bet · H901CU6 · 2022-04-22 00:00:00 — kan t.ex. besluta om ekonomiskt bistånd för att täcka en hemresa när en person med hemvist i söker hjälp hos svenska utlandsmyndigheter. I ärenden om barnäktenskap eller könsstympning kan det beslutas om tvångsvård enligt LVU för en person som är . Sålunda ska tvångsvård beslutas om det på grund av fysisk eller psykisk misshandel, otillbörligt utnyttjande, brister i omsorgen eller något annat förhållande i hemmet finns en påtaglig risk för att den unges hälsa eller utveckling skadas. Detta gäller under förutsättning att det kan antas att behövlig vård inte kan ges den unge med samtycke av den eller dem som har vårdnaden om honom eller henne. (Se 1 och 2 §§ LVU.) Ett omhändertagande enligt LVU innebär dock att föräldrarna kvarstår som barnets vårdnadshavare. finns det även i LVU särskilda bestämmelser om s.k. utreseförbud (31 a och b §§). Om det finns en påtaglig risk för att någon som är förs utomlands eller lämnar i syfte att ingå äktenskap eller en äktenskapsliknande förbindelse eller könsstympas, ska han eller hon förbjudas att lämna . Ett sådant beslut om utreseförbud meddelas av förvaltningsrätten efter ansökan av socialnämnden. Reglerna i om särskilt förordnade samt tillfälliga vårdnadshavare Som har berörts tidigare i betänkandet regleras i möjligheten att ta ifrån en förälder vårdnaden om ett barn om föräldern gör sig skyldig till missbruk eller försummelse eller i övrigt brister i omsorgen om barnet på ett sätt som medför bestående fara för barnets hälsa eller utveckling (6 kap. 7 §). Om bristerna gäller båda föräldrarna ska domstolen flytta över vårdnaden till en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare. Frågan kan prövas på talan av socialnämnden, som också är skyldig att ansöka om vårdnadsöverflyttning när den får kännedom om att någon åtgärd behöver vidtas i fråga om vårdnaden (5 kap. 2 § socialtjänstförordningen [2001:937]). Om det behövs kan domstolen även besluta interimistiskt i frågan, dvs. fram till dess att frågan har avgjorts genom en dom eller ett beslut som har fått laga kraft (6 kap. 20 § första stycket ). finns i också regler om s.k. tillfälliga vårdnadshavare, vilka syftar till bättre förutsättningar för en snabb vårdnadsöverflyttning i vissa fall. Möjligheten att utse en tillfällig vårdnadshavare är enligt förarbetena främst avsedd att användas i fall där det har förekommit dödligt eller annars mycket allvarligt våld inom familjen, men en tillämpning i andra situationer är inte utesluten. Avgörande för om vårdnaden ska flyttas över till en tillfällig vårdnadshavare ska, liksom i alla andra frågor om vårdnad om ett barn, vara vad som är bäst för barnet. (Se prop. 2020/21:150 s. På talan av socialnämnden får en tillfällig vårdnadshavare utses om det finns behov av en särskilt förordnad vårdnadshavare för barnet men det saknas en lämplig person att förordna, under förutsättning att det finns särskilda skäl (6 kap. 10 d § ). Det kan t.ex. handla om att det finns brådskande beslut som behöver fattas för barnets räkning och som annars inte kan fattas. Så kan också vara fallet när det närmast skulle framstå som stötande eller kränkande för barnet att låta föräldern kvarstå som vårdnadshavare. Som tillfällig vårdnadshavare kan utses en advokat eller en biträdande jurist på advokatbyrå som har erfarenhet av uppdrag som målsägandebiträde eller särskild företrädare för barn och som har utfört de uppdragen på ett bra sätt. Om det redan finns en särskild företrädare förordnad för barnet, som har tagit över vårdnadshavarens befogenheter att ta till vara barnets rätt under en förundersökning och efterföljande rättegång, kan det finnas anledning att i första hand undersöka om den personen är villig att åta sig uppdraget som tillfällig vårdnadshavare för barnet. (Se propositionen s. 136 f.) En sådan särskild företrädare förordnas i sin tur för ett barn om en vårdnadshavare kan misstänkas för brott mot barnet eller om det kan befaras att en vårdnadshavare på grund av sitt förhållande till den som kan misstänkas för brottet inte kommer att ta till vara barnets rätt (1 § lagen [1999:997] om särskild företrädare för barn). Som redovisas ovan ska domstolen, på talan av socialnämnden, flytta över vårdnaden om ett barn till en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare om barnets föräldrar brister i omsorgen om barnet på ett sätt som medför bestående fara för barnets hälsa eller utveckling. är skyldig att ansöka om vårdnadsöverflyttning när den får kännedom om att någon åtgärd behöver vidtas i vårdnadsfrågan. Reglerna om särskilt förordnade vårdnadshavare kompletteras av regler om tillfälliga vårdnadshavare. På talan av socialnämnden får en tillfällig vårdnadshavare utses om det finns behov av en särskilt förordnad vårdnadshavare för barnet men det saknas en lämplig person att förordna, under förutsättning att det finns särskilda skäl. Avgörande för om vårdnaden ska flyttas över till en tillfällig vårdnadshavare ska, liksom i alla andra frågor om vårdnad om ett barn, vara vad som är bäst för barnet. Som tillfällig vårdnadshavare kan utses en advokat eller en biträdande jurist på advokatbyrå. Om det redan finns en särskild företrädare förordnad för barnet, som har tagit över vårdnadshavarens befogenheter att ta till vara barnets rätt under en förundersökning och efterföljande rättegång, kan det bli aktuellt att utse den personen till tillfällig vårdnadshavare. Mot bakgrund av den reglering som sålunda finns om särskilt förordnade samt tillfälliga vårdnadshavare är utskottet inte berett att föreslå någon åtgärd med anledning av motionen. Motionsyrkandet bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ett register för framtidsfullmakter och om framtidsfullmakternas genomslag i övrigt. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete. Jämför reservation 8 (C, L) och 9 (C). I kommittémotion 2021/22:3520 av m.fl. (C) yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande till regeringen om att framtidsfullmakter ska kunna registreras i ett offentligt register. I kommittémotion 2021/22:4000 av m.fl. (L) yrkande 14 i denna del begärs ett tillkännagivande till regeringen om att framtidsfullmakter ska kunna registreras digitalt i ett nationellt register. I motion 2021/22:931 begär (S) ett tillkännagivande om att regeringen bör undersöka hur framtidsfullmakter skulle kunna registreras i ett lämpligt register. Framtidsfullmakternas genomslag i övrigt I kommittémotion 2021/22:3520 av m.fl. (C) föreslås flera tillkännagivanden till regeringen om framtidsfullmakternas genomslag i övrigt. Motionärerna anser att regeringen bör ta initiativ till en översyn av systemet med framtidsfullmakter för att säkerställa institutets funktion, eftersom banker i stor utsträckning inte accepterar sådana fullmakter (yrkande 6). Motionärerna vill också att framtidsfullmakter ska kunna upprättas i digital form (yrkande 7). trädde lagen (2017:310) om framtidsfullmakter i kraft (prop. 2016/17:30, bet. 2016/17:CU11, rskr. 2016/17:221). En framtidsfullmakt är en fullmakt åt någon (fullmaktshavaren) att företräda fullmaktsgivaren om han eller hon på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller liknande förhållande varaktigt och i huvudsak inte längre har förmåga att ha hand om de angelägenheter som fullmakten avser. Ekonomiska och personliga angelägenheter kan, med vissa undantag, omfattas av en framtidsfullmakt. Framtidsfullmakten ska vara skriftlig och undertecknad av fullmaktsgivaren samt bevittnad av två personer. Av fullmakten ska det framgå att det är fråga om en framtidsfullmakt samt vilka angelägenheter som fullmakten avser och vad som i övrigt ska gälla. Framtidsfullmakten träder i kraft när fullmaktsgivaren blir beslutsoförmögen. Det är fullmaktshavaren som avgör när detta inträffar. Frågan ska dock prövas av domstol om detta anges i framtidsfullmakten eller begärs av fullmaktshavaren. Om fullmaktshavaren bedömer att framtidsfullmakten har trätt i kraft ska fullmaktsgivaren och hans eller hennes anhöriga underrättas. med lagen om framtidsfullmakter infördes i 17 kap. behörighetsregler för anhöriga till personer som kan ha hand om sina ekonomiska angelägenheter. Behörighetsreglerna skapar en rättslig ram för sådana vardagliga rättshandlingar som många anhöriga redan tidigare brukat utföra. lagstiftningsärende om framtidsfullmakter beslutade , på utskottets förslag, om ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till att överväga frågan om upprättande och hantering av elektroniska framtidsfullmakter. Tillkännagivandet slutbehandlades genom regeringens uppdrag till att överväga om och hur framtidsfullmakter ska kunna upprättas och hanteras elektroniskt (se nedan). Utskottet behandlade motionsyrkanden motsvarande de som är aktuella om digital hantering av framtidsfullmakter och om ett register. Motionsyrkandena avstyrktes med hänvisning till uppdrag. följde utskottets förslag. Justitie- och inrikesminister anförde i ett frågesvar om problem med framtidsfullmakter (fr. 2021/22:1101) följande: […] har frågat mig när ställföreträdarutredningen förväntas vara färdig och när jag avser att agera för att komma till rätta med problemet med framtidsfullmakter. Att människor som behöver hjälp känner sig trygga med att de också får det är en viktig fråga för mig och regeringen. För mig är det angeläget att vi i har en ordning där ställföreträdarens förutsättningar att hjälpa sin huvudman är anpassade för nutidens utmaningar. överlämnade sitt betänkande män och förvaltare – en översyn (SOU 2021:36) . Betänkandet har remitterats och remisstiden gick ut . lämnar flera intressanta förslag, bland annat att framtidsfullmakter ska kunna upprättas och hanteras digitalt. Betänkandet är omfattande och ett stort antal remissinstanser har lämnat synpunkter på de olika förslagen. Regeringen avser att återkomma till i frågan. I ett efterföljande frågesvar om framtidsfullmaktens användbarhet (fr. 2021/22:1312) anförde statsrådet följande: […] har frågat mig om jag och regeringen avser att följa upp hur lagen om framtidsfullmakter fungerar så att den uppfyller sitt ursprungliga syfte. Att människor som behöver hjälp känner sig trygga med att de också får det är en viktig fråga för regeringen. Som ett komplement till ordningen med gode män och förvaltare infördes på regeringens initiativ lagstiftning om framtidsfullmakter. En framtidsfullmakt ger enskilda ökat självbestämmande och bättre möjligheter att planera framtiden och behålla kontrollen över frågor som är av stor betydelse för dem. För mig är det angeläget att ordningen med framtidsfullmakter fungerar som det var tänkt och att fullmaktshavare ges goda förutsättningar att hjälpa sina huvudmän i deras vardag. Lagstiftningen är fortfarande relativt ny och det är tydligt att det fortfarande finns en osäkerhet hos vissa aktörer om vad en framtidsfullmakt innebär och vilken behörighet en framtidsfullmaktshavare har att företräda sin huvudman. Jag kommer att följa frågan noga och utesluter inte att överväga att vidta åtgärder om det skulle visa sig nödvändigt. hade bl.a. i uppdrag att överväga om och hur framtidsfullmakter ska kunna upprättas och hanteras elektroniskt. Enligt kommittédirektiven aktualiserades även frågan om ett register. Utredningen redovisade sitt uppdrag i betänkandet män och förvaltare – en översyn (SOU 2021:36). Utredningen föreslår att framtidsfullmakter ska kunna undertecknas elektroniskt av fullmaktsgivaren och vittnena. Om en framtidsfullmakt skrivs under elektroniskt ska det göras med en avancerad elektronisk underskrift. Däremot gör utredningen bedömningen att det inte bör införas något krav på registrering av framtidsfullmakter och bemöter i det sammanhanget en synpunkt kopplad till fullmaktsinstitutets genomslag. Utredningen anför följande (s. 466 f.): Det finns flera fördelar med registrering av framtidsfullmakter, varav den främsta är att fullmakten genom registreringen blir synlig för tredje man. En registrering har dessutom den fördelen att en framtidsfullmakt inte förbises i samband med prövningen av godmanskap eller förvaltarskap. Detta har betydelse särskilt eftersom vi […] föreslår en lagreglering av att ställföreträdarskap inte ska anordnas om den enskilde kan få hjälp på något sätt som är mindre ingripande, t.ex. om det finns en framtidsfullmakt som trätt i kraft. har påtalat att en registrering är nödvändig för att framtidsfullmakter ska få ett större genomslag än . För att banker och andra aktörer ska förlita sig på att framtidsfullmakten gäller krävs enligt föreningen att en myndighet fastställer att fullmakten har trätt i kraft och ansvarar för att innehållet i fullmakten inte ändrats efter undertecknandet. Frågan behandlades i förarbetena till lagen om framtidsfullmakter. I promemorian föreslogs att det skulle vara obligatoriskt för framtidsfullmaktshavaren att registrera framtidsfullmakten hos överförmyndaren och att framtidsfullmakten skulle träda i kraft genom registreringen. Därigenom skulle ett yttre, för tredje man synbart, faktum rörande ikraftträdandet skapas. Ansökan om registrering skulle enligt promemorian få ske när fullmaktsgivaren blivit beslutsoförmögen. Registreringen föreslogs innefatta en prövning av om formkraven var uppfyllda. Regeringen ansåg dock att det inte var motiverat att bygga upp ett register, lokalt eller centralt, och att ge överförmyndaren eller någon annan i uppgift att administrera registret och kontrollera fullmakterna. Regeringen konstaterade bland annat att en registrering inte skulle innebära någon kontroll av annat än formkraven vilket inte ger något besked om ifall fullmaktsgivaren faktiskt är beslutsoförmögen och fullmakten därmed kan användas. Regeringen konstaterade också att det inte förekommer någon registrering av vanliga fullmakter och att inte heller testamenten vare sig kontrolleras eller registreras. Frågan har tagits upp till behandling i civilutskott. Utskottet har tillkännagett att regeringen bör ta initiativ till att överväga frågan om digitala framtidfullmakter men instämt i bedömning att framtidsfullmakter inte bör registreras. Även om registrering av framtidsfullmakter skulle innebära den fördelen att fullmakten blir synlig för tredje man instämmer vi i den bedömning som regeringen har gjort. Detta gäller särskilt eftersom fullmakter i andra sammanhang inte registreras och eftersom en registrering utan prövning av fullmaktsgivarens beslutsförmåga inte ger svar på frågan om framtidsfullmakten kan användas. finns det dessutom tjänster för att administrera fullmakter digitalt i syfte att göra det enkelt för privatpersoner och företag att hantera och få en överblick över fullmakter. Om en sådan tjänst kommer att omfatta framtidsfullmakter, vilket enligt vår bedömning inte kräver andra lagändringar än den som föreslagits ovan, kan det innebära att fullmakten blir synlig för tredje man på ett enklare sätt än och att den blir enklare att hantera. Det finns alltså enligt vår bedömning inte tillräckliga skäl för att föreslå att framtidsfullmakter ska registreras i det . Betänkandet har remitterats och bereds vidare inom . Utskottet konstaterar att har tittat på frågan om dels upprättande av elektroniska framtidsfullmakter, dels registrering av sådana fullmakter. Utredningen föreslår i sitt betänkande att framtidsfullmakter ska kunna undertecknas elektroniskt av fullmaktsgivaren och vittnena. Däremot görs bedömningen att det inte bör införas något krav på registrering av fullmakterna i det som utredningen föreslår ska inrättas. Utredningen bemöter i det sammanhanget en synpunkt kopplad till fullmaktsinstitutets genomslag och hänvisar bl.a. till att det numera finns tjänster för att administrera fullmakter digitalt i syfte att göra det enkelt för privatpersoner och företag att hantera och få en överblick över fullmakter. Om en sådan tjänst kommer att omfatta framtidsfullmakter, vilket enligt utredningens bedömning inte kräver några andra lagändringar än den som föreslås om elektroniskt upprättande, kan det innebära att fullmakten blir synlig för tredje man på ett enklare sätt än och att den blir enklare att hantera. betänkande har remitterats och bereds vidare inom . Justitie- och inrikesminister har i frågesvar om framtidsfullmakter framhållit att det för honom är angeläget att ordningen med framtidsfullmakter fungerar som det var tänkt och att fullmaktshavare ges goda förutsättningar att hjälpa sina huvudmän i deras vardag. Statsrådet har hänvisat till betänkande och de remissynpunkter som lämnats samt meddelat att regeringen avser att återkomma till i frågan. Han har också förklarat att han kommer att följa frågan om framtidsfullmakternas användbarhet noga och inte utesluter att överväga att vidta åtgärder om det skulle visa sig nödvändigt. Därmed är utskottet inte berett att föreslå något initiativ på området. Både motionsyrkandena om ett register för framtidsfullmakter och motionsyrkandena om framtidsfullmakternas genomslag i övrigt bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om ett testamentsregister och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 10 (S, C, V, MP). I kommittémotion 2021/22:2540 av m.fl. (SD) yrkande 49 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör ta nödvändiga initiativ för att inrätta ett frivilligt, statligt testamentsregister. Förslag om att inrätta ett frivilligt testamentsregister i offentlig regi läggs också fram i kommittémotion 2021/22:4222 av m.fl. (KD) yrkande 58 samt i motionerna 2021/22:6 av (KD), 2021/22:720 av (S) och 2021/22:837 av (S). I motion 2021/22:551 föreslår (M) ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med ett lagförslag som innebär att det blir obligatoriskt att registrera testamenten. lämnade 2008 förslag till en reglering av testamentsregister i promemorian Bouppteckningar och testamentsregister (bilaga till dnr 131 79596-08/113). Efter att berett förslag i promemorian fann den dåvarande regeringen i ett beslut inte tillräckliga skäl att gå vidare med förslagen (dnr Ju2008/4624/L2). antogs inom EU förordning (EU) nr 650/2012 om behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar samt godkännande och verkställighet av officiella handlingar i samband med arv och om inrättandet av ett europeiskt arvsintyg (arvsförordningen). Förordningens bestämmelser började tillämpas 2015. I kommissionens förslag till arvsförordning (COM(2009) 154) redovisades att frågan om registrering av testamenten kommer att bli föremål för ett senare förslag från kommissionen. Justitie- och inrikesminister framhöll i ett frågesvar (fr. 2015/16:1058) att det är allvarligt om testamenten av olika anledningar inte kommer fram efter ett dödsfall, med följden att en persons yttersta vilja inte kan respekteras. Statsrådet anförde att han som ett första steg avsåg att ta initiativ till att frågan om att inrätta ett offentligt testamentsregister skulle övervägas på nytt inom . riktade, på utskottets förslag, ett tillkännagivande till regeringen om ett testamentsregister (bet. 2018/19:CU7, rskr. 2018/19:180). Utskottet anförde bl.a. följande: Det är allvarligt om testamenten av olika anledningar inte kommer fram efter ett dödsfall, med följden att en persons yttersta vilja inte kan respekteras. Som utskottet har påtalat vid upprepade tillfällen finns det därför goda skäl att införa en möjlighet att registrera testamenten. har tidigare utarbetat ett förslag som innehåller en möjlighet att registrera testamenten i ett officiellt testamentsregister, och frågan om att inrätta ett offentligt testamentsregister är föremål för överväganden inom . Utskottet konstaterar också att den närliggande frågan om upprättande och hantering av elektroniska framtidsfullmakter kommer att övervägas av regeringen i samband med den planerade översynen av regelverket för gode män, förvaltare och överförmyndare […]. Mot den bakgrunden anser utskottet att regeringen bör gå vidare med arbetet att se över möjligheten att registrera testamenten i ett register som tillhandahålls i offentlig regi. Regeringen bör också i ett lämpligt sammanhang återkomma till och redovisa resultatet av arbetet. Justitie- och inrikesminister anförde i ett interpellationssvar om att inrätta ett testamentsregister bl.a. följande (ip. 2019/20:209): Syftet med ett testamente är att en avliden persons yttersta vilja ska kunna beaktas och bli styrande för fördelningen av hans eller hennes kvarlåtenskap. Det är viktigt att testamentet förvaras på ett betryggande sätt, så att denna vilja kommer och kan respekteras. Ett testamentsregister i offentlig regi är inte det enda eller nödvändigtvis det bästa sättet att säkerställa detta. Ett frivilligt statligt register skulle inte hindra förekomsten av förfalskade eller borttappade testamenten. Det finns vidare redan privata aktörer som tillhandahåller förvaring av testamenten. Den dåvarande regeringen beslutade att inte gå vidare med ett förslag av om att inrätta ett statligt testamentsregister. Det är dock allvarligt om det visar sig att testamenten av olika anledningar inte kommer fram efter ett dödsfall. Ett arbete med att överväga frågan på nytt har därför inletts i , och jag avser att återkomma i frågan. Testamenten har i vissa avseenden likheter med framtidsfullmakter. Regeringen tillsatte en utredning som ska överväga om och hur framtidsfullmakter ska kunna upprättas och hanteras elektroniskt. Frågan om ett register för dessa fullmakter aktualiseras i det sammanhanget. Det finns därför anledning att beakta det arbetet inför ett ställningstagande i frågan om det bör inrättas ett statligt testamentsregister. riktade , på utskottets förslag, ytterligare ett tillkännagivande till regeringen om ett testamentsregister (bet. 2020/21:CU6, rskr. 2020/21:223). Utskottet anförde följande: Som tidigare framhållits av utskottet är det allvarligt om testamenten av olika anledningar inte kommer fram efter ett dödsfall, med följden att en persons yttersta vilja inte kan respekteras. riktade därför, på utskottets förslag, ett tillkännagivande till regeringen om att gå vidare med arbetet att se över möjligheten att registrera testamenten i ett register som tillhandahålls i offentlig regi. Enligt tillkännagivandet bör regeringen också i ett lämpligt sammanhang återkomma till och redovisa resultatet av arbetet. Utskottet noterar att har i uppdrag att överväga om och hur framtidsfullmakter ska kunna upprättas och hanteras elektroniskt, och även frågan om ett register för sådana handlingar aktualiseras. Justitie- och migrationsminister har i ett interpellationssvar anfört att det mot bakgrund av de likheter som finns mellan testamenten och framtidsfullmakter finns anledning att beakta arbete med framtidsfullmakterna inför ett ställningstagande i frågan om det bör inrättas ett statligt testamentsregister. uppdrag ska redovisas . Utskottet, som konstaterar att det snart gått tillkännagivande meddelades, anser att regeringen nu bör prioritera arbetet med frågan om ett testamentsregister samt ta nödvändiga initiativ för att inrätta ett frivilligt sådant register i det allmännas regi. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Regeringen gav i uppdrag att se över förutsättningarna för att inrätta ett testamentsregister i offentlig regi (Fi2021/02888). Uppdraget redovisades i promemorian Ett frivilligt testamentsregister i offentlig regi (bilaga till dnr 8-1251843). I promemorian gör sammanfattningsvis bedömningen att ett frivilligt testamentsregister i offentlig regi bör inrättas och att bör ansvara för registret. meddelade ett tillkännagivande om ett testamentsregister. Eftersom regeringens hantering av frågan drog ut tillkännagav för regeringen att den bör prioritera arbetet med frågan om ett testamentsregister samt ta nödvändiga initiativ för att inrätta ett frivilligt sådant register i det allmännas regi. Regeringen gav i uppdrag att se över förutsättningarna för att inrätta ett testamentsregister i offentlig regi.