bet · H901AU8 · 2022-03-24 00:00:00 — Bakgrunden var att regeringen ville se skarpare sanktioner mot de arbetsgivare som inte följer lagstiftningen om diskriminering och trakasserier. En del av uppdraget bestod i att se över vilka åtgärder som behövs för att säkerställa att bestämmelserna om aktiva åtgärder i diskrimineringslagen följs. fick utredningen genom tilläggsdirektiv (dir. 2020:102) i uppdrag att bl.a. ta ställning till hur diskrimineringsskyddet i viss offentlig verksamhet kan ändras för att skyddet mot diskriminering ska bli så heltäckande som möjligt. Ett delbetänkande presenterades av utredningen (SOU 2020:79) där det bl.a. föreslås att DO ska få rätt att utfärda föreskrifter om kraven på arbetsgivare när det gäller arbetet med aktiva åtgärder. Delbetänkandet har remissbehandlats och bereds inom . Utredningen överlämnade sitt slutbetänkande till regeringen (SOU 2021:94). I slutbetänkandet redovisar utredningen sina överväganden och förslag när det gäller de uppdrag som gavs i tilläggsdirektivet. Den första delen av uppdraget handlade om att ta ställning till om det behövs åtgärder för att stärka skyddet mot diskriminering i de fall där det saknas en identifierbar skadelidande. Den andra delen av uppdraget innebar att föreslå hur skyddet mot diskriminering i offentlig verksamhet kan ändras för att det ska bli ett så heltäckande skydd som möjligt. Slutligen har utredningen därutöver haft uppdraget att överväga om skyddet mot trakasserier, sexuella trakasserier och hot mot arbetstagare, och mot personer som kan jämställas med arbetstagare, behöver utvidgas. Uppdraget avser handlingar som utförs av tredje man, som t.ex. kunder, gäster eller brukare. Slutbetänkandet är ute på remiss och tiden för remissinstanserna att inkomma med svar går ut . Motionsyrkanden om bl.a. översyn av diskrimineringslagen behandlades av utskottet senast i betänkande 2020/21:AU10 Jämställdhet och åtgärder mot diskriminering (s. 40 f.). Motionsyrkandena avstyrktes med hänvisning främst till pågående arbete. biföll utskottets förslag till beslut (prot. 2020/21:107). Utskottet vill inleda med att betona att ska vara ett land där alla behandlas jämlikt och har tillgång till samma livschanser. Ingen ska behöva uppleva diskriminering eller mötas av intolerans. En effektiv och heltäckande diskrimineringslag med tydliga sanktioner för dem som inte följer lagstiftningen och en reell möjlighet till upprättelse för den som blivit diskriminerad är en viktig förutsättning i ett samhälle som värnar allas lika rättigheter och möjligheter. Motionsförslagen i detta avsnitt handlar såväl om behovet av en generell översyn av diskrimineringslagen som om mer specifika delar såsom nivåerna på den diskrimineringsersättning som kan dömas ut och om de krav som finns på bl.a. arbetsgivare att arbeta med aktiva åtgärder. Utskottet konstaterar att liknande yrkanden har behandlats av utskottet tidigare, och när det gäller förslagen i partimotionerna 2021/22:4032 (M) yrkande 16 och 2021/22:3965 (L) yrkande 54 samt kommittémotion 2021/22:4004 (L) yrkande 13 om en allmän översyn av diskrimineringslagen är utskottet alltjämt av uppfattningen att den pågående beredningen inom av utredningsbetänkanden på diskrimineringsområdet bör avvaktas innan det är läge att överväga initiativ till en övergripande utvärdering så som föreslås i nämnda motioner. De aktuella yrkandena bör därmed avslås. Även när det gäller motionerna 2021/22:3063 (M) yrkande 2 och 2021/22:3574 (M) som båda är inriktade på en översyn av diskrimineringslagstiftningen utifrån perspektivet att diskrimineringsersättningen kan framstå som oskäligt hög är utskottet av uppfattningen att det pågående beredningsarbetet bör avvaktas och att det inte finns anledning att nu överväga något initiativ till en sådan översyn. Utskottet anser därmed att även dessa yrkanden bör avslås. När det slutligen gäller förslagen i kommittémotion 2021/22:3580 (C) yrkande 10 och motion 2021/22:707 (C) yrkande 4 om att utifrån storleken på företaget differentiera de krav som finns på arbetsgivare att arbeta med aktiva åtgärder vidhåller utskottet sin tidigare uppfattning om att detta krav fyller en viktig funktion i arbetet med diskriminering. Utskottet är inte heller detta år berett att ompröva det gällande regelverket som får anses vara väl avvägt. De nämnda yrkandena bör därmed avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. inriktningen för uppdrag och om inrättande av en särskild diskrimineringsnämnd. Utskottet hänvisar främst till pågående arbete. Jämför reservation 36 (M), 37 (C) och 38 (KD). I partimotion 2021/22:4032 av m.fl. (M) anser motionärerna att det bör göras en uppföljning av uppdrag att stötta och sprida kunskap för att säkerställa att detta uppdrag har avsedd effekt (yrkande 15). Motionärerna hänvisar till uppgifter om arbetsgivares bristfälliga kunskaper om skyldigheten att motverka diskriminering bl.a. genom aktiva åtgärder. I partimotion 2021/22:3509 av m.fl. (C) yrkande 21 anser motionärerna att uppdrag bör ändras så att myndigheten mer aktivt ska upptäcka och agera mot diskriminering, bl.a. genom att utföra fler stickprovskontroller och driva långt fler fall, i stället för som främst för att etablera praxis. Motionärerna anser vidare att inrättandet av en särskild diskrimineringsnämnd bör utredas (yrkande 22). Motsvarande förslag om att inrätta en särskild diskrimineringsnämnd framförs även i kommittémotion 2021/22:3224 av Alireza Akhondi m.fl. (C) yrkande 21. I kommittémotion 2021/232:4210 av m.fl. (KD) anser motionärerna att uppdrag bör ändras till att myndigheten i större utsträckning aktivt ska driva individuella fall av diskriminering (yrkande 27). I motion 2021/22:1502 av Boriana (M) anför motionären att risken med ett avgiftsfritt civilrättssystem är att många fler anser sig diskriminerade än de som i lagens mening faktiskt är diskriminerade. För att systemet ska bli mer rättvist menar motionären att rättsprocessen i ett diskrimineringsärende bör vara förenad med vissa kostnader även för den som anser sig vara diskriminerad. () har enligt sin instruktion (2008:1401) de uppgifter som följer av diskrimineringslagen (2008:567), lagen (2008:568) om och föräldraledighetslagen (1995:584). DO ska i övrigt följa och analysera utvecklingen inom sitt ansvarsområde. Av 4 kap. diskrimineringslagen framgår att DO utövar tillsyn över att lagen följs. Myndigheten ska bl.a. verka för att diskriminering som har samband med kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionsnedsättning, sexuell läggning eller ålder inte förekommer på några områden av samhällslivet. Ombudsmannen ska också i övrigt verka för lika rättigheter och möjligheter avseende samtliga sju diskrimineringsgrunder. DO har bl.a. till uppgift att utreda anmälningar om diskriminering och trakasserier och granska hur arbetsgivare, högskolor och skolor arbetar för att förebygga diskriminering. DO:s kärnverksamhet är indelad i verksamhetsgrenarna kunskap och tillsyn. Uppdraget är till sin helhet främjande, och insatserna inom båda verksamhetsgrenarna ska samverka för att bidra till samhällsförändring. I ett pressmeddelande uppger myndigheten att den framöver avser att i större utsträckning utreda anmälningar med fokus på upprättelse för individen. Myndigheten betonar att beslutet inte innebär att DO kommer att utreda alla anmälningar som inkommer till myndigheten. Däremot anser DO att det är viktigt att den som vänder sig till DO ska få information om huruvida anmälan kommer att leda till att myndigheten inleder utredning. I sin årsredovisning beskriver DO den nya inriktningen, och anför bl.a. att den inre kärnan i verksamheten ska handla om att utreda anmälningar, framställa ersättningskrav och driva process i domstol som rör anmälningar om överträdelser av förbuden mot diskriminering i diskrimineringslagen. Utredningen om bättre möjligheter att motverka diskriminering Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare för att lämna förslag till hur arbetet mot diskriminering kan organiseras och effektiviseras (dir. 2014:10). Utredningen lämnade sitt betänkande Bättre skydd mot diskriminering (SOU 2016:87) . Utredningen har bl.a. övervägt olika lösningar när det gäller roll och arbetssätt samt fört diskussion om för- och nackdelar med antidiskrimineringsbyråernas verksamhet. Utredningen har även övervägt den roll som länsstyrelserna har i arbetet mot diskriminering. Ett förslag som lämnas av utredaren är att en diskrimineringsnämnd ska skapas som ett alternativ till domstolsprövning. Om en diskrimineringsnämnd ska inrättas krävs det enligt utredaren ytterligare överväganden i ett antal frågor. Ärendet bereds i . Utredningen om vissa frågor i diskrimineringslagen Som framgått ovan tillsatte regeringen en utredning om hur tillsynen över diskrimineringslagen kan bli mer effektiv (dir. 2018:99). En del av uppdraget bestod i att se över vilka åtgärder som behövs för att säkerställa att bestämmelserna om aktiva åtgärder i diskrimineringslagen följs. Genom tilläggsdirektiv gavs utredaren ett utvidgat uppdrag (dir. 2020:102). Utredningen presenterade delbetänkandet Effektivare tillsyn över diskrimineringslagen – aktiva åtgärder och det skollagsreglerade området (SOU 2020:79). lämnade utredningen slutbetänkandet Ett utökat skydd mot diskriminering (SOU 2021:94). I delbetänkandet lämnar utredningen ett antal förslag för att öka effektiviteten i tillsynen. Mer information om utredningens uppdrag och de förslag som den lämnat finns i föregående avsnitt. Motionsyrkanden om uppdrag behandlades av utskottet senast i betänkande 2020/21:AU10 Jämställdhet och åtgärder mot diskriminering (s. 40 f.). Motionsyrkandena avstyrktes med hänvisning främst till pågående arbete. biföll utskottets förslag till beslut (prot. 2020/21:107). Utskottet kan konstatera att uppdrag är brett då det innehåller såväl granskande som främjande uppgifter. Som utskottet framfört vid tidigare behandling av motionsyrkanden om roll och uppdrag förutsätter utskottet att myndigheten bedriver ett aktivt arbete utifrån de olika diskrimineringsgrunderna och för att motverka missgynnande enligt föräldraledighetslagen. Liksom tidigare utgår utskottet också från att regeringen noga följer utvecklingen på området. I partimotion 2021/22:3509 (C) yrkande 21 och kommittémotion 2021/22:4210 (KD) yrkande 27 finns förslag om att bör få ett ändrat uppdrag på så vis att fler individuella fall av diskriminering bör drivas av myndigheten. När det gäller denna fråga noterar utskottet det arbete som har inletts vid när det gäller att förändra inriktningen för verksamheten och i större utsträckning utreda anmälningar med fokus på upprättelse för individen. Utskottet vill även hänvisa till att den pågående beredningen inom av bl.a. de överväganden och förslag som Utredningen om vissa frågor i diskrimineringslagen presenterat inte bör föregripas. Utskottet anser därför inte att det kan anses vara motiverat att rikta något tillkännagivande till regeringen med anledning av nämnda förslag. De aktuella yrkandena bör därmed avslås. Arbetsgivares brist på kunskaper om diskrimineringslagens bestämmelser om främjande och förebyggande arbete är ett hinder som påverkar om och hur en arbetsgivare arbetar med aktiva åtgärder. Som lyfts fram i partimotion 2021/22:4032 (M) yrkande 15 är det således angeläget att arbete med att stötta och sprida kunskap når ut till arbetsgivarna och förmår dessa att bedriva ett ändamålsenligt arbete med aktiva åtgärder. När det specifikt gäller frågan om en uppföljning av uppdrag så som efterfrågas i den aktuella motionen anser utskottet dock inte att det finns skäl att rikta något uttalande till regeringen. Utskottet vill även i denna del hänvisa till den pågående beredningen inom av bl.a. förslag om effektivare tillsyn av arbetet med aktiva åtgärder. Med det anförda anser utskottet att även detta yrkande bör avslås. Förslag om att inrätta en särskild diskrimineringsnämnd som finns i partimotion 2021/22:3509 (C) yrkande 22 och kommittémotion 2021/22:3224 (C) yrkande 21 har utskottet behandlat tidigare. Utskottet noterar återigen att det i betänkandet Bättre skydd mot diskriminering finns överväganden om inrättande av en diskrimineringsnämnd. Utskottet vidhåller sin uppfattning att det inte finns skäl att föregripa den pågående beredningen av det nämnda betänkandet. De aktuella yrkandena bör därmed avslås. Inte heller när det gäller förslaget i motion 2021/22:1502 (M) om att rättsprocessen i ett diskrimineringsärende bör vara förenad med vissa kostnader även för den som anser sig vara diskriminerad, bedömer utskottet med hänvisning till pågående beredningsarbete om diskrimineringslagen att det finns skäl för något tillkännagivande till regeringen. Yrkandet bör därmed avslås. Stärkt skydd på EU-nivå för hbtqi-personer m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. diskrimineringsskyddet på EU-nivå för hbtqi-personer. Utskottet hänvisar främst till pågående arbete. Jämför reservation 39 (L). I kommittémotion 2021/22:4004 av m.fl. (L) tar motionärerna upp diskrimineringsskyddet på EU-nivå för hbtq-personer (yrkande 18). Motionärerna betonar bl.a. vikten av att regeringen arbetar vidare för att antidiskrimineringsdirektivet slutligen antas och att arbetet för att också inkludera alla transpersoner i EU:s diskrimineringslagstiftning fortsätter. I motion 2021/22:3087 av m.fl. (S) anför motionärerna att det finns mycket kan göra för att stärka den internationella solidariteten med hbtq-plus, bl.a. anser de att regeringen bör verka för att EU:s diskrimineringslagstiftning förstärks. Målet är en sammanhållen lagstiftning som omfattar alla diskrimineringsgrunder och som gäller även utanför arbetsmarknaden (yrkande 5). I motion 2021/22:2354 av (L) uppmärksammar motionären konceptet vitbok som ett sätt för den svenska staten att göra upp med sin egen historia av förtryck av minoritetsgrupper. Motionären föreslår att det tas fram en vitbok om hur hbt-personer historiskt har behandlats i . Direktivförslag om genomförande av principen om likabehandling av personer oavsett religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning Förslaget till direktivet om likabehandling COM (2008) 426, även kallat antidiskrimineringsdirektivet, presenterades av kommissionen . Syftet med förslaget är att utvidga minimiskyddet mot diskriminering av personer på grund av deras religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuella läggning även utanför arbetslivet. antog en position . Rådet har inte kunnat enas om en allmän inriktning. presenterade kommissionen sitt meddelande COM(2020) 698 En jämlikhetsunion: Jämlikhetsstrategi för hbtqi-personer 2020–2025. I meddelandet slår kommissionen fast målsättningen att varje hbtqi-person i EU ska vara trygg, ha lika möjligheter och fullt ut delta i samhällslivet. I strategin fastställs ett antal centrala mål inom fyra pelare som ska uppnås –2025. De fyra pelarna är: • hantera diskriminering av hbtqi-personer • säkerställa trygghet för hbtqi-personer • bygga inkluderande samhällen för hbtqi-personer • leda kraven på jämlikhet för hbtqi-personer över hela världen. Utöver åtgärder inom dessa pelare är målsättningen från kommissionen att integrera hbtqi-personers rättigheter inom unionens politiska arbete, lagstiftningsinitiativ och finansieringsprogram. Strategi för lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck Regeringens arbete för hbtqi-personers lika rättigheter och möjligheter bedrivs utifrån strategin för lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck, även kallad hbtqi-strategin. Strategin utgör enligt regeringen grunden för ett långsiktigt arbete inom fokusområdena våld, diskriminering och andra kränkningar, unga hbtqi-personer, hälsa, vård och sociala tjänster, privat- och familjeliv, kulturområdet samt det civila samhället. För vissa av fokusområdena har även strategiska myndigheter utsetts i syfte att utgöra en samlande kraft för ökad kunskap och likvärdigt bemötande. Handlingsplan för hbtqi-personers lika rättigheter och möjligheter beslutade regeringen om en handlingsplan för hbtqi-personers lika rättigheter och möjligheter i syfte att komplettera strategin för lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck och kraftsamla arbetet med konkreta åtgärder för perioden –2023. I handlingsplanen tydliggörs att queer- och intersexperspektivet inkluderas i regeringens arbete, och målgruppen omfattar därmed homosexuella, bisexuella, transpersoner, queera personer och intersexpersoner (hbtqi-personer). De sex ursprungliga fokusområdena är fortsatt av central betydelse och kompletteras genom handlingsplanen med ytterligare två fokusområden: arbetslivet och äldre hbtqi-personer. Dessutom inkluderas asyl och migration i fokusområdet våld, diskriminering och andra kränkningar. Handlingsplanen innefattar åtgärder inom ett flertal av fokusområdena. Det handlar bl.a. om att motverka diskriminering, våld och andra kränkningar, ökad kunskap inom arbetslivet och om unga hbtqi-personers situation, psykisk hälsa samt en särskild satsning på arbetet med suicidprevention. Regeringen har även utökat antalet hbtqi-strategiska myndigheter. Motionsyrkanden om bl.a. arbetet på EU-nivå när det gäller åtgärder mot diskriminering behandlades av utskottet senast i betänkande 2020/21:AU10 Jämställdhet och åtgärder mot diskriminering (s. 44 f.). Motionsyrkandena avstyrktes med hänvisning främst till pågående arbete. biföll utskottets förslag till beslut (prot. 2020/21:107). Utskottet noterar inledningsvis när det gäller motionsförslagen i detta avsnitt att det i samtliga fall är fråga om likalydande förslag som behandlats av utskottet tidigare under innevarande mandatperiod. Som utskottet även tidigare framhållit är det angeläget att intensifiera arbetet med att ta itu med de problem som hbtqi-personer möter i samhället. Förbättringar när det gäller respekten för hbtqi-personers rättigheter inom EU är i detta sammanhang en central och angelägen fråga. När det gäller det s.k. antidiskrimineringsdirektivet konstaterar utskottet att det krävs enhällighet i rådet för att anta det förslag som kommissionen lade fram 2008 om genomförande av principen om likabehandling av personer oavsett religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. Utskottet har haft överläggning med regeringen om den svenska ståndpunkten (se prot. 2015/16:4 § 2) och litar fortfarande till att regeringen i enlighet med ståndpunkten verkar för att direktivet ska kunna antas. ska enligt utskottet vara en tydlig och kraftfull röst för hbtqi-personers lika värde och rättigheter, och utskottet utgår från att detta också är den linje som regeringen driver i EU-samarbetet. Med det anförda anser utskottet att det inte heller detta år kan anses vara nödvändigt att rikta något tillkännagivande om stärkt skydd på EU-nivå för hbtqi-personer enligt vad som föreslås i kommittémotion 2021/22:4004 (L) yrkande 18 eller motion 2021/22:3087 (S) yrkande 5. De aktuella yrkandena bör därmed avslås. När det gäller förslaget i motion 2021/22:2354 (L) om att ta fram en vitbok om hur hbt-personer historiskt har behandlats i vidhåller utskottet även här sin tidigare uppfattning att det inte finns skäl för att ta något initiativ. I likhet med vid tidigare behandling konstaterar utskottet att regeringen med den s.k. hbtqi-strategin har lagt grunden för ett långsiktigt arbete för hbtqi-personers lika rättigheter och möjligheter. Utskottet vill även framhålla den handlingsplan som regeringen antagit –2023, vilken enligt utskottet utgör en bra och viktig grund för det fortsatta arbetet med att förbättra situationen för hbtqi-personer. Även detta yrkande bör därmed avslås. Jämställdhetspolitikens mål och jämställdhetsintegrering m.m., punkt 1 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4032 av m.fl. (M) yrkandena 2 och 39, 2021/22:3626 av och (båda M) och 2021/22:1865 av m.fl. (M), 2021/22:2563 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2021/22:3062 av (M) yrkandena 1 och 2, 2021/22:3471 av (M) yrkande 3, 2021/22:3666 av m.fl. (C) yrkandena 1–3, 2021/22:3963 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 6 samt 2021/22:4210 av m.fl. (KD) yrkandena 1 och 21. Det kan konstateras att skillnaderna mellan kvinnors och mäns ägande är stora. Forskningsöversikter visar att det beror på flera faktorer. Eftersom kvinnor generellt sett tjänar mindre än män så minskar deras möjligheter till investeringar och ägande. Vidare finns normer och stereotyper som utgör hinder för kvinnors ägande. Genom att få bättre kunskap om ägande kan vi långsiktigt få till en förändring. Vi anser att behöver mer könsuppdelad statistik om ägande. , , och Lantmäteriet är exempel på myndigheter som bör få uppdraget att tillhandahålla ytterligare könsuppdelad statistik. Vi anser därmed att regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose detta behov av offentlig statistik om ägande. När det gäller anser vi till skillnad från utskottet att myndigheten bör avvecklas. Ett aktivt jämställdhetsarbete måste bedrivas inom alla relevanta myndigheter för att få genomslag. Att ha en särskild myndighet för jämställdhetsfrågor kan få motsatt effekt genom att arbetet på andra myndigheter och aktörer sidoordnas och nedprioriteras. Vi anser därmed att regeringen bör inleda ett arbete för att lägga ned . Jämställdhetspolitikens mål och jämställdhetsintegrering m.m., punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:2563 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2021/22:1865 av m.fl. (M), 2021/22:3062 av (M) yrkandena 1 och 2, 2021/22:3471 av (M) yrkande 3, 2021/22:3626 av och (båda M), 2021/22:3666 av m.fl. (C) yrkandena 1–3, 2021/22:3963 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 6, 2021/22:4032 av m.fl. (M) yrkandena 2 och 39 samt 2021/22:4210 av m.fl. (KD) yrkandena 1 och 21. Vi ser jämställdhet mellan kvinnor och män i termer av lika rättigheter och möjligheter att själv forma sitt liv. Varje individ ska stå fri att göra sina egna individuella livsval, utan att det offentliga ska försöka styra eller påverka dessa val. Vi förespråkar en formell jämställdhet där varken kvinnor eller män särbehandlas på grund av sin könstillhörighet. Vi använder oss inte av ytliga analyser av hur kvinnor respektive män fördelar sig på olika områden som ensamt underlag för att avgöra hur jämställt samhället är. Skillnader i preferenser behöver inte i sig vara problematiskt. Vi motsätter oss därför starkt en politik som bygger på förväntningar eller mål om en viss fördelning. Vi anser därmed att de jämställdhetspolitiska målen behöver uppdateras och att regeringen bör återkomma med förslag som inte längre innehåller skrivningar om en jämn könsfördelning. Jämställdhetspolitikens mål och jämställdhetsintegrering m.m., punkt 1 (C) av Alireza Akhondi (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3666 av m.fl. (C) yrkandena 1–3 och 2021/22:1865 av m.fl. (M), 2021/22:2563 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2021/22:3062 av (M) yrkandena 1 och 2, 2021/22:3471 av (M) yrkande 3, 2021/22:3626 av och (båda M), 2021/22:3963 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 6, 2021/22:4032 av m.fl. (M) yrkandena 2 och 39 samt 2021/22:4210 av m.fl. (KD) yrkandena 1 och 21. Som utskottet lyfter fram pågår ett viktigt och omfattande arbete för att främja ett jämställt samhälle.