bet · H901KU20d3 · 2022-01-01 00:00:00 — Fanns det diskussioner mellan statsråden om vilken samlad information som skulle ges ut till kommissionen? Och har kommissionen fått ta del av allt efterfrågat underlag? : Fru ordförande! Jag har inte varit med om någon diskussion mellan statsråd om till exempel e-posttrafiken eller andra sådana svårigheter. Jag har blivit informerad kopplat till den frågan som handlade om att organisationen informerade mig om att man lämnade ut mer än det som det de facto hade ställts konkreta frågor om. Jag fick information om det, och jag tyckte att det var positivt. Hela poängen med förordningsändringarna var, vad jag förstår, från att se till att kommissionen får det underlag och de handlingar som de behöver för att kunna göra ett bra jobb. Jag kan också konstatera att kommissionens ordförande nu menar att de har fått det underlag som krävs för att göra en granskning och att de inte ville ha mer tid för sina överväganden. Eftersom det på slutet blev en del diskussioner om att de inte hade fått underlagen tillräckligt snabbt erbjöds de också mer tid, men jag uppfattar att kommissionen inte ville ha det och känner sig tillfreds med underlaget för att kunna göra sin slutrapport. Jag tycker att det är viktigt. (MP): Jag har redan fått svar på min fråga. Det var många före mig som undrade om de här övervägandena. Jag vill tacka för utförliga svar! Ordföranden: har tid för ytterligare några frågor, men jag vill understryka att det är bra om de är kortfattade. (M): Jag har några frågor. Vi har varit inne på dem tidigare. I slutbetänkande, och när de var här hos oss och vi ställde frågor, framgår det från dem att de anser att åtminstone borde det ha stått klart för vilka handlingar som de önskade ta del av. Har du någon kommentar till det? Här har diskussionen kretsat väldigt mycket kring vad som hände , men redan tidigare anser de att de borde ha kunnat få ut mycket av de här dokumentationerna, exempelvis de annoterade dagordningarna från GSS. Hade inte de kunnat lämnas ut ? : Fru ordförande! Jag kan inte exakt ange månader här, utan det är klart att när det stod klart för att det fanns uppgifter och handlingar som de ansåg sig inte ha fått ut kallade man till möte, hade en genomgång och kom fram till att det fanns fler handlingar som kunde lämnas ut. Jag kan bara säga att nåddes inte jag av den diskussionen. Jag fick inte den informationen att det fanns önskemål som var kopplade till det här som inte hade lämnats ut av de handlingar som fanns att lämna ut. Jag tycker att det var bra att man kallade till möte när det uppstod oklarheter och att man också redde ut det och såg till att kommissionen fick de underlag de behövde och att ordföranden bedömer att de underlag som man fick tillgång till var tillfyllest för att göra en bedömning och att man heller inte ville ha mer tid för att gå igenom det eftersom en del av handlingarna kom ganska sent. (M): De här bedömningarna av smittspridningen för covid-19 som har gjort – är det korrekt uppfattat att de inte har lämnats ut till kommissionen utan att de där enbart fick ett nekande svar om att sådana bedömningar inte fanns och inte togs fram i samband med diskussionerna med de här experterna? : Alla de bedömningar som gjordes av smittspridningen är ju publicerade och öppna givet att vi har producerat prognoser. De prognoserna är ju baserade på den smittspridningsdiskussion som man har haft och den information som man gjorde. Så det är ju väldigt publikt att vi ändå har presenterat prognoser kopplat till detta. Jag har inga andra kommentarer kring det än att vi har varit väldigt publika med de prognoser vi har gjort kring den ekonomiska utvecklingen. (M): Det är svårt för oss att kunna bedöma eftersom inte heller viförrän har fått information om att det har förekommit kontakter mellan och om att man vill ha de här modelleringarna. Det är min sista fråga. I det underlag som vi har fått från imars finns en förteckning över alla kontakter då begäran av handlingar har gjorts av till olika delar av . I den förteckningen finns inget spår av att de har bett om smittspridnings- modelleringar från . Hur kommer det sig? Just det har jag inget … Det får vi väl kommentera skriftligt längre fram eller så. Jag kan inte det. Var det eller , eller när var den sammanställningen från? Jag har ingen information om det. (M): I fick vi svar på frågor. Vi bad om att få en sådan här sammanställning från , och det fick vi . Men i den loggen är de här konversationerna som svaret vi fick berörde inte med. Ordföranden: Det är en skrivelse från med svar från på ett antal frågor från . Det är väl en seriös fråga, så det återkommer jag gärna skriftligen om eftersom jag inte har något muntligt svar . Ordföranden: noterar det och ser om det finns ytterligare frågor i den här Vi har hållit på ganska länge och ställt många frågor. Då ser vi fram emot det skriftliga svaret, och jag vill också å hela utskottets vägnar tacka statsrådet för att ha kommit hit och svarat på utskottets många och ibland långa frågor. Därmed kan vi avsluta punkten 1. Utskottet ajournerar nu sitt sammanträde , och vi kommer att återuppta vårt sammanträde i RÖ7-08. Granskningsärende 13 – Evakueringen av tolkar och andra lokalanställda från (se avsnitt 2.5) – delvis sluten utfrågning Granskningsärende 8 – Utrikesministerns agerande i samband med ett telefonsamtal (se avsnitt 4.18) – delvis sluten utfrågning Ordföranden: är , och återupptar sitt sammanträde. Vi är på punkt 7. Innan jag går in på det vill jag ge lite praktisk information. Alla är välkomna till vår offentliga utfrågning här i förstakammarsal. Den här utfrågningen sänds direkt via webb-tv. När utfrågningen börjar kommer jag att ge den utfrågade möjlighet att göra en kortare inledning per ärende. Vi kommer att ta ärendena ett i taget. I varje ärende, efter inledningen, får ledamöterna ställa sina frågor. Anmälande parti börjar, och därefter är det partierna i storleksordning. Skulle det föreligga fler än en anmälan börjar det största partiet. Jag vill också informera om att om vi skulle komma in på sekretessbelagda uppgifter har vi möjlighet att övergå till en sluten utfrågning efter att vi har gått igenom den offentliga delen av de två ärendena. I båda ärendena finns det alltså möjlighet att övergå till sluten utfrågning. Då kommer vi att byta lokal och vidta de åtgärder som krävs. Jag vill hälsa utrikesminister välkommen till KU för att svara på utskottets frågor. Vi kommer att börja med granskningsärende 13, G13. Rubriken är Regeringens agerande vad gäller evakueringen av lokalanställda tolkar i m.m. : Fru ordförande! Jag kommer att fokusera på de frågor som hör till mitt ansvarsområde eller där jag delar ansvaret med andra statsråd. Till att börja med skulle jag vilja ge en kort bild av själva evakueringen. försämrades säkerhetsläget i snabbt. På kollapsade den demokratiskt valda regimen, och talibanrörelsen tog makten. En intensiv evakueringsinsats genomfördes mellan den 15 och . Arbetet skedde genom samarbete mellan , ambassader i regionen, Försvarsmakten, och andra myndigheter. Drygt 1 100 personer omfattades av insatsen. Det operativa arbetet inleddes med fokus på säkerhet för och evakuering av utsänd ambassadpersonal enligt den fastställda planen för stängning och evakuering. Evakueringen gick utomordentligt snabbt. efter beslut om stängning befann sig samtlig svensk personal i säkerhet i . hade de lämnat landet. flyttades ambassadens verksamhet till UD i . Evakueringen skedde på uppmaning av säkerhetsansvariga vid Uppmaningen omfattade enbart utsänd personal. anlände svensk personal till Kabuls flygplats för att inleda arbetet med att bistå andra svenska medborgare och personer med permanent uppehållstillstånd med utresa. Dessutom arbetades det intensivt med att hjälpa lokalt anställd ambassadpersonal och vissa andra skyddsbehövande afghaner ut ur landet genom vidarebosättning. Att evakueringsarbetet inte uteslutande omfattade svenskar utan även ett stort antal skyddsbehövande utländska medborgare, inklusive lokalanställda, utgjorde ett avsteg från den rådande ordningen, där värdlandet har ansvar för lokalanställd personal. När aktiverades förstärktes den konsulära enheten med ett femtontal medarbetare från andra enheter och UD- jouren med bland annat personal ur UD:s beredskapsstyrka. Det fanns flera utmaningar i arbetet. Möjligheten till rörelse i var starkt nedsatt, flygplatsen hade stängt för civil flygtrafik och tusentals nödställda försökte ta sig in på flygplatsen under tumultartade scener. Evakueringsarbetet behövde också ske innan kontrollen av flygplatsen lämnades över av till försämrades säkerhetsläget i landet snabbt. Men så sent som hade jag ett samtal med utsända på ambassaden i , Från ambassadens sida framförde man då att det fanns en stor osäkerhet kring utvecklingen framöver. var att sista regeringsfästet i riskerade att falla inom 30–. Ambassaden underströk också att de utsända ville arbeta kvar så länge var ambassaden tvungen att stänga Flera länder, inklusive , evakuerade då sina medborgare och hjälpte sina lokalt anställda och akut skyddsbehövande afghanska medborgare med Inom ramen för den internationella samordningen bidrog svensk personal i allra högsta grad till att fler nödställda kunde ta sig in på flygplatsen under svåra omständigheter. Det skedde även en nära nordisk samordning i evakueringsarbetet. andra nordiska länder avslutade sina insatser , och sista , , , och sina insatser. lämnade även , och kontrollen över flygplatsen överlämnades till Efter den akuta evakueringsinsatsen var det främsta målet 2021 att fortsatt bistå de personer som fanns på ambassadens i listor över skyddsbehövande afghaner med koppling till . av arbetet arrangerade UD i samarbete med ambassaden i och några andra utlandsmyndigheter transporter, där större grupper afghanska skydds- behövande fick hjälp att lämna . I tredjeland genomgick sedan personerna, genom försorg, en process för vidarebosättning i . En majoritet av dem som hade accepterats för vidarebosättning kunde lämna på detta vis. När det gäller frågan om vilka formella möjligheter och skyldigheter det har funnits för regeringen och att agera för att lokalanställda och tidigare lokalanställda vid svenska myndigheter i skulle komma till är det viktigt att komma ihåg att ingen av dessa personer vid processens början hade viseringar eller uppehållstillstånd och därför, enligt gällande lagstiftning, inte heller rätt att inresa till . Ärendena om internationellt skydd och uppehållstillstånd prövas och beslutas av . Regeringen och är förhindrade enligt regeringsformen att bestämma hur förvaltningsmyndigheter ska besluta eller tillämpa lagen i enskilda ärenden. Det grundläggande ansvaret för säkerhet och mänskliga rättigheter för lokalanställd personal, precis som för alla andra personer som befinner sig inom territoriet, ligger enligt folkrätten hos värdlandet. om diplomatiska förbindelser anger en skyldighet för värdlandet att möjliggöra evakuering av ambassadpersonal som inte är medborgare i landet. Något motsvarande rättsligt stöd finns inte för evakuering av värdlandets med- borgare. Genom det regeringsbeslut och det regeringskanslibeslut som fattades den möjliggjordes en större flexibilitet för att bereda skydd för skyddsbehövande personer, vilket bland annat innefattade lokalanställda och tidigare lokalanställda vid ambassaden. Detta utgjorde som sagt ett avsteg från den rådande ordningen att värdlandet har ansvar för lokalt anställd personal men bedömdes nödvändigt, eftersom det fanns ett särskilt intresse av att kunna bereda skydd till de personer som i det här specifika fallet bedömdes ha akuta skyddsbehov. Regeringsbeslutet hade föregåtts av ett antal samtal inom EU, i nordisk krets och mellan , Justitie- departementet och ambassaden i alltsedan april 2021 och över sommaren. Under hölls löpande arbetsmöten mellan berörda myndigheter. Det skedde i olika konstellationer mellan ambassaden i , , , , Försvars- makten och Försvarsdepartementet. När händelseutvecklingen i hastigt försämrades intensifierades arbetet, och kris- hanteringsmekanism aktiverades . När det gäller frågan om vilka identitets- eller säkerhetskontroller som gjordes av de personer som med svenskt stöd kunde lämna skedde det på flera sätt. För att få hjälp med utresa med svenska transporter från ställdes det krav på att giltigt svenskt pass eller afghanskt pass med giltigt svenskt uppehållstillstånd kunde visas upp. Kontrollen skedde i den utsträckning som var möjlig i en stundtals kaotisk situation. De flesta svenska medborgare och personer med svenskt uppehållstillstånd som evakuerades fanns upptagna på och ambassad i Kabuls lista över personer i med anknytning till . skyddsbehövande afghaner som kom i fråga för vidarebosättning ställdes krav på att ett av utfärdat intyg kunde visas upp. mot listor som hade upprättats av i i samråd med Identifiering och kontroll av de evakuerades handlingar skedde vid inpassering till flygplatsen i och vid två ytterligare tillfällen inne på Kontrollerna utfördes av utsänd personal från Utrikes- hade stöd av Myndigheten för samhälls- skydd och beredskap, deras stödstyrka, vid insatsen på Kabuls flygplats. stödstyrkan ingick två svenska poliser. gjordes slutligen inom ramen för svensk gränskontroll av gränspolisen på En kontroll av identitetshandlingar gjordes även av Migrations- verkets personal i de fall de fanns närvarande på transitorterna. som kom i fråga för vidarebosättning gjorde Säkerhetspolisen i varje enskilt fall en bedömning av säkerhetsaspekterna. När det gäller förankringen med bedömde regeringen att det var viktigt att informera berörda utskott. Det skedde, som framgår, av de skriftliga svar som lämnats in till utskottet vid ett antal tillfällen. ställt frågor om kontakterna mellan ambassadör i och I en rapport från ambassaden i beskrev ambassadören en oro för de lokalanställdas situation om ambassaden skulle tvingas stänga. Enligt ambassaden fanns det information som talade för att det skulle kunna bli aktuellt att lämna landet . Låt mig understryka att hade en löpande dialog med ambassadören under hela förloppet, där uppgifter i denna och andra rapporter behandlades, inte en och en utan i ett helhetsperspektiv. situationen för de lokalanställda vid ambassaden i var föremål för talibanernas maktövertagande var arbetet långt framskridet. på plats, och UD hade chartrade flygplan klara för en ordnad transport ur landet för svenska medborgare och de personer som bedömde kunde få uppehållstillstånd för vidarebosättning. Detta var, som nämnt, en förutsättning för att de lokalanställda utländska medborgarna skulle ha rätt till inresa i . Vidare krävdes att förutsättningar för vidare- bosättning tillfälligt ändrades, vilket också skedde genom regeringsbeslut den Låt mig avsluta med att konstatera att vidarebosättningen av de utländska medborgarna från utgjorde en extraordinär händelse av väpnad konflikt, där har varit aktivt engagerat. Det utgör ett unikt avsteg från den rådande ordningen att det är värdlandet som har ansvaret för sina egna medborgare, inklusive för lokalt anställd personal. Jag hänvisar i övrigt till de skriftliga svaren som har lämnats på frågor i detta ärende. Därmed, fru ordförande, är jag beredd att svara på de frågor som utskottets ledamöter vill ställa till mig. (M): Tack, utrikesministern, för den inledande beskrivningen av händelseförloppet! Det var mycket intressant att lyssna till. Jag har några frågor som gäller de lokalanställda och evakueringen av dem. Det framgår av det som försvarsministern sa när han var här att man inledde ett arbete med att kunna bereda skydd i för lokalanställd personal från . Det dröjer då tills det verkligen brinner till innan evakueringen av de här personerna börjar, alltså . Man fattar beslutet om ändringen som har beskrivits . Varför började man inte med evakueringen av de här lokalanställda – processen började – tidigare när planen var chartrade och man ändå visste ungefär vilka personer det här rörde sig om? Varför sker det precis i sluttampen när det blir så kaotiskt på flygplatsen i ? Det hade kanske kunnat gå att göra under mycket mer ordnade omständigheter tidigare ? : Tack, ledamoten, för frågan! Den enkla förklaringen är att ambassaden och de lokalanställda ville ha ambassaden öppen så länge det gick och ville vara kvar för att utföra sitt arbete. Som jag sa hade jag en VTC med ambassaden , och då sa man: kan det gå fortare – vi räknar med att det kan ske inom 30–. Man trodde ju att skulle klara sig ända till slutet av året, men alla hade fel. Det gick ju så extremt fort. Det är anledningen. Man ville vara kvar. hade vi chartrade plan som vi sedan fick ställa in, för det gick ju inte att göra, för vi ville ändå ha dem fortare. Det är viktigt att veta att det internationella regelverket bara innebär en skyldighet för värdlandet med evakuering av ambassadpersonal om de inte är medborgare i värdlandet. De här personerna är ju medborgare i värdlandet. Och det finns inte något rättsligt stöd för evakuering av värdlandets egna medborgare. Ingen av de lokalt anställda var svenska medborgare, och därför kunde de heller inte ges viseringar och uppehållstillstånd till utan att det nu blev en sådan här snabb situation när vi fattade det regeringsbeslut som behövde fattas och sedan kunde plocka hem dem. (M): Tack för förtydligandet! Då förstår jag att utrikesministern i huvudsak pratar om den lokalanställda personalen vid ambassaden under försorg. Men det finns även en ganska stor andel lokalanställd personal som hade varit under Försvarsmaktens försorg som också följde med i den här evakueringen och som enligt försvarsministern avslutade sina anställningsförhållanden redan och därför kanske inte hade jättemycket arbete kvar att göra utan där en evakuering hade kunnat ske under ordnade former mycket tidigare. Det är framför allt kanske kring den lite större gruppen personer som min fråga fokuserar. Varför gjordes inte det under ordnade former vid en tidigare Var inte planen att de här personerna skulle till som en del av den lojalitet vi som nation visar dem som har tjänat oss väl och gjort viktiga insatser, för att löst citera ungefär vad försvarsministern sa när han var här. De personerna har ju vi någon form av moralisk förpliktelse till ändå som vi till syvende och sist fullföljde men som hade kunnat fullföljas under mycket mer ordnade omständigheter om hade agerat på ett mycket tidigare stadium. : Tack, ledamoten, för den frågan! Försvarsministern var ju här och svarade på de frågorna, och frågorna om dem som var anställda vid ligger under försvarsministerns ansvarsområde, så den konstitutionella kontrollen får göras via försvarsministern. Det ligger inte under mitt ansvarsområde. (M): Jag undrar ändå om inte utrikesministern skulle kunna säga någonting om vilken plan det var som fanns. Det var ju inom ramen för UD som allting … Man var så att säga navet för organisationen av den här evakueringen. Försvarsministern ville inte riktigt svara. Även han skjuter ifrån sig till utrikesministern och framställer sig själv som någon form av transportkompani. Det är lite svårt att avgöra vem det är som ska ta ansvar för tolkar och andra lokalanställda som Försvarsmakten har haft hand om. Försvarsministern verkar ta sina händer från dem 2014, men ska inte göra det förrän de befinner sig på svensk mark. Det är svårt att hitta någon som är villig att ta ansvar för huruvida de här tas till förutom sista minuterna, sista timmarna, sista dagarna när man väl lyckas få dem ur under väldigt kaotiska omständigheter. : Tack, ledamoten, för den följdfrågan! UD har ansvar för sin personal, och Försvarsdepartementet har ansvar för Försvarsmaktens personal. Det förekom naturligtvis väldigt mycket kontakter mellan myndigheterna för att få ett fungerande samarbete, men man arbetade över alla gränser och resultatet blev ju till slut att den svenska evakueringsinsatsen omfattade i det första skedet 1 100 personer, vilket var betydligt mer än vad man hade räknat med, och i slutändan har 2 000 personer tagits hem. Men att göra en beredskap för ett annat departements personal för någonting som var tidigare ligger inte under ansvar. (M): Då tolkar jag det som att om en evakuering av den försvarsanställda lokala personalen skulle ha initierats tidigare är det försvarsministern som skulle ha initierat det inom ramen för . : Tack för frågan! Låt mig svara så här: Det finns goda skäl till att vii vanliga fall har en annan ordning än den som tillfälligt gällt under den här extraordinära krisen. Det normala är ju att UNHCR utvärderar skyddsbehoven och är presentatör av dem som ska få komma till , och de som UNHCR presenterar för vidarebosättning måste vara flyktingar. Ingen av de här personerna var det. Det kan inte betraktas så länge man finns i sitt eget hemland. Då är frågan om vi vill ha en ordning i där alla som jobbar för automatiskt ska få komma till . Det är därför det är en väldigt trög organisation. Det är inte så att bara för att du jobbar för har du rätt att bosätta dig i efteråt och hur länge och allting. Det är en enormt stor fråga. När det gäller frågan om just tolkarna kan man naturligtvis ha en diskussion med Försvarsmakten och Försvarsdepartementet: Är det så att alla som jobbar för svensk försvarsmakt runt om i hela världen ska ha rätt att bosätta sig i och få uppehållstillstånd och medborgarskap och allt möjligt i ? Det är en helt annan fråga än den som jag har ansvar för här och som jag svarar på i den här utfrågningen. Det är en väldigt intressant fråga, men den ligger inte här under mitt ansvarsområde i denna fråga som jag har ansvar för. (S): Ordförande! Tack, utrikesministern, för svaren ! Jag kommer att lyfta en fråga, eller en aspekt av den här granskningen, som viockså lyfte från utskottets sida med din kollega försvarsministern vid utfrågningen av honom. Frågan om asyl och stöd till lokalanställda i har ju diskuterats . Det är en fråga som har varit på tapeten i många, . Ett exempel som kan lyftas är att krävde dåvarande någon form av asylprogram för de afghanska tolkar som hade arbetat åt . ÖB talade då om tolkarnas betydelse, om hoten och om medmänsklighet. Han är inte den enda som har varit ute i den här frågan, utan det har varit en stor fråga om hur ska kunna stödja lokalanställda. För att följa upp något av det som togs upp här av tidigare om det här med ordnade former för att hjälpa människor undrar jag: Vilken beredskap, alltså förberedelse, för en snabb evakuering har funnits på Utrikes- departementet , alltså sedan när det begav sig 2013 och därefter? Har det funnits planer för evakuering av tolkar och lokalanställda? Jag förstår av svaren tidigare att du kanske enbart kan svara kring lokalanställda. Om det har funnits förberedelser , har de då uppdaterats ? : Tack, ledamoten, för frågan! Det finns mycket detaljerade planer för evakuering av de utsända. Det är så enligt folkrätten och Wien- konventionen att man har ansvar för sina utsända, men man har inte ansvar för lokalanställda. Det skulle bli en helt annan situation – jag tror inte att vi skulle kunna ha några lokalanställda om det var så att om du är lokalanställd har du rätt till asyl och att få komma till bara för att du jobbar på en svensk ambassad, en svensk NGO eller någonting sådant. Den frågan har också diskuterats , alltså om vi ska ändra systemet. Då är vi inne på tusentals och åter tusentals människor. vid ambassaderna vid varje givet tillfälle 14 000–15 0002, och det byts . Det kommer upp enorma frågeställningar. Om du har varit städare , har du rätt till asyl? Om du har jobbat i köket , har du rätt till asyl? Normalt sett är krig i sig och konflikt i sig per automatik inte en grund för ett individuellt skyddsbehov.