bet · H901TU12 · 2022-04-08 00:00:00 — Omhändertagande av uttjänta fritidsbåtar Regeringen gav i uppdrag att föreslå ett system för omhändertagande av uttjänta fritidsbåtar samt, utifrån Statskontorets förslag i rapporten och ägarlösa båtar (2008:6), föreslå ett system för att spåra ägare samt forsla bort och eventuellt skrota övergivna nedskräpande fritidsbåtar. presenterade rapporten uttjänta fritidsbåtar. I rapporten lämnas bl.a. förslag om att införa ett producentansvarssystem för fritidsbåtar, om ett obligatoriskt fritidsbåtsregister för alla fritidsbåtar som inte är registrerade i något annat register med motsvarande spårningsmöjlighet och om att ändra reglerna för att ge kommunerna bättre möjligheter att omhänderta fartygsvrak. I proposition 2016/17:178 Skärpt ansvar för fartygsvrak föreslog regeringen att skulle tillträda internationella Nairobikonvention om avlägsnande av vrak (vrakkonventionen). Regeringen föreslog också de lagändringar som behövs till följd av tillträdet. Förslagen innebär att fartygets ägare ska vara skyldig att avlägsna fartygsvrak som utgör en fara för sjöfarten eller för miljön eller vidta någon annan åtgärd för att komma till rätta med faran. Ägaren ska också svara för de kostnader som åtgärderna medför, förutom i vissa undantagsfall. När det är fråga om större fartyg ska ägaren enligt regeringens proposition dessutom vara skyldig att ha en ansvarsförsäkring eller ställa en annan betryggande säkerhet för att täcka sitt ansvar. I propositionen redovisar regeringen att tillämpningen av vrakkonventionen inte är begränsad till vissa slags fartyg utan i princip också omfattar fritidsfartyg. Däremot är det en förutsättning att vraket i fråga utgör en fara i konventionens mening för att det ska finnas en skyldighet att avlägsna det eller att vidta någon annan åtgärd för att undanröja faran. Att ett fartygsvrak anses skräpa ned omgivningen är alltså normalt inte i sig tillräckligt för en tillämpning av den föreslagna regleringen. Regelverket kan inte heller tillämpas retroaktivt på redan inträffade sjöolyckor. I propositionen redovisade regeringen att den inte inom ramen för det aktuella lagstiftningsarbetet hade underlag för att överväga utformningen av ett regelverk som har ett mer omfattande tillämpningsområde än vrakkonventionen. Regeringen anförde dock att den kan återkomma till frågan . Transportstyrelsen genomför båtlivsundersökningen och den senaste omgången som avser hösten/presenterades (dnr 2021-2170). Omkring 6 000 hushåll med personer i åldern 20–deltog i undersökningen som genomfördes via telefonintervjuer. Undersökningen visar på att det uppskattningsvis fanns omkring 948 900 fritidsbåtar i , varav ca 864 200 var i sjödugligt skick. I totalt av de svenska hushållen fanns det minst en fritidsbåt, vilket är en ökning jämfört . Covid-19-pandemin påverkade även båtlivet genom att personer var ute mer med fritidsbåt än de annars skulle ha varit, troligen som en följd av att det var svårt att åka på utlandssemester. fanns det en grupp som avstod från att åka ut med fritidsbåt på grund av pandemin. Bland dem som var ute med fritidsbåt oftare som en följd av pandemin tror en majoritet att vanan kommer att bestå efter att pandemin är över. Båtretur är ett nationellt nätverk för miljömässigt korrekt insamling och återvinning av fritidsbåtar. Båtretur har en webbsida och deras målsättning är att det ska vara enkelt att få hjälp med hela processen att ta hand om en uttjänt båt för privatpersoner, båtklubbar, försäkringsbolag, fastighetsägare, båtvarv, kommuner eller andra aktörer. Bakom nätverket står Sweboat som är båtbranschens organisation för båttillverkare, varv, importörer, tillverkare, tillbehörsleverantörer m.fl., i samarbete med Recycling och . Båtretur är inte en juridisk person utan en samverkansplattform utan vinstintresse. Processen omfattar identifiering, ägarkontroll, kostnadsuppskattning för eventuell förbehandling, transport och återvinning. Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om att införa båtregister, senast i betänkande 2020/21:TU7. Utskottet föreslog att skulle avslå yrkandena. Utskottet framhöll att det är angeläget att finna väl fungerande och kostnadseffektiva lösningar där de problem som finns åtgärdas utan att fritidsbåtsägaren drabbas av onödiga kostnader eller betungande administration. biföll utskottets förslag. Utskottet kan konstatera att övergivna båtvrak är ett problem som växer i omfattning och att det ofta är markägaren som får bekosta bortforsling av vrak där ägaren inte går att spåra. Att plast- och träbåtar blir liggande i naturen kan dessutom ge allvarliga negativa miljökonsekvenser. Båtarna förfular också miljön och kan på olika sätt innebära risker för människor. Utskottet konstaterar vidare att ett införande av fritidsbåtsregister skulle kunna innebära fördelar när det gäller sjösäkerhet och ordningsfrågor, men noterar att det inte är klarlagt om kostnaderna för införandet och upprätthållandet av ett register skulle överväga nyttan. Utskottet anser därför inte att det är motiverat att återinföra ett statligt fritidsbåtsregister men framhåller att det är angeläget att finna väl fungerande och kostnadseffektiva lösningar där problemen åtgärdas utan att fritidsbåtsägare drabbas av onödiga kostnader eller betungande administration. Mot denna bakgrund avstyrks motionerna 2021/22:1269 (S) yrkande 2, 2021/22:1414 (S), 2021/22:3279 (V) yrkande 41 och 2021/22:3665 (C) yrkande 29. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om utmärkning av sjökort och mättillstånd i hav och vatten. Utskottet hänvisar bl.a. till att tillsammans med båtlivsorganisationerna har inlett ett arbete med att förbättra sjökorten genom nya mätningar. Utskottet konstaterar också att gällande regler för sjögeografisk information är utformade för att säkerställa den nationella säkerheten. Jämför reservation 51 (SD). I kommittémotion 2021/22:2954 yrkande 21 föreslår m.fl. (SD) att utmärkningen av sjökort ses över. Enligt motionärerna bör det upprättas en webbplats eller en mobilapplikation där småbåtsägare enkelt kan lägga in koordinater för grund som saknas på befintliga sjökort och på så sätt förhindra olyckor som medför stora kostnader för enskilda båtägare och försäkringsbolag. I motion 2021/22:2845 tar (M) upp att forskares arbete försvåras av lagen (2016:319) om skydd för geografisk information eftersom forskare måste ansöka om tillstånd och har svårigheter att dela data med kollegor medan privata fritidsbåtar däremot kan mäta havsbottnar med avancerade ekolod utan några säkerhetskontroller. I yrkande 2 efterfrågar motionären därför en översyn av permanent mättillstånd i hav och vatten för berörda forskare och forskningsmyndigheter (som har säkerhetsklassats). I yrkande 3 framför motionären vidare att de som får mättillstånd för något område automatiskt bör få spridningstillstånd för uppgifterna. Lagen om skydd för landskapsinformation (1993:1742) ersattes av lagen (2016:319) om skydd för geografisk information. I denna lagstiftning finns bestämmelser som begränsar rätten till sjömätning och spridning av en sammanställning av geografisk information. Syftet med bestämmelserna är att skydda uppgifter av betydelse för totalförsvaret. Enligt de regler som gäller får sjömätning inte utföras inom Sveriges sjöterritorium, med undantag av insjöar, vattendrag och kanaler. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får dock i enskilda fall besluta om tillstånd. Tillstånd ska ges om sjömätningen inte kan antas medföra skada för totalförsvaret. Beslutet om tillstånd får innehålla villkor om att den geografiska informationen endast får användas för ett visst ändamål eller efter iakttagande av särskilda säkerhetsåtgärder. Reglerna innebär att det inte behövs tillstånd för ringa sjömätning eller sjömätning som utförs i en allmän hamn av den som ansvarar för hamnen. ansvarar för tillgänglighet, framkomlighet och säkerhet till sjöss. En viktig del i det arbetet är att producera sjökort av hög kvalitet och ge bästa möjliga stöd för navigering i svenska vatten. All sjögeografisk information finns digitalt lagrad i en databas varifrån olika produkter produceras. ger ut 117 sjökort tryckta på papper och levererar digitala sjökort till både handelsfartyg och fritidsbåtssektorn. Informationen i databasen är lagrad i sex olika skalområden. Hydrografisk information såsom djupkurvor och djupsiffror utgör, tillsammans med nautiska objekt som fyrar, prickar och bojar, stommen i sjökorten. Sjökortsdatabasen uppdateras av personal och det görs ca 2 600 större förändringar i databasen. Informationsinsamling och kvalitetshöjande projekt pågår kontinuerligt för att förbättra produkterna. databas är heltäckande och innehåller information om kuststräckorna från till . Databasen innehåller även de , , och samt , och . Information om ändringar av sjökort distribueras ut snabbt via Underrättelser för sjöfarande (UFS). har UFS en ny webbplats som enligt ska vara mer driftssäker och ha ett modernare utseende, som det ska vara enklare att navigera och hitta rätt. har information på sin webbplats om tillvägagångssätt när någon vill rapportera fel i sjökort och andra produkter. Det kan t.ex. handla om iakttagelser om fel på utmärkning av släckta fyrar, drivande föremål eller annat som kan utgöra fara för sjöfarten och som bör rapporteras till . Den som hittar fel eller har allmänna synpunkter på produkter och tjänster kan meddela detta genom ett kontaktformulär, via angiven e-postadress eller genom kontakt via ett telefonnummer som finns angett på webbplatsen. Det finns även information om att det finns möjlighet att felrapportera via anrop till Traffic på lämplig trafikkanal. meddelade att de tillsammans med båtlivsorganisationerna Svenska , och har inlett ett samarbete för bättre sjökort i grunda vatten. konstaterar att sjökorten baseras på djupdata till nutid. av grunda vatten är sjömätta med moderna metoder som förenklat innebär att hela botten har filmats så att man vet exakt hur den ser ut. avser att mäta vissa punktområden för att i samråd med intressentföreningar för båtlivet prioritera och planera för eventuellt ytterligare insatser. Det finns ett stort behov av att göra en kraftsamling och sjömäta samtliga svenska vatten och driver, tillsammans med andra myndigheter, ett projekt för att säkra finansiering för detta. Tillstånd för sjömätning prövas av Försvarsmakten. På anges att handläggningstiden för tillstånd för sjömätning normalt uppgår till mellan tre och . När det gäller tillstånd för spridning av uppgifter från sjömätning om förhållanden i ett visst vattenområde eller en sträcka av ett vattenområde som avser Sveriges sjöterritorium, med undantag av sjöar, vattendrag och kanaler, från sjömätning prövas detta av . Av betänkandet som ligger till grund för de lagändringar som genomfördes om skydd för geografisk information framgår att det i har ansetts nödvändigt att begränsa tillgången till landskapsinformation för att säkerställa den nationella säkerheten (bet. 2015/16:FöU6, rskr. 2015/16:165). påpekade vidare att den nya lagen har samma syfte som den tidigare, dvs. att skydda uppgifter av betydelse för totalförsvaret. konstaterade även att den föreslagna lagen innebär en rad lättnader, bl.a. i fråga om tillstånd för sjömätning och att när det gäller krav på tillstånd för spridning av geografisk information undantas geografisk information om insjöar, vattendrag och kanaler. Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om utmärkning av sjökort och mättillstånd i hav och vatten, senast i betänkande 2020/21:TU7. Utskottet föreslog att skulle avslå yrkandena. Utskottet hänvisade till att det nuvarande systemet för att hålla utmärkning av sjökort aktuell och uppdaterad fungerar väl samt att gällande regler för sjögeografisk information har utformats för att säkerställa den nationella säkerheten. biföll utskottets förslag. Utskottet påminner inledningsvis om ansvar för tillgänglighet, framkomlighet och säkerhet till sjöss. Utskottet vill även peka på att har lagt ut tydlig information på sin webbplats om tillvägagångssätt när någon vill rapportera fel i sjökort och andra produkter. har dessutom inlett ett samarbete med båtlivsorganisationerna för att förbättra sjökorten genom nya mätningar, vilket utskottet välkomnar. När det gäller frågor om tillstånd för sjömätning konstaterar utskottet att syftet med bestämmelserna i lagen om skydd för geografisk information är att skydda uppgifter av betydelse för totalförsvaret. För att säkerställa den nationella säkerheten har det således varit nödvändigt att begränsa tillgången till landskapsinformation. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2021/22:2845 (M) yrkandena 2 och 3 och 2021/22:2954 (SD) yrkande 21. Vissa frågor om snabbgående fritidsbåtar och vattenskotrar Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om snabbgående fritidsbåtar och vattenskotrar. Utskottet hänvisar till att kraven på förarbevis för vattenskoter börjar gälla . Utskottet anser att lagen först behöver börja tillämpas och utvärderas innan det kan bli aktuellt att vidta ytterligare åtgärder. När det gäller krav på viss båtutrustning, t.ex. flytväst, hänvisar utskottet till arbete för ett säkrare båtliv. Jämför reservation 52 (V) och 53 (L). I kommittémotion 2021/22:2596 yrkande 10 anför m.fl. (V) att regeringen skyndsamt bör återkomma med ett förslag på införande av förarbevis med åldersgräns för att köra snabbgående fritidsbåtar med hastighetskapacitet från och uppåt. Motionärerna menar att ett förarbevis skulle kunna motverka vårdslös vattenkörning som bl.a. leder till olyckor och skadar det växt- och djurlivet. I yrkande 11 anför motionärerna att regeringen skyndsamt bör återkomma med förslag på höjning av åldersgränsen för förarbevis för vattenskoter till . Motionärerna välkomnar det nya regelverket för obligatoriskt förarbevis för vattenskotrar men menar att åldersgränsen behöver höjas och att det behövs mer omfattande krav för att få framföra vattenskoter. I kommittémotion 2021/22:3394 uppmärksammar m.fl. (L) vattenskoterolyckor och de problem som uppkommer vid oreglerad okynneskörning. Motionärerna efterfrågar i yrkande 41 en utvärdering och uppföljning av de nya regler om utbildning och förarbevis för vattenskoter som träder i kraft . I motion 2021/22:3934 av (SD) tar motionären upp okunskapen på sjön när det gäller större eller snabbgående båtar. I yrkande 1 framför motionären behovet av ett förarbevis för att få framföra fritidsbåtar med en viss hastighet och storlek. I yrkande 2 vill motionären införa en åldersgräns för att få framföra fritidsbåtar med en viss hastighet och storlek. I yrkande 3 föreslår motionären att det ska finnas krav på viss båtutrustning. Regeringen bör enligt motionären införa regler för vilken båtutrustning (exempelvis flytvästar) som ska finnas på fritidsbåtar av en viss storlek samt som kan färdas i en viss hastighet. Förarbevis för vissa fritidsbåtar riktade 2005 ett tillkännagivande till regeringen om att den borde låta utreda förutsättningarna för införande av obligatorisk utbildning och förarbevis för att få framföra vissa fritidsbåtar (bet. 2004/05:TU7, rskr. 2004/05:178). I propositionen Moderna transporter (prop. 2005/06:160) behandlade regeringen frågan om förarbevis för vissa fritidsbåtar. Där konstaterade regeringen att varje förare av en fritidsbåt, oavsett dess storlek, är underkastad bestämmelserna i sjölagen (1994:1009) där det bl.a. föreskrivs att varje fartyg ska vara bemannat på betryggande sätt och att fartygsbefälhavaren ska se till att fartyget framförs och handhas på ett sätt som är förenligt med gott sjömanskap (1 kap. 9 § och 6 kap. 2 §). Den förare som inte följer dessa krav kan dömas till böter eller till fängelse (20 kap. 1 och 2 §§). Regeringen hänvisade till en rapport från (Förutsättningar för ett fritidsbåtsregister) där myndigheten betonade vikten av att ur ett sjösäkerhetsperspektiv överväga åldersgräns och behörighetskrav för framförande av fritidsbåtar. I rapporten konstateras vidare att ett effektivt sätt att åstadkomma bättre efterlevnad av regler och minska antalet olyckor i samband med båtlivet skulle vara att införa någon form av obligatorisk utbildning med efterföljande förarbevis. Regeringen ansåg utifrån detta att formella behörighetskrav skulle införas vid framförande också av vissa större eller snabbgående fritidsbåtar vars dimensioner understiger 12 meters längd och/eller 4 meters bredd. Vid den fortsatta hanteringen av frågan menade regeringen att den frivilliga verksamhet med utbildning och utfärdande av olika typer av förarintyg för fritidsbåtar som redan fanns på fritidsbåtsmarknaden särskilt skulle beaktas. tog 2008 fram en departementspromemoria med förslag om att införa en ny lag om behörighetsbevis för fritidsbåtar och fritidsskepp (Ds 2008:32). Lagens övergripande syfte var att öka sjötrafiksäkerheten i svenska farvatten genom att göra en nautisk utbildning obligatorisk för den som framförde ett fartyg som omfattades av lagen. Förslaget tog sikte på fritidssjöfarten och innehöll förslag på storleks- och hastighetskriterier. Det föreslogs att tre olika behörighetsbevis skulle införas eftersom fritidssjöfarten består av fartyg av olika slag som ställer olika slags krav: behörighetsbevis för fritidsbåt, fritidsskepp och fritidsfartyg för hög hastighet. För att få ett eller flera av behörighetsbevisen uppställdes krav på att man genomgått föreskriven utbildning och avlagt kunskapsprov. I promemorian lämnades också förslag till straffbestämmelser knutna till kravet på behörighetsbevis och bestämmelser om hur efterlevnaden av dessa straffbestämmelser skulle övervakas. Frågor om registrering av behörighetsbevisen behandlades också. I promemorian lämnades slutligen också förslag till en till lagen anslutande förordning. Förordningen skulle t.ex. reglera hur de tidigare frivilliga nautiska utbildningar som redan fanns övergångsvis skulle kunna föras över till den nya lagens system. gavs det huvudsakliga ansvaret för den närmare hanteringen av denna och en del andra frågor som uppkom genom den föreslagna lagen och dess anslutande förordning. Promemorian remitterades och en remissammanställning gjordes. har därutöver tagit fram ett fördjupat kunskapsunderlag i frågan. Lag om förarbevis för vattenskoter Behovet av en särskild reglering av vattenskotrar aktualiserades . redovisade HaV ett regeringsuppdrag om att kartlägga besvär från vattenskotrar och andra mindre, motordrivna farkoster och om att analysera behov av särskild reglering av sådana farkoster (M2013/01585). remitterade ett förslag om obligatoriskt förarbevis för vattenskoter. remitterade () en promemoria med förslag om en åldersgräns för att få framföra vattenskoter (N2018/03981). beslutade regeringen om en ändring i förordningen (1993:1053) om användning av vattenskoter (SFS 209) som innebar att en vattenskoter får framföras endast av den som har fyllt . Förordningsändringen trädde i kraft . gav regeringen i uppdrag att lämna förslag till obligatoriskt förarbevis och utbildning för att köra vattenskoter (I2020/01983). Transportstyrelsen redovisade uppdraget i rapporten till utbildning och ett obligatoriskt förarbevis för att få framföra vattenskoter. fattade sedermera beslut om en ny lag om förarbevis för vattenskoter (prop. 2020/21:190, bet. 2020/21:TU12, rskr. 2020/21:379). Kravet på förarbevis samt kontroll- och straffbestämmelser träder i kraft . Bestämmelser som rörde tillstånd för utbildare, utbildningens innehåll och utfärdande av förarbevis föreslogs träda i kraft . från ikraftträdandet av kravet på förarbevis skulle personer som bl.a. hade förarintyg för fritidsbåt kunna få ett förarbevis för vattenskoter utan att behöva genomgå utbildning och även få framföra en vattenskoter med stöd av intyget. I propositionen framförde regeringen även att den inte uteslöt ett införande av behörighetskrav för framförande av andra snabbgående båtar än vattenskotrar om det fanns behov. lämnade regeringen en proposition om omhändertagande och återkallelse av förarbevis för vattenskoter till . Utvärdering av höjd åldersgräns för att framföra vattenskoter gäller, som nämnts ovan, att den som kör vattenskoter ska ha fyllt . I Transportstyrelsens regleringsbrev fick myndigheten i uppdrag att utvärdera åldersgränsen för att få köra vattenskoter. I uppdraget ingick att utvärdera tre sommarsäsonger med åldersgräns. redovisade Transportstyrelsen uppdraget i rapporten av åldersgräns för att få framföra vattenskoter (TSS 2021-3743). Enligt Transportstyrelsen finns det inte tillräckliga skäl att föreslå en höjning av åldersgränsen. Kravet på förarbevis införs och Transportstyrelsen bedömer att den nya lagen behöver träda i kraft och utvärderas innan åldersgränsen eventuellt kan ändras. Transportstyrelsen konstaterar att det visserligen finns signaler som pekar på att en höjning vore på sin plats eftersom sjöpolisen och påpekat att vattenskotern har en kraftfull motor och körs i hög hastighet. I ska t.ex. åldersgränsen höjas till , eftersom forskning visar att unga människor tar större risker än vuxna. Men statistiken visar att av de som har varit inblandade i vattenskoterolyckor i är majoriteten . Sjöpolisen, och bekräftar alla att det i första hand är vuxna personer som orsakar störningar och olyckor kopplat till vattenskotrar. kan dessutom polisen bötfälla den som kör vattenskoter på ett onödigt störande sätt och det är på förslag att samma sak även ska gälla . Transportstyrelsens förhoppning är att dessa förändringar leder till att man kommer till rätta med en hel del av den buskörning som har förekommit. understryker myndigheten vikten av att följa utvecklingen och motsätter sig inte en höjd åldersgräns framgent om det skulle behövas. Krav på viss båtutrustning i fritidsbåtar Det finns ingen specifik lag som reglerar krav på båtutrustning såsom flytväst i fritidsbåtar. Sjölagen (1994:1009) reglerar inte båtutrustningsfrågor utan fastställer att befälhavaren ska se till att fartyget framförs och handhas på ett sätt som är förenligt med gott sjömanskap (6 kap. 2 §). är ett samarbetsorgan mellan myndigheter och organisationer som alla har anknytning till fritidsbåtslivet. Rådet leds av Transportstyrelsen och dess yttersta syfte är att verka för ett säkrare båtliv. ska också verka för att myndigheter, organisationer och företag med anknytning till fritidsbåtslivet blir delaktiga i att göra fritidsbåtslivet säkrare. arbetar utifrån strategin Säkrare båtliv 2020 som godkändes . De prioriterade budskapen för arbetet listas nedan: – Använd flytväst. – Ha ett vattentätt mobiltelefonfodral eller en vattenskyddad mobil och ett abonnemang som har täckning där du är. – Manövrera på ett säkert sätt i hamn och kommunicera väl ombord. – Var nykter och var helst inte ensam ombord. Enligt Transportstyrelsen pågår det inte något regelutvecklingsarbete när det gäller flytvästanvändning. Transportstyrelsen konstaterar dock att det i exempelvis finns regler om att flytväst ska vara tillgänglig i vissa båtar. Regeringen har tidigare behandlat frågan om krav på bl.a. flytväst i propositionen Förarbevis för vattenskoter (prop. 2020/21:190) och konstaterade då att regeringen inte går vidare med frågan då kravet är av sådan karaktär att det inte kan införas utan ytterligare utredning. Utskottet behandlade senast motionsyrkanden om förarbevis för vattenskoter i samband med regeringens förslag till lag om förarbevis för vattenskoter i betänkande 2020/21:TU12. Utskottet föreslog att skulle tillstyrka regeringens förslag till lag. Utskottet föreslog vidare att skulle avstyrka yrkanden om utvärdering av reformen och om förhöjd åldersgräns till . Utskottet föreslog ett tillkännagivande till regeringen om att den borde införa ett nytt teknikneutralt obligatoriskt förarbevis kopplat till fart för vissa vattenfordon utan att lagen ytterligare fördröjdes och tillstyrkte därmed motionsförslag om detta. beslutade i linje med utskottets förslag.