bet · H901CU27 · 2022-06-15 00:00:00 — Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till ändring i för att förtydliga genomförandet av MKB-direktivet, dvs. och rådets direktiv /92/EU av om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt. Bakgrunden till förslaget är en dom från och att Europeiska kommissionen i en formell underrättelse har framfört synpunkter på hur har genomfört direktivet. Lagförslaget innebär en begränsning av det s.k. aktivitetskravet i . Kravet innebär att en kommuns beslut om att anta, ändra eller upphäva en detaljplan som huvudregel endast får överklagas av den som före utgången av granskningstiden – som är en del av den process som föregår kommunens beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan – skriftligen har framfört synpunkter som inte har blivit tillgodosedda. Lagändringen innebär att aktivitetskravet inte längre ska gälla för den som vill överklaga en kommuns beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan som avser ett sådant byggprojekt som omfattas av kraven i MKB-direktivet. Lagändringen föreslås träda i kraft . Utskottet anser att bör avslå motionsyrkandet. I betänkandet finns en reservation (C) och ett särskilt yttrande (M, SD, C, KD). Proposition 2021/22:226 Aktivitetskravet i . Ett yrkande i en följdmotion. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser, punkt 2 (C) Regeringens lagförslag, punkt 1 (M, SD, C, KD) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till lag om ändring i (2010:900). Därmed bifaller proposition 2021/22:226. 2021/22:4722 av (C). Reservation (C) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (MP), (KD), (S), (M), (S), (M), (SD), (S), (C), Momodou (V), (M), (SD), (S), (S), (SD), (M) och (L). I betänkandet behandlar utskottet proposition 2021/22:226 Aktivitetskravet i . I propositionen finns en redogörelse för ärendets beredning fram till regeringens beslut om propositionen. Regeringens förslag till riksdagsbeslut återges i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. En motion med ett yrkande har väckts med anledning av propositionen. Förslaget i motionen finns i bilaga 1. Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om ändring i . Jämför det särskilda yttrandet (M, SD, C, KD). Det s.k. MKB-direktivet[1] innehåller bestämmelser som ska säkerställa att en systematisk bedömning av miljöpåverkan genomförs för projekt som på grund av sin art, storlek eller lokalisering medför en betydande miljöpåverkan. För detta ändamål föreskrivs tillståndsplikt och krav på en bedömning av projektets påverkan innan tillstånd ges. De typer av projekt i som omfattas av direktivet är både sådana som tillståndsprövas enligt , t.ex. miljöfarlig verksamhet, och sådana som huvudsakligen prövas enligt annan lagstiftning, t.ex. . Såväl EU som samtliga medlemsstater i EU är parter till den s.k. Århuskonventionen[2]. Eftersom EU är part till konventionen är den en del av unionens rättsordning. Konventionen innebär bl.a. att medborgarna ska ha skälig tillgång till den miljöinformation som finns hos offentliga organ och ges möjlighet att delta i beslutsprocesser. För att genomföra Århuskonventionen inom unionsrätten har flera rättsakter antagits, bl.a. MKB-direktivet. I artikel 11 i MKB-direktivet finns krav som motsvarar kraven i artikel 9.2 i Århuskonventionen. Enligt dessa krav är medlemsstaterna skyldiga att se till att de medlemmar av den berörda allmänheten som antingen har ett tillräckligt intresse eller som hävdar att en rättighet kränks, har rätt att få den materiella eller formella giltigheten av ett beslut, en handling eller en underlåtenhet som omfattas av bestämmelserna om allmänhetens deltagande i direktivet prövad i domstol eller något annat oberoende och opartiskt organ som inrättats genom lag. Enligt direktivet och konventionen ska icke-statliga miljöorganisationer som uppfyller vissa krav i den nationella lagstiftningen anses vara en del av den berörda allmänheten. Tillgången till rättslig prövning Enligt den nu gällande regleringen får ett beslut enligt som huvudregel överklagas av den som beslutet angår, om det har gått honom eller henne emot. Detta gäller t.ex. kommunala beslut om bl.a. bygglov, förhandsbesked och antagande, ändring eller upphävande av en detaljplan eller områdesbestämmelser (se 13 kap. 8 § och 42 § förvaltningslagen). I finns bestämmelser som särskilt reglerar tillgången till rättslig prövning för vissa ideella föreningar och andra juridiska personer (se 16 kap. 13 §). Sådana ideella föreningar och andra juridiska personer som avses i får enligt 13 kap. 12 § överklaga ett beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan vars genomförande kan antas medföra en betydande miljöpåverkan på grund av att planområdet får tas i anspråk för ett MKB-projekt, och ett beslut att ge bygglov eller positivt förhandsbesked för ett MKB-projekt och som ska föregås av en bedömning av om åtgärden kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Rätten att överklaga omfattar dock inte beslut som rör Försvarsmakten, , eller . I den nuvarande finns dock ett s.k. aktivitetskrav som begränsar möjligheten att överklaga kommunala beslut om att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbestämmelser. Sådana beslut får nämligen överklagas endast av den som före utgången av den s.k. granskningstiden – som är en del av den process som föregår kommunens beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbestämmelser – skriftligen har framfört synpunkter som inte har blivit tillgodosedda (13 kap. 11 § första stycket). Aktivitetskravet, som alltså utgör en inskränkning i rätten att överklaga, gäller dock inte om beslutet har gått emot en sakägare genom att förslaget ändrats efter granskningstiden eller om överklagandet grundas på att beslutet inte har tillkommit i laga ordning (13 kap. 11 § andra stycket). Syftet med aktivitetskravet är att synpunkter från alla intressenter ska lämnas och riktas till de kommunala organen i första hand. Aktivitetskravet i bör ändras Europeiska kommissionen lämnade en formell underrättelse till och framförde bl.a. att det nuvarande aktivitetskravet inte är förenligt med MKB-direktivet. anförde i sitt svar på underrättelsen att det inte kan anses följa av att ett aktivitetskrav, på det sätt det har formulerats i , inte skulle vara förenligt med ett korrekt genomförande av direktivet. Efter svar på den formella underrättelsen har rättsläget klargjorts ytterligare genom en dom från (mål C-826/18). I domen slår fast att artikel 9.2 i Århuskonventionen ska tolkas så att den, vid prövning av beslut om bl.a. MKB-projekt, utgör hinder mot att endast ge klagorätt till icke-statliga miljöorganisationer om dessa organisationer har deltagit i ett förfarande för att förbereda det överklagade beslutet. Domen innebär att det inte är förenligt med Århuskonventionen att ställa krav på att någon ur den berörda allmänheten – som alltså omfattar såväl vissa miljöorganisationer som berörda enskilda fysiska och juridiska personer – måste ha deltagit i en viss process för att få överklaga ett beslut som innebär att viss miljöstörande verksamhet tillåts. Regeringen konstaterar i propositionen att domen innebär att de oklarheter kring rättsläget som fanns när yttrade sig över den formella underrättelsen har undanröjts. Eftersom artikel 9.2 i Århuskonventionen i allt väsentligt överensstämmer med artikel 11 i MKB-direktivet får dom betydelse för skyldigheter enligt unionsrätten. För att säkerställa att kraven i MKB-direktivet uppfylls och att det nationella regelverket är förenligt med reglerna i Århuskonventionen bör därför aktivitetskravet i ändras. Regeringen noterar att flera remissinstanser har uttryckt farhågor om att lagförslaget kan få oönskade följdverkningar, om sakägare och organisationer som inte tidigare yttrat sig under planprocessen framför avgörande invändningar först sedan kommunen antagit planförslaget. Det skulle enligt remissinstanserna bl.a. kunna försena och fördyra detaljplaneprocessen, och kommunernas förutsättningar att ta ansvar för bostadsförsörjningen skulle försämras. Enligt regeringens mening finns det emellertid inte skäl att överskatta dessa konsekvenser, bl.a. eftersom lagförslaget endast påverkar en begränsad andel detaljplaner. Därtill konstaterar regeringen att även om det inte är önskvärt att förutsättningarna för att åstadkomma effektiva planprocesser försämras, ger inte något utrymme för att att kunna avstå från att genomföra ändringen. Enligt regeringen bedöms den reglering som föreslås vara förenlig med de skyldigheter som följer av anslutning till EU. Regleringen bedöms inte gå utöver de skyldigheter som följer av medlemskapet. Regeringen föreslår att det inte längre ska krävas att den som vill överklaga en kommuns beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan som avser ett MKB-projekt skriftligen har framfört synpunkter som inte blivit tillgodosedda före utgången av granskningstiden. Det har inte väckts någon motion som går emot att nu antar regeringens lagförslag. Utskottet anser att av de skäl som anförs i propositionen bör anta lagförslaget. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att införa en övergångs-bestämmelse. Jämför reservationen (C). I kommittémotion 2021/22:4722 av (C) föreslås ett tillkännagivande om att den äldre lydelsen av 13 kap. 11 § ska gälla för ärenden om detaljplaner och områdesbestämmelser som påbörjats före ikraftträdandet av lagändringen. Motionären anser bl.a. att rättssäkerheten skulle påverkas negativt om den föreslagna lagändringen skulle få påverka ärenden som påbörjats före lagens ikraftträdande. Regeringen föreslår att lagändringen ska träda i kraft . Enligt regeringen finns det inte något behov av övergångsbestämmelser. Av skälen för regeringens förslag och bedömning framgår följande (s. 17): Bestämmelserna i 13 kap. 11 § behöver ändras för att de fullt ut ska vara förenliga med förpliktelser enligt . Lagändringen bör träda i kraft . Detta bedöms vara . Regeringen anser, till skillnad från kommun, att det inte bör införas några övergångsbestämmelser eftersom den föreslagna lagändringen inte beror på någon ändring i Århuskonventionen, utan på att har klargjort rättsläget. Lagändringen bör därför få genomslag i redan påbörjade ärenden. Det bör i sammanhanget understrykas att den föreslagna ändringen inte i sig innebär några materiella ändringar i kraven på kommunens redovisning av miljökonsekvenser i detaljplanens planbeskrivning. Regeringen delar därför inte kommuns uppfattning att det skulle vara rättsosäkert att den föreslagna lagändringen även får genomslag i planärenden som har påbörjats före ikraftträdandet. Den lagändring som utskottet tillstyrker innebär att aktivitetskravet inte längre ska gälla för den som vill överklaga en kommuns beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan som avser ett sådant byggprojekt som omfattas av kraven i MKB-direktivet. Lagändringen görs för att säkerställa att kraven i MKB-direktivet uppfylls. Som regeringen anför i propositionen har det dock inte gjorts någon ändring i Århuskonventionen eller MKB-direktivet, utan det är som har klargjort rättsläget. Utskottet delar därför regeringens uppfattning att lagändringen bör få genomslag i redan påbörjade ärenden. Det ska understrykas att det endast är i en begränsad andel av de detaljplaner som antas som ändringen kommer att ha någon praktisk betydelse. Mot bakgrund av det anförda är utskottet inte berett att ställa sig bakom förslaget om en övergångsbestämmelse. Motionsyrkandet avstyrks därmed. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser, punkt 2 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4722 av (C). Svensk praxis innebär att den som överklagar en detaljplan ska ha inkommit med skriftliga synpunkter . Ordningen innebär att planintressenten kan tillgodose de synpunkter som inkommit på ett tidigt stadium. Effekten av att tillåta sena överklaganden kan bli att en planprocess måste göras om eller till och med avbrytas. Den part som vill fördröja eller förhindra ett projekt kan alltså medvetet avstå från att lämna synpunkter eller yttra sig på ett tidigt stadium och i stället lämna in ett sent överklagande. En sådan ordning främjar inte en hållbar utveckling. Mot den bakgrunden ser jag, i likhet med kommun, en risk för att rättssäkerheten kan påverkas negativt om den lagändring som införs ska omfatta ärenden som har påbörjats före ikraftträdandet. I stället anser jag att det bör införas en övergångsbestämmelse om att den äldre lydelsen av 13 kap. 11 § ska gälla för ärenden om detaljplaner och områdesbestämmelser som har påbörjats före ikraftträdandet. Det är en uppgift för regeringen att ta nödvändiga initiativ. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Regeringens lagförslag, punkt 1 (M, SD, C, KD) (KD), (M), (M), (SD), (C), (M), (SD), (SD) och (M) anför: Förslaget i propositionen innebär att det s.k. aktivitetskravet i inte längre ska gälla för den som vill överklaga en kommuns beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan som avser ett s.k. MKB-projekt. Det innebär att även den som inte har yttrat sig under planprocessen får möjlighet att överklaga vissa beslut om detaljplaner. Vi befarar att detta kommer att leda till fler långdragna överklagandeprocesser, vilket kan få en negativ inverkan på byggandet i . Som flera remissinstanser har påtalat kan den utökade klagorätten öppna för fler sena och obefogade överklaganden, vilket i sin tur kan leda till bl.a. försenade och dyrare detaljplaneprocesser och högre hyror vid nyproduktion. Som regeringen konstaterar i propositionen ger dock inte utrymme för att avstå från att genomföra denna förändring. Med hänsyn till att är skyldigt att genomföra MKB-direktivet på ett korrekt sätt har vi avstått från att väcka förslag om avslag på propositionen. Vår uppfattning är emellertid fortfarande att klagorätten inte ska vara mer omfattande än vad som är nödvändigt för att de aktörer som har ett befogat intresse i saken ska kunna tillvarata sin rätt. Vi avser därför att i andra sammanhang verka för att aktivitetskravet ska kunna återinföras fullt ut i svensk rätt, och vi anser att regeringen bör verka för en revidering av MKB-direktivet som möjliggör detta. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2021/22:226 Aktivitetskravet i : antar regeringens förslag till lag om ändring i (2010:900). 2021/22:4722 av (C): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den äldre lydelsen av 13 kap. 11 § ska gälla för ärenden om detaljplaner och områdesbestämmelser som har påbörjats före ikraftträdandet och tillkännager detta för regeringen. [1] och rådets direktiv /92/EU av om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt. [2] Konventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor (SÖ 2005:28). Det krävs en ordentlig konstpaus för att göra en hedersam övergång från det väldigt fina tacket, som jag instämmer i, till för alla de insatser hon har gjort. Now to something completely different! Det handlar om aktivitetskravet i . Den här debatten borde inte föras, och den kommer inte leda någonvart. Besluten är redan fattade i och med att MKB-direktivet finns i EU:s lagstiftning, och har liksom andra medlemsstater anslutit sig till Århuskonventionen. Det finns också domar i som fastställer att vi redan har brutit mot bestämmelser i denna och att vi måste ändra vår lagstiftning. Vi har inte tagit upp överklaganden mot planer och lov som har inkommit utan att den som har klagat och överklagat gjort sin röst hörd tidigare i processen, vilket aktivitetskravet innebär att man ska göra. Här i hyllar vi principen att den som ska ha rätt att överklaga ett ärende som går dem emot borde ha haft synpunkter i samrådet. Syftet med samråd i är just att lyssna in synpunkter från grannar, miljöorganisationer, näringsliv, enskilda och andra som berörs så att det som går fram till beslut i kommunfullmäktige, som ska anta planen, kan accepteras av många. Vi får den samhällsutveckling som vi vill ha och som vi har förankrat demokratiskt genom just samråd enligt . Vi i står bakom det. Men vi vill inte att det ska vara fritt att överklaga i en högre instans om man har förlorat i de tidigare. Vi tycker att det ska kosta någonting när man har förlorat vid tidigare överklagande om man enbart för att fördröja, bromsa och krångla till det lägger in ytterligare ett överklagande som inte har förutsättningar att vinna i en högre instans. Det är okynnesöverklagande som enbart syftar till att försena, försvåra och fördyra och som inte har de legala förutsättningar som bör finnas för att stoppa ett ärende. Det är något vi ogillar. Vi vill ha snabbare och enklare vägar från att man ansöker om att få bygga till att någon kan flytta in, till att verksamheten kan starta, till att tågen kan börja rulla på de nya spåren och stanna vid de nya perrongerna eller till att verken börjar producera den fossilfria energi som vi så väl kommer att behöva nu och . Vi tycker i grunden att aktivitetskravet i är bra. Det borde ha framkommit så här långt i mitt anförande. Det är olyckligt att det måste tas bort genom ett riksdagsbeslut här . Vi är fyra partier som i ett särskilt yttrande befarar att den ändring som görs i lagen när aktivitetskravet tas bort kommer att leda till försenade och fördyrade detaljplaneprocesser med fler okynnesöverklaganden. Jag hänvisar till det, fru talman. Det kommer endast att leda till ökade byggkostnader, längre ledtider och i värsta fall också till högre boendekostnader, elbrist och försenade infrastrukturutbyggnader. I allra värsta fall leder fördyringarna till att projekt när det väl är godkänt och beslutat är lönsamt att genomföra. inser vi att tåget har gått och att det inte tjänar något till att avslå propositionen . Vi kan bara göra vad vi kan för att mildra effekterna av att aktivitetskravet kommer att slopas . vill att lagändringen som görs inte ska få retroaktiv verkan. Därför yrkar jag bifall till vår reservation, som innebär att den nu gällande lydelsen i 13 kap. 11 § ska gälla för detaljplaner som just nu befinner sig i en samrådsprocess och som ännu inte har beslutats. Lagändringen ska således gälla planprocesser som påbörjats efter ikraftträdandet . Vi motsätter oss en ordning där den som har inlett en planprocess enligt nu gällande förutsättningar drabbas retroaktivt av att överklaganden från en sådan part som inte uppfyllt aktivitetskravet, varit aktiva och yttrat sig under samrådet, plötsligt ska ges rätt att överklaga, stoppa eller hindra en plan som är beslutad enligt den nu gällande . Bostadsbrist, elbrist och eftersatt infrastruktur med förslag på höghastighetsbanor, nya landningsbanor för flyg och elvägar är några exempel som kan få miljöpåverkan. Men bland de domar som finns hänvisar man också till djurstallar och annan grön näringsverksamhet. Vi i vill inte göra det bästa till det godas fiende. Vi ser dessa exempel på gröna investeringar som behövs och som inte ska kunna förhindras genom överklaganden som inte har några förutsättningar att på goda grunder stoppa miljöskadlig verksamhet. Jag börjar med att yrka bifall till civilutskottets förslag i betänkande CU27. Det så kallade MKB-direktivet innehåller bestämmelser som ska säkerställa att en systematisk bedömning av miljöpåverkan genomförs för projekt som på grund av sin art, storlek och lokalisering medför betydande miljöpåverkan. För detta ändamål föreskrivs tillståndsplikt och krav på en bedömning av projektets påverkan innan tillstånd ges. Enligt den nu gällande regleringen får ett beslut enligt som huvudregel överklagas av den som beslutet angår om det har gått honom eller henne emot. I finns också bestämmelser som särskilt reglerar tillgången till rättslig prövning för vissa ideella föreningar och andra juridiska personer. Sådana ideella föreningar och andra juridiska personer som avses får enligt överklaga ett beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan vars genomförande kan antas medföra en betydande miljöpåverkan på grund av att planområdet får tas i anspråk för ett MKB- projekt. I den nuvarande finns dock ett så kallat aktivitetskrav som begränsar möjligheten att överklaga kommunala beslut om att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbestämmelser. Europeiska kommissionen lämnade en formell underrättelse till och framförde bland annat att det nuvarande aktivitetskravet inte är förenligt med MKB-direktivet. Regeringen genomförde en förändring, men i den förändringen vidhöll vi ändå aktivitetskravet . Rättsläget har därefter klargjorts ytterligare genom en dom från . Domen innebär att det inte är förenligt med Århuskonventionen att ställa krav på att någon ur den berörda allmänheten, vilket alltså omfattar såväl vissa miljöorganisationer som berörda enskilda fysiska och juridiska personer, måste ha deltagit i en viss process för att få överklaga ett beslut som innebär att viss miljöstörande verksamhet tillåts. Regeringen föreslår därmed att det inte längre ska krävas att den som vill överklaga en kommuns beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan som avser ett MKB-projekt skriftligen har framfört synpunkter som inte har blivit tillgodosedda före utgången av granskningstiden. Jag yrkar återigen bifall till förslaget i betänkande CU27. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 19.)