bet · H901CU22 · 2022-06-03 00:00:00 — Som framgår ovan anför regeringen i propositionen att borgenärer med samma prioritet kan ha olika intressen i en företagsrekonstruktion. Regeringen anser att borgenärer med offentligrättsliga fordringar skiljer sig från övriga oprioriterade borgenärer på flera avgörande sätt. Regeringen pekar bl.a. på att en myndighets ställningstagande till om en skulduppgörelse ska godtas präglas inte enbart av ekonomiska överväganden utan det finns särskilda regler för hur en myndighet ska agera under en företagsrekonstruktion. Enligt regeringen finns det därför skäl att placera dessa borgenärer i en särskild grupp. Regeringen delar inte heller Lagrådets uppfattning att förslaget ger borgenärer med offentligrättsliga fordringar en vetoställning vid omröstning om en rekonstruktionsplan och att denna ordning inte är förenlig med den insolvensrättsliga likabehandlingsprincipen. Regeringen konstaterar att eftersom det krävs att rekonstruktionsplanen antas av samtliga grupper för att den ska kunna fastställas så kommer i praktiken varje grupp att ha vetoställning. Enligt regeringen innebär således inte förslaget att de statliga fordringsägarna ges en särställning i förhållande till övriga borgenärer. Utskottet har ingen annan uppfattning än regeringen i denna fråga och anser att motionsyrkandet bör avslås och att bör anta lagförslaget i denna del. Även i övrigt anser utskottet att regeringens förslag till ny rekonstruktionslag är väl avvägt och att bör anta lagförslaget av de skäl som anförs i propositionen. Bland lagförslagen i propositionen återfinns ett förslag till ändring i lagen (2022:000) om riksbank. Regeringen har i proposition 2021/22:41 En ny riksbankslag lämnat ett förslag till ny riksbankslag och föreslagit att den ska träda i kraft . Detta förslag bereds av , och har beslutat att behandlingen av förslaget får skjutas upp till 2022/(bet. 2021/22:KU15, rskr. 2021/22:341). För att uppnå en lagteknisk samordning av förslagen har civilutskottet överlämnat det nämnda lagförslaget till när det gäller beredningen av beslut om att anta förslaget. Det bör dock understrykas att civilutskottet har gjort den sakliga behandlingen av detta förslag och tillstyrker det. Det sagda innebär att utskottet anser att bör godta det som utskottet nu har anfört om den föreslagna ändringen i lagen (2022:000) om riksbank. bör också medge att den slutliga behandlingen av lagförslaget får skjutas upp till 2022/. Slutligen anser utskottet att även övriga lagförslag bör antas av av de skäl som anförs i propositionen. Utskottet övergår nu till att behandlar motionsyrkanden som innehåller förslag om tillkännagivanden i frågor som anknyter till lagförslagen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att införa ett alternativt förfarande med en offentlig skulduppgörelse och om tidig uppföljning av lagstiftningen. Jämför reservation 2 (KD). I kommittémotion 2021/22:4659 av m.fl. (KD) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska införa ett alternativt förfarande med en offentlig skulduppgörelse i enlighet med vad som föreslås i betänkandet Andra chans för krisande företag – En ny lag om företagsrekonstruktion (SOU 2021:12). Motionärerna föreslår vidare ett tillkännagivande om att den nya lagen om företagsrekonstruktion bör följas upp i ett tidigt skede för att se om det finns behov av ytterligare alternativa förfaranden (yrkande 2). föreslog i sitt betänkande Andra chans för krisande företag – En ny lag om företagsrekonstruktion en ny lag om offentlig skulduppgörelse (SOU 2021:12). Utredningens förslag innebär att ett förfarande om offentlig skulduppgörelse får pågå under längst och vara tillgängligt för företag som inte är i behov av några andra rekonstruktionsåtgärder än en skulduppgörelse. Syftet med förslaget är att erbjuda ett snabbare och enklare rekonstruktionsförfarande för gäldenärer som endast har behov av en skuldnedskrivning för att säkra verksamhetens livskraft. I propositionen gör regeringen bedömningen att det inte finns skäl att genomföra utredningens förslag till lag om offentlig skulduppgörelse. Regeringen framhåller inledningsvis att det är angeläget att rekonstruktionsregelverket är anpassat till att behoven kan se olika ut för olika företag. Regeringen konstaterar därefter att förslaget till ny lag om företagsrekonstruktion inte utgör ett hinder mot att en gäldenär som enbart är i behov av en skulduppgörelse föreslår detta som enda åtgärd i en rekonstruktionsplan. En gäldenär som har förhandlat fram en rekonstruktionsplan innan ansökan om företagsrekonstruktion kommer också att kunna begära planförhandling redan i ansökan om företagsrekonstruktion. Rätten bör i så fall kunna samordna borgenärssammanträdet med planförhandlingen, vilket säkerställer en skyndsam handläggning. Regeringen menar att på så sätt uppnås fördelarna med utredningens förslag som borgenärerna tillförsäkras ett enhetligt och tillfredsställande skydd. Regeringen anför också att det är något oklart hur utredningens förslag till ny lag om offentlig skulduppgörelse ska förhålla sig till det ordinarie rekonstruktionsförfarandet. Mot den bakgrunden anser regeringen sammanfattningsvis att det inte finns skäl att gå vidare med utredningens förslag till ny lag om offentlig skulduppgörelse (s. 102). Utskottet har tidigare ställt sig bakom regeringens lagförslag till en ny lag om företagsrekonstruktion. Lagförslaget innebär bl.a. att utöver en ekonomisk uppgörelse ska även andra åtgärder som behövs för att komma till rätta med ett företags ekonomiska problem kunna fastställas i en rekonstruktionsplan. Som redovisas ovan har regeringen inte gått vidare med förslag till lag om offentlig skulduppgörelse. Som skäl anför regeringen att förslaget till en ny lag om företagsrekonstruktion inte utgör ett hinder mot att en gäldenär som enbart är i behov av en skulduppgörelse föreslår detta som enda åtgärd i en rekonstruktionsplan. Därutöver är det enligt regeringen något oklart hur utredningens förslag till ny lag om offentlig skulduppgörelse ska förhålla sig till det ordinarie rekonstruktionsförfarandet. Utskottet instämmer i regeringens bedömning och ser inte något behov av ett särskilt förfarande som enbart avser en offentlig skulduppgörelse. Utskottet avstyrker därför motionsyrkandet. Utskottet utgår vidare från att regeringen vid behov följer upp lagstiftningen och återkommer till om det finns skäl för det. Utskottet är därmed inte berett att ställa sig bakom motionsyrkandet om att lagstiftningen bör följas upp i ett tidigt skede för att utreda behovet av ytterligare alternativa förfaranden. Även det motionsyrkandet avstyrks därför. Lagförslaget om en ny lag om företagsrekonstruktion, punkt 1 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår 4 kap. 5 § 2 regeringens förslag till lag om företagsrekonstruktion och antar lagförslaget i övrigt. 2021/22:4655 av m.fl. (C) och bifaller delvis proposition 2021/22:215 punkt 1. Regeringens förslag till ny lag om företagsrekonstruktioner har till syfte att åstadkomma fler lyckade rekonstruktioner. Jag välkomnar att fler företagare ges möjlighet att genom rekonstruktion undvika konkurs och därmed fortsätta driva verksamheter som är livskraftiga. Det är dock beklagligt att regeringen, i strid med såväl utredningens förslag som Lagrådets invändningar, väljer att prioritera de offentligrättsliga borgenärernas fordringar genom att placera dessa aktörer i en egen grupp. Därmed ges inte enbart skatteskulder, utan även andra fordringar från det offentliga, stat, kommuner och myndigheter företräde framför övriga borgenärer. Jag menar att detta ger staten – och i praktiken – en särställning som innebär att staten kan blockera en rekonstruktion som andra företagare bedömer kan bli framgångsrik. Detta trots att skatter är oprioriterade fordringar. Borgenärer med offentligrättsliga fordringar är vidare styrda av lag vid bedömningen om de kan rösta för en rekonstruktionsplan, medan privaträttsliga borgenärer har större möjligheter att göra avvägda bedömningar i varje enskilt fall. Genom att placera offentliga aktörer i en egen grupp, ges de i praktiken vetorätt mot rekonstruktioner. På detta sätt kan staten hindra en rekonstruktion, trots att samtliga övriga borgenärer har ett legitimt intresse att gå vidare med en rekonstruktion. Jag menar, i likhet med Lagrådet, att en sådan ordning inte är förenlig med den insolvensrättsliga likahandlingsprincipen och att regeringens förslag därför inte bör genomföras i denna del. bör alltså avslå regeringens förslag till lag om företagsrekonstruktion i de delar det avser 4 kap 5 § 2. Lagförslagen i övrigt bör antas av . Lagstiftningens framtida utformning, punkt 3 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4659 av m.fl. (KD) yrkandena 1 och 2. Jag har ställt mig bakom regeringens förslag till ny lag om företagsrekonstruktion och välkomnar att förfarandet vid rekonstruktioner uppdateras för att på ett bättre sätt kunna möta de utmaningar som dagens företagande ställs inför. kan jag konstatera att regeringens lagförslag saknar viktiga delar som lades fram i betänkande Andra chans för krisande företag – En ny lag om företagsrekonstruktion (SOU 2021:12). Utredningen föreslog ett alternativt förfarande med en offentlig skulduppgörelse för sådana gäldenärer som inte är i behov av andra rekonstruktionsåtgärder. Regeringen har valt att inte gå vidare med förslaget. Jag beklagar detta, eftersom den nuvarande lagen om företagsrekonstruktion har kritiserats för att vara för enkelspårig och inte erbjuda anpassade lösningar i tillräcklig utsträckning. Även om det är möjligt att föreslå en skulduppgörelse som enda åtgärd i en rekonstruktionsplan kostar det tid och pengar. Jag menar att det finns ett behov av ett snabbare, enklare och billigare förfarande i de fall då gäldenären inte är i behov av några andra rekonstruktionsåtgärder än en skulduppgörelse. Det kan handla om företag som påverkats ekonomiskt av yttre temporära faktorer som t.ex. en pandemi, ett krig eller en oväntat stor kreditförlust. I dessa situationer är ett förfarande med offentlig skulduppgörelse ett effektivare verktyg än en hel rekonstruktion. Regeringen bör därför återkomma till med ett lagförslag om ett alternativt förfarande med offentlig skulduppgörelse. I propositionen anförs att den nya lagen om företagsrekonstruktion i många fall kommer innefatta prövningar av frågor som är mer komplicerade än vad som gäller . pekade på att ett nytt krångligare regelverk kan leda till att de allra minsta företagen avstår från en företagsrekonstruktion eftersom den administrativa bördan blir för tung. Jag menar att det vore en olycklig utveckling som riskerar att motverka hela syftet med den nya lagen och leda till fler, snarare än färre, onödiga konkurser. Regeringen bör därför följa upp den nya lagen i ett tidigt skede för att se om det finns behov av ytterligare alternativa förfaranden. Vad jag nu anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2021/22:215 En ny lag om företagsrekonstruktion: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om företagsrekonstruktion. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i . 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i . 4.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i jordabalken. 5.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i . 6.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i . 7.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1845:50 s. 1) om handel med lösören, som köparen låter i säljarens vård kvarbliva. 8.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1934:68) om verkan av konkurs, som inträffat i , , eller . 9.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i förmånsrättslagen (1970:979). 10.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. 11.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1981:6) om konkurs som omfattar egendom i annat nordiskt land. 12.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1981:7) om verkan av konkurs som inträffat i annat nordiskt land. 13.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i preskriptionslagen (1981:130). 14.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer. 15.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1982:188) om preskription av skattefordringar m.m. 16.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i konkurslagen (1987:672). 17.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1988:1385) om riksbank. 18.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i köplagen (1990:931). 19.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument. 20.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lönegarantilagen (1992:497). 21.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande. 22.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i stiftelselagen (1994:1220). 23.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1998:1757) om förvaltning av vissa fonder inom socialförsäkringsområdet. 24.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229). 25.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i verksamhet. 26.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i försäkringsavtalslagen (2005:104). 27.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551). 28.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2007:324) om hantering av vissa borgenärsuppgifter. 29.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2008:962) om valfrihetssystem. 30.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 31.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2011:1029) om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet. 32.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244). 33.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2013:311) om valfrihetssystem i fråga om tjänster för elektronisk identifiering. 34.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2013:948) om stöd vid korttidsarbete. 35.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i skuldsaneringslagen (2016:675). 36.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2016:676) om skuldsanering för företagare. 37.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen(2022:000) om ändring i förmånsrättslagen (1970:979). 38.1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2022:000) om riksbank. Behandlingen av 38.1 avser godtagande av lagförslaget. Behandlingen av det lagtekniska antagandet sker i annat sammanhang. 2021/22:4655 av m.fl. (C): avslår regeringens förslag till lag om företagsrekonstruktion i de delar som avser 4 kap. 5 § 2. 2021/22:4659 av m.fl. (KD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa ett alternativt förfarande med offentlig skulduppgörelse enligt vad som föreslås i SOU 2021:12 och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den nya lagen om företagsrekonstruktion ska följas upp i ett tidigt skede för att se om det finns behov av ytterligare alternativa förfaranden och tillkännager detta för regeringen. [1] och rådet direktiv (EU) 2019/1023 om ramverk för förebyggande rekonstruktion, om skuldavskrivning och näringsförbud och om åtgärder för att göra förfaranden rörande rekonstruktion, insolvens och skuldavskrivning effektivare samt om ändring av direktiv (EU) 2017/1132 (Rekonstruktions- och insolvensdirektiv). [2] och rådets förordning (EU) 2015/848 av om insolvensförfaranden. Den här propositionen är en av de tjockaste och innehåller ett av de mest omfattande förslag som vi har haft i civilutskottet under mina där. Den tar mycket plats i bokhyllan men föranleder inte mitt längsta och mest innehållsrika inlägg. Jag noterar att vi är endast två talare anmälda till dagens debatt om en ny lag om företagsrekonstruktion. Det är något så ovanligt som en helt ny lag som ska stiftas här. är det ju ändringar i gällande lag vi gör. I det här fallet är det ändå så pass många som 37 lagar som ändrar i. En av mina första uppgifter här i var att besluta om snabbare och enklare skuldsanering för privatpersoner. Att bli fri från skulder och kunna starta på nytt förutsätter ju att du klarar av att leva med begränsade tillgångar, men att du har en stadig inkomst från vilken du kan betala av dina skulder till dem som har fordringar till dig. måste den som man står i skuld till också vara beredd att avstå från att få hela sin fordran återbetald mot att åtminstone få en liten del återbetald. utgångspunkt är att skuldsanering ska vara enkelt att få tillgång till och att den ska gå snabbt. Vi har därför föreslagit att tiden för skuldsanering för privatpersoner som huvudregel ska vara , utan möjlighet , i stället som beslutet blev. Detta har vi upprepat . Men , fru talman, är det företagsrekonstruktioner vi talar om, och då är det större belopp och många anställda, ägare såklart, kunder, underleverantörer, långivare och andra fordringsägare som berörs och behöver ha ett inflytande. Lagen gäller alla juridiska och fysiska näringsidkare, såvida det inte handlar om finansiella verksamheter som banker, värdepappersbolag, försäkringsbolag och några andra exempel. En god företagsidé, en produkt eller en tjänst som efterfrågas på marknaden ska självklart ges förutsättningar att fortsätta existera om verksamheten bedrivs seriöst och om fordringsägarna är överens om att det är ett bättre alternativ att företaget fortsätter att existera och att man kan återfå en del av sina fordringar, jämfört med om bolaget hade begärts i konkurs. Den nya lagen tillmötesgår ett EU-direktiv, som ofta sker. Många remissinstanser har haft synpunkter på detta. Men ingen har motsatt förslagen, även om några tycker att den gamla lagen om företagsrekonstruktion från gott skulle ha dugt. har lyssnat på en del remissinstanser. Vi avslår därför de delar i propositionen som avser 4 kap. § 5 2 i regeringens förslag om företagsrekonstruktion och bifaller lagförslaget i övrigt. Jag yrkar bifall till vår reservation nummer 1. Det är synnerligen förvånande att sådana partier som identifierar sig som borgerliga - det är ju en diskussion om vilka som kan göra det här i riksdag - exempelvis och , inte följer upp vårt förslag som går ut på att frånta staten dess vetorätt när det gäller att godta en företagsrekonstruktion. Verkliga oppositionspartier brukar vara observanta på sådant, fru talman, även om Lagrådet i skarpa formuleringar beskriver vad det innebär. De ifrågasätter lämpligheten i att borgenärer med offentligrättsliga fordringar ska delas in i en grupp. Det innebär att staten i praktiken ges en vetoställning i en omröstning bland borgenärer. De menar att detta inte är förenligt med den insolvensrättsliga likabehandlingsprincipen. Två tredjedelar av de röstberättigade ska rösta ja till att godta en rekonstruktion. Och med samtliga offentligrättsliga fordringsägare som en grupp där staten ingår blir den helt dominerande - detta oavsett hur stora eller små deras samlade fordringar är. Således kan det innebära att övriga fordringsägare som hade gynnats ekonomiskt av rekonstruktion kan stoppas av det offentliga, trots att statens samlade fordringar är försumbara, även jämfört med de övriga borgenärernas. Ett veto kommer då ofelbart att leda till konkurs. I stället borde fordringsägarna kunna rösta i proportion till storleken på sina fordringar. Men kommer övriga fordringsägare att behöva gadda sig samman för att kunna få till stånd en företagsrekonstruktion och därmed få tillbaka sina pengar, om staten har bestämt sig för att motsätta sig det i en sådan omröstning. motsätter sig därför en ordning där staten kan besluta vilka företag som ska försättas i konkurs och vilka som ska tillåtas att leva vidare. Vi misstänker i likhet med de företagsjurister som också uppmärksammat oss på problematiken att detta kommer att drabba små och medelstora företag i första hand, som så ofta sker när regeringen vill överimplementera EU-direktiv. Det finns inget i detta som säger att det offentliga borde ha förtur, och det finns inget som beskriver hur stor andel som krävs för att motsätta sig en rekonstruktion i de förslag som vi har kunnat läsa. Precis som när det gäller privatpersoner som har hamnat i skuld ska det vara möjligt för näringsidkare, fysiska personer eller bolag att komma på fötter, kunna behålla sin marknad, sina anställda och deras kompetens och erfarenhet. Det kan inte vara statens uppgift att hindra det om övriga fordringsägare är av en annan uppfattning. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet i sin helhet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.)