka brottsbekämpande förmåga med hjälp av en koordinerad utveckling av metoder och verktyg; bl.a. utvecklas kameraövervakning som metod med fasta kameror och system med obemannade flygfarkoster kopplat till en avancerad analysförmåga. har granskat om arbete i utsatta områden är ändamålsenligt. Granskningen redovisades i rapporten insats på rätt plats – polisens arbete i utsatta områden (RiR 2020:20). samlade bedömning var att polisens arbete med utsatta områden inte är fullt ut ändamålsenligt. I rapporten lämnade rekommendationer till om att öka tillförlitligheten i processen som används för att identifiera utsatta områden, om uppföljning av antalet områdespoliser som fördelas till utsatta områden (både för att säkerställa att beslutet om minst en områdespolis per 5 000 invånare i utsatta områden uppfylls och för att analysera behovet) och om att säkerställa att polisen har tillgång till den tekniska utrustning som behövs i utsatta områden, t.ex. kameror. I regeringens skrivelse om arbete i utsatta områden (skr. 2020/21:108), som överlämnades till , anges att har påbörjat ett arbete för att omhänderta rekommendationerna. publicerades den senaste myndighetsgemensamma lägesbilden av den organiserade brottsligheten. Den samlade bedömningen är att de allvarligaste hoten utgörs av angrepp på utbetalande system och undandragande av skatter och avgifter, narkotikabrottslighet och det grova våld som följer i dess spår samt de parallella samhällsstrukturer som vuxit fram i utsatta områden. När det gäller utsatta områden, som är en inriktning för den myndighetsgemensamma satsningen, konstateras att satsningen fortfarande saknar en sammanhållen myndighetsgemensam problembild över brottsligheten i utsatta områden. Nationellt underrättelsecentrum rekommenderar därför att satsningen tar fram, i första hand när det gäller särskilt utsatta områden, en myndighetsgemensam problembild och en strategi med tillhörande handlingsplaner för att bedriva ett strukturerat brottsbekämpande arbete . Utgångspunkten bör vara att arbetet baseras på lokalpolisområdenas lägesbilder samt de samverkande myndigheternas register- och underrättelseinformation. Inom ramen för satsningen bedrevs två pilotprojekt med bäring på de utsatta områdena: ett pilotprojekt mot näringsverksamhet kopplad till organiserad brottslighet och ett projekt för att komma åt felaktig folkbokföring kopplad till organiserad brottslighet. I årsrapporten anges att det finns goda möjligheter att använda de nya arbetssätten och kunskaperna som projekten har bidragit till för framtida insatser i hela landet. Ett motionsyrkande om att ge polisen möjlighet och skyldighet att kraftfullt upprätthålla lag och ordning i problemområden behandlades av utskottet i betänkande 2014/15:JuU16. Utskottet anförde (s. 18 f.) att det måste vara själv som ska avgöra när, var och hur dess resurser ska användas för att uppfylla målen för verksamheten, och motionen avstyrktes. följde utskottets förslag (rskr. 2014/15:152). Likalydande yrkanden behandlades genom s.k. förenklad beredning i påföljande års betänkanden om polisfrågor (bet. 2015/16:JuU20 och bet. 2016/17:JuU18). Utskottet behandlade motioner om utsatta områden i betänkande 2017/18:JuU1 (s. 57 f.). Utskottet föreslog i det betänkandet ett tillkännagivande om en mer permanent polisnärvaro i utsatta områden för att säkerställa att arbetet med att skapa trygghet och säkerhet bedrivs långsiktigt. följde utskottets förslag (rskr. 2017/18:92). Tillkännagivandet redovisades som slutbehandlat i budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 4 s. 45 f.). I samband med behandlingen av budgetpropositionen avstyrkte utskottet ett motionsyrkande om att åtgärderna inte var tillräckliga och att tillkännagivandet därför borde redovisas som öppet och inte som slutbehandlat. följde utskottets förslag (bet. 2021/22:JuU1 s. 36 f., rskr. 2021/22:89). Utskottet behandlade senast motioner om situationen i utsatta områden och gängkriminalitet i förra årets betänkande om polisfrågor (bet. 2020/21:JuU23). Utskottet avstyrkte samtliga motionsyrkanden i avsnittet och anförde bl.a. följande (s. 83 f.): Utskottet konstaterar att situationen i de utsatta områdena även fortsättningsvis är en högt prioriterad fråga. Polisens arbete i de utsatta områdena har utvärderats av och utskottet vill understryka att arbetet med att åtgärda de brister som framkommit och följa de rekommendationer som lämnats i granskningsrapporten är angeläget. Utskottet konstaterar att såväl regeringen som arbetar för att förstärka arbetet mot grov organiserad brottslighet. Detta sker bl.a. inom ramen för det myndighetsgemensamma arbetet som redovisade den högsta nivån av lagföring sedan satsningen startade samt stora beslag av narkotika, vapen och sprängmedel, vilket utskottet ser positivt på. Utskottet noterar även att två projekt med bäring på de utsatta områdena bedrivs inom ramen för satsningen. Vad gäller insatser mot gängkriminalitet och organiserad brottslighet noterar utskottet särskilt arbetet i form av en särskild händelse, operation Rimfrost, och samarbetet inom Europol med anledning av tillgång till krypterad information i mobiltjänsten Encrochat. Vad gäller det brottsförebyggande och trygghetsskapande arbetet noterar utskottet det pågående arbetet i den parlamentariska trygghetsberedningen, som kommer att lämna sin första delredovisning . Vidare har regeringen i en skrivelse gjort en uppföljning av det nationella brottsförebyggande programmet Tillsammans mot brott. Mot denna bakgrund är utskottet inte berett att ställa sig bakom förslag om åtgärder i utsatta områden och mot gängkriminalitet. följde utskottets förslag (rskr. 2020/21:395). Ett stort antal yrkanden om arbete i utsatta områden behandlades av utskottet i samband med behandlingen av regeringens skrivelse om arbete i utsatta områden (bet. 2020/21:JuU32). Utskottet avstyrkte samtliga motionsyrkanden och följde utskottets förslag (rskr. 2020/21:399). Utskottet konstaterar att situationen i de utsatta områdena även fortsättningsvis är en högt prioriterad fråga för . vill utskottet understryka att det är oroväckande att problem som är kopplade till den kriminella organiseringen och dess effekter bedöms ha ökat något i den senaste lägesbilden över utsatta områden, som också visar att ett område har tillkommit sedan den förra lägesbilden. Det är enligt utskottet av yttersta vikt att utvecklingen i de utsatta områdena vänds. Utskottet noterar att det pågår arbete med bäring på de utsatta områdena i många olika former, bl.a. inom ramen för myndigheter i samverkan mot den organiserade brottsligheten. Det är vidare utskottets uppfattning att frågor om vikten av att öka förtroendet för rättsväsendet och motverka parallella maktstrukturer har blivit mer uppmärksammade , vilket bl.a. återspeglas i den myndighetsgemensamma lägesbilden av den organiserade brottsligheten. Mot denna bakgrund är utskottet inte berett att ställa sig bakom förslag om åtgärder i utsatta områden. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2021/22:1347 (S), 2021/22:2333 (L), 2021/22:2994 (SD), 2021/22:3965 (L) yrkande 39 och 2021/22:3985 (L) yrkande 28. Utskottet är inte heller berett att ta initiativ med anledning av förslag om att införa en nationell strategi för att omvandla utsatta områden till säkra och trygga stadsdelar med hänsyn till det lokala perspektivet . Motionerna 2021/22:3511 (C) yrkande 14 och 2021/22:4137 (C) yrkandena 1 och 2 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om allmän ordning, bl.a. om att inrätta trygghetsstråk, ökade möjligheter till avvisning vid ord-ningsstörning, ett nationellt maskeringsförbud och villkorsgivning för idrottsevenemang. Jämför reservation 56 (M). I partimotion 2021/22:4032 av m.fl. (M) yrkande 36 i denna del föreslås att trygghetsstråk med patrullerande ordningsvakter ska inrättas i stadskärnorna. Enligt motion 2021/22:2159 av m.fl. (S) yrkande 2 bör det övervägas att göra en översyn av möjligheterna att ge polis och ordningsvakter bättre verktyg och starkare befogenheter när det gäller att avvisa personer. I motion 2021/22:3000 av (SD) yrkande 1 föreslås att ett nationellt maskeringsförbud ska införas. Vidare föreslår motionären i yrkande 2 att polisen ska ges befogenhet att utfärda ordningsböter på plats för överträdelser av maskeringsförbudet. I motion 2021/22:4064 av m.fl. (MP) föreslås en genomlysning av polisens arbete med villkorsgivning för fotbollsevenemang i syfte att ändra strategisk inriktning till en mer dialoginriktad metod. Förordnande av ordningsvakter i vissa geografiska områden Som redogörs för mer utförligt i nästa avsnitt (s. 95 f.) får ordningsvakter enligt huvudregeln i 2 § lagen om ordningsvakter tjänstgöra för vissa ändamål och på vissa platser, bl.a. allmänna sammankomster och offentliga tillställningar. I en undantagsbestämmelse, 3 § lagen om ordningsvakter, anges att ordningsvakter får förordnas även i annat fall, om det finns ett särskilt behov och det är av väsentlig betydelse från allmän synpunkt. Förordnanden enligt denna bestämmelse avser ett visst geografiskt område, s.k. paragraf 3-områden, och används bl.a. vid sjukhus och vårdlokaler, köpcentrum, butiker och kommunala fastigheter. Av siffror från framgår att antalet paragraf 3-områden var 565 stycken (SOU 2021:38 s. 68). Av 29 § tredje stycket polislagen framgår att en ordningsvakt enligt 13 § får avvisa, avlägsna eller omhänderta en person under vissa i paragrafen angivna förutsättningar, om inte annat framgår av ordningsvaktens förordnande. Med stöd av 10 a § får ordningsvakten enligt 29 § tredje stycket i vissa fall använda handfängsel för att genomföra åtgärden. Enligt 13 § kan en ordningsvakt exempelvis tillfälligt omhänderta en person som genom sitt uppträdande stör den allmänna ordningen eller utgör en omedelbar fara för denna, förutsatt att det inte är tillräckligt att avvisa eller avlägsna honom eller henne från ett visst område eller utrymme. Detsamma gäller om en sådan åtgärd behövs för att ordningsvakten ska kunna avvärja ett brott (se 1 kap. 1 § ). Även barn kan begå brott, vilket gör att ordningsvakten också får ingripa mot barn . Enligt bestämmelsen kan alltså avvisande, avlägsnande eller i sista hand omhändertagande ske i fyra olika situationer: vid ordningsstörning, vid omedelbar fara för ordningsstörning, vid brott och vid fara för brott. I stället för att omhänderta ska ordningsvakten i första hand tillgripa de mindre ingripande åtgärderna att avvisa eller att avlägsna, om någon av dessa räcker för att avvärja den uppkomna situationen. trädde lagen (2005:900) om förbud mot maskering i vissa fall i kraft, som i korthet innebär följande. Den som på allmän plats deltar i en allmän sammankomst enligt ordningslagen, som utgör demonstration eller som annars hålls för överläggning, opinionsyttring eller upplysning i allmän eller enskild angelägenhet, får inte helt eller delvis täcka ansiktet på ett sätt som försvårar identifikation, om det vid sammankomsten uppkommer en störning av den allmänna ordningen eller en omedelbar fara för en sådan störning. Detsamma gäller den som på allmän plats deltar i en folksamling, som inte utgör allmän sammankomst eller offentlig tillställning enligt ordningslagen, om folksamlingen stör den allmänna ordningen eller utgör en omedelbar fara för denna. infördes ett förbud mot maskering vid idrottsarrangemang som anordnas på en idrottsanläggning (5 kap. 4 § ordningslagen), t.ex. vid fotbollsmatcher. Straffskalan för överträdelse av bestämmelserna om maskeringsförbud är böter eller fängelse . I ringa fall döms inte till ansvar. I riktlinjer för villkorsgivning i samband med offentliga tillställningar i form av idrottsarrangemang (PM 2016:21) anges hur villkor ska tas fram, utformas, beslutas och följas upp när en ansökan eller anmälan om offentlig tillställning i form av ett fotbollsarrangemang kommer in till . För att åskådliggöra det synsätt som ska gälla när myndigheten fattar beslut om villkor redogörs i riktlinjerna för en åtgärdstrappa och en villkorsstege. Villkorsstegen innebär bl.a. att om det vid en tillställning har förekommit problem med ordning eller säkerhet så ska villkoren vid nästa tillställning som är av samma slag justeras eller skärpas i syfte att problemen inte ska upprepas. utfärdade ett inriktningsbeslut om riktlinjen. upphävdes inriktningsbeslutet och ersattes av ett handläggningsstöd. Syftet med handläggningsstödet var detsamma, dvs. att ge ytterligare ledning i handläggningen av ärendena och bidra till en enhetlig handläggning i hela . Polisens tillämpning av den ovan beskrivna modellen för villkorsgivning, som ofta kallas för villkorstrappan, har varit föremål för omfattande kritik från bl.a. idrottsklubbar och supporterklubbar. har efter att avdelningen övertog processansvaret för den idrottsrelaterade brottsligheten genomfört ett arbete som syftar till att bl.a. identifiera problem och mål i arbetet med den idrottsrelaterade brottsligheten och att ta fram en nationell inriktning. Arbetet har bedrivits i samverkan med polisregionerna, rättsavdelningen och kommunikationsavdelningen. Mot bakgrund av detta arbete beslutade rikspolischefen om en nationell inriktning för arbete med idrottsrelaterad brottslighet. Den nationella inriktningen, som består av en handlingsplan och en samverkansstruktur, syftar bl.a. till att arbetet ska präglas av ökad enhetlighet, förutsägbarhet och proportionalitet. upphävdes riktlinjerna och handläggningsstödet och ersattes av vid offentliga tillställningar i form av idrottsarrangemang (PM 2022:5). behandlade utskottet ett motionsyrkande om en genomlysning av polisens strategiska arbete för säkerhet vid stora fotbollsevenemang (bet. 2019/20:JuU25 s. 36 f.). I samma betänkande behandlade utskottet också ett förslag om att stat och samhälle gemensamt borde agera för att fler ska få uppleva trygga fotbollsmatcher med levande supporterkultur. Utskottet noterade att visionen enligt polisens inriktningsbeslut är att idrottsarrangemang ska vara välkomnande, trygga, säkra och stämningsfulla för besökare samt att myndigheten strävar mot en god samverkan och samarbete med arrangörer. Mot bl.a. denna bakgrund ansåg utskottet att det inte hade framkommit något som gav anledning för utskottet att ta sådana initiativ som efterfrågades, varför motionsyrkandena avstyrktes. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:257). Frågan om förordnande av ordningsvakter i vissa geografiska områden har utretts av , som har lämnat förslag till en ny lag om ordningsvakter. Utskottet anser att beredningen av betänkandet inte bör föregripas och avstyrker förslaget i motion 2021/22:4032 (M) yrkande 36 i denna del om att inrätta trygghetsstråk med patrullerande ordningsvakter i stadskärnorna. Utskottet finner inte heller skäl att ta initiativ med anledning av förslag om att utöka ordningsvakters möjligheter att avvisa personer vid ordningsstörningar och avstyrker därmed motion 2021/22:2159 (S) yrkande 2. Utskottet anser att det saknas anledning att ställa sig bakom förslag om att införa ett nationellt maskeringsförbud samt att överträdelser av förbudet ska kunna beivras med föreläggande av ordningsbot. Motion 2021/22:3000 (SD) yrkandena 1 och 2 avstyrks. Utskottet konstaterar att har gjort en översyn av villkorsgivningen för fotbollsmatcher och andra idrottsevenemang och att tidigare styrdokument ersattes av en ny . Vikten av en bra dialog mellan polisen och arrangören framhålls i handboken, men också i den handlingsplan och samverkansstruktur som har antagits av myndigheten. Genom detta anser utskottet att förslaget i motion 2021/22:4064 (MP) får anses i huvudsak tillgodosett och utskottet avstyrker därför motionen. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om ordningsvakter och tillkännager detta för regeringen. avslår motionsyrkanden om avgifter för utbildning och bakgrundskontroller. Jämför reservation 57 (S, C, V). I kommittémotion 2021/22:3781 av m.fl. (M) yrkande 7 efterfrågas utökade befogenheter för ordningsvakter. Liknande yrkanden finns i kommittémotion 2021/22:3974 av m.fl. (L) yrkande 16 samt i motionerna 2021/22:1383 av Kopparklint (M), 2021/22:2985 av (KD) yrkande 2 och 2021/22:3485 av Kopparklint (M). Enligt motion 2021/22:1182 av (C) yrkande 1 bör det övervägas att ändra avgiftsförordningen (1992:191) på så sätt att utbildning av ordningsvakter inte behöver ha full kostnadstäckning. Enligt motion 2021/22:2985 av (KD) yrkande 3 bör kontrollen av blivande ordningsvakter, skyddsvakter och väktare stärkas. I motion 2021/22:3097 av (M) föreslås åtgärder för att förenkla för företag och andra arbetsgivare i samhällsviktig verksamhet att göra utförliga bakgrundskontroller av sin personal. Ordningsvakter är personer som har förordnats av att medverka till att upprätthålla den allmänna ordningen. Bestämmelser om ordningsvakter finns i lagen (1980:578) om ordningsvakter och i ordningsvaktsförordningen (1980:589). gäller därutöver föreskrifter och allmänna råd om ordningsvakter (2017:12, FAP 670-1). Ordningsvakter får, enligt 2 § lagen om ordningsvakter, förordnas att tjänstgöra vid • allmänna sammankomster och cirkusföreställningar • bad- eller campingplatser och lokaler eller platser för idrott, friluftsliv, spel, lek, förströelse eller liknande som allmänheten har tillträde till • lokaler eller utrymmen där alkohol serveras till allmänheten med tillstånd enligt alkohollagen. Ordningsvakter får vidare förordnas att tjänstgöra vid säkerhetskontroller i domstolar, på frivårdskontor och vid offentliga sammanträden i kommuner och regioner (2 a–2 c §§). Om det finns ett särskilt behov och det är av väsentlig betydelse från allmän synpunkt får ordningsvakter förordnas även i andra fall (3 §). Ett förordnande meddelas , högst , och i förordnandet ska det anges för vilken verksamhet och inom vilket område det gäller (5 §). Av 4 § framgår att endast den som med hänsyn till laglydnad och övriga omständigheter är lämplig för uppdraget och har fyllt får förordnas till ordningsvakt. Ordningsvakter har enligt 29 § tredje stycket polislagen vissa befogenheter som normalt endast tillkommer polisen. En ordningsvakt kan, t.ex. när någon stör den allmänna ordningen eller är en omedelbar fara för densamma, avvisa eller avlägsna någon från ett visst område eller utrymme när det är nödvändigt för att ordningen ska kunna upprätthållas. Om en sådan åtgärd inte är tillräcklig får en ordningsvakt tillfälligt omhänderta personen. Ordningsvakter har också under vissa omständigheter rätt att använda handfängsel. En ordningsvakt har vidare befogenhet att omhänderta en person med stöd av lagen (1976:511) om omhändertagande av berusade personer m.m. samt även beslagta spritdrycker, vin eller starköl enligt lagen (1958:205) om förverkande av alkohol m.m. I samtliga fall när en ordningsvakt gripit eller omhändertagit någon ska han eller hon skyndsamt överlämnas till närmaste polis. I lagen (1974:191) om bevakningsföretag finns bestämmelser för den som yrkesmässigt åtar sig att för annans räkning bevaka t.ex. fastigheter, enskilda personer eller transporter med sedlar och mynt. Lagen syftar till att säkerställa samhällets insyn i och kontroll över sådan verksamhet. Enligt lagen krävs att alla bevakningsföretag ska vara auktoriserade. Även all personal i bevakningsföretag ska vara godkänd för anställning i sådant företag. Frågor om auktorisation prövas av .