bet · H901CU13 · 2022-04-22 00:00:00 — På distriktsnivå föreslår utredningen att de arbetsuppgifter som de fem vattenmyndigheterna har förs över till regeringen, en föreslagen nationell , Havs- och vattenmyndigheten, SGU och länsstyrelserna. På nationell nivå föreslår utredningen att och regeringen ges mer framskjutna roller. Det föreslås också att Havs- och vattenmyndigheten och SGU ges ett tydligt och utvidgat ansvar för yt- respektive grundvatten. Betänkandet bereds inom . Etappmål för dagvatten m.m. beslutade regeringen om två etappmål för dagvatten. Dessa utgör ett steg till att nå flera miljökvalitetsmål, framför allt Ingen övergödning, Levande sjöar och vattendrag, Grundvatten av god kvalitet, Giftfri miljö samt God bebyggd miljö. Etappmålet för dagvattenhantering i ny eller ändrad bebyggelse innebär att alla kommuner ska ha integrerat en hållbar dagvattenhantering i planläggning av ny bebyggelse eller vid påtagliga ändringar av befintlig bebyggelse. Etappmålet för dagvattenhantering i befintlig bebyggelse innebär att de kommuner där det finns risk för betydande påverkan av dagvatten på mark, vatten och den fysiska miljön i befintlig bebyggelse ska ha genomfört en kartläggning och tagit fram handlingsplaner för en hållbar dagvattenhantering samt påbörjat genomförandet av planerna. I samband med att etappmålen för dagvatten beslutades gav regeringen i uppdrag att, i samverkan med ett antal myndigheter och i dialog med kommunsektorn, ta fram en nationell vägledning om hållbar dagvattenhantering. Vägledningen ska utformas som ett stöd för kommunernas och andra aktörers arbete. Etappmålen kommer att följas upp av inom ramen för den årliga miljömålsuppföljningen, i samarbete med berörda myndigheter. Utredningen om hållbara vattentjänster Regeringen gav i uppdrag åt en särskild utredare att se över kommunens skyldighet att ordna vattentjänster enligt 6 § vattentjänstlagen och frågor om små avlopp. Utredningen överlämnade betänkandet Vägar till hållbara vattentjänster (SOU 2018:34). I detta lades följande förslag fram med syftet dels att göra det flexiblare för kommunerna vid tillämpning av 6 § vattentjänstlagen, dels att minska demokratiunderskottet: – Havs- och vattenmyndigheten utses till tillsynsvägledande myndighet för länsstyrelsernas tillsyn över hur kommunerna uppfyller sin skyldighet enligt 6 § vattentjänstlagen. – Ett nytt stycke införs i 6 § vattentjänstlagen som ska göra att kommunerna lägger ett större fokus på att bedöma behovet av vattentjänster. Kommunen ska utreda om det finns en möjlighet att på ett annat sätt än med en allmän va-anläggning uppnå ett motsvarande skydd för människors hälsa och miljön. – Ett krav införs i vattentjänstlagen på att kommunerna ska se till att det finns en långsiktig plan för hur försörjning av vattentjänster inom kommunen ska ske. Planen ska beslutas av kommunfullmäktige. – De statliga myndigheter som arbetar med vattentjänsterna behöver samverka mer för att stödja kommunerna och styra mot hållbara vattentjänster. En plattform för detta bör bildas med som koordinator. Vidare lämnade utredningen bl.a. följande förslag med syftet att öka åtgärdstakten i fråga om enskilda avloppsanläggningar: – Ett krav införs på avloppsdeklaration för små avloppsanläggningar. – Havs- och vattenmyndigheten får i uppdrag att tillsammans med utveckla en nationell rådgivning och stödja kommunerna för ökad rådgivning. – Havs- och vattenmyndigheten får föreskriftsrätt när det gäller små avlopp och det tydliggörs att Havs- och vattenmyndigheten ansvarar för tillsynsvägledning för små avloppsanläggningar. – Kommunerna får stöd med kompetensutveckling och erfarenhetsutbyte av Havs- och vattenmyndigheten vad gäller hur tillsyn, taxor och prövning kan utformas för att ge ökad åtgärdstakt. Regeringen har överlämnat propositionen 2021/22:208 Vägar till hållbara vattentjänster till . I propositionen lämnas bl.a. lagförslag som syftar till att skapa förutsättningar för långsiktigt hållbara vatten- och avloppslösningar samt att öka allmänhetens insyn och möjlighet till deltagande och påverkan vid den kommunala planeringen av hur behovet av allmänna vattentjänster i kommunen ska tillgodoses. Regeringen föreslår att kommunens bedömning av behovet av en allmän vattentjänst ska bli mer flexibel. Vid behovsbedömningen ska kommunen ta särskild hänsyn till förutsättningarna för att tillgodose behovet av en vattentjänst genom en enskild anläggning som kan godtas med hänsyn till skyddet för människors hälsa och miljön. Förslaget syftar bl.a. till att underlätta för bostadsbyggande på landsbygden. Vidare föreslår regeringen att varje kommun ska ha en aktuell vattentjänstplan. Vattentjänstplanen ska innehålla kommunens långsiktiga planering av hur behovet av allmänna vattentjänster ska tillgodoses. Planen ska även innehålla en bedömning av vilka åtgärder som behöver vidtas för att de allmänna va-anläggningarna ska fungera vid en ökad belastning på grund av skyfall. Lagförslagen föreslås träda i kraft . Bestämmelsen om krav på att varje kommun ska ha en vattentjänstplan föreslås tillämpas första gången för tid efter . Betänkandet i övriga delar, däribland förslaget att utse Havs- och vattenmyndigheten till tillsynsvägledande myndighet, bereds vidare inom . dricksvattendirektiv[1] ska vara genomfört i medlemsstaterna . Direktivet är en revidering av dricksvattendirektiv. Liksom i det tidigare direktivet finns minimikrav för dricksvatten och vissa åtgärder som medlemsstaterna måste vidta för att säkerställa att kraven följs. dricksvattendirektiv ställer även krav på att medlemsstaterna ska införa en riskbaserad metod för dricksvattensäkerhet som omfattar alla faser i dricksvattenproduktionskedjan. Det är en nyhet i förhållande till det tidigare dricksvattendirektivet. dricksvattenutredning har lämnat förslag om hur dricksvattendirektiv ska genomföras i svensk rätt. Förslagen finns i betänkandet En säker tillgång till dricksvatten av god kvalitet (SOU 2021:81). Bland annat har utredningen kartlagt hur svensk rätt förhåller sig till dricksvattendirektiv, utrett om det finns några gränsdragningsproblem när det gäller de unionsrättsliga och nationella regelverk som berör eller ligger nära regleringen i direktivet och analyserat hur eventuella överlappningar i regelverken kan hanteras. I betänkandet föreslår utredningen vilka myndigheter som ska ansvara för de nya frågor som behandlas i direktivet och vilka befogenheter föreslagna myndigheter ska ha. Utredningen förslår bl.a. att myndigheter som , , Havs- och vattenmyndigheten, SGU och ska ges bemyndiganden att meddela föreskrifter som ett led i arbetet med att genomföra direktivet i . Det lämnas också förslag som rör länsstyrelserna, kommunerna och verksamhetsutövare som producerar eller tillhandahåller dricksvatten. Betänkandet har remitterats och bereds inom . Propositionen Regional fysisk planering i Som ovan redogjorts för gäller enligt 7 kap. PBL att regional fysisk planering ska ske i och län. I propositionen 2021/22:184 Regional fysisk planering i , som överlämnades till , har regeringen föreslagit att regional fysisk planering även ska ske i . Förslaget syftar till att ge en förbättrad samhällsplanering i länet. Lagändringen föreslås träda i kraft . Vattenfrågor vid planläggning och byggande Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av de bestämmelser i som avser vatten (dir. 2021:92). Syftet med utredningen är för det första att förenkla och förtydliga på vilket sätt miljökvalitetsnormer för vatten ska få genomslag vid planläggning och prövning enligt PBL på ett sätt som motsvarar kraven i och underlättar kommunernas tillämpning av dessa krav. Vidare är syftet att ge kommunerna de verktyg som behövs för att säkerställa att de krav på miljömässigt och ekonomiskt hållbara lösningar för dag- och dricksvatten som ställs vid planläggning och prövning enligt PBL kan genomföras både och vid ett förändrat klimat. I utredarens uppdrag ingår bl.a. att: – analysera kommunernas förutsättningar att säkerställa att miljökvalitetsnormer för yt- och grundvatten följs vid planläggning och vid prövning enligt 9 och 10 kap. PBL, – se över kommunernas möjligheter att hantera dagvatten på ett hållbart sätt vid detaljplaneläggning och vid prövning enligt 9 och 10 kap. PBL (i detta ingår bl.a. att klarlägga kommunens respektive va-huvudmannens ansvar enligt vattentjänstlagen och vid behov lämna förslag som säkerställer att kommunen i de fall det är lämpligt kan ställa krav på fastighetsägare att ta hand om eller fördröja dagvatten), – analysera kommunernas förutsättningar att trygga dricksvattenförsörjning vid planläggning, och – lämna nödvändiga författningsförslag. Utredaren ska beakta de förslag som lämnats av dricksvattenutredning. Uppdraget ska redovisas . En väl fungerande vattenförvaltning är viktig, inte minst för att samhället ska kunna möta de olika typer av utmaningar som vi står inför när det gäller vatten. Det är således viktigt att åstadkomma en fungerande och tydlig ansvarsfördelning i frågor som rör vatten. Vidare behövs en fungerande samverkan på både regional och lokal nivå kring dessa frågor. Som framgår ovan bedrivs ett aktivt arbete från både regeringens och de berörda myndigheternas sida i en mängd olika vattenrelaterade frågor. bereder man t.ex. flera förslag om organisationen inom vattenförvaltningen, bl.a. förslag. Mot den bakgrunden anser inte utskottet att det finns skäl för att ta några initiativ med anledning av förslagen i motionerna 2021/22:4062 (MP) yrkandena 4, 5 och 7 och 2021/22:4197 (MP) yrkande 17 om ansvarsfördelning m.m. när det gäller olika typer av vattenresurser. Med hänsyn till befintlig reglering på området och pågående arbete finner utskottet inte heller skäl för att vidta någon åtgärd med anledning av motionsförslagen som gäller planering, kommunernas möjligheter att ställa krav på fastighetsägare och kunskapsfrämjande insatser. Utskottet avstyrker därför även motion 2021/22:4062 (MP) yrkandena 6, 25, 27, 28 och 31. Anslutning av automatiska släcksystem till kommunala va-nät Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att se över förutsättningarna för anslutning av sprinkleranläggningar till kommunala va-nät. I motion 2021/22:1856 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att se över kommunernas möjlighet att neka anslutning av sprinklersystem till det kommunala va-nätet. Motionären påpekar att ett krav för att få statligt investeringsstöd vid byggande av boenden för äldre är att funktionskraven i byggregler uppfylls samt att dessa bl.a. ställer krav på automatiska släcksystem i vissa typer av byggnader. Enligt motionären är det därför problematiskt att många kommuner har en restriktiv hållning till att ansluta sprinklersystem till det kommunala va-nätet. byggregler om brandskydd m.m. Enligt förordningen (2016:848) om statligt stöd för att anordna och tillhandahålla bostäder för äldre personer och föreskrifter (2016:9) om statligt stöd för att anordna och tillhandahålla bostäder för äldre personer kan den som ska bygga eller bygga om bostäder för äldre personer få statligt stöd för en del av byggkostnaden. För att få stödet krävs, om projektet innefattar bygglovspliktiga arbeten, ett lagakraftvunnet bygglov. Av 8 kap. 4 § PBL följer att ett byggnadsverk ska ha de tekniska egenskaper som är väsentliga i fråga om bl.a. säkerhet i händelse av brand. I avsnitt 5 i byggregler (2011:6) – föreskrifter och allmänna råd, förkortade BBR, finns regler om vilket brandskydd en byggnad måste ha. För att avgöra vilket brandskydd som behövs måste byggnaden först indelas i en byggnadsklass och en eller flera verksamhetsklasser. Beroende på indelningen gäller enligt BBR olika krav för utrymningsvägar, brandceller, sprinklersystem osv. Utrymmen i verksamhetsklass 5B (som omfattar behovsprövade särskilda boenden för bl.a. personer med demens eller som på annat sätt har en nedsatt förmåga att själva sätta sig i säkerhet) och 5C (som omfattar lokaler för hälso- och sjukvård) ska förses med automatiska släcksystem. Kommunens skyldighet att tillhandahålla vattentjänster Vattentjänstlagen avser olika tjänster för vattenförsörjning och avlopp som tillhandahålls genom en allmän va-anläggning. Kommuner har en långtgående skyldighet att ordna vattentjänster, dvs. vattenförsörjning och avlopp. Med vattenförsörjning avses i lagen tillhandahållande av vatten som är lämpligt för normal hushållsanvändning. Enligt 6 § vattentjänstlagen ska en kommun ordna vattentjänster om det behövs för skyddet av människors hälsa eller miljön i befintliga eller blivande bebyggelser som ingår i ett större sammanhang. Kommunen ska bestämma det verksamhetsområde inom vilket vattentjänsten eller vattentjänsterna behöver ordnas och sedan se till att behovet , och så länge behovet kvarstår, tillgodoses i verksamhetsområdet genom en allmän va-anläggning. För bebyggelse utanför verksamhetsområdet har kommunen ingen skyldighet att tillhandahålla va-lösningar. kan dock vattentjänster från den allmänna anläggningen tillhandahållas sådan bebyggelse genom ett särskilt avtal mellan kommunen/huvudmannen och fastighetsägarna. Sådana avtal faller utanför reglerna i vattentjänstlagen. Särskilt om anslutning av sprinkleranläggningar till va-nätet Huvudmannen för en allmän va-anläggning är inte skyldig att tillhandahålla vatten för sprinkleranläggningar. I förarbetena till vattentjänstlagen har man dock antagit att huvudmännen ändå skulle vara benägna att tillmötesgå önskemål om sprinkleranslutning när det finns tekniska förutsättningar. I propositionen (prop. 2005/06:78 s. 48 f.) anförde regeringen följande. Mer bebyggelseanknutet är däremot det förebyggande brandskydd som installeras i byggnader i form av sprinkleranläggningar. I dessa fall är det dessutom fastighetsägaren som bär kostnadsansvaret. Sprinkleranläggningens latenta behov av en omedelbar och omfattande vattentillförsel omfattas enligt nuvarande praxis knappast av de vattenförsörjningstjänster för hushållsändamål som huvudmannen för en allmän va-anläggning är skyldig att tillgodose. I och för sig lär huvudmännen ändå vara benägna att tillmötesgå önskemål om sprinkleranslutning, när det finns tekniska förutsättningar för det. När sådana förutsättningar saknas, bör huvudmannen inte vara skyldig att göra omfattande ombyggnader av sin vattenanläggning för att möjliggöra en sprinkleranslutning. En sådan skyldighet skulle föra för långt. Däremot kan huvudmännen även i fortsättningen vid sidan om de obligatoriska vattentjänsterna kunna avtala med enskilda fastighetsägare om rätt till anslutning av sprinkleranläggningar och om villkoren för sådana anslutningar. I den mån fastighetsägaren inte ges rätt till en särskild sprinkleranslutning, får fastighetens interna brandskydd ordnas via den vanliga vattenservisen och med egna reservoarer och andra anordningar inom fastigheten. Det är fastighetsägarens ansvar att iaktta gällande föreskrifter om brandskyddet. Som motionären påpekar är det viktigt att nya byggnader uppförs i enlighet med gällande byggregler och därmed med iakttagande av gällande föreskrifter om brandskydd. finns emellertid möjlighet för fastighetsägare att sluta särskilda avtal om anslutning av sprinkleranläggningar till det allmänna va-nätet. Som regeringen anförde i samband med att vattentjänstlagen infördes får det antas att huvudmännen för vatten och avlopp tillmötesgår sådana önskemål förutsatt att det finns tekniska förutsättningar för anslutning. I sammanhanget noterar utskottet att många va-huvudmän och kommuner har riktlinjer för under vilka förutsättningar sprinkleranläggningar kan anslutas. Därmed är utskottet inte berett att ställa sig bakom förslaget i motion 2021/22:1856 (M), som därför avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att se över möjligheten att införa vattendeklarationer. Jämför reservation 3 (MP). I kommittémotion 2021/22:4062 av m.fl. (MP) yrkande 23 begärs ett tillkännagivande om att se över möjligheterna att införa vattendeklarationer som komplement till energideklarationer och klimatdeklarationer för hushållen. Enligt motionärerna kan vattendeklarationen exempelvis innehålla information om va-systemet och lösningar för dagvatten. ska de flesta större byggnader och alla enfamiljshus som säljs vara energideklarerade. Systemet med energideklarationer är ett marknadsstyrmedel som har sin grund i EU-direktivet om byggnaders energiprestanda. [2] En energideklaration är ett dokument med uppgifter om hur mycket energi som går åt i en byggnad när den används. Syftet med energideklarationerna är att främja effektiv energianvändning och säkerställa gott inomhusklimat i byggnader. Genom energideklarationen ska en byggnadsägare få en överblick över byggnadens energistatus och inomhusmiljö, liksom de möjligheter som finns att minska energiåtgången. Regler om energideklarationer finns huvudsakligen i lagen (2006:985) om energideklaration för byggnader och förordningen (2006:1592) om energideklaration för byggnader. gäller enligt lagen (2021:787) om klimatdeklaration för byggnader ett krav på klimatdeklaration vid uppförande av nya byggnader. Kravet innebär att byggherrar ska redovisa vilken påverkan på klimatet en ny byggnad har. Syftet med lagen om klimatdeklaration för byggnader är att bidra till att minska klimatpåverkan från byggskedet. Propositionen Vägar till hållbara vattentjänster överlämnade regeringen propositionen 2021/22:208 Vägar till hållbara vattentjänster. I denna lämnas bl.a. ett förslag till ett bemyndigande som ger möjlighet för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att, i fråga om små enskilda avloppsanläggningar, meddela föreskrifter om skyldighet att kontrollera anläggningens funktion och att lämna vissa uppgifter till tillsynsmyndigheten. Bemyndigandet ska göra det möjligt att ställa krav på kontroll av funktionen hos enskilda avloppsanläggningar dimensionerade för högst 200 personekvivalenter. Det kan handla om kontroll som ska utföras med visst intervall eller vid vissa händelser, såsom vid överlåtelse av fastighet. Bemyndigandet medger också föreskrifter om hur kontrollen ska utföras, t.ex. genom besiktning av ett ackrediterat kontrollorgan. Kravet på energideklarationer gäller i , och gäller även ett krav på klimatdeklarationer vid nybygge. Dessa regler syftar till att främja en effektiv energianvändning och att minska klimatpåverkan vid uppförandet av nya byggnader. I propositionen Vägar till hållbara vattentjänster, som överlämnades till , föreslår regeringen ett bemyndigande som ger möjlighet för regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, att meddela föreskrifter om skyldigheten att kontrollera och lämna uppgifter om små avloppsanläggningar. Utskottet delar visserligen motionärernas uppfattning att en ökad hushållning med vatten är angeläget. Utskottet ser emellertid inte behov av något initiativ från sida på området, och utskottet avstyrker därför förslaget om vattendeklarationer i motion 2021/22:4062 (MP) yrkande 23. Utskottets förslag i korthet gör ett tillkännagivande till regeringen om att den ska vidta de åtgärder och ta de initiativ som krävs för att säkerställa att regleringen på EU-nivå inte på ett omotiverat sätt försvårar eller omöjliggör driften av småskaliga vattenkraftverk. Vidare avslår motionsyrkanden om miljöanpassning av vattenkraft samt om bl.a. översyn och utvärdering av regelverk, processer och beslut. Jämför reservation 4 (S, V, L, MP), 5 (SD, C), 6 (L) och 7 (SD, KD). Förslag om småskalig vattenkraft I kommittémotion 2021/22:3688 av m.fl. (M) yrkande 25 framhålls att tidigare tillkännagett att den småskaliga vattenkraften ska värnas, ett beslut som enligt motionärerna inte fått fullt genomslag i myndigheternas tillämpning. Mot den bakgrunden föreslås ett tillkännagivande om att regeringen måste säkerställa att EU:s alla direktiv inte försvårar för eller omöjliggör ny eller befintlig vattenkraft. I kommittémotion 2021/22:3684 av m.fl. (C) yrkande 96 begärs ett tillkännagivande om minskat regelkrångel och att de krav som ställs på miljöåtgärder ska vara proportionerliga sett till både miljönytta och kostnader. I kommittémotion 2021/22:3642 av m.fl. (M) yrkande 25 begärs ett tillkännagivande om att möjligheterna att få stöd till att driva mindre vattenkraftverk med reglerbar förmåga bör öka. I motion 2021/22:2750 av (M) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att alla bedömningar som görs måste utgå från att de småskaliga vattenkraftverken är samhällsviktiga verksamheter. Förslag om miljöanpassning av vattenkraften I kommittémotion 2021/22:3684 av m.fl. (C) föreslås flera tillkännagivanden om miljöanpassning av vattenkraften. Enligt motionärerna är det viktigt att den lagstiftning som berör vattenkraften tillämpas på det sätt som avsett. Bland annat föreslås därför ett tillkännagivande om att regeringen bör säkerställa att miljöanpassningen av vattenkraften inte påverkar möjligheten att öka effekten i befintlig vattenkraft eller leder till oproportionerligt stora kostnader och negativ påverkan på kraftproduktionen (yrkande 97). Vidare föreslås tillkännagivanden om att platsspecifika bedömningar ska göras i samband med miljöanpassningen av vattenkraften (yrkande 98) samt att alla möjligheter till undantag från kraven på miljöanpassning måste användas (yrkande 99). I kommittémotion 2021/22:4220 av m.fl. (L) yrkande 19 begärs ett tillkännagivande om att miljöanpassningen av vattenkraften ska fortsätta och att vissa produktionsminskningar är acceptabla. I motion 2021/22:2303 av (L) begärs tillkännagivanden dels om vattenkraftens miljöeffekter (yrkande 1), dels om dess inverkan på den biologiska mångfalden (yrkande 2). Motionären anför att vattenkraften visserligen spelar en betydelsefull roll men att det inte innebär att dess miljöeffekter inte behöver utvärderas. Enligt motionären behöver vattenkraften miljöanpassas och fokus bör då läggas på åtgärder som minskar skador på miljön och den biologiska mångfalden. Det gäller enligt motionären skador både från pågående verksamheter och från tidigare verksamheter. Förslag om översyn och utvärdering av regelverk m.m. I kommittémotion 2021/22:4195 av m.fl. (KD) yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om ett moratorium för all omprövning av den småskaliga vattenkraften. Som skäl för detta anför motionärerna dels att de beslut som fattat om att den småskaliga vattenkraften ska värnas inte efterföljs av myndigheterna, dels att flera frågor av betydelse för omprövningarna ännu inte är lösta. Exempelvis har vattenmyndigheternas åtgärdsprogram för förvaltningsperioden –2027 fortfarande inte prövats av regeringen. Vidare begärs ett tillkännagivande om att tillsätta en utredning som ser över ytterligare åtgärder för att skydda den småskaliga vattenkraften mot produktionsminskningar och nedläggningar. Ett exempel på en åtgärd skulle enligt motionärerna kunna vara att utpeka den småskaliga vattenkraften som riksintresse (yrkande 11). I motion 2021/22:3118 av (M) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att länsstyrelserna måste agera på ett likvärdigt sätt, bl.a. när det gäller hanteringen av mindre vattenkraftverk. Motionären anför att en av landets länsstyrelser har gjort ett uppehåll i tillsynen och omprövningen av tillstånd. Enligt motionären är det inte rimligt att länsstyrelserna gör olika tolkningar och därför bör regeringen genomföra ett moratorium som gäller för samtliga länsstyrelser. I motion 2021/22:2750 av (M) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om översyn av den lagstiftning som berör den småskaliga vattenkraften. I motion 2021/22:3347 av (M) begärs ett tillkännagivande om att omgående se över alla processer eller beslut som leder till att småskalig vattenkraft hotas att stängas ned eller rivas ut. I motion 2021/22:2303 av (L) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om en utvärdering av den nationella planen för omprövning av vattenkraft.