bet · H901KrU6 · 2022-04-25 00:00:00 — Jämför reservation 14 (SD). m.fl. (SD) vill i kommittémotion 2021/22:2498 yrkande 1 att regeringen ser över möjligheterna att stärka och folkminnens (Isof) arbete med konvention om skydd för det immateriella kulturarvet. Motionärerna vill se ytterligare resurser för arbetet med den nationella förteckningen över immateriella kulturarv samt att nomineringarna av detta kulturarv till de internationella listorna ska tryggas. –2024 är medlem i den mellanstatliga kommittén för konventionen om tryggande av det immateriella kulturarvet. Isof är i kommittén. Anslaget 3:3 har tillförts för perioden –2022 för att stärka myndighetens arbete med konvention, såväl kommittéarbetet som utveckling av det nationella arbetet. Regeringen menar att det är angeläget att kan bidra på ett konstruktivt sätt i det internationella kommittéarbetet, som ska vara aktivt på nationell nivå och visa goda resultat i sin tillämpning av konventionen. Enligt regeringen är det viktigt att främja förutsättningarna för civilsamhällets deltagande i konventionsarbetet såväl internationellt som nationellt (prop. 2021/22:1 utg.omr. 17, bet. 2021/22:KrU1, rskr. 2021/22:85). Regeringen bedömer vidare i budgetpropositionen att det immateriella kulturarvet synliggörs och blir tillgängligt för allt fler, bl.a. genom nationella förteckning över immateriellt kulturarv (levande ) som har fortsatt att utökas med traditioner i dialog med ideella organisationer i hela landet. gjordes en samnordisk nominering av nordiska klinkbåtstraditioner till lista över mänsklighetens immateriella kulturarv (prop. 2021/22:1 utg. omr. 17 s. 32 och 61). beslutade regeringen att nominera Nyckelharpans nätverk till register över goda metoder för tryggande av immateriellt kulturarv. Regeringen beslutade om en strategi för samarbete med 2022–2025. Enligt strategin ska bl.a. arbeta aktivt för att synliggöra kulturarvets, inklusive världsarvens, betydelse för bl.a. samhällsbyggande, prioritera kvalitet i arbetet med listningar och nomineringar till världsarv och immateriellt kulturarv samt främja det civila samhällets förutsättningar för delaktighet i arbete med immateriellt kulturarv. Utskottet finner att motionen i allt väsentligt måste anses tillgodosedd och avstyrker motion 2021/22:2498 (SD) yrkande 1. Märkning av kulturhistoriskt värdefulla svenska matprodukter Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om kulturhistoriskt värdefulla svenska matprodukter. Utskottet hänvisar till gjorda insatser och EU-lagstiftning på området. Jämför reservation 15 (SD). I kommittémotion 2021/22:2479 yrkande 5 vill m.fl. (SD) se en kulturmärkning av svenska matprodukter av stort kulturhistoriskt värde. Motionärerna refererar till att har många traditionella matprodukter som är nära sammankopplade till vårt land, vår miljö och vår kulturhistoria. m.fl. (SD) för fram ett liknande förslag i kommittémotion 2021/22:2534 yrkande 11 om ett nationellt regelverk för märkning av kulturhistoriskt värdefulla svenska matprodukter Bakgrund och pågående arbete EU-lagstiftningen erbjuder namnskydd för jordbruksprodukter och livsmedel som kommer från en viss geografisk region i förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel. Det finns tre kategorier av namnskydd enligt denna EU-förordning. Kategorin Skyddad ursprungsbeteckning anger benämningen på en vara som producerats och bearbetats inom ett bestämt geografiskt område. Det bör även finnas ett samband mellan varans kvalitet och dess geografiska ursprung. Kalixlöjrom är exempel på en vara som har skyddad ursprungsbeteckning. I kategorin Skyddad geografisk beteckning ska minst ett steg av produktionsprocessen ha utförts inom ett bestämt geografiskt område (produktion, bearbetning eller beredning). och skånsk spettkaka är exempel på produkter som har skyddade geografiska beteckningar. Slutligen finns kategorin Garanterad traditionell specialitet. Denna beteckning står för att produkten har egenskaper som härrör från en traditionell ingrediens eller traditionell tillverkningsmetod. Beteckningen kan användas av alla producenter som följer den givna specifikationen för produkten. och hushållsost har registrerats som garanterade traditionella specialiteter. har gjort en översyn av regelverken för bl.a. geografiska ursprungsbeteckningar om jordbruksprodukter och livsmedel. harmoniseras ansöknings- och ändringsförfaranden för produktspecifikationer för skyddade beteckningar inom de tre kategorierna. Miljö- och jordbruksutskottet har tidigare bl.a. redovisat att det skulle medföra ökade kostnader för både producenter och myndigheter att utveckla ett nationellt regelverk för märkning av kulturhistoriskt värdefulla produkter parallellt med för namnskydd. Dessutom skulle ett nationellt regelverk ha negativ effekt på regeringens mål att minska den administrativa bördan för svenska företag (bet. 2014/15:MJU3, bet. 2015/16:MJU15 samt bet. 2016/17:MJU23). I finns det ett femtiotal akademier som tar sin utgångspunkt i t.ex. en maträtts eller råvaras geografiska ursprung. projekt med medel från inventerar mångfalden i svenska livsmedelsbutiker utifrån ett fyrtiotal utvalda produkter med kulturhistorisk förankring i . Mot bakgrund av vad som anförts ovan avstyrker utskottet motionerna 2021/22:2479 (SD) yrkande 5 samt 2021/22:2534 (SD) yrkande 11. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om reglering av metallsökare. Utskottet hänvisar till befintlig lagstiftning med tillhörande förordning. Jämför reservation 16 (C). I kommittémotion 2021/22:3526 yrkande 20 vill m.fl. (C) att regeringen utreder införande av ett licenssystem för användande av metalldetektorer. Motionärerna vill se en rapporteringsskyldighet när en fornlämning hittas istället för att ett tillstånd ska sökas för varje tillfälle och plats. (S) vill i motion 2021/22:1329 att regeringen överväger att se över hur den danska modellen för metallsökning kan tillämpas i . Motionären anför att har en enkel och rak lagstiftning samt ett ömsesidigt förtroende mellan allmänhet och arkeologer. och (båda SD) vill i motion 2021/22:681 att regeringen förenklar regelverket för användandet av metallsökare. Motionärerna hänvisar till att övriga nordiska länder saknar tillståndskrav och att mycket talar för att den nuvarande regleringen i inte bidrar till att skydda och vårda kulturmiljön. Bakgrund och tidigare behandling I infördes ett generellt förbud mot att använda metallsökare på grund av de plundringar som ägde rum , särskilt på . Vissa myndigheter var undantagna från förbudet och enskilda kunde få dispens hos . Europeiska kommissionen lämnade 2009 en formell underrättelse till om att det svenska förbudet mot användning av metallsökare kunde strida mot artiklarna 28 och 30 i EG-fördraget (nu artiklarna 34 och 36 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt). Förbudet ansågs begränsa den fria rörligheten inom EU för metallsökare som lagligen tillverkas eller saluförs i andra medlemsstater. krävs det enligt 2 kap. 18 § kulturmiljölagen (1988:950) tillstånd för att använda metallsökare i samt att medföra metallsökare på fornlämningar förutom vid färd på allmän väg. Ansökan om tillstånd görs hos . Enskild kan inte få tillstånd för att leta efter fornfynd med metallsökare. Regeringens bedömning var att en tydligare tillståndsprövning stod i överensstämmelse med huvudsyftet att skydda fornlämningar och fornfynd och förbudet mot att använda metallsökare inskränktes till att omfatta detta skyddsändamål. Förändringen i fråga om införandet av en fast tidsgräns för fornfynd (1850) ansågs innebära en mer generös syn på vilka föremål det är tillåtet att söka efter med metallsökare (prop. 2012/13:96, bet. 2012/13:KrU9, rskr. 2012/13:273). ska ta ut en avgift för tillståndsprövningen av metallsökare (prop. 2016/17:116, bet. 2016/17:KrU9, rskr. 2016/17:281). Regeringen ansåg det befogat att ta ut ansökningsavgifter i tillståndsärendena eftersom ärendena är tids- och resurskrävande och den stora ärendemängden bedömdes påverka länsstyrelsernas möjlighet att fatta beslut inom rimlig tid. Regeringen hänvisade till en ökning från ca 400 metallsökarärenden hos länsstyrelserna 2012 till ca 2 100 ansökningar 2015 där enskilda som vill använda metallsökare i hobbyverksamhet stod för av ansökningarna. Avgiften uppgår till 2022 för varje geografiskt avgränsat område som den individuella ansökan avser. Regeringen har betonat betydelsen av en dialog med det civila samhällets organisationer om användning av metallsökare med syftet att skapa ett kunskapshöjande och medskapande kulturarvsbruk och för att främja förståelsen för regelverkets skyddande syften. 2016/17:116, s. 153). RAÄ har bemyndigats att meddela föreskrifter om avgifter i ärenden om tillstånd att använda och medföra metallsökare och gav ut en vägledning för ansökan 2019. lagstiftade om metallsökare och omfattningen av hobbyverksamheten var då mycket liten. har en större uppodling än och det är tillåtet att använda metallsökare i och med att de överplöjda boplatserna inte betraktas som skyddade monument. De s.k. detektorfører samarbetar med de lokala museerna och uppmuntras bl.a. att ta kontakt med ansvarigt museum för att få vägledning om registrering och hantering av eventuella fynd[8]. har skyddade områden där det inte är tillåtet att använda metalldetektorer och man får heller inte gräva under det plöjda jordlagret för att ta upp spårade fynd[9]. När beslutet om att modifiera bestämmelserna om användning av metallsökare fattades för bättre överensstämmelse med , underströk utskottet att kombinationen av en ovanligt rik förekomst av orörda och väl bevarade fornlämningar och allemansrätten, som ger var och en rätt att vistas i princip överallt i naturen, gör att det krävs stränga regler för att skydda landets historiska skatter (prop. 2012/13:96, bet. 2012/13:KrU9, rskr. 2012/13:273). Utskottet menar att den stora ökningen i antalet ansökningar efter lagändringen visar hur utbredd hobbyverksamheten är och att skälen för att skydda kulturvärden därför är giltiga. Likaså bedömer utskottet att ansökningsavgiften är rimlig. Utskottet avstyrker motionerna 2021/22:681 (SD), 2021/22:1329 (S) och 2021/22:3526 (C) yrkande 20. Kostnadsansvar vid arkeologiska utgrävningar Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som handlar om kostnadsansvar vid arkeologiska utgrävningar. Utskottet hänvisar framför allt till pågående arbete. Jämför reservation 17 (M), 18 (KD) och 19 (L). I kommittémotion 2021/22:3374 yrkande 11 lyfter m.fl. (M) fram behovet av en översyn av hur kostnadsansvaret ska fördelas vid arkeologiska utgrävningar. Motionärerna menar att kostnaderna för dessa utredningar är höga och tiden från ansökan till genomförande är ofta orimligt lång. Även m.fl. (M) i kommittémotion 2021/22:3708 yrkande 29, m.fl. (KD) i kommittémotion 2021/22:4222 yrkande 63, (M) i motion 2021/22:2628, (M) i motion 2021/22:2826 yrkande 1 samt (KD) i motion 2021/22:1034 vill se över kostnadsansvaret vid arkeologiska utgrävningar. I kommittémotion 2021/22:3997 yrkande 42 framför m.fl. (L) att det finns en målkonflikt i samband med bostadsbyggande mellan arkeologiska undersökningar och intresset av att pressa byggkostnaderna och öka byggandet. Motionärerna menar att det finns anledning att se över regelverket och överväga att vidga möjligheten till bl.a. statsbidrag för arkeologiska undersökningar vid bostadsbyggande. Bakgrund och pågående arbete Uppdragsarkeologi är ett samlingsbegrepp för de arkeologiska utredningar och undersökningar som beslutar ska genomföras i samband med markexploateringar enligt 2 kap. 11 och 13 §§ kulturmiljölagen (1988:950). RAÄ gav ut en vägledning om det uppdragsarkeologiska systemet. Statsbidrag till arkeologisk undersökning och övriga åtgärder regleras i förordningen (2010:1121) om bidrag till förvaltning av värdefulla kulturmiljöer. Bidrag fördelas inom ramen för anslaget 7:2 Bidrag till kulturmiljövård. Länsstyrelserna beslutar i enlighet med kulturmiljölagen om genomförandet av mellan 1 100 och 1 400 arkeologiska insatser i samband med exploateringar, s.k. uppdragsarkeologi. RAÄ sammanställde statistik över genomförd uppdragsarkeologi för perioden –2011. Statistiken omfattar undersökningar som bekostats enligt förordningen (2010:1121) om bidrag till värdefulla kulturmiljöer och avser bostadsbyggande och mindre arbetsföretag. Arkeologiska utredningar som berör mindre markområden och efterundersökningar ingår inte. kunde RAÄ återuppta den årsvisa statistiken över de beslut som länsstyrelserna fattat för hanteringen av beslut om uppdragsarkeologi i och med att länsstyrelserna då införde ett digitalt handläggningsstöd. Statistiken ska ge möjlighet till nationell överblick och fördjupande undersökningar och analyser om tillämpning av kulturmiljölagen och det uppdragsarkeologiska systemet. Aktörer som länsstyrelser, arkeologiska företag och organisationer, samt universitet och högskolor kan använda statistiken för att analysera variationer i antal undersökningar eller kostnader kopplat till skillnader i exploateringsgrad, mellan länen och typ av arkeologisk insats. Antalet beslut om uppdragsarkeologi är relativt över åren. Antalet beslut var 2019 det högsta som har noterats. minskade antalet med knappt 40 beslut. Den totala kostnaden för uppdragsarkeologin har varierat . Den totala beslutade kostnaden för uppdragsarkeologiska undersökningar 2020 var ca , vilket är en minskning med i jämförelse med 2019. En kostnad under fem prisbasbelopp dominerar i samtliga län. Trenden med minskade kostnader för arkeologiska undersökningar fortsatte 2020 då de beslutade kostnaderna minskade mer än antalet beslut[10]. Utskottet noterar att det pågår ett utvecklingsarbete i den arkeologiska uppdragsverksamheten. Utskottet välkomnar därför att RAÄ åter kan föra statistik över länsstyrelsernas beslutshantering på området och att uppgifterna visar en positiv trend av minskade kostnader för arkeologiska undersökningar. Utskottet avser att fortsätta att följa frågan men finner ingen anledning för att rikta tillkännagivanden till regeringen i enlighet med yrkandena. Utskottet avstyrker därför motionerna 2021/22:1034 (KD), 2021/22:2628 (M), 2021/22:2826 (M) yrkande 1, 2021/22:3374 (M) yrkande 11, 2021/22:3708 (M) yrkande 29, 2021/22:3997 (L) yrkande 42 samt 2021/22:4222 (KD) yrkande 63. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om olika aspekter av kulturmiljövärden i samhällsbyggnadsprocesser. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservation 20 (SD). I kommittémotion 2021/22:2448 vill m.fl. (SD) att regeringen tillsätter en utredning om kulturmiljöstimulans och sanktionsmöjligheter vid kommersiella aktörers överträdelser av känsliga kulturmiljöer (yrkande 1). Motionärerna vill också se åtgärdskrav och vite för aktörer som inte respekterar kulturhistoriska och allmännyttiga skönhetsvärden (yrkande 2). Motionärerna pekar på behovet av en utvidgad lagstiftning där inte bara kommunen, utan också exploatören har ett ansvar i hänsynstagandet till känsliga miljöer av högt kulturhistoriskt värde. Likaså lyfter m.fl. (SD) i kommittémotion 2021/22:2495 frågor om kulturell planering (yrkande 1) samordning mellan myndigheter (yrkande 2) samt en nationell översyn av lagstiftning och kompetens (yrkande 3). Motionärerna vill se nationella mål och riktlinjer som främjar kulturell planering och myndighetsdirektiv som förstärker samordningen för att trygga helhetssynen på kulturmiljöerna samt att regeringen gör en nationell översyn om hur tillämplighet av gällande lagstiftning kan säkerställas och den kommunala kompetensen förstärkas. (M) vill i motion 2021/22:2826 yrkande 2 att resultaten av den nationella myndighetssamverkan som presenteras i RAÄ:s slutrapport utvärderas såväl nationellt som regionalt. (SD) vill i motion 2021/22:694 att möjligheten att tillgängliggöra bortglömda byggnader av historisk betydelse utreds. Motionären refererar till hur den italienska staten skänkt utvalda kulturellt och historiskt intressanta byggnader för att dels bevara vårt kulturarv, dels tillgängliggöra dem för allmänheten. Bakgrund och pågående arbete RAÄ menar i sin slutredovisning av uppdraget att stödja och följa tio myndigheters framtagande och genomförande av vägledande strategier för kulturmiljöfrågor (Ku2020/00120) att RAÄ:s insatser för metodstöd och vägledande material har stärkt andra aktörer i hanteringen av kulturmiljövärden. slutrapporterade RAÄ även regeringsuppdraget om kulturhistoriska värden i plan- och byggprocesser (Ku2020/01120). Myndigheten konstaterar att lagar och regelverk ger förutsättningar för integrering och tillvaratagande av kulturvärden men att det finns utmaningar när det gäller tillämpningen. Tillgång till antikvarisk kompetens i plan- och byggprocesser liksom aktuella kulturmiljöprogram saknas alltjämt i många kommuner. Regeringen konstaterar i budgetpropositionen att samarbetet för integrering av kulturmiljövärden i olika samhällsbyggnadsprocesser ökar (prop. 2021/22:1 utg.omr. Dock menar regeringen att tillgången till kulturmiljökompetens och aktuella kunskapsunderlag om kulturmiljön behöver öka. Regeringen bedömer att arbetet med att utveckla kulturmiljöaspekterna inom vissa områden bör fortsätta, t.ex. genom att fortsätta arbetet med de kulturmiljöstrategier som tagits fram av de tio berörda myndigheterna. Regeringen konstaterar att med utvecklingstryck i samhällsbyggnaden som påverkar kulturmiljön följer behov av resurser och uppdrag som möjliggör tillvaratagande av kulturmiljövärden (prop. 2021/22:1 utg.omr. 17, s. 93–94). Anslaget 7:2 Bidrag till kulturmiljövård har därför ökats med för att stärka det statliga stödet för vård och utveckling av kulturmiljöer. En motsvarande ökning har aviserats för perioden –2024 (prop. 2021/22:1 utg.omr. 17, bet. 2021/22:KrU1, rskr. 2021/22:85). Byggnadsminnen är byggnader eller anläggningar som, i enlighet med 3 kap. kulturmiljölagen har ett synnerligen högt kulturhistoriskt värde eller som ingår i ett bebyggelseområde med ett synnerligen högt kulturhistoriskt värde och som av har förklarats som byggnadsminne. Syftet är att trygga människors rätt till en viktig del av det gemensamma kulturarvet. Det kulturhistoriska värdet bedöms utifrån flera aspekter, exempelvis byggnadens arkitektur, material, konstruktion och placering i miljön, men även utifrån historik eller byggnadens sociala eller symboliska betydelse. Bredden på urvalet är viktig. Ett byggnadsminne kan t.ex. vara en medeltida borg och en biograf . Vem som helst kan väcka fråga hos om en byggnadsminnesförklaring. kan också väcka fråga på eget initiativ. Bedömningen görs ur både regionalt och nationellt perspektiv. För att reglera hur det kulturhistoriska värdet ska tas tillvara fastställs skyddsbestämmelser eller föreskrifter för varje byggnadsminne. har tillsynsansvar och prövar om tillstånd kan ges till åtgärder som strider mot skyddsbestämmelserna. Den som äger ett byggnadsminne har möjlighet att söka bidrag för de antikvariska överkostnader som kan uppstå, t.ex. vid en restaurering. Bidrag fördelas inom ramen för anslaget 7:2 Bidrag till kulturmiljövård. Utskottet välkomnar det pågående arbetet med att utveckla kulturmiljöområdet. Utskottet delar vidare regeringens bedömning att kulturmiljöområdet sammantaget utvecklas i enlighet med de nationella kulturmiljömålen och att samarbetet kring integrering av kulturmiljövärden i olika samhällsbyggnadsprocesser ökar. Dock behöver tillgången till kulturmiljökompetens och aktuella kunskapsunderlag om kulturmiljön öka. Utskottet menar i likhet med regeringen att arbetet med att utveckla kulturmiljöaspekterna inom vissa områden behöver fortsätta, t.ex. genom att fortsätta arbetet med de kulturmiljöstrategier som tagits fram av de tio berörda myndigheterna. Utskottet finner ingen anledning för att rikta tillkännagivanden till regeringen i enlighet med yrkandena. Utskottet avstyrker därför motionerna 2021/22:694 (SD), 2021/22:2448 (SD) yrkandena 1 och 2, 2021/22:2495 (SD) yrkandena 1–3 och 2021/22:2826 (M) yrkande 2. Motionsyrkanden som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår de motionsyrkanden som finns i bilaga 2. Jämför särskilt yttrande 1 (M) och 2 (L). Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden som rör samma eller i huvudsak samma frågor som finns i bilaga 2. Detta har gjorts i betänkandena /19:KrU7, 2019/20:KrU3, 2019/20:KrU4, 2019/20:KrU5, 2019/20:KrU9, 2019/20:KrU12 samt 2020/21:KrU6. avslog motionsyrkandena i enlighet med utskottets förslag. Utskottet avstyrker motionsyrkandena i bilaga 2 med hänvisning till detta. Identifiering, repatriering och restitution av samiska kvarlevor och föremål, punkt 1 (S) av Lawen Redar (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: 2021/22:2601 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkande 5, 2021/22:3217 av Per Schöldberg m.fl. (C) yrkande 8, 2021/22:3355 av (KD) yrkande 11, 2021/22:3369 av m.fl. (M) yrkande 3, 2021/22:3792 av m.fl. (M) yrkande 13, 2021/22:4003 av m.fl. (L) yrkande 12, 2021/22:4109 av och (båda MP) yrkande 3 och 2021/22:4162 av m.fl. (KD) yrkande 8. Frågan om rätten till repatriering av samiska mänskliga kvarlevor är viktig och ska främjas. Repatriering ska ske genom rättssäkra, transparenta och effektiva processer, i former som utvecklas i samarbete och dialog mellan berörda parter. Rättsliga förutsättningar för avyttrande eller återlämnande av föremål och kvarlevor finns inom ramen för befintliga regelverk, vilket processen bland annat i visade. Från denna process inhämtas nya kunskaper och erfarenheter. Med bidrag från regeringen anordnar Ájtte – Svenskt Fjäll- och Samemuseum en konferens om repatriering och återbegravning i samråd med bl.a. och . Konferensen äger rum den 10–i . Konferensens slutsatser kommer ligga till grund för framtida repatrieringsprocesser. Att därför utreda de juridiska förutsättningarna för identifiering och återbördande av samiska föremål och kvarlevor är att förgå en redan pågående process. Istället bör erfarenheterna från och tillkomsten av fler goda exempel kunna underlätta kommande processer. Vi menar att processer för repatriering bör ske inom ramen för det samiska självbestämmandet och i nära dialog med . Det finns en pågående dialog mellan regeringen och om bland annat repatrieringsfrågor. En process framåt bör initieras från samisk sida utifrån ursprungskompetens och efterfrågan, inte genom utredning begärd av och framtaget av regeringen. Det är därutöver viktigt att slå vakt om museernas självständiga roll gentemot regeringen och principen om armlängds avstånd. Museilagen slår fast att museihuvudmännen ska säkerställa att ett museum har ett bestämmande inflytande över verksamhetens innehåll. Att regeringen tillsätter en utredning med uppdrag att analysera och föreslå hur museer praktiskt ska arbeta med specifika föremål bedöms därför som olämpligt. Av samma skäl bedömer att det inte är möjligt eller lämpligt att fastställa en fast form för repatriering och återbegravning. Processerna måste i varje enskilt fall utvecklas i dialog mellan berörda parterna och utifrån det aktuella ärendet. Erfarenhetsöverföring och goda exempel kan underlätta kommande initiativ och processer gällande repatriering och återbegravning av samiska kvarlevor. Frågor om återlämnande bör i första hand skötas på en bilateral nivå mellan institutioner, vilket det initierade samarbetet mellan Ájtte – Svenskt Fjäll- och Samemuseum och Stiftelsen är ett gott exempel på. Detta möjliggörs av museilagen som medger att museerna fritt överlåter föremål inom det allmänna museiväsendet. har det skett ett flertal större reformer inom samepolitiken. De mest betydande är konsultationsordning i frågor som rör det samiska folket och beslut om en sannings- och . Konsultationsordningen innebär att samiska företrädare ska involveras i alla frågor som rör det samiska folket, exempelvis i hantering av kulturarv.