bet · H901TU7 · 2022-02-04 00:00:00 — I kommittémotion 2021/22:3757 anför m.fl. (M) att det bör utredas hur den digitala tekniken kan reducera antalet skyltar vid svenska vägar (yrkande 11). Motionärerna pekar på teknikutvecklingen med smarta telefoner och GPS i bilarna och menar att arbetet med att modernisera skyltningen därför bör intensifieras. Motionärerna efterlyser vidare förenklade regler för tillstånd att sätta upp tillfälliga skyltar vid väg (yrkande 38). De menar att regeringen bör initiera en översyn av det tillfälliga tillståndsgivandet kring skyltning vid väg med syfte att förenkla och tillgängliggöra. I kommittémotion 2021/22:2968 betonar m.fl. (SD) behovet av att stärka kulturarvet på svenska vägar (yrkande 21). Motionärerna framhåller att kulturarvet bör premieras vid byggande av infrastruktur och att t.ex. rastplatser kan förses med skyltar eller tavlor som beskriver traktens historia. Vidare framför motionärerna att det behövs en inventering av skyltar (yrkande 30 i denna del). Motionärerna uppmärksammar problem med felaktigt placerade vägmärken och menar att tillsammans med Kommuner och Regioner (SKR) ska få i uppdrag att inventera beståndet av vägmärken. I kommittémotion 2021/22:3878 yrkande 12 lyfter m.fl. (KD) fram att bruket av digitala skyltar bör utökas. Motionärerna menar att digitala skyltar för att främja flexibilitet kring högsta tillåtna hastighet bör öka. I motion 2021/22:2029 anför (M) att en skyltning av plötsligt kommande nedförsbacke bör tas fram och användas på våra större vägar. Motionären betonar att tunga transporter kräver en god framförhållning och att en plötsligt uppdykande nedförsbacke kan innebära att farten är för hög trots att alla fartbegränsningar hålls. I motion 2021/22:2235 anför (M) att bör få i uppdrag av regeringen att undanta skyltar som syftar till att informera om pågående jakt och lösa jakthundar i närområdet från förbudet mot skyltning längs statliga vägar (yrkande 1). Motionären menar vidare att regeringen även bör överväga om det ska vara tillåtet att komplettera dessa skyltar med blinkande ljus för att särskilt uppmärksamma trafikanter på att de bör sänka hastigheten (yrkande 2). Motionären hänvisar till att har en lång tradition av löshundsjakt och dör eller skadas hundratals jakthundar i trafikolyckor. I motion 2021/22:2832 efterlyser (M) en översyn av lagar och regler samt av hur de tillämpas när det gäller skyltar på landsbygden för att underlätta för näringsliv och turism. Motionären menar att regelverket är snårigt och bör bli enklare och tillämpas mer enhetligt i hela och anpassas till modernt näringsliv, ökad turism och en levande landsbygd. I motion 2021/22:1025 efterlyser och (båda C) en generösare bedömning av skyltningsregler vid allmänna vägar (yrkande 1). Vidare uppmärksammar motionärerna behovet av vägskyltning för att kunderna ska kunna hitta till landsbygdsföretag (yrkande 2). Motionärerna betonar vikten av att företag på landsbygden syns och att kunderna hittar till dem och hänvisar till att det behövs enklare regler och förenklingar för de mindre företagen. I motion 2021/22:1654 yrkande 3 anför (C) att laddstationer bör skyltas på samma sätt som stationer för andra drivmedel. Motionären uppmärksammar att nuvarande regler när det gäller vägskyltning missgynnar laddstationer. Tillstånd för tillfälliga skyltar Det är regeringen som fastställer vägmärken. Den nuvarande vägmärkesförordningen (2007:90) gäller från . Transportstyrelsen har meddelat de föreskrifter som behövs för att verkställa förordningen. Vägvisning är till för att trafikanterna ska kunna orientera sig. En ansökan om vägvisning till en anläggning eller ett turistmål ska skickas till väghållningsmyndigheten. Enligt 43 § väglagen får inom ett vägområde inte andra åtgärder vidtas utan väghållningsmyndighetens tillstånd som kan inverka menligt på trafiksäkerheten eller vara till olägenhet för vägens bestånd, drift eller brukande. Den som vill sätta upp en reklamskylt inom vägområdet till en allmän väg måste ha tillstånd av väghållningsmyndigheten. regioner är väghållningsmyndigheter för de statliga allmänna vägarna. I övrigt kan det vara kommunen som är väghållare. Utanför vägområdet är det som beslutar om tillstånd, förutom inom detaljplanelagt område, där kommunen beslutar om bygglov inom ramen för . är skyldig att höra uppfattning (54 § vägkungörelsen). Kommunen samråder med i samband med bygglovgivningen. I samråd med väghållningsmyndigheten kan kommunerna också utarbeta riktlinjer för skyltning utanför planlagt område. Det är också kommunen som ansvarar för tillsyn av skyltar utan tillstånd. Transportstyrelsen är den myndighet som förvaltar regelverket. Transportstyrelsen bestämmer kriterierna för att få en skylt för vägvisning beviljad. Det är den som har ansökt om vägvisning till en allmän inrättning, en serviceanläggning eller ett turistmål som ska betala för tillverkning och uppsättning. En variant av vägvisning till företag eller andra anläggningar är s.k. förenklad vägvisning. Det kan fungera på mindre vägar vid säsongsbetonade verksamheter som bara har öppet i dagsljus. Förenklad vägvisning innebär att man får sätta upp skylten själv och att den bara ska sitta uppe så länge som verksamheten pågår. Enligt är det viktigt att en fordonsförare har tid att läsa och förstå skyltarna och välja rätt färdväg utan att det medför risker för medtrafikanterna. Det får därför inte finnas för många skyltar på samma ställe, och de ska vara konsekventa och lättbegripliga. grundinställning är att reklam inom vägområdet ska undvikas i möjligaste mån. Undantag kan göras på rastplatser och för allmän information, som valaffischer och utmärkning av vattenskyddsområde. I övrigt grundar bedömningen utifrån platsen och reklamens utformning. Det är reklamens inverkan på trafiksäkerheten som påverkar inställningen. Enligt uppfattning innebär skyltar som avleder uppmärksamheten från bilkörningen en förhöjd olycksrisk. På högtrafikerade vägar är det vanligt med kortare tidsavstånd till framförvarande fordon än , och olycksrisken ökar därför påtagligt om fordonsförare riktar blicken åt sidan av vägen . Trafikmiljöer som redan är komplexa och som ställer höga krav på förarna ska inte kompliceras ytterligare med onödig information. Reklam får inte heller sitta så att den skymmer sikten eller bländar förarna. Det är därför viktigt att reklam intill vägar har så kort text som möjligt. Med anledning av interpellation 2019/20:223 konstaterade infrastrukturminister att näringsidkare är beroende av att kunna göra reklam för sin verksamhet på olika sätt, men det får inte ske på ett sätt som kan äventyra trafiksäkerheten. Vidare framförde statsrådet att det är viktigt med en enhetlig tillämpning, vilket är skälet till att publicerar riktlinjer som ska vara vägledande för länsstyrelserna vid deras tillämpning. Riktlinjerna från har enligt statsrådet på det stora hela fungerat väl. I sitt svar på en skriftlig fråga (2018/19:383) underströk statsrådet att åtgärder som underlättar för företagande och entreprenörskap och bidrar till ökad sysselsättning är en högst prioriterad fråga för regeringen. Av hänsyn till trafiksäkerheten är det dock viktigt att vara restriktiv när det gäller skyltning utmed större allmänna vägar. Trafiksäkerheten är och ska vara överordnad enskilda näringsidkares behov av marknadsföring utmed de allmänna vägarna. angav infrastrukturministern i sitt svar på fråga 2020/21:1168 att skyltar som satts upp utan tillstånd kan avlägsnas av väghållaren. Utanför vägområdet krävs tillstånd av enligt lagen (1998:814) med särskilda bestämmelser om gaturenhållning och skyltning (LGS), och om det handlar om de närmaste femtio metrarna utanför ett allmänt vägområde krävs dessutom ett länsstyrelsetillstånd enligt väglagen. Inom detaljplanelagt område krävs bygglov av kommunen. Statsrådet betonade att trafiksäkerhet är ett prioriterat område för regeringen och utgick från att även kommunerna är angelägna om att bidra till nollvisionsarbetet genom att se till att olämpliga skyltar utan tillstånd tas bort. tog fram en vägledning om vad som gäller för att sätta upp reklamskyltar i landskapet längs allmänna vägar. Med vägledningen vill verket ge stöd till de som prövar tillstånd för reklamskyltar och de som bedriver tillsyn. Vägledningen utgår från lagen (1998:814) med särskilda bestämmelser om gaturenhållning och skyltning som är central tillsynsmyndighet för. På sträckor med variabla hastighetsgränser finns omställbara vägmärken som visar högsta tillåtna eller rekommenderade hastighet. Hastighetsgränsen ändras på vägmärkena när det exempelvis är risk för halka eller när det finns oskyddade trafikanter på vägen. På motortrafikleder finns system för att förebygga olyckor genom att på variabla meddelandeskyltar varna för köer eller att sätta ned den högsta rekommenderade eller föreskrivna hastigheten. Det finns två typer av elektroniska vägmärken med hastighetsangivelse. Det som används i ett kövarningssystem visar rekommenderad högsta hastighet. Det andra visar föreskriven högsta hastighet. Ny teknik och it-lösningar används inom ett flertal områden för att göra det lättare och säkrare att resa. har i samarbete med fordonsindustrin, universitet, högskolor och andra aktörer inom transportområdet skapat gränsöverskridande lösningar för övervakning, styrning och information inom trafikområdet. utvecklar trafikinformationen och driver många projekt där man med hjälp av olika it-baserade system samlar in och förmedlar aktuell trafikinformation. uppger att man arbetar för att den trafikinformation som samlas in och bearbetas ska kunna användas på så många olika sätt som möjligt genom s.k. intelligenta transportsystem (ITS). ITS kan användas vid akuta situationer för att varna trafikanter men kan också användas dynamiskt för att styra trafiken i rusningstid. Informationen kan presenteras på olika sätt, t.ex. via variabla meddelandeskyltar, radio, internet, GPS eller mobiltelefoner. Det kan också handla om trafiksäkerhetskameror på utsatta vägpartier, varningssystem vid övergångsställen eller variabla hastighetsskyltar som anpassas efter väglag och lokala trafikförhållanden. uppger att man kan få aktuell trafikinformation direkt via skyltar, internet, text-tv och radio, men även i skräddarsydda betaltjänster som GPS, mobil och webbaserad radio. I förslag till nationell plan för transportinfrastrukturen 2022–2033 uppges att bidrar till ny teknik och realiserar digitaliseringens möjligheter, vilket utvecklar transportsystemets utformning, underhåll och användning. Mängden data och information ökar, blir alltmer tillgänglig och skapar nya tjänster i transportsystemets olika delar. Digitaliseringen möjliggör nya typer av åtgärder och beslutsstöd som bygger på interaktion mellan fordon och infrastruktur för att skapa nyttor. uppger att man kommer att verka för att tillvarata digitaliseringens möjligheter genom att beakta utvecklingen av informationsmängder och den digitala infrastrukturen, både inom ramen för den egna verksamheten och i samverkan med andra aktörer. har tillsammans med nio andra myndigheter fått i uppdrag av regeringen att ta fram en vägledande strategi för kulturmiljöarbetet inom respektive myndighet. kulturmiljöstrategi berör samtliga verksamhetsområden. Den lyfter fram att planering, byggande och förvaltning av infrastruktursystemen innebär mycket stor påverkan på kulturmiljöer över hela landet. uppger att det görs stora insatser för kulturmiljön genom t.ex. skötsel av alléer, milstenar, broar och byggnader med höga kultur- och teknikhistoriska värden. ska arbeta med ett integrerat landskapsperspektiv, där natur- och kulturmiljö samt gestaltning ingår. Strategin har tre huvudinriktningar som har identifierats som avgörande för att nå de nationella kulturmiljömålen: skapa ett effektivt kulturmiljöarbete, uppnå hållbar planering och förvaltning av kulturmiljöer samt tillgängliggöra och förmedla kulturarv och kulturmiljöer. Strategin pekar ut områden där insatser är särskilt angelägna för att uppnå ett framgångsrikt och resurseffektivt kulturmiljöarbete. Vidare beskrivs vilka delar av organisation och vilka verksamheter som berörs, hur kulturmiljöarbetet bör utvecklas, avvägningar mot andra politikområden, behov av samverkan med externa aktörer och hur frågorna framöver bör synliggöras och kommuniceras. Enligt finns det drygt 350 rastplatser som förvaltas och sköts på uppdrag av . uppger att man ansvarar för bl.a. informationstavlor på dessa rastplatser, och på en del rastplatser har kommunen fått tillstånd att sätta upp kartor och information om besöksmål i närheten. Vissa övriga frågor om vägmärken Det finns lokaliseringsmärken för upplysning om serviceanläggningar m.m. Sådana märken visar vägen till en ort, plats, inrättning, anläggning eller liknande. Det finns ett lokaliseringsmärke för drivmedel, vilket anger en anläggning som tillhandahåller drivmedel. Företagsemblem kan anges i anslutning till märket. Det finns också ett lokaliseringsmärke för gas för fordonsdrift. Detta märke anger anläggningar som tillhandahåller olika typer av fordonsgas där typ av gas framgår av förkortningen i märket. Förkortningen CNG anger komprimerad naturgas. Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om vilka andra förkortningar som får förekomma och vad de anger. Dessutom finns ett lokaliseringsmärke för laddstation. Märket anger en anläggning för extern laddning med elektrisk energi för fordons framdrivning. Vidare finns det varningsmärken som varnar för olika typer av faror och betyder att trafikanten ska vara extra uppmärksam och försiktig. Motivet på varningsmärket visar vilken fara som avses. Det finns ett vägmärke som heter Varning för nedförslutning. Märket anger brant nedförslutning, och siffran anger lutningen i procent och är anpassad till förhållandena på platsen. När det gäller frågan om skyltar för att informera om pågående jakt och jakthundar framförde infrastrukturministern som svar på fråga 2020/21:1879 att det finns regler för skyltning längs statliga vägar. har i uppdrag att bedöma lämpligheten av skyltning med hänsyn till trafiksäkerhet och skötsel av ett vägområde. beslut som väghållningsmyndighet kan överklagas till . framförde infrastrukturministern i en interpellationsdebatt (ip. 2020/21:734) att arbete med att ta fram säkra passager för vilt på det högtrafikerade vägnätet bl.a. bidrar till att minska trafikrelaterade skador på jakthundar. En viktig del är det som gör med att sätta upp viltstängsel och utforma trafikmiljön på ett säkert sätt. Statsrådet påminde även om hundförarens ansvar att hålla sig välinformerad om de bestämmelser som gäller för jakt med hund. Statsrådet hänvisade dessutom till statistik som visar att det är en tydligt minskande trend när det gäller antalet trafikskadade eller dödade jakthundar. Bland orsakerna till detta nämndes insatser som görs genom försorg, av kommuner och regioner och av enskilda väghållare samt bättre säkerhetssystem i fordonen. uppgick antalet skadade eller trafikdödade djur till ca 60 000, varav antalet jakthundar var 233. Motionsyrkanden om vägskyltning behandlades senast i utskottets betänkande 2020/21:TU9 Väg- och fordonsfrågor. Utskottet föreslog att skulle avslå yrkandena. Utskottet förutsatte att behöriga myndigheter är väl skickade att göra en väl avvägd bedömning mellan trafiksäkerhet, tillgänglighet och önskemål från bl.a. det lokala näringslivet och turismen. biföll utskottets förslag. Utskottet är medvetet om att näringsidkare är beroende av att kunna marknadsföra sin verksamhet genom bl.a. skyltar utmed allmänna vägar men vill också understryka att detta inte får göras på ett sätt som äventyrar trafiksäkerheten. Utskottet har tidigare framfört att trafiksäkerheten är och ska vara överordnad enskilda näringsidkares behov av marknadsföring utmed de allmänna vägarna. Det ska inte finnas för många skyltar på samma ställe, och de ska vara konsekventa och lättbegripliga. Utskottet har inte ändrat uppfattning i denna fråga. Utskottet konstaterar att det är och i vissa fall kommunerna som ger tillstånd för skyltar längs det allmänna vägnätet. Utskottet finner inte skäl att ifrågasätta att de också är väl skickade att göra en väl avvägd bedömning mellan trafiksäkerhet, tillgänglighet och önskemål från bl.a. det lokala näringslivet och turismen. Utskottet vill också peka på den möjlighet som finns till förenklad vägvisning och som innebär att man får sätta upp skylten själv och att den bara ska sitta uppe så länge som verksamheten pågår. Utskottet vill vidare påminna om de vägledningar som har tagits fram av myndigheter när det gäller bl.a. reklamskyltar i landskapet längs allmänna vägar. När det gäller motionsförslag om digital skyltning vill utskottet peka på att ny teknik och it-lösningar används inom ett flertal områden för att göra det lättare och säkrare att resa. Inte minst utvecklar trafikinformationen och driver olika projekt. Utskottet välkomnar verkets ambition att verka för att tillvarata digitaliseringens möjligheter. När det gäller de övriga motionsförslagen menar utskottet att de redan är väl tillgodosedda, bl.a. genom kulturmiljöstrategi och redan befintliga vägmärken. Utskottet finner sammanfattningsvis inte att det finns någon anledning att ta något initiativ med anledning av motionsförslagen. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2021/22:1025 (C) yrkandena 1 och 2, 2021/22:1654 (C) yrkande 3, 2021/22:2029 (M), 2021/22:2235 (M) yrkandena 1 och 2, 2021/22:2832 (M), 2021/22:2968 (SD) yrkandena 21 och 30 i denna del, 2021/22:3757 (M) yrkandena 11 och 38 samt 2021/22:3878 (KD) yrkande 12. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om enskilda vägar. Utskottet understryker vikten av en ändamålsenlig fördelning av väghållaransvaret och betonar att ett väl fungerande enskilt vägnät är av stor vikt för att främja en positiv utveckling i hela landet. I motion 2021/22:3122 yrkande 2 föreslår (M) en översyn och ett tydliggörande av väglagen om vad som ska vara allmän väg och vad som ska vara enskild väg. Motionären menar att det finns en oro bland samfällighetsföreningar när det gäller ambitioner att dra in underhåll av allmänna vägar och omvandla dem till enskilda. I motion 2021/22:3562 understryker (M) att det bör övervägas att myndigheter inte ska överföra vägar till enskilda som motsätter sig det och att det bör finnas bra och farbara vägar i hela . Motionären menar att genomför en omvandling av större allmänna vägar till enskilda trots att det finns ett stort motstånd mot detta från dem som berörs och betonar att det inte är rimligt att kostnadsansvaret övergår till enskilda som motsätter sig det ansvaret. I motion 2021/22:2101 yrkande 2 framför Per Åsling och (båda C) att det behövs en översyn av vilka enskilda vägar som bör omklassificeras till allmänna vägar. Motionärerna menar att bör få i uppdrag att utreda vilka enskilda vägar som har funktionen som en allmän väg eller nyttjas av andra än andelsägarna i en sådan omfattning att de bör vara allmänna. Vägnätet består av allmänna vägar, kommunala gator och enskilda vägar. De enskilda vägarna utgör med totalt den största delen av vägnät och är ett viktigt komplement till de allmänna vägarna för framkomlighet och tillgänglighet i hela landet. Väghållning handlar om byggande och drift av väg. Beroende på vilken typ av väg det är finns det olika väghållare som ansvarar för vägen och flera lagstiftningar som reglerar byggande och drift. Staten, via , eller kommuner, vägföreningar/samfällighetsföreningar eller enskilda fastighetsägare är väghållare för olika typer av vägar. Fördelningen av väghållaransvar kan beskrivas på följande sätt: – Staten, genom , ansvarar för de allmänna vägarna. Undantaget är de allmänna vägar som ingår i väghållning. – Kommunerna förvaltar kommunala gator och vägar. – Enskilda vägar förvaltas av vägföreningar/samfällighetsföreningar eller av enskilda fastighetsägare. Delar av det enskilda vägnätet kan under vissa villkor få bidrag till väghållningen från stat och/eller kommun. Förordningen (1989:891) om statsbidrag till enskild väghållning innehåller bestämmelser om statsbidrag till byggande och drift av enskilda vägar samt för förrättningskostnader för fastställande av nya grunder för fördelning av kostnaderna för vissa gemensamhetsanläggningar. betalar ut ett statligt driftsbidrag till enskilda vägar bl.a. för att vägen ska hållas öppen för allmän trafik och för att underlätta för boende och näringsliv i glesbygden. Drygt 23 000 väghållare får statsbidrag för att sköta enskilda vägar. Förutsättningarna för förändring av en allmän väg till enskild och av en enskild väg till allmän regleras i väglagen (1971:948). En enskild väg får förändras till allmän, om vägen behövs för allmän samfärdsel eller annars är av synnerlig betydelse för det allmänna. En fråga om förändring av enskild väg till allmän prövas av efter samråd med . Om och har olika uppfattning hänskjuts frågan till regeringens prövning. Regeringen kan förordna att en fråga om förändring av enskild väg till allmän i vissa fall ska prövas av . En väg får dras in, om den efter tillkomsten av en ny väg eller av något annat skäl inte längre behövs för det allmänna och åtgärden medför endast ringa olägenhet för bygden. har ansvar för att säkerställa att väghållaransvaret överensstämmer med väglagen och att anpassa vägsystemet efter samhällets trafikbehov. har framfört att övervägandet om en väg behövs för det allmänna eller inte, bör grundas på en helhetssyn med målsättningen att åstadkomma en samhällsekonomisk och rationell väghållning. anförde infrastrukturministern i sitt svar på fråga 2020/21:733 att staten inte försöker överföra offentliga vägar till enskilda vägar. Statsrådet betonade att regeringen inte har gett något sådant uppdrag. En ändamålsenlig fördelning av väghållaransvar mellan stat, kommun och enskild är grunden för att upprätthålla samhällsekonomisk effektivitet och en rationell väghållning. ansvarar därför för att säkerställa att väghållaransvaret överensstämmer med väglagen (1971:948) och att anpassa vägsystemet efter samhällets trafikbehov. I ansvar ingår att se över det allmänna vägnätet så att de vägar som ingår i detta uppfyller kraven för allmän samfärdsel (1 och 25 §§ väglagen). Med allmän samfärdsel menas att en väg behövs för allmän trafik och inte främst är till nytta för fastighetsägare och verksamheter i vägens närhet. En förändring av en allmän statlig väg till enskild eller väghållning prövas från fall till fall och är en process som inkluderar samråd med berörda sakägare. Beslutet om förändrat väghållaransvar är överklagningsbart. Statsrådet betonade att detta inte är några lätta ärenden att avgöra, och det finns många olika aspekter och förhållanden att ta hänsyn till. Varje förändring av väghållaransvaret måste prövas utifrån förhållandena i det aktuella fallet, och statsrådet underströk att ärenden om förändrat väghållaransvar inte genomförs i besparingssyfte. De enskilda vägarna utgör ett viktigt komplement till de allmänna vägarna för framkomlighet och tillgänglighet i hela landet. Regeringen har genomfört extra satsningar på det enskilda vägnätet. Efter regeringens förslag i vårändringsbudgeten 2019 tillfördes till anslaget för bidrag till drift av enskild väg. Syftet var att stärka möjligheterna för att utbetala bidrag för särskilda driftåtgärder för att förbättra de enskilda vägarnas funktion och bärighet. Genom budgetpropositionen utökades och förlängdes satsningen med –2022. Statsrådet framhöll att han även i fortsättningen avser att hålla sig informerad om avgränsningsfrågor av väghållaransvaret. Motionsyrkanden om enskilda vägar behandlades senast i utskottets betänkande 2020/21:TU9 Väg- och fordonsfrågor. Utskottet föreslog att skulle avslå yrkandena, bl.a. med hänvisning till vidtagna åtgärder. biföll utskottets förslag. Motionsyrkanden om enskilda vägar behandlades även i betänkande 2020/21:TU16.