bet · H901CU13 · 2022-04-22 00:00:00 — Vattenkraften spelar en central roll för att ska uppnå målet om förnybar elproduktion till 2040. små vattenkraftverk med reglerbar förmåga behöver därför värnas i stället för att tvingas till nedstängning på grund av miljökrav som innebär oproportionerligt höga kostnader i förhållande till miljönyttan. Det ska framhållas att varken vattendirektivet eller det svenska regelverket innehåller något krav på att småskaliga vattenkraftverk ska stängas ned. Däremot ska anpassningsåtgärder vidtas för att kompensera för betydande negativ inverkan på vattenkvaliteten och den biologiska mångfalden. Det är nu en uppgift för regeringen att vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att regelverket och myndigheternas handläggning när det gäller den småskaliga vattenkraften motsvarar den politiska viljan, såsom den har kommit till uttryck i . Utgångspunkten måste då vara att den småskaliga vattenkraften ska värnas, utvecklas och stärkas. De miljö-åtgärder som ska vidtas måste vara effektiva och proportionerliga samt innebära rimliga kostnader. Sammanfattningsvis behöver regeringen alltså vidta de åtgärder och ta de initiativ som krävs för att säkerställa att regleringen på EU-nivå inte på ett omotiverat sätt försvårar eller omöjliggör driften av småskaliga vattenkraftverk. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Det innebär bifall till motionerna 2021/22:3688 (M) yrkande 25, 2021/22:3684 (C) yrkande 96 och 2021/22:3642 (M) yrkande 25 samt delvis bifall till motion 2021/22:2750 (M). Däremot finner utskottet inte anledning att föreslå något tillkännagivande till regeringen med anledning av motionsförslagen om den pågående miljöanpassningen av vattenkraften eller förslagen om utvärdering och översyn av gällande regelverk och beslut. I det sammanhanget vill utskottet framhålla att så sent som , på utskottets initiativ, riktade ett tillkännagivande till regeringen om den nationella planen för omprövning av vattenkraft. Enligt tillkännagivandet är det regeringens uppgift att säkerställa att berörda myndigheter vidtar alla nödvändiga åtgärder för att minimera de pågående omprövningarnas negativa inverkan på vattenkraftselen, att riktvärdet om upprätthålls som en maximal produktionsförlust och att de undantag som medger tillämpas fullt ut. Mot den bakgrunden, samt med beaktande av det arbete som pågår på området och av aviserade uppföljningsinsatser, avstyrker utskottet motionerna 2021/22:3684 (C) yrkandena 97–99, 2021/22:4220 (L) yrkande 19, 2021/22:2303 (L) yrkandena 1 och 2, 2021/22:4195 (KD) yrkandena 10 och 11, 2021/22:3118 (M) yrkande 4, 2021/22:2750 (M) yrkande 3, 2021/22:3347 (M) och 2021/22:2303 (L) yrkande 4. Kostnadsfördelning vid omprövning av markavvattningssamfälligheter Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att se över reglerna om kostnadsfördelning vid omprövning av markavvattningssamfälligheter. I motion 2021/22:2626 av (M) begärs ett tillkännagivande om att se över kostnadsfördelningen vid exploatering. Motionären anför att när bebyggs kan detta orsaka att vattenflödena förändras i kringliggande vattendrag, med följd att andelar och fördelning av underhållskostnader behöver räknas om. Enligt motionären borde den som är orsaken till förändringarna vara skyldig att stå för de kostnader som kan uppstå i samband med en sådan ansökan. Med markavvattning avses enligt 11 kap. 2 § åtgärder som utförs för att avvattna mark, när det inte är fråga om avledande av avloppsvatten, eller som utförs för att sänka eller tappa ur ett vattenområde eller för att skydda mot vatten, när syftet med åtgärden är att varaktigt öka en fastighets lämplighet för något visst ändamål. Markavvattningsåtgärder har länge varit ett viktigt inslag inom jordbruket. Enligt 11 kap. 13 § gäller tillståndsplikt för markavvattning och i vissa delar av landet råder dessutom markavvattningsförbud enligt 11 kap. 14 § och 4–4c §§ förordningen om vattenverksamheter. Enligt 11 kap. 17 § har den som äger en vattenanläggning, t.ex. diken, rörledningar och , ett ansvar för att underhålla dessa så att det inte uppkommer skada för allmänna eller enskilda intressen. Samfälligheter som gemensamt ansvarar för utförande och underhåll av markavvattningsanläggningar är vanligt förekommande. Regler om markavvattningssamfälligheter finns i 3 kap. lagen med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. Fastigheter som har nytta av markavvattningen, dvs. ingår i det s.k. båtnadsområdet, ska ingå i verksamheten. För utförande och drift av verksamheten utgör deltagarna en samfällighet. Deltagarna ska ha andelar i samfälligheten och finnas med i kostnadsfördelningslängden. Kostnaderna för verksamheten fördelas mellan deltagarna på grundval av andelstalen, vilka bestäms efter vad som är skäligt med hänsyn främst till den nytta var och en har av verksamheten (3 kap. 1–3 §§ lagen med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet). För markavattningsverksamheter som utgör samfälligheter uppstår ibland behov av omprövning av själva förvaltningen, exempelvis i samband med fastighetsbildningsåtgärder eller planåtgärder. Vilka som ska delta i samfälligheten och kostnadsfördelningen kan i sådana situationer behöva ändras. Om delägarna i en samfällighet kommer överens om hur kostnaderna ska fördelas kan överenskommelsen, för att även gälla mot framtida fastighetsägare, fastställas av domstol (7 kap. 18 § lagen med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet). Hur förändrade förhållanden inom en samfällighet ska hanteras när det inte finns någon överenskommelse regleras i 7 kap. 17 § lagen med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. Av bestämmelsen framgår när en deltagare kan ansöka om omprövning av kretsen av deltagare eller andelstalen eller att samfälligheten ska upphöra. Av 7 kap. 1 § lagen med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet följer att en ansökan om omprövning hanteras som ett ansökningsmål i mark- och miljödomstolen, vilket bl.a. innebär att varje part ska svara för sina kostnader (25 kap. 4 § ). Det innebär att den som ansöker om omprövning får stå för domstolens kostnader för bl.a. kungörelser och ersättning till markavvattningssakkunnig. Någon bestämmelse om fördelning av kostnaderna efter skälighet finns inte, vilket utgör en skillnad i förhållande till vad som gällde enligt äldre regler. Enligt 25 kap. 10 § , som gäller vid tillstånd till ny markavvattning, ska sökandens kostnader fördelas mellan deltagarna i markavvattningen efter vad som är skäligt. För att undvika att kostnaderna för omprövning drabbar en ensam sökande kan en samfällighet eller ett flertal deltagare i en sådan gå samman om en gemensam ansökan. bedömde i slutbetänkandet I vått och torrt – förslag till ändrade vattenrättsliga regler (SOU 2014:35) bl.a. att prövningssystemet för markavvattning hade vissa brister eftersom regelverket är krångligt. Mot den bakgrunden föreslog utredningen bl.a. att det skulle genomföras författningsändringar som innebär att regelverket om markavvattning samlas i reglerna för tillstånd eller anmälan för vattenverksamhet i 11 kap. . Utredningen föreslog vidare att prövningen av nya markavvattningsverksamheter ska delas upp i en miljöprövning och en prövning enligt anläggningslagen (1973:1149). Därmed skulle omprövning av tillstånd till markavvattning ske av mark- och miljödomstol såvitt avser miljötillståndet och av lantmäterimyndigheten i övriga frågor som rör samfälligheten och anläggningen. I fråga om rättegångskostnader föreslog utredningen att bestämmelserna om fördelning av rättegångskostnader i mark- och miljödomstol skulle bli lika oavsett om ansökan avser ny markavvattning eller omprövning av befintlig sådan, dvs. att alla kostnader som huvudregel fördelas efter vad som är skäligt. Samma sak skulle bli fallet í de ärenden som enligt förslaget ska prövas enligt anläggningslagens regler. I betänkandet anförs att skillnaden enligt gällande regler förefaller vara oavsiktlig från lagstiftarens sida samt att det av miljöskäl och för att underlätta tillsynen finns fördelar med att underlätta omprövningar. Betänkandet bereds inom . Utskottet kan konstatera att slutbetänkande innehåller vissa förslag som berör just kostnadsfördelningen vid omprövning av markavvattningssamfälligheter. Betänkandet är fortfarande föremål för beredning inom . Mot den bakgrunden finner utskottet inte skäl att föreslå att vidtar någon åtgärd med anledning av yrkandet i motion 2021/22:2626. Det avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om skyddet av . I motion 2021/22:4088 av (MP) begärs flera tillkännagivanden om regleringen av nationalstadsparker. För det första begärs ett tillkännagivande om att nationalstadsparksförordningen (2009:55) bör ändras så att vård- och utvecklingsplan får rättslig verkan (yrkande 1). Vidare begärs tillkännagivanden om att ska ha i uppdrag att utöva tillsyn över (yrkande 2) samt att miljökonsekvensbeskrivningar alltid ska göras när det gäller åtgärder i eller utanför en nationalstadspark (yrkande 3). Slutligen begärs ett tillkännagivande om att andra skyddsinstrument måste övervägas om inte respekten för ökar (yrkande 4). Ulriksdal-Haga-Brunnsviken-Djurgården (Kungliga ) utgör en nationalstadspark och är i sin helhet av riksintresse enligt 4 kap. 7 § . Det är den första och hittills enda i landet. Enligt bestämmelsen får ny bebyggelse och nya anläggningar komma till stånd och andra åtgärder vidtas inom en nationalstadspark endast om det kan ske utan intrång i parklandskapet eller naturmiljön och utan att det historiska landskapets natur- och kulturvärden i övrigt skadas. Trots bestämmelsen får en åtgärd som innebär ett tillfälligt intrång eller en tillfällig skada i en nationalstadspark vidtas, om åtgärden höjer parkens natur- och kulturvärden eller tillgodoser ett annat angeläget allmänt intresse och parken återställs så att det inte kvarstår mer än ett obetydligt intrång eller en obetydlig skada. Enligt 1 b § förordningen (1998:896) om hushållning med mark- och vattenområden ska ha uppsikt inom länet över hushållningen med mark- och vattenområden. Enligt 3 § nationalstadsparksförordningen (2009:55) ska , om det finns en nationalstadspark i länet, ha uppsikt över utvecklingen av parkens värden. ska också besluta om en vård- och utvecklingsplan för parken (2 §). Syftet med planen är att ge en samlad bild av de mål och riktlinjer för parkens vård och utveckling som finns i planer enligt PBL, utredningar, program och annat planeringsunderlag. Den ska också kunna användas som grund för inriktning och prioriteringar i fråga om parkens skötsel, underhåll och utveckling. Innan beslutar om planen ska samråda med de statliga myndigheter, kommuner och andra som kan antas vara berörda. Av 5 § framgår att det inom i ska finnas ett nationalstadsparksråd med ledamöter som representerar de statliga myndigheter, kommuner, större markägare, förvaltare, organisationer och andra aktörer som kan antas vara berörda av Kungliga vård och utveckling. ska enligt 6 § samordna frågor som rör utvecklingen av Kungliga och arbeta med utvecklingen av parken i enlighet med den vård- och utvecklingsplan som har beslutat om, bistå i frågor som rör uppsikten över parken samt i frågor som rör finansiering och genomförande av särskilda insatser i parken och vara ett forum för informationsutbyte i frågor som rör parken. i antog en vård- och utvecklingsplan för Kungliga . beslutade i om föreskrifter om anmälan för samråd enligt 12 kap. 6 § inom Kungliga . Beslutet innebär att anmälan för samråd krävs vid vissa åtgärder som berör skyddsvärda träd och vid viss ändrad användning av vegetationstäckt mark i . Det gäller bl.a. fällning och kraftig beskärning av träd. Beaktande av riksintressen vid planläggning m.m. I PBL finns bestämmelser om hur kommunerna ska beakta riksintressen vid planläggning och i ärenden om lov. Vidare finns bestämmelser om roll i sammanhanget. Av lagens andra kapitel framgår de allmänna och enskilda intressen som ska tillämpas vid prövning enligt lagen. Där anges särskilt att bestämmelserna om hushållning med mark- och vattenområden i 3 och 4 kap. ska tillämpas vid planläggning och prövning i ärenden om lov eller förhandsbesked (2 kap. 2 § PBL). Av kommunernas översiktsplan ska det framgå hur kommunerna avser att tillgodose de redovisade riksintressena (3 kap. 4 § PBL). När en kommun upprättar en översiktsplan ska kommunen samråda med , regionen och de kommuner som berörs (3 kap. 8 § PBL). Av 3 kap. 10 § respektive 5 kap. 14 § PBL följer att ska verka för att riksintressen enligt 3 och 4 kap. tillgodoses såväl vid kommunens översiktsplanering som vid detaljplaneläggning. Enligt 3 kap. 16 § PBL ska då kommunens översiktsplan ställs ut lämna ett granskningsyttrande av vilket det bl.a. ska framgå om förslaget inte tillgodoser riksintressena. ska också enligt 11 kap. 10 § PBL överpröva kommunens beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan om beslutet kan antas innebära att ett riksintresse enligt 3 eller 4 kap. inte tillgodoses. Om beslutat att pröva kommunens beslut och vid denna prövning finner att riksintressena inte tillgodosetts ska enligt 11 kap. 11 § PBL upphäva kommunens beslut. I 6 kap. finns bestämmelser om identifiering, beskrivning och bedömning av miljöeffekter vid planering av och beslut om planer och program (strategiska miljöbedömningar) samt verksamheter och åtgärder (specifika miljöbedömningar). Krav på en specifik miljöbedömning gäller bl.a. för verksamheter eller åtgärder som vidtas inom vissa särskilt skyddade områden. Syftet med en miljöbedömning är att integrera miljöaspekter i planering och beslutsfattande så att en hållbar utveckling främjas. I en miljöbedömning ingår att ta fram en miljökonsekvensbeskrivning. Bestämmelser om miljökonsekvensbeskrivningar infördes i i den då gällande lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. infördes krav på miljökonsekvensbeskrivningar även i PBL. Därefter har reglerna ändrats framförallt med hänsyn till det s.k. MKB-direktivet[3] och det s.k. I proposition 2020/21:174 Genomförandet av MKB-direktivet i föreslog regeringen ändringar i PBL för att förtydliga genomförandet av MKB-direktivet. Anledningen var att Europeiska kommissionen hade framfört synpunkter på genomförande. biföll propositionen (bet. 2020/21:CU24, rskr. 2020/21:408). Lagändringarna, som började gälla , innebar bl.a. att ett s.k. MKB-projekt som väntas medföra en betydande miljöpåverkan ska prövas genom detaljplaneläggning samt att regeringen ska få meddela föreskrifter om att MKB-projekt i vissa fall inte ska antas medföra en betydande miljöpåverkan. Ett MKB-projekt är ett projekt som enligt PBL och ska miljöbedömas i en detaljplaneprocess (se 4 kap. 2 § första stycket 3 a PBL). Projekt som omfattas av regleringen är bl.a. industriområden, köpcentrum och nöjesparker. En bygglovspliktig åtgärd som innebär att ett område kan tas i anspråk för att anlägga något av de projekt som anges i bestämmelsen ska prövas genom detaljplan om åtgärden kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Samma sak gäller åtgärder som ska vidtas i ett område som redan har tagits i anspråk för ett sådant projekt. Vid prövning av bygglov och förhandsbesked utanför områden med detaljplan innebär systemet med MKB-projekt att det, utöver den vanliga prövningen, kan tillkomma en bedömning av om en åtgärd kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Av bestämmelser i 2 kap. 4 b och 4 c §§ plan- och byggförordningen (2011:338) framgår att vissa projekt, trots att de omfattas av uppräkningen i 4 kap. 2 § första stycket 3 a PBL, inte ska antas medföra en betydande miljöpåverkan. Undantagen är emellertid inte tillämpliga om det område där åtgärden ska utföras är en nationalstadspark. Utskottet konstaterar att det finns en omfattande reglering för att skydda den aktuella värden. antog i en vård- och utvecklingsplan för parken, och 2016 beslutades om föreskrifter om anmälan för samråd vid vissa typer av åtgärder i parken. Enligt nationalstadsparksförordningen ska i ha uppsikt över utvecklingen av parkens värden, och det ska inom även finnas ett nationalstadsparksråd som har vissa uppgifter som rör parken. Mot den bakgrunden finner utskottet inte skäl att föreslå någon åtgärd från sida med anledning av förslagen i motion 2021/22:4088 (MP) yrkandena 1–4, och yrkandena avstyrks därför. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår de motionsyrkanden som beretts i förenklad Jämför det särskilda yttrandet (M, SD, C, V, KD, L). I motioner från allmänna motionstiden /22 har det väckts förslag som rör följande ämnen: – skyddet av jordbruksmark – skyddet av vattenområden – tillstånd till vattenverksamhet – vattenförsörjning och vattenförvaltning – finansiering av och investeringar i va-nätet – allmänna vattentjänster. Motionsförslagen rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat tidigare . Detta har gjorts i betänkandena /19:CU5, 2019/20:CU15 och 2020/21:CU14. har i enlighet med utskottets förslag avslagit motionsyrkandena. Utskottet avstyrker motionsförslagen med hänvisning till detta. Ansvaret för vatten, punkt 1 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4062 av m.fl. (MP) yrkandena 4, 5 och 7 samt 2021/22:4197 av m.fl. (MP) yrkande 17. Det finns inget som är så avgörande för möjligheten att överleva som rent vatten. Med hänsyn till detta, och mot bakgrund av de utmaningar på vattenområdet som står inför, anser jag att den nuvarande splittringen inom vattenförvaltningen är olycklig. Behovet av reformer på området är tydligt. För att öka förändringstakten krävs ett helhetstänk samt en tydlig och ändamålsenlig ansvarsfördelning. Detta behövs både när det gäller sötvattenresursen och när det gäller grundvattnet. Därutöver behövs ett tydligare myndighetssamarbete i frågor som rör bl.a. avloppsvatten och dagvatten, motsvarande det myndighetssamarbete som finns kring dricksvatten. En tydligare ansvarsfördelning och en ökad samverkan regionalt och lokalt skulle ge bättre förutsättningar för en hållbar vattenanvändning och ett långsiktigt tillvaratagande av vår värdefulla vattenresurs. Det är en uppgift för regeringen att ta de initiativ som krävs för att åstadkomma detta. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Planeringsfrågor m.m., punkt 2 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4062 av m.fl. (MP) yrkandena 6, 25, 27, 28 och 31. De stora utmaningar som vattenförvaltningen står inför ställer ökade krav på ett förebyggande arbete i vattenfrågorna. Om inte omfattningen och takten i klimatanpassningsarbetet ökar betydligt kan stora värden gå förlorade, både för samhället i stort och för enskilda personer. För att komma till rätta med de nuvarande problemen och de utmaningar vi ser framför oss krävs ett samlat grepp och åtgärder av flera olika slag. Kommunerna har på många sätt en nyckelroll i detta arbete. Enligt min mening förutsätter en starkare vattenförvaltning att det lokala arbetet förbättras. Planeringsarbetet i kommunerna måste emellertid på ett tydligare sätt än utgå från avrinningsområden. För att åstadkomma det krävs en utökad och nära samverkan mellan kommunerna. En förebyggande planering och riskanalyser som utgår från enskilda kommuners perspektiv är däremot inte tillräckligt. Vid enskilda kommuners planering måste även klimatförändringarna beaktas. De svenska va-systemen står inför stora utmaningar , inte minst på grund av klimatförändringarna. För att minimera störningar inom vattenförsörjning och avlopp bör kommuner och huvudmän för va vara skyldiga att anta klimatanpassningsplaner per avrinningsområde. Jag anser vidare att kommunernas möjligheter att ställa krav på att fastighetsägare vidtar åtgärder för fördröjning av dagvatten behöver ses över, liksom som berör dagvatten. Det krävs också insatser som främjar frivilliga åtgärder, t.ex. informationsinsatser gentemot fastighetsägare om åtgärder som kan förebygga skador vid översvämningar. Vidare bör det genomföras kunskapshöjande informationssatsningar gentemot företag, t.ex. information om skadliga vattenföroreningar. Genom insatser som främjar en utökad kunskap i samhället om sötvattenresursen och hur denna kan skyddas finns mycket att vinna. Det är en uppgift för regeringen att ta de initiativ som krävs för att åstadkomma dessa nödvändiga åtgärder. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vattendeklarationer, punkt 4 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4062 av m.fl. (MP) yrkande 23. Vattenhushållningen i samhället måste öka. Som ett led i det arbetet bör regeringen utreda möjligheten att införa ett krav på vattendeklarationer för hushållen. Regelverken om energi- och klimatdeklarationer kan då tjäna som förebild, och en vattendeklaration skulle t.ex. kunna innehålla fastighetsspecifik information om va-system och dagvattenlösningar. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Småskalig vattenkraft, punkt 5 (S, V, L, MP) av (MP), (S), (S), (S), Momodou (V), (S), (S) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: 2021/22:2750 av (M) yrkande 1, 2021/22:3642 av m.fl. (M) yrkande 25, 2021/22:3684 av m.fl. (C) yrkande 96 och 2021/22:3688 av m.fl. (M) yrkande 25. Vi är överens med utskottets majoritet om att vattenkraften spelar en viktig roll för svensk energiförsörjning. Genom de regler om miljöanpassning av vattenkraften som trädde i kraft kommer vattenkraften även att ha en nyckelroll i det svenska elsystemet, som nödvändig miljöanpassning sker. tillkännagav för regeringen att det fortsatta arbetet med att reformera vattenlagstiftningen och vattenförvaltningen behöver vara inriktat på att värna den småskaliga vattenkraften genom minskat regelkrångel, respekt för äganderätten och effektiva miljöåtgärder till rimliga kostnader. Så sent som för en månad sedan riktade ytterligare två tillkännagivanden till regeringen om vattenkraft. Den politiska viljan när det gäller vattenkraften har således vid upprepade tillfällen kommit till uttryck i tillkännagivanden från till regeringen. I sammanhanget kan även nämnas Vattenkraftens Miljöfond som har till syfte att förena produktion av vattenkraftsel med moderna miljökrav. Den som äger ett vattenkraftverk som ska prövas enligt den nationella planen kan ansöka om pengar ur fonden för att utreda, anpassa och modernisera sitt eller sina kraftverk efter dagens miljölagstiftning. Mot den angivna bakgrunden har vi svårt att se något skäl för att göra ännu ett tillkännagivande till regeringen om den småskaliga vattenkraften. Samtliga motioner bör avslås. Miljöanpassning av vattenkraften, punkt 6 (SD, C) av (SD), (C), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3684 av m.fl. (C) yrkandena 97–99 och 2021/22:2303 av (L) yrkandena 1 och 2 samt 2021/22:4220 av m.fl. (L) yrkande 19. De nya regler om miljöanpassning av vattenkraften som trädde i kraft innebar ingen materiell skärpning av miljökraven. Av både regeringens proposition i det aktuella lagstiftningsärendet och beslut att bifalla regeringens lagförslag framgår också att lagstiftarens ambition redan från början var att värna och utveckla vattenkraften samt att alla undantag i EU:s vattendirektiv skulle utnyttjas. har det tyvärr blivit tydligt att resultatet av omprövningarna av vattenkraften har blivit ett annat än vad lagstiftaren förutsåg och önskade.