bet · H901FiU22 · 2022-04-05 00:00:00 — Som jag var inne på upplevde företagsobligationsmarknaden i problem . Det fanns många som ville sälja obligationer, som få ville köpa. Det ledde till likviditetskriser i fonder som erbjöd daglig inlösning. Problemen som uppstod för företagsobligationsfonder försämrade i sin tur läget ytterligare på företagsobligationsmarknaden. Den oro vi såg på företagsobligationsmarknaden skapade också oro för flera företag, inte minst fastighetsföretagen, gällande deras framtida finansieringskostnader. Just nu pågår ett arbete kopplat till företagsobligationsmarknaden och fonder i på europeisk nivå. Syftet är att förbättra investerarskyddet och bidra till finansiell stabilitet. Bland annat lämnade ett förslag på EU-gemensamma verktyg för likviditetshantering. Förhandlingar pågår just . På uppdrag av regeringen har också utrett verktyg för likviditetsriskhantering i . Det här arbetet kommer att bidra till en bättre fungerande fondmarknad med ett bättre investerarskydd och bättre förutsättningar för finansiell stabilitet. När det gäller företagsobligationsmarknaden pågår slutligen EU-förhandlingar om ändringar i transparensreglerna med syfte att förbättra marknadens funktionssätt. Detta var vad jag hade att säga om den kommersiella fastighetsmarknaden och företagsobligationer. Jag vill nu säga några korta ord om tre teman jag nämnde: penningtvätt, hållbar finansiering och cybersäkerhet. Jag börjar med penningtvätt. Arbetet med finansiell stabilitet handlar om att bygga motståndskraft, förhindra finansiella obalanser och minska riskerna för en finansiell kris. Arbetet handlar också om att skapa långsiktighet och förtroende på de finansiella marknaderna. I det sammanhanget är arbetet mot penningtvätt centralt. Det finansiella systemet ska inte missbrukas. Kriminella ska inte kunna tvätta sina pengar. Regeringen har bestämt sig för att knäcka de kriminella gängen. När det gäller finansmarknadsfrågorna är det kampen mot penningtvätt som gäller. Vi känner alla till att det har funnits problem av den här arten i och . Om det uppstår återkommande problem med penningtvätt kan det skada förtroendet för det finansiella systemet, vilket i förlängningen kan få följdverkningar för den finansiella stabiliteten. Arbetet mot penningtvätt motverkar också att kriminella kan utnyttja välfärdssystem och bidrar till att konkurrensskadliga missförhållanden kan upptäckas. Här behöver varje del av samhället fundera på vad som kan göras och vad som går att göra för att förhindra att det finansiella systemet missbrukas. Regeringen har vidtagit en mängd åtgärder mot penningtvätt, och arbetet kommer att fortsätta. På EU-nivå pågår viktiga förhandlingar, och vi ska genomföra ett paket för att stärka arbetet mot penningtvätt. Jag kan kort säga att vi i regeringen just nu jobbar med ett förslag som ska göra det möjligt för bland annat banker och polis att samverka och utbyta uppgifter mellan varandra i syfte att bekämpa olika former av penningtvätt utan att hindras av sekretess och andra tystnadsplikter. Regeringen har för avsikt att lägga en proposition med ett sådant förslag på bord . Frågor om hållbarhet, framför allt när det gäller klimatet, är centrala för att skapa stabilitet och långsiktighet på de finansiella marknaderna. Länken mellan hållbarhet och den finansiella sektorn är inte längre ifrågasatt. Hållbarhetsarbetet ses som en naturlig utvidgning och utveckling av arbetet med att främja finansiell stabilitet. Men det handlar också om att värna väl fungerande marknader och ett gott konsumentskydd. Finansmarknaden kan bidra till hållbarhetsarbetet genom att identifiera, prissätta och hantera hållbarhetsrisker. De här delarna är centrala för att åstadkomma ett effektivt och motståndskraftigt finansiellt system, och det är nödvändigt när klimatrisker och miljörelaterade risker väntas öka för investerare, finansiella institutioner och det finansiella systemet i sig. Det handlar å ena sidan om de fysiska riskerna, som naturkatastrofer med mera, å andra sidan om risker kopplade till omställningen som skulle kunna följa av exempelvis högre pris på koldioxidutsläpp. Ett viktigt arbete pågår nu på europeisk nivå, där kommissionen föreslagit att hållbarhetsrisker ska integreras i flera centrala regelverk för de finansiella företagen. Det handlar om att integrera hållbarhet i tillsynsarbetet, både när det gäller kapitaltäckningsregelverk för banker och när det gäller försäkringsföretagens solvensreglering. Det handlar också om att stärka bankernas och försäkringsföretagens motståndskraft mot sådana risker. Här pågår just nu förhandlingar. På utfrågningen var temat bland annat cybersäkerhet. råder det ingen tvekan om att cyberattacker kan utgöra ett hot mot den finansiella stabiliteten. Det som händer i omvärlden och det rådande säkerhetsläget gör det alltmer aktuellt att fortsätta arbetet med att stärka den digitala motståndskraften, inte minst för den finansiella sektorn. På EU-nivå arbetar man bland annat med en förordning om digital operativ motståndskraft i den finansiella sektorn, den så kallade DORA-förordningen, som blir ett harmoniserat regelverk om cybersäkerhet för finansmarknadernas aktörer. Men även på nationell nivå behöver vi arbeta vidare med att stärka beredskapen och motståndskraften mot cyberattacker. Det som hände i och i Coopbutiker kan även drabba andra aktörer, inklusive aktörer på finansmarknaderna. Här är det förebyggande arbetet viktigt, och utövar tillsyn över finansiella företags hantering av informations- och cyberrisker. Jag har några kommentarer till de tidigare talarna. Jag tänkte börja med , som lyfte fram problemen med likviditet på statsobligationsmarknaden. Jag inser att sådana problem må föreligga. Jag kan emellertid försäkra er om att det inte finns några intentioner just nu att förändra den hållning med återhållsamhet i finanspolitiken som gör att mängden statsobligationer är låg. Någon ökad upplåning för att avhjälpa dessa problem ser jag inte framför mig. lyfte upp ett antal problem på bostadsmarknaden. Detta är något som har diskuterats , också vid tidigare utfrågningar. Jag kan säga att just nu ligger inga förändringar av skattesystemet i korten. När det gäller hyresreglering gjorde regeringen ett modest försök till förändringar , vilket lände oss en misstroendeomröstning och sedermera att statsministern fick avgå. Aptiten på sådana förändringar tror jag därför är synnerligen begränsad. Det torde däremot vara en framkomlig väg att återigen se över vad det offentliga kan göra för att underlätta byggandet och planeringen. Detta är inte nödvändigtvis mitt bord eller min expertis, men det tror jag är en mer framkomlig väg framgent. Ingves nämnde den gemensamma debattartikel som publicerades om benchmarkobligationer. Jag kan bara applådera. Jag tycker att det låter som en sund väg framåt, även om jag antar att det är något som marknaden i sig väntas åstadkomma. Slutligen har jag några kommentarer till . Thedéen lyfte upp att det finns många propåer om att det borde bli lättare att låna för hushållen och att detta skulle avhjälpa några av hushållens problem. Jag tror att analysen är helt riktig. I ett läge där vi lättar på amorteringskraven kommer alla att kunna låna mer, bostadspriserna kommer att stiga och skuldsättningen kommer att öka, men detta kommer inte att ändra köordningen till bostäder. Jag tror att de hushåll man ömmar särskilt för – unga människor som försöker etablera sig –inte kommer att komma närmare en bostad till följd av sådana förändringar. Där delar jag Thedéens analys helt och fullt. Det fördes också en kortare diskussion om ansvarsfördelningen mellan finans- och penningpolitiken. Jag tycker att erfarenheten från pandemin är att finanspolitiken har frihetsgrader att agera mycket kraftfullt. Den gjorde det, och detta var fullt förenligt med det finanspolitiska ramverk och den ordning vi har. Jag tycker därför att the proof of the pudding is in the eating. I detta fall visade det sig att de frihetsgrader som åtminstone jag har sökt på detta område är för handen. Jag ser således ingen anledning att hasta i väg med något tänkande kring förändringar där. Däremot är det allom bekant att och alla partier som står bakom överenskommelsen om det finanspolitiska ramverket gemensamt kommer att samlas för att se över eventuella förändringar . I en sådan diskussion tycker jag att inspelen från har en rimlig plats. Det är sådant som vi bör reflektera över i god ordning utan att rusa i väg. Sammanfattningsvis har vi sett en kraftfull återhämtning i svensk ekonomi. har vi sett både tillgångspriser och skulder eskalera. Detta gäller inte minst i den kommersiella fastighetssektorn. Detta är en utveckling som vi måste hålla ögonen på . Jag har gjort några utvikningar om penningtvätt, hållbar finansiering och cybersäkerhet, och sedermera har jag korthugget kommenterat tidigare talare. (S): Ordförande! Jag tackar för intressanta föredragningar. Många av diskussionerna har förts . Mycket av materien är bekant, men det är väl så att man behöver nöta på för att påverka en debatt. Jag vill trots detta ställa två frågor, en som berör räntekänslighet och en som berör inflation. Den första frågan vill jag ställa till framför allt och Riksgälden. Det har återkommande talats om räntekänslighet. Samtliga talare har nämnt den. Men det finns andra debattörer som påpekar att det är en ny räntemiljö än jämfört med för till exempel . De menar att man måste se till tillgångssidan och att även om det skulle finnas en räntekänslighet innebär detta att mindre justeringar kan påverka inflationen, vilket gör att man inte förväntar sig några drastiska rörelser. En eventuell förändring kommer att ske mycket . Svaren kan alltså variera beroende på vilka förståsigpåare som ger sig in i debatten. Ni får gärna kommentera den diskussionen, i synnerhet frågan om kommersiella fastigheter. Där ser vi en eventuell strukturomvandling, framför allt vad gäller centrumhandel och sådant som har nämnts. Är detta ett potentiellt systemhot för den finansiella stabiliteten? Ni får gärna nämna något om det. Den andra frågan handlar om inflationstrycket. Riksbankschefen nämnde att vi importerar vår räntemiljö. Vad hindrar att vi importerar även inflationsmiljön i det här läget? Vissa menar att det för svensk del är stor skillnad jämfört med exempelvis . De har haft enorma stimulanser, de har flaskhalsar i produktionen som ökar varupriserna och de har dessutom en annan lönebildning som gör att lönerna stiger. Men det kan hända att det vandrar över haven ändå. Min fråga är: Varför skulle detta inte ske i ? Finansmarknadsministern får gärna kommentera detta om han finner skäl för det. (M): Låt mig börja med att hälsa välkommen till sin första dag på jobbet. Det är roligt att ha henne med här. Jag har två frågor. Den ena, som jag riktar till och , handlar om riskerna vad gäller de kommersiella fastighetsföretagen. Redan före pandemin var jag rätt bekymrad över tillgångspriser, skulder och bankernas exponering mot de kommersiella fastighetsbolagen. Det har inte blivit lugnare under pandemin, snarare tvärtom eftersom både tillgångspriserna och skulderna har ökat. var inne på att detta kan bli ett problem till nästa kris. Jag vill spetsa till frågan lite grann. Hur oroade är och över detta? Skulle det till och med kunna vara en orsak till nästa kris? Vi vet som sagt att det finns mycket korsägande och annat inom sektorn som kan skapa instabilitet. Det var den ena frågan. I min andra fråga är jag inne på samma sak som föregående frågeställare. Jag inser att när man ställer frågor kring inflationsfrågan blir det egentligen ett seminarium för var och en av talarna, men kortfattat: De flesta verkar nu tänka att detta är tillfälligt. Vi har haft en kris, och det finns flaskhalsar och olika skäl till att det är tillfälligt. Men om vi ändå tänker tanken: Vad anser ni talar för att det inte bara behöver vara tillfälligt? Vi har haft en chock, och då kan man tänka att det är tillfälligt, men det kan också vara så att vi ser ett skifte nu i inflationen. Vad talar för detta? Det går inte att inte ställa den frågan när ni alla är samlade på ett sådant här seminarium, för det påverkar i hög utsträckning svenska hushåll och företag och vad som händer med räntan framöver. Jag vill gärna höra om ni ser något som talar för att det inte är tillfälligt. , Riksgälden: Fru ordförande! Jag ska börja med att säga något om fråga om räntekänslighet. När man har väldigt hög skuldsättning är det klart att förändringar i räntor som drivs av penningpolitiken, det vill säga om bestämmer sig för att försöka bekämpa stigande inflation genom att höja styrräntan till exempel, är en åtgärd som kan få stort genomslag, givet att skuldsättningen är så hög och många har rörlig ränta, som visade i sitt anförande. Detta skulle kunna begränsa behovet för att höja räntan i ett läge där man behöver strama åt penningpolitiken, vilket kan göra att vi kanske skulle förvänta oss att se fortsatt låga räntor framöver. När vi pratar om räntor på bostäder och räntor som möter kommersiella fastighetsbolag är det viktigt att ta hänsyn till att de påverkas av andra saker än just styrränta. Det finns olika riskpremier och sådant, och de kan helt plötsligt stiga om det uppstår osäkerheter kring låntagarnas förmåga att betala på sina lån. Därför kan man inte helt bortse från risken att de räntor som möter dessa högt skuldsatta aktörer faktiskt stiger. Detta behöver vi ta höjd för. fråga om inflationen är the million dollar question. Är det tillfälligt eller inte? Många bedömare tror inte att det är ett tillfälligt inflationstryck uppåt i . Men ser ganska annorlunda ut jämfört med . Man har bättre argument för att hävda att inflationen fortsatt kan bedömas som tillfällig på europeisk botten, men allt handlar om hur inflationsförväntningarna påverkas och hur detta i sin tur sedan föder in i våra avtalsrörelser, som leder till löneökningar. Det har kommit siffror på att reallönerna inte på länge har ökat så lite eller fallit så mycket. Detta är något som man behöver vara uppmärksam på. Vi skulle kunna få en mer självgenererande process som höjer inflationen mer varaktigt via stigande inflationsförväntningar och höjd lönetillväxt. Men fortsatt är detta en öppen fråga. Jag tror att väldigt mycket handlar om att kommunicera om den fortsatta penningpolitiken. , : När det gäller den första frågan, som berör kommersiella fastigheter, ser man, om man tittar på många länder över långa tidsperioder, att kommersiella fastigheter brukar förorsaka mer problem än hushållssektorn. Vad gäller hushållssektorn ser lagstiftningen olika ut i olika länder, men i princip har bankerna pant i hushållens inkomst. Det innebär att även om man har problem med att betala lånen fortsätter man att ta en del av sin inkomst till att betala på lånen nästan hur länge som helst. Kommersiella fastigheter är däremot i regel aktiebolag. När man inte kan betala går man i konkurs, och då blir bankerna sittande med panterna. Det tar att sortera ut det där, och hur det fungerar vet vi som var med mycket om. Det finns därför all anledning att hålla reda på vad som sker inom området kommersiella fastigheter och på hur fort det kan gå när allt går åt andra hållet. Det är inte så när man gör affärer inom detta segment eller i största allmänhet att man har en plan att göra dåliga affärer. Alla vill ju göra goda affärer, men det som tenderar att inträffa är att världen blir helt annorlunda än vad man trodde. Det är då bekymren kommer, och det är därför man noggrant måste hålla ögonen på just kommersiella fastigheter eftersom man får pant i fastigheter. När man tar panter i anspråk och det inte finns några hyresgäster kommer panten inte att generera något kassaflöde eller någon intäkt. Det är därför det slår så hårt när man får problem inom just segmentet kommersiella fastigheter. När det gäller den andra frågan om räntekänslighet och hur man ska se på det har vi redogjort för detta . Räntekänsligheten finns där. Jag tror att det är viktigt att poängtera att ämnet för dagen är finansiell stabilitet och att det är därför vi pratar om räntekänslighet. Jag har arbetat med liknande frågor i helt andra delar av världen, och där har svaret varit ungefär så här: ”Nej, vi behöver inte göra stresstest, för om det uppkommer ett problem löser vi det .” Men det brukar inte riktigt fungera på det sättet, så i det avseendet menar jag att det är väl använd tid att fundera kring begreppet räntekänslighet och vad som kan hända där på lite . Den stora frågan här och som redan har kommenterat är inflationen, inflationen i världen och inflationen i . , , kommer vi att redogöra för vårt penningpolitiska beslut, och då går vi igenom vår syn på inflationen, inflationstakten och inflationsprognoser i detalj. Man kan reflektera över inflationen och inflationstakten i i närtid. En mycket stor del av den inflation vi mäter just nu har energipriser som en dominerande komponent. Om man drar bort energipriserna hamnar inflationstakten faktiskt en bit . I det avseendet skiljer sig , i varje fall , från ganska många andra länder när det gäller vad som sker på inflationsområdet. Vår bedömning när vi pratade om detta var att inflationen kommer att gå ned längre fram, även om den är hög , men vi kommer som sagt att gå igenom detta mer i detalj . Ordföranden: Det blir spännande att ta del av. , : Vad gäller räntekänsligheten får man ibland en diskussion kring om vi och andra har något slags 90-talsscenario i bakhuvudet. Detta verkar inte seriöst givet att den globala räntenivån har gått ned. Jag håller med om det, så därför ska man vara lite försiktig när man pratar om räntekänslighet. Problemet är att vi inte behöver tänka oss några 90-talsnivåer för att se att det kan bli stora problem. visade bland annat hur mycket räntekvoten, det vill säga räntornas andel av disponibelinkomsten, kan öka bara med en uppgång på . Man kan reflektera över om det är en hög nivå eller inte. Det är ungefär där eller något högre man ligger i . 2022 är annorlunda än , men landet är inte helt väsensskilt från . Där har man räntenivåer som för svenska hushåll skulle innebära en ganska stor förändring. Den som betalar 7 000 i ränteutgifter skulle betala så mycket, 21 000, i ett sådant läge. Räntekänsligheten är alltså, även med små ränteförändringar, ganska betydande. Jag tycker ändå att detta är rimligt, trots att jag förstås håller med dem som säger att vi har en global förändring av ränteläget. Vi har räknat på hur det ser ut på den kommersiella fastighetssektorns sida. Där är det lite annorlunda. Hushållen går inte i konkurs om räntan går upp . De får det tuffare ekonomiskt, och detta kan slå på allmän efterfrågan och ekonomisk utveckling för . Den kommersiella fastighetssektorn får mycket stora problem om räntorna går upp med 3–. Detta har vi räknat på, och det visar sig att det är ganska många bolag som då hamnar i ett läge där de antagligen kommer att få svårt att låna pengar både i bankerna och definitivt på obligationssidan. Jag kommer tillbaka till det som pratade lite om, nämligen att vi när vi pratar om det allmänna ränteläget ofta pratar om och om statspappersräntor. Men vi skulle kunna få ett läge där enskilda eller kanske många fastighetsbolag, trots låga räntor från , tvingas betala väldigt höga räntor därför att de helt enkelt innebär en betydande kredit-risk. Man får alltså hålla tungan rätt i munnen lite när man funderar på vilka räntor vi pratar om. Jag menar att det är motiverat att prata om att de är räntekänsliga. Det krävs inte så stora uppgångar. Det här går inte bort bara för att vi i någon mening lever i en ny värld. Hur orolig ska man då vara för kommersiella fastigheter, frågade . Jag vill inte svara på den frågan, men det är några saker som utmärker fastighetssektorn. En sak är att den är väldigt räntekänslig. Sedan kan man säga att den svenska fastighetssektorn på gott och ont är kommersialiserad, det vill säga den är i bolagsform, korsägande och historiskt sett börsnoterad. Allt detta finns det många stora fördelar med. Det går att göra snabba strukturförändringar, göra om fastighetsbestånd och hantera dessa mer effektivt. Men det innebär också att de köps och säljs och skuldsätts och på så sätt blir mer känsliga. När det gäller frågan om inflation tänker jag på något som gäller många av dessa resonemang. I stället för att fundera på om det skulle kunna bli inflation tycker jag att man som beslutsfattare på olika sätt ska tänka i risker. Om någon skulle fråga mig om risken för att har 3 procents inflation är högre eller lägre än den var skulle jag, utan att vara någon inflationsexpert, säga att det är ganska uppenbart att den är högre. Är den hög? Nej, det tror jag inte, men den är definitivt högre. Detta beror bland annat på det som frågeställarna tog upp. Om vi har en global trend med stigande inflation och amerikanska företag och hushåll som drabbas av högre inflation är det klart att det påverkar resten av världen på det ena eller andra sättet. Jag tycker att det ändå finns anledning att vara vaksam, men jag ska också ta del av det som kommunicerar . till marknadsprissättningen, alltså den samlade bedömningen av dem som köper och säljer värdepapper, blir bedömningen att inflationsrisken har gått upp, inte dramatiskt, men den har gått upp. Detta är också min hållning. Finansmarknadsminister (S): Återigen: Det är svårt att tillägga något efter att tre så kunniga talare har kommenterat frågorna. Sammanfattningsvis har alla lyft upp problemet med hög skuldsättning och den därmed förknippade ökade räntekänsligheten. Det är bra att vi har en sådan samsyn, för det innebär att vi kommer att ägna vår uppmärksamhet åt det stabilitetsproblemet. Jag tycker att det, som både Riksgälden och lyfter upp, är bra att man också måste titta på riskpremierna i enskilda branscher, inte minst den kommersiella fastighetssektorn, som kan börja leva ett eget liv. Detta ska man ha ögonen på. När det gäller inflationen gör jag egentligen ingen annan bedömning än andra. Det finns en del tillfälliga faktorer som går att peka på: energipriserna, de flaskhalsar vi hade under pandemin, naturligtvis, och kanske ett mått av uppdämd efterfrågan av frihet som vi har fått uppleva. Jag är nog i grunden enig med och om att här gäller det att hålla koll på förväntningarna. Om dessa rör sig uppåt har vi en annan situation än den vi har . (SD): Fru ordförande! Tack, allihop, för era presentationer! Jag fastnade för något i protokollet från decembermötet. Där pratade om att tröskeln för att återinföra stödåtgärder ska vara väldigt hög. Detta håller jag naturligtvis med om, men i det sammanhanget vill jag ställa en fråga som grundar sig i om avståndet till denna tröskel har minskat . För hushållen är de boenderelaterade utgifterna normalt sett den största utgiften, och jag tror att det finns en förståelse ute i stugorna för att det exceptionellt låga ränteläge som vi har haft inte kommer att vara för alltid. Detta tror jag att man har tagit höjd för i sin budgetplanering. Men att man skulle åka på en elprischock och en drivmedelsprischock tror jag inte att det är många som har räknat med, och det kan vi inte klandra folk för. Dessa saker i kombination menar jag ökar risken för samhällsekonomiska problem och minskar hushållens motståndskraft. Det är klart att en elräkning på 14 000–15 000 plus bränslepriser som är bland de högsta i världen påverkar hushållens möjligheter att upprätthålla konsumtion. Det innebär redan här och en privatekonomisk kris för många svenska hushåll. Ponera att räntan skulle fördubblas, vilket i en historisk kontext inte alls skulle vara konstigt utan fortfarande skulle vara något slags normalränta. Ser , i ett sådant läge, att sårbarheten hos dem som sitter med bostadslån , det vill säga vartannat svenskt hushåll, har ökat i sviterna av de höjda el- och drivmedelspriserna? Denna fråga är öppen för flera att besvara om man så önskar.