bet · H901AU7 · 2022-02-17 00:00:00 — Utskottet ser inte skäl till några initiativ till regeringen som kan begränsa den roll som uthyrning av arbetskraft spelar för att få in personer på arbetsmarknaden. Utskottet noterar att frågan om utformningen av reglerna vid uthyrning av arbetskraft har varit en del av parternas förhandlingar om att reformera arbetsrätten. Utskottet menar att det förslag som parterna har presenterat på området är inriktat på att främja möjligheterna för inhyrda arbetstagare att få en tillsvidareanställning hos kundföretaget. Det kan på så vis också anses förebygga att inhyrningar blir av permanent karaktär, vilket är ett område som motionärerna i detta avsnitt angriper. Parternas förslag finns även med i den lagrådsremiss som regeringen har tagit fram och kan således förväntas återkomma i den proposition som är aviserad till mars . Utskottet anser inte att det finns skäl att förekomma det fortsatta arbetet med att genomföra parternas principöverenskommelse och ambitionen att skapa ett modernt och balanserat regelverk. När det gäller arbetstagarorganisationernas och arbetstagarnas möjlighet att kontrollera och ha inflytande över arbetsgivarens beslut att hyra in personal delar utskottet inte motionärernas syn på behovet av förändringar. Utskottet är ense med motionärerna om att det är viktigt att ha ett regelverk som möjliggör en reell möjlighet till insyn och inflytande över arbetsgivarens beslut att hyra in personal. Det är dock utskottets uppfattning att den svenska arbetsmarknadsmodellen som innebär att kollektivavtal verkar tillsammans med lagregler erbjuder just detta. En utgångspunkt för utskottet är också att inhyrning av arbetskraft varken bör ske för att täcka stadigvarande arbetskraftsbehov eller användas på ett sätt som konsekvent sätter företrädesrätten till återanställning ur spel. Därför är det välkommet att parterna i stor utsträckning har reglerat frågor om inhyrning av personal från bemanningsföretag i olika situationer i sina kollektivavtal. Som exempel har det införts bestämmelser om kollektivavtalad förstärkt företrädesrätt och förstärkt facklig förhandlingsrätt med skiljenämnd. Utskottet kan således konstatera att det befintliga regelverket ger arbetstagarorganisationer möjligheter att påverka processen när en arbetsgivare ska få hyra in arbetskraft. Sammanfattningsvis kan utskottet inte se att det finns skäl för något initiativ till regeringen, och därför bör yrkandena avslås. Utökad rätt till ledighet m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. utökad rätt till ledighet för att bedriva näringsverksamhet och olika former av ledighet för föräldrar och anhöriga. Utskottet hänvisar framför allt till de möjligheter som det existerande regelverket ger. Jämför reservation 12 (M, SD, KD), 13 (SD), 14 (C), 15 (V) och 16 (KD). m.fl. (KD) anför i partimotion 2021/22:4166 att dagens utformning av rätten till föräldraledighet inskränker möjligheten att nyttja föräldraförsäkringen flexibelt. Motionärerna vill därför att varje förälder ska ges rätt till 20 månaders ledighet för vård av barn utöver ledigheten med föräldrapenning (yrkande 8). I samma motion föreslås också att rätten till ledighet för vård av barn ska utökas för varje förälder, fram tills barnet fyller (yrkande 32). I kommittémotion 2021/22:3687 av m.fl. (M) föreslår motionärerna att rätten till tjänstledighet för att starta företag ska förlängas från dagens till (yrkande 4). Motionärerna menar att ökad trygghet i ett första skede är viktigt för att fler ska våga ta steget och starta företag. Förslag om att bl.a. förlänga rätten till tjänstledighet för att starta företag framförs även i motion 2021/22:3321 av m.fl. (M) yrkande 9. I kommittémotion 2021/22:3707 av m.fl. (M) vill motionärerna att möjligheten till tjänstledighet för att starta företag ska utökas från dagens till för den som har anställning i offentlig sektor (yrkande 1). Frågan om rätten till tjänstledighet för att bedriva näringsverksamhet behandlas även i kommittémotion 2021/22:2427 av m.fl. (SD). Motionärerna anser att det nuvarande taket bör höjas till (yrkande 3). I kommittémotion 2021/22:4210 av m.fl. (KD) förespråkar motionärerna att rätten till tjänstledighet för att bedriva näringsverksamhet utökas till (yrkande 60). Motionärerna menar att det är viktigt för att fler kvinnor ska våga ta steget och starta företag. I kommittémotion 2021/22:2381 av m.fl. (SD) betonar motionärerna vikten av att båda föräldrarna ska kunna delta vid besök hos mödravården. Motionärerna föreslår därför att båda föräldrarna ska ha lagstadgad rätt att närvara vid besök hos mödravården under hela graviditeten (yrkande 1). I kommittémotion 2021/22:3243 av m.fl. (C) anser motionärerna att det bör tillsättas en utredning om en ny lag om rätt till ledighet för vård av nära anhörig, motsvarande lagen (1978:410) om rätt till ledighet för vård av barn, m.m. (yrkande 28). m.fl. (C) belyser i kommittémotion 2021/22:3686 behovet av ett regelverk som möjliggör att man kan vara både anställd och företagare på samma gång. Motionärerna menar att möjligheten till en modell för att starta företag på deltid bör utredas (yrkande 12). I kommittémotion 2021/22:2613 av m.fl. (V) anför motionärerna att föräldrarnas delaktighet redan under graviditeten kan spela en stor roll för hur föräldraskapet utvecklas. Motionärerna anser att regeringen bör återkomma med förslag om att införa en lagstadgad rätt till ledighet och ersättning för föräldrar för att närvara vid vårdrelaterade besök (yrkande 5). I motion 2021/22:1283 av (S) anser motionären att det kan finnas skäl att göra en översyn av möjligheten att införa ledighet också för dem som arbetstränar. Motionären pekar särskilt ut behovet av semester med ersättning . I motion 2021/22:3103 menar och (båda M) att rätten till tjänstledighet för medföljare vid utlandsstationering som främjar och svensk ekonomi bör ses över (yrkande 3). Det arbetsrättsliga regelverket innehåller ett antal lagar som ger rätt till ledighet, bl.a. lagen (1997:1293) om rätt till ledighet för att bedriva näringsverksamhet, föräldraledighetslagen (1995:584), lagen (1988:1465) om ledighet för närståendevård och semesterlagen (1977:480). I 1 § lagen om rätt till ledighet för att bedriva näringsverksamhet slås det fast att en arbetstagare har rätt att vara ledig från sin anställning för att bedriva näringsverksamhet. Av 3 § framgår det att rätten till ledighet gäller och att arbetstagaren har möjlighet att själv eller genom juridisk person bedriva näringsverksamheten. Arbetstagarens verksamhet får dock inte konkurrera med arbetsgivarens verksamhet. Ledigheten får inte heller innebära en väsentlig olägenhet för arbetsgivarens verksamhet. Arbetstagarens anställningsskydd ska vara intakt, och av 8 § framgår det således att en arbetstagare inte får sägas upp eller avskedas enbart på grund av att arbetstagaren begär eller tar i anspråk sin rätt till ledighet enligt denna lag. I föräldraledighetslagen regleras föräldrars och vissa likställda personers rätt att vara ledig från sin anställning för vård av barn. Enligt 5 § har en förälder rätt att vara helt ledig för vård av barn till dess barnet är (med eller utan föräldrapenning) och därefter när hel föräldrapenning tas ut. Vidare ger föräldraledighetslagen föräldrar rätt till förkortning av normal arbetstid med tre fjärdedelar, hälften, en fjärdedel eller en åttondel om föräldrapenning tas ut i motsvarande mån (6 §). Oavsett föräldrapenninguttag har en förälder rätt att förkorta sin normala arbetstid med högst en fjärdedel för vård av barn som inte har fyllt eller ännu inte har avslutat sitt första skolår (7 §). Rätt till ledighet med tillfällig föräldrapenning behandlas i 8 §. Bestämmelser om föräldrapenning finns i socialförsäkringsbalken (2010:110). Rätt till ledighet för vård av närstående regleras i lagen om ledighet för närståendevård. På samma sätt som vid föräldraledighet med föräldrapenning eller tillfällig föräldrapenning är rätten till ledighet kopplad till rätten till ersättning. Rätt till närståendepenning har den som vårdar en närstående som är svårt sjuk. En arbetstagare har enligt lagen om ledighet för närståendevård rätt att vara ledig i den omfattning som han eller hon får ersättning (20 §). Semesterlagen omfattar alla arbetstagare och är i stora delar en tvingande lag. Det går dock att avvika från vissa bestämmelser genom avtal mellan enskilda arbetsgivare och arbetstagare eller genom kollektivavtal, vilket också är vanligt förekommande på den svenska arbetsmarknaden. Semesterlagen syftar främst till att ge arbetstagarna tid för vila och till återhämtning. Av 1 § semesterlagen framgår att det är arbetstagare som har rätt till semesterförmåner enligt lagen. Semesterförmånerna utgörs av semesterledighet, semesterlön och semesterersättning. De som omfattas av lagen har rätt (4 §). och rådets direktiv (EU) 2019/1158 av om balans mellan arbete och privatliv för föräldrar och anhörigvårdare och om upphävande av rådets direktiv /18/EU, kallat balansdirektivet, är en revidering av det s.k. föräldraledighetsdirektivet[1]. Balansdirektivet föreskriver bl.a. individuella rättigheter för arbetstagare i fråga om pappaledighet, föräldraledighet, ledighet för vård av anhörig och frånvaro på grund av force majeure. Direktivet innehåller också regler om flexibla arbetsformer för arbetstagare som är föräldrar eller anhörigvårdare och vissa skyddsbestämmelser för arbetstagare som utövar sina rättigheter enligt direktivet. Direktivet ska vara genomfört . upphör föräldraledighetsdirektivet att gälla. tillsatte regeringen en utredning för att genomföra balansdirektivet i svensk rätt (dir. 2019:97). I sitt betänkande (SOU 2020:81) gör utredningen bedömningen att flertalet av balansdirektivets bestämmelser redan får anses uppfyllda genom gällande rätt och att det i de fallen inte behövs några lagändringar. För andra delar av balansdirektivets bestämmelser föreslår dock utredningen vissa lagändringar. Det gäller bl.a. möjligheten för föräldralediga och den som vårdar närstående att begära flexibla arbetsformer, utökade rättigheter i lagen om närståendevård och uppsägningssituationer. Betänkandet har remissbehandlats, och i propositionsförteckningen har regeringen angett att en proposition är planerad att lämnas till . Motionsyrkanden om ett flexiblare arbetsrättsligt regelverk behandlades av utskottet senast i betänkande 2020/21:AU8 Arbetsrätt (s. 24 f.). Motionsyrkandena avstyrktes med hänvisning till framför allt de möjligheter som det existerande regelverket ger. biföll utskottets förslag till beslut (prot. 2020/21:107). Motionärerna i detta avsnitt riktar in sig på förslag om utökad ledighet från arbetet kopplad till olika situationer, såsom att bedriva näringsverksamhet, utöva sitt föräldraskap och vårda en anhörig. Utskottet har under den innevarande mandatperioden behandlat liknande yrkanden vid upprepade tillfällen. Utskottet anser att en stor del av det resonemang som har framförts gäller även för de yrkanden som har framställts under det nuvarande . Behovet av en utökad rätt till ledighet för föräldrar och blivande föräldrar är något som lyfts fram i partimotion 2021/22:4166 yrkandena 8 och 32 (KD) med förslag om föräldraledighet under olika delar av ett barns liv och kommittémotionerna 2021/22:2381 yrkande 1 (SD) och 2021/22:2613 yrkande 5 (V) med förslag om rätt till ledighet för olika typer av vårdrelaterade besök. Utskottet står fast vid sin tidigare framförda uppfattning att det är viktigt att föräldrar tar en aktiv del i samtliga delar av sina barns uppväxt. ser utskottet i likhet med vad som tas upp i några av motionerna de svårigheter som många föräldrar som arbetar har. Utskottet menar dock att det system som vi har är utformat på ett sätt som generellt ger en bra grund för att människor ska kunna ta till vara sina intressen som föräldrar eller blivande föräldrar. Det finns också skäl att upprepa att utökad ledighet för att ta hand om barn och anhöriga riskerar att påverka jämställdheten negativt, eftersom kvinnor i större utsträckning än män tar ut sådan ledighet . Utskottet anser att den som vill se en förändring av regelverket i nämnda avseenden behöver beakta detta. Utskottet anser inte att det finns skäl att ställa krav på regeringen med anledning av de aktuella yrkandena, och därför bör dessa avslås. Även när det gäller förslaget i kommittémotion 2021/22:3243 yrkande 28 (C) om ledighet för vård av anhörig menar utskottet att det nuvarande systemet i grunden är väl balanserat för att göra det möjligt för människor att ta hand om sina anhöriga. De insatser som många människor gör i form av att vårda en anhörig fyller en viktig funktion i samhället, och därför är det självklart att vi ska fortsätta ha ett system som möjliggör detta. Utskottet noterar att Utredningen om genomförande av direktivet om balans mellan arbete och privatliv har undersökt om svensk rätt stämmer överens med det s.k. balansdirektivets rätt till fem dagars ledighet per arbetstagare och år för vård av anhörig. Utredningen menar att det inte behövs någon lagändring på området. Utskottet ser inte skäl till något initiativ till regeringen i frågan, och därför bör yrkandet avslås. Kommittémotionerna 2021/22:3687 yrkande 4 (M), 2021/22:3707 yrkande 1 (M), 2021/22:2427 yrkande 3 (SD) och 2021/22:4210 yrkande 60 (KD) samt motion 2021/22:3321 yrkande 9 (M) innehåller alla förslag om att förlänga tiden som man har rätt till ledighet för att bedriva näringsverksamhet från till . Därutöver innehåller även kommittémotion 2021/22:3686 yrkande 12 (C) ett förslag om ledighet för att bedriva näringsverksamhet. Utskottet anser i likhet med motionärerna att det är välkommet att ledighetslagstiftningen innehåller en möjlighet för arbetstagare att vara lediga för att bedriva näringsverksamhet. Fler och växande företag kan bidra till att skapa arbetstillfällen och stärka den svenska arbetsmarknaden. Utskottet delar dock inte motionärernas uppfattning om behovet av utökad ledighet på området utan anser att nuvarande ledighetsperiod är väl avvägd. Det befintliga regelverket ger tillräckligt med utrymme för att uppnå det som efterfrågas av motionärerna även om det inte kan uteslutas att frågan kan aktualiseras . Att utöka möjligheten för arbetstagare att vara lediga är också en fråga som det står parterna fritt att diskutera inom ramen för kollektivavtal eller i mer övergripande förhandlingar. Utskottet ser inte skäl till något initiativ till regeringen på området, och därför bör yrkandena avslås. Vidare delar utskottet synsättet som framförs i motion 2021/22:1283 (S) att möjligheten till arbetsträning fyller en viktig funktion på den svenska arbetsmarknaden. Det innebär dock inte att utskottet ser något behov av förändringar av ledighetslagstiftningen i det aktuella avseendet. Utskottet menar att det är rimligt att ledighetslagstiftningen utformas med arbetstagare i åtanke. Mot bakgrund av att utskottet inte vill rubba den rådande balansen i lagstiftningen bör yrkandet avslås. När det slutligen gäller motion 2021/22:3103 yrkande 3 (M) konstaterar utskottet att ett liknande yrkande behandlades under förra . Utskottet gör inte nu någon annan bedömning utan menar fortfarande att det inte finns skäl att föreslå något initiativ till regeringen, och därför bör yrkandet avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att bl.a. införa en proportionalitetsprincip och se över regelverket för sympatiåtgärder. Utskottet hänvisar bl.a. till det befintliga regelverkets utformning. Jämför reservation 17 (M), 18 (C), 19 (V) och 20 (KD). m.fl. (M) framhåller i motion 2021/22:3325 att en förutsättning för en väl fungerande arbetsmarknad är att konfliktreglerna utformas så att det råder en balans mellan parterna. Motionärerna anser att regelverket om sympatiåtgärder är problematiskt och det bör därför övervägas om möjligheten att vidta sympatiåtgärder ska begränsas genom att införa av en proportionalitetsprincip (yrkande 18). I kommittémotion 2021/22:3226 av Alireza Akhondi m.fl. (C) betonar motionärerna den roll som små och växande företag har för jobbskapande på den svenska arbetsmarknaden. Motionärerna anser att regelverket, däribland konflikträtten, inte är anpassat för dagens arbetsmarknad och den roll som de aktuella företagen spelar. Motionärerna vill därför se en större översyn av konflikträtten för att anpassa den till dagens arbetsmarknad (yrkande 4). Motionärerna vill också att det ska ses över hur en bättre proportionalitet kan nås i arbetstagarorganisationers möjligheter att vidta stridsåtgärder mot mindre företag (yrkande 5). I kommittémotion 2021/22:464 av m.fl. (V) noterar motionärerna de begränsningar i strejkrätten som genomfördes i form av en utökad fredsplikt. Motionärerna anser att det är fel att angripa en av grundvalarna för ett fritt och välorganiserat arbetsliv och att arbetstagarnas position på arbetsmarknaden i stället behöver stärkas. Motionärerna yrkar därför att de inskränkningar i konflikträtten som genomförts i medbestämmandelagen som en följd av proposition 2018/19:105 ska rivas upp (yrkande 1). m.fl. (KD) poängterar i kommittémotion 2021/22:4198 att det är viktigt att stridsåtgärder och medbestämmande sker inom rimliga ramar och att maktförhållandena mellan arbetsgivare och fackföreningar är rimliga. Motionärerna vill därför se över lagstiftningen kring sympatiåtgärder på arbetsmarknaden (yrkande 31). I motionen föreslås också att det införs en proportionalitetsprincip för fackliga stridsåtgärder (yrkande 32). Ett liknande förslag framförs även i motion 2021/22:2976 av (KD). I motion 2021/22:2881 av i (M) vill motionären att det ska införas en proportionalitetsprincip för stridsåtgärder på arbetsmarknaden. och (båda SD) framför i motion 2021/22:331 krav på att regeringen gör en översyn av rätten till fackliga sympatiåtgärder. Rätten att vidta stridsåtgärder på arbetsmarknaden är grundlagsskyddad i . Enligt 2 kap. 14 § regeringsformen gäller att ”en förening av arbetstagare samt arbetsgivare och en förening av arbetsgivare har rätt att vidta stridsåtgärder på arbetsmarknaden, om inte annat följer av lag eller avtal”. Grundlagsskyddet omfattar således dem som kan vara parter i ett kollektivavtal. Av bestämmelsen i regeringsformen framgår det att en begränsning av rätten att vidta stridsåtgärder kräver stöd i lag eller avtal. I lag begränsas rätten framför allt av fredspliktsreglerna i medbestämmandelagen. I dess 41 § anges att fredsplikt gäller under vissa omständigheter. Arbetsgivare och arbetstagare som är bundna av kollektivavtal får i princip inte vidta eller delta i arbetsinställelse, blockad, bojkott eller annan därmed jämförlig stridsåtgärd. Fredsplikt gäller också i andra fall som preciseras i lagtexten. Stridsåtgärder som bryter mot fredsplikten betecknas som olovliga. I 42 § regleras organisationernas ansvar för fredsplikten. Det anges bl.a. att en arbetsgivar- eller arbetstagarorganisation inte får anordna eller på något annat sätt föranleda en olovlig stridsåtgärd och inte heller genom understöd eller på annat sätt medverka vid en sådan åtgärd. En organisation som inte själv har ett kollektivavtal för området har däremot normalt rätt att vidta självständiga stridsåtgärder. beslutade om ändringar i medbestämmandelagen med utgångspunkt i regeringens proposition 2018/19:105 Utökad fredsplikt på arbetsplatser där det finns kollektivavtal och vid rättstvister (bet. 2018/19:AU13, rskr. 2018/19:283). Förslagen i propositionen utgår från en överenskommelse mellan LO, TCO, och om förändrade konfliktregler på svensk arbetsmarknad. Ändringarna innebär att en särskild processordning gäller vid stridsåtgärder mot en arbetsgivare som är bunden av ett kollektivavtal. Enligt den nya 41 d § får inte en arbetstagare vidta eller delta i en stridsåtgärd mot en avtalsbunden arbetsgivare om inte ändamålet är att uppnå ett kollektivavtal och arbetstagarorganisationen har förhandlat med arbetsgivaren om de krav som organisationen ställer. Som ett ytterligare villkor får inte arbetstagarorganisationen kräva att arbetsgivaren ska tillämpa ett kollektivavtal på ett sådant sätt att det tränger undan det befintliga kollektivavtalet. Vidare infördes genom 41 e § en bestämmelse om att det inte ska vara tillåtet för en arbetsgivare eller en arbetstagare att vidta eller delta i en stridsåtgärd för att utöva påtryckning i en rättstvist. En sympatiåtgärd innebär att arbetsgivar- eller arbetstagarsidan utan att själv vara primär part i en konflikt stöttar en annan parts stridsåtgärder genom att vidta egna stridsåtgärder. Av 41 § framgår det motsatsvis att det faktum att en part är bunden av kollektivavtal i sig inte utgör något hinder mot att den vidtar sympatiåtgärder till förmån för en annan part som är invecklad i en lovlig arbetskonflikt. Av samma bestämmelse framgår det dock uttryckligen att fredsplikt gäller om stridsåtgärden har till ändamål att stödja någon annan, när denne inte själv får vidta en stridsåtgärd. Utgångspunkten för en tillåten sympatiåtgärd är alltså att primärkonflikten också är tillåten. Av Medlingsinstitutets senaste årsrapport framgår det bl.a. att det inte gick någon arbetsdag förlorad på grund av en konflikt på arbetsmarknaden . Inte heller på lokal nivå gick förlorade på grund av konflikter. konstaterar i rapporten att det är första gången någonsin som antalet förlorade arbetsdagar i tabellen över varsel och stridsåtgärder kan summeras till en nolla. var 2020 ett stort avtalsår med ca 500 förhandlingar som omfattade ca 3 miljoner anställda. Även antalet medlingsärenden var betydligt lägre än andra jämförbara förhandlingsår. utsåg medlare i endast tio tvister som kan kopplas till avtalsrörelsen . Vidare framgår det av rapporten att i jämförelse med våra nordiska grannländer och ett antal europeiska länder har lägst antal förlorade arbetsdagar i förhållande till arbetsmarknadernas storlek . noterar i sammanhanget att förlorade arbetsdagar på grund av strejker och lockouter är det internationella mått som används för jämförelse mellan länder. Myndigheten framhåller att även andra stridsåtgärder kan innebära en påtryckning på motparten men att uppgifter om andra stridsåtgärder dock inte redovisas i den internationella konfliktstatistiken. Motionsyrkanden om stridsåtgärder behandlades av utskottet senast i betänkande 2020/21:AU8 Arbetsrätt (s. 28 f.). Motionsyrkandena avstyrktes med hänvisning till bl.a. det befintliga regelverkets utformning. biföll utskottets förslag till beslut (prot. 2020/21:107). Motionerna i detta avsnitt innehåller förslag som på olika sätt är inriktade på bestämmelserna om rätten att vidta stridsåtgärder på den svenska arbetsmarknaden. Utskottet konstaterar att flera liknande yrkanden har behandlats av utskottet vid upprepade tillfällen . Utskottet står fast vid sin hållning och anser att det finns skäl att här upprepa en del av vad som tidigare framförts. Det finns också skäl att inledningsvis bemöta samtliga yrkanden samlat då utskottets utgångspunkter gäller för hela regelverket. En central utgångspunkt för utskottet är att den svenska arbetsmarknadsmodellen bör värnas. Modellen med sin särskilda natur är central för att skapa ett arbetsliv som tillgodoser både arbetstagarnas och arbetsgivarnas behov av flexibilitet, trygghet och inflytande. Utskottet konstaterar att ordningen med starka parter och ett regelverk där kollektivavtal verkar tillsammans med lagregler har visat sig vara en stabil grund för den svenska arbetsmarknaden. Utskottet anser fortfarande att det är en modell som överlag fungerar väl och ger handlingsutrymme för parterna som den bidrar till att upprätthålla ordning och reda på arbetsmarknaden. En viktig och grundläggande del i den svenska arbetsmarknadsmodellen är den grundlagsskyddade rätten att vidta stridsåtgärder.