bet · H901MJU18 · 2022-03-22 00:00:00 — Vidare noterar utskottet att markbytena i nuvarande markbytesprogram främst har skett med de stora skogsbolagen, kyrkan och vissa allmänningar. Utskottet har i likhet med näringsutskottet inga invändningar mot att de föreslagna programmen för ersättningsmark och markförsäljning inriktas mot enskilda markägare av skog samt skogsfastigheter som ägs och förvaltas gemensamt inom s.k. allmänningsskogar och häradsallmänningar. Det är viktigt att ett aktivt privat skogsbruk kan fortsätta trots att stora områden skyddas. Med det anförda tillstyrker utskottet propositionen och avstyrker därmed motion 2021/22:4337 (L) yrkandena 3 och 4. Utskottet noterar att syftet med markförsäljningsprogrammet är att främja skogsbruket i glesbygd och naturvärden så att det även i fortsättningen finns möjlighet att bedriva ett skogsbruk till nytta för lokalsamhället. noterar utskottet att näringsutskottet i sin uppföljning av nuvarande markprogram konstaterar att det är svårt att säkert veta om enskilt skogsbruk har stärkts eller om programmet har gynnat glesbygden. Enligt utskottet är det viktigt att det säkerställs att landsbygden gynnas och äganderätten stärks när markbytesprogrammen genomförs. Vidare har verksamhet betydelse för den lokala sysselsättningen, och därför är det viktigt att även denna aspekt uppmärksammas och att negativ påverkan på virkesförsörjningen minimeras. Vidare noterar utskottet att det finns en ambition att använda statliga marker som ersättningsmark inom samma kommun och att möjligheterna till trepartsbyten ska kunna användas när så är möjligt och ändamålsenligt. Utskottet anser därmed att motionerna 2021/22:4334 (SD) yrkande 4, 2021/22:4335 (KD) yrkande 8 och 2021/22:4336 (M) yrkande 7 kan lämnas utan åtgärd. Utskottet ser ingen anledning att rikta markbytesprogrammen till skogsägare som fått områden registrerade som en nyckelbiotop utan delar regeringens bedömning att de ska riktas till enskilda markägare av skyddsvärd skog inklusive skogsfastigheter som ägs och förvaltas gemensamt inom s.k. allmänningsskogar och häradsallmänningar. Därmed avstyrks motion 2021/22:4335 (KD) yrkande 7. Sammanfattningsvis anser utskottet att omfattningen och inriktningen av regeringens förslag om program för ersättningsmark och markförsäljningsprogram är väl avvägda. Utskottet kan även konstatera att nuvarande uppdrag, som beslutade om 2010, innebär att bolaget ska bedriva sin verksamhet på affärsmässig grund och generera marknadsmässig avkastning. Bolaget ska enligt uppdraget vara en oberoende aktör med kärnverksamhet inom skogsbruk utan egna stora intressen som slutanvändare av skogsråvara. Utskottet vill även påminna om att uppdraget innefattar ett samhällsuppdrag som anger att ska sälja en del av sitt markinnehav för att förstärka enskilt skogsbruk och gynna glesbygden. Som andra bolag med statligt ägande har även beslutade ekonomiska mål för att bl.a. tillförsäkra staten direktavkastning genom hållbara och förutsägbara utdelningar med hänsyn tagen till bolagens framtida kapitalbehov och finansiella ställning. Slutligen vill utskottet påminna om att staten ska vara en föregångare i hållbart skogsbruk och att har förnyat sin strategi för att förstärka det hållbara skogsbruket. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att motionerna 2021/22:60 (V) yrkandena 7–9, 2021/22:2416 (M), 2021/22:2727 (M), 2021/22:2456 (SD) yrkandena 8 och 10, 2021/22:3199 (V) yrkande 20, 2021/22:3279 (V) yrkandena 11 i denna del och 27, 2021/22:3432 (M) yrkandena 13 och 14, 2021/22:3880 (KD) yrkandena 83 och 84, 2021/22:4336 (M) yrkandena 6 och 8 och 2021/22:4337 (L) yrkande 5 lämnas utan åtgärd. Utskottet övergår nu till att under särskilda rubriker behandla de motionsyrkanden som innehåller förslag om tillkännagivanden i frågor som anknyter till propositionen. Formellt skydd av skog Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om beräkningsmetoder för skyddad natur vid rapporteringen till Europeiska miljöbyrån och tillkännager detta för regeringen. avslår motionsyrkanden om omfattningen av frivillighet vid skydd av skog, samråd med markägare, överläggning, prövning och överklagande av beslut, principer i skogspolitiken, efterlevnad av skogsvårdslagen och samt äganderätt. Jämför reservation 9 (M, SD, KD), 10 (M), 11 (SD), 12 (KD), 13 (L), 14 (SD, KD), 15 (SD), 16 (SD), 17 (L), 18 (M, SD, KD), 19 (MP), 20 (V, MP), 21 (M, SD, KD), 22 (S, V, MP) och 23 (KD) samt särskilt yttrande 1 (S), 2 (V) och 3 (MP). Regeringen bedömer att äganderätten bör stärkas vid formellt skydd av skog genom att frivilligt formellt skydd bör vara en grundläggande utgångspunkt och ett huvudsakligt arbetssätt för myndigheterna. Regeringen anser att initiativ till formellt skydd enklare bör kunna tas av markägare. När det ska fattas beslut om att inrätta formellt skydd av skog bör det enligt regeringen vara mer restriktivt än med avsteg från frivillighet, när så är befogat, exempelvis om det specifika området bör bevaras till följd av internationella åtaganden eller för andra särskilt angelägna allmänna intressen. Den svenska skogspolitiken bygger på två jämställda mål, miljömålet och produktionsmålet. Skogspolitikens grunder ligger fast (prop. 1992/93:226, bet. 1992/93:JoU15, rskr. 1992/93:252). En grundläggande del av skogspolitiken är skogsbrukets sektorsansvar och skogsägarnas frihet under ansvar. Markägare och andra aktörer inom skogsbruket har ansvar för att bedriva sin verksamhet på ett hållbart sätt, så att skogspolitikens två jämställda mål nås och för att bidra till de nationella miljömålen. Skogsbrukets sektorsansvar innebär att det utöver de krav som lagstiftningen ställer är avgörande med frivilliga insatser för att dessa mål ska nås, t.ex. frivilliga avsättningar och hänsyn (prop. 2013/14:141 s. 92, 116 och 122). Principen om frihet under ansvar innebär att den enskildes äganderätt till sin skog ska värnas som skogsägaren har en betydelsefull del i det gemensamma ansvaret för att förvalta skogsresursens alla värden på ett långsiktigt hållbart sätt i enlighet med ekosystemansatsen[1] (prop. 2007/08:108 s. 25). I har ett system med frivilligt skydd av skog använts . Utvärderingar har visat att konflikterna mellan markägare och myndigheter minskade genom systemet och att det bidragit till mer effektivt använda medel jämfört med arbetet . En övergripande utgångspunkt för naturvården i skogen bör vara att regelverk, andra styrmedel och arbetsformer i högre grad än tar till vara och främjar markägarens vilja att bevara och utveckla naturvärden på sin fastighet. För att nå en förbättrad måluppfyllelse och få ett ökat deltagande från främst markägarna bör därför naturvårdsarbetet i skogen utvecklas. Det ska bl.a. ske genom att frivilligt formellt skydd ska vara en grundläggande utgångspunkt och ett huvudsakligt arbetssätt för myndigheterna. Grunderna för bedömningar om avsteg från frivilligheten vid beslut om skydd av mark finns i . Vid sådana beslut uppställer bl.a. regeringsformen krav på proportionalitet mellan den enskildes rättigheter och det angelägna allmänna intresse som ska skyddas. Regeringen bedömer att det som framgår av detta avsnitt inte motiverar några ändringar i . Ett annat arbetssätt än det som är baserat på frivillighet ska vara väl motiverat. En förtroendefull samverkan mellan olika aktörer är avgörande för ett framgångsrikt arbete med bevarande och hållbart nyttjande av biologisk mångfald för en hållbar utveckling. Merparten av arbetet med att genomföra naturvårdspolitiken, såväl som andra politikområden, bedrivs på regional och lokal nivå. Ett hållbart skydd och förvaltning av naturområden är beroende av en lång rad intressenter och aktörer, förutom markägaren, och deras engagemang, kunskap och förmåga att samarbeta. Myndigheterna arbetar efter att överenskommelser med markägare ska slutas på frivillig väg. Markägare har också möjlighet att själva anmäla intresse för att formellt skydda skogar med höga naturvärden genom det arbetssätt som har utvecklats för att ta vara på markägares intresse av att skydda värdefull natur på sina marker. Det sker inte i tillräckligt stor omfattning och sådana arbetsformer bör därför utvecklas och stärkas så att processen och beslut om att skydda värdefulla skogsområden sker i god dialog med skogsägarna. Arbetssätt där frivillighet är utgångspunkten bidrar till ökad acceptans hos skogsägarna och är en incitamentsskapande åtgärd som i högre grad bör leda till att markägaren vill bevara och utveckla naturvärdena på sin fastighet. Regeringen bedömer att dagens situation med otillräckliga ekonomiska medel eller brist på ersättningsmark och långa handläggningstider för ersättning hos beslutande myndigheter är ett stort problem för markägarna, i de fall de har nekats avverkning. Det är angeläget att myndigheterna anstränger sig för att ha en god dialog med markägare så att processen vid skydd av natur blir så bra som möjligt. Regeringen bedömer att äganderätten bör stärkas vid formellt skydd av skog genom att i större utsträckning bygga på frivillighet och markägarens eget initiativ. För att uppnå detta bör det bli enklare för markägare att ta initiativ till formellt skydd genom att arbetssätten vid formellt skydd utvecklas med frivillighet som grund. Regeringen bedömer att arbetsformer där markägarna i första hand föreslår områden för formellt skydd (naturreservat, biotopskyddsområde eller naturvårdsavtal) bör utvecklas och att myndigheterna ska sträva efter att vara lyhörda gentemot markägaren om vilken skyddsform som ska väljas. Det bör också bli enklare för markägare att välja mellan olika skyddsformer, vilket förutsätter ett tätt samarbete mellan myndigheterna och en hög grad av transparens gentemot markägare. Myndigheterna bör därför kunna föreslå olika typer av områdesskydd för skogsägare och i dialog med skogsägaren komma fram till vilken typ av områdesskydd som är lämpligt. I arbetet med att förbereda naturreservat är förhandlade lösningar, med oberoende värdering, ett gynnsamt arbetssätt som ska kunna användas även i fortsättningen. Egna initiativ till formellt skydd bör enklare kunna tas av markägare och bör när så är möjligt prioriteras av myndigheterna såvida marken håller de naturvärden som efterfrågas. Myndigheterna ska även fortsättningsvis ha möjlighet att uppfylla behovet av att de skyddade områdena är ekologiskt representativa och väl förbundna, varför de utifrån landskapsperspektiv och kostnadseffektivitet bör ha möjlighet att utlysa i vilka slags skogar, i förekommande fall inklusive i vilken del av länet, den särskilt emotser förslag om skydd. På så sätt ska områdesskyddet ge hög naturvårdsnytta med kostnadseffektivitet. Myndigheterna bör kunna bedöma och kvalitetssäkra de områden som markägaren har föreslagit och som tas vidare till ett formellt skydd där markägaren får ersättning i den utsträckning som markägaren har rätt till. Flera av miljökvalitetsmålen och internationella åtaganden om biologisk mångfald innebär att naturområden kan behöva skyddas långsiktigt. Arbetet med bevarandet av biologisk mångfald bör i ökande grad bedrivas på ett sammanhållet, konsekvent och effektivt sätt, vilket långsiktigt stärker naturvården. De resurser som staten satsar på formellt skydd av skog genom nationalparker, naturreservat, biotopskydd och naturvårdsavtal ska sträva efter att ge största möjliga nytta för naturvården och kunna säkra att den enskilda markägaren får ersättning i den utsträckning markägaren har rätt till. Regeringen bedömer att skyddsformerna nationalpark, naturreservat och biotopskyddsområde är mycket viktiga i det formella skyddet av de värdefullaste naturområdena. De ger ett långsiktigt bevarande och kan anpassas efter många olika naturtyper och andra förhållanden. Naturvårdsavtal är ett civilrättsligt avtal som tar till vara markägarnas vilja och intresse av att bidra till att miljömålen nås. Regeringens bedömning är att den nationella strategin för formellt skydd av skog (, rapport 6762) ger ett praktiskt stöd att prioritera och goda möjligheter att samverka om områdesskyddet för en ökad legitimitet hos markägare som skogar med höga naturvärden skyddas på ett kostnadseffektivt sätt. Processen med att bilda områdesskydd bör bli snabbare och effektivare med stark rättssäkerhet. När markägaren är överens med staten måste beslut kunna fattas snabbare. Målsättningen bör vara att beslut om skydd och ersättning ska fattas , och när skog skyddas formellt ska ersättning betalas ut i den utsträckning markägaren har rätt till. Det är ett ömsesidigt intresse för staten och markägarna att processen med att bilda områdesskydd inte drar ut . Regeringen avser att ge berörda myndigheter i uppdrag att se över den nationella strategin för formellt skydd av skog med utgångspunkt i regeringens bedömning i den aktuella propositionen och särskilt lyfta in hur äganderättsperspektivet ska stärkas, de nya skyddsformerna ska användas och hur frivillighet som grund ska tillämpas som skogar med höga skyddsvärden skyddas. Utgångspunkten för det formella skyddet av skog bör som vara den nationella strategin. Arbetssättet med frivilligt formellt områdesskydd i linje med det som nämnts ovan bör utvärderas för att se i vilken utsträckning det på ett bra sätt har bidragit till att nå de skogs- och miljöpolitiska målen och till stärkt äganderätt. Det bör också finnas tillräckligt med resurser för att förvalta och utveckla naturvärden på redan avsatta marker. Myndigheterna ska få ökade möjligheter att prioritera skötsel av skyddade områden. Frivillighet vid skydd av skog I kommittémotion 2021/22:4334 av m.fl. (SD) yrkande 5 i denna del framhålls behovet av ökad tydlighet om hur propositionen ska tillämpas. Motionärerna vill ha en ökad tydlighet när det gäller det huvudsakliga arbetssättet för myndigheter. Det ska framgå tydligt att man ska vara mer restriktiv än när det gäller att göra avsteg från frivillighet vid skydd av skog. Skrivningar såsom ”när så är befogat” behövs inte. Liknande resonemang anförs i kommittémotion 2021/22:4335 av m.fl. (KD). Enligt yrkande 1 ska man vara mer restriktiv än när det gäller att göra avsteg från frivillighet för att inrätta formellt skydd av skog. Det ska inte begränsas av skrivningar om ”när så är befogat”. I kommittémotion 2021/22:4336 av m.fl. (M) yrkande 1 anförs att avsättningar av mark för formellt skydd ska ske på frivillig grund i samförstånd mellan markägare och myndigheter. Motionärerna anför att propositionen saknar konkreta förslag till hur en högre grad av frivillighet ska uppnås. Vidare anser motionärerna att det finns grundläggande problem i dagens lagstiftning och miljömål som leder till avsteg från frivilligheten. Ett liknande förslag finns i kommittémotion 2021/22:3432 av m.fl. (M) yrkande 11. m.fl. (M) anför i kommittémotion 2021/22:4336 yrkande 3 att bör ses över i syfte att förtydliga och begränsa när avsteg från frivillighet vid formellt skydd får ske, t.ex. för att skydda akut hotade arter. m.fl. (L) anför i kommittémotion 2021/22:4337 yrkande 1 att det behövs en kontrollstation 2026 för att utvärdera att skyddet av skogen sker frivilligt. Motionärerna anför att frivilligheten är en förutsättning för ett framgångsrikt naturvårdsarbete men att propositionen är för otydlig i fråga om hur man ska garantera frivilligheten. Enligt partimotion 2021/22:4338 av Per m.fl. (MP) yrkande 6 bör ett uppdrag ges till berörda myndigheter att revidera strategin för formellt skydd på så sätt att myndigheterna även i fortsättningen har möjlighet att ta initiativ till formellt skydd. Motionärerna anför att eftersom inga ändringar görs i lagtext i den liggande propositionen har myndigheterna fortsatt ansvar för att ta initiativ till skydd, i enlighet med nuvarande arbetssätt. Skydd är alltså inte avhängigt att markägaren först tar initiativet. Detta är enligt motionärerna viktigt, eftersom många markägare saknar den detaljerade och vetenskapligt baserade kunskap om ekosystem som kan krävas för att bedöma om den egna skogsmarken har höga naturvärden och är skyddsvärd. I kommittémotion 2021/22:2456 av m.fl. (SD) yrkande 44 framhålls att arbetet med frivilliga naturvårdsavtal med skogsägarna ska prioriteras framför bildandet av skyddade områden där skogsbruk helt hindras och att markägare som utför naturvårdande skogsskötsel efter avtal med myndighet ska få skälig inkomst för detta. Det innebär att markägaren kvarstår som ägare, att denne ofta kan fortsätta utnyttja marken med vissa restriktioner och kan få betalt för att sköta skogen på ett sätt som speciellt gynnar vissa arter och miljöer. Enligt kommittémotion 2021/22:3682 av m.fl. (C) yrkande 2 ska frivilligt formellt skydd vara det huvudsakliga arbetssättet för formellt skydd av skog. Enligt yrkande 3 bör berörda myndigheter utveckla sitt arbetssätt och dialog för att ytterligare öka markägarnas intresse av att delta i myndigheternas naturvårdsarbete. Frivilligt formellt skydd leder enligt motionärerna till ett ökat intresse av att bevara naturvärden hos markägarna och ökar deras incitament att låta naturvärdena utvecklas . I yrkande 8 anförs att initiativ till formellt skydd av skog i första hand ska tas av markägare. Berörda myndigheter ska sedan kunna ta ställning till markägarens förfrågan och säkerställa att den ligger i linje med uppsatta mål och prioriteringar. I kommittémotion 2021/22:3880 av m.fl. (KD) yrkande 81 framhålls att skydd av svensk skog som huvudspår bör byggas på frivillig grund. Motionärerna anför att skydd av skog bör bygga på frivilliga naturvårdsavtal i stället för de tvingande åtgärder som det innebär med förfarandet med nyckelbiotopsregistrering. Enligt motion 2021/22:207 av (C) bör regeringen skyndsamt tillsätta en utredning om hur naturvårdsavtal bättre ska användas när jord och skog ska skyddas som också gör det lättare för markägaren att fortsätta äga marken och få en skälig ersättning för det. Enligt motion 2021/22:2940 av (M) yrkande 1 ska naturreservat inte kunna bildas mot markägares vilja. Liknande förslag framhålls i motion 2021/22:3201 av (C). I motion 2021/22:2940 av (M) yrkande 4 anförs att en utredning bör tillsättas om hur den norska metoden ”frivillig vern” kan användas i . I har man under begreppet ”frivillig vern” arbetat med full frivillighet i naturvården . Markägarna tar initiativ till bildandet av områdesskydd, men det är Miljödirektoratet som avgör om ett område är aktuellt för skydd utifrån vad det är man söker. Metoden kan inte kombineras med tvångsvis skydd som i , utan det är full frivillighet som råder, vilket enligt motionären är väldigt viktigt ur ett tillitsperspektiv mellan myndighet och markägare (yrkande 5). Samråd med markägare och rätt till överläggning, prövning och överklagande Ett antal motionsyrkanden tar upp frågan om vikten av samråd med skogsägare vid beslut om formellt skydd. Enligt kommittémotion 2021/22:4334 av m.fl. (SD) yrkande 2 måste beslut om skydd av skogsmark av olika slag fattas i samverkan med skogsägare och därför ska ett moratorium införas för formellt skydd av skog utan ägarens samtycke. Även i kommittémotion 2021/22:2462 av m.fl. (SD) yrkande 27 anförs att beslut om att undanta privat mark från brukande endast ska fattas efter samråd med ägaren och efter att andra alternativ prövats. När sådana beslut tas ska enligt motionärerna ersättning ges. I motion 2021/22:2776 av (M) anförs att samhället inte ska kunna lägga skydd eller inskränkningar på en privatägd skog utan att detta är väl förhandlat och väl förankrat hos skogsägaren. I kommittémotion 2021/22:2456 av m.fl. (SD) yrkande 39 anförs att rätten till överläggning, förenklad rättslig prövning och möjlighet att överklaga bör förenklas för markägare vars markanvändning begränsas. Principer i skogspolitiken samt efterlevnad av och relationen mellan skogsvårdslagen och Enligt kommittémotion 2021/22:4334 av m.fl. (SD) yrkande 1 ska grundprincipen om frihet under ansvar återupprättas. Det innebär att skogsägaren ska fatta beslut om sin skog inom lagens ramar. Motionärerna anför att som gått har metoder framgångsrikt utvecklats och spritts för vardagshänsyn i skogsbruket som kombinerat med frivilliga avsättningar har lett till en positiv utveckling av våra skogar. Tyvärr hotas den här utvecklingen enligt motionärerna, och i stället fråntas markägare kontrollen över sin skog och åtgärder beslutas utan samråd med skogsägaren. I kommittémotion 2021/22:2456 av m.fl. (SD) yrkande 1 anförs att den svenska modellen för skogsbruk med brukande och vardagshänsyn ska behållas och utvecklas. Huvudprincipen bör vara att tillämpa skogsbruk med vardagshänsyn på den helt övervägande delen av skogsmarken, men med möjlighet att införa ökat skydd på vissa marker. I motion 2021/22:2262 av (L) anförs att den svenska modellen, med frihet under ansvar, även fortsättningsvis ska gälla för svenska skogsägare. Per m.fl. (MP) anför i partimotion 2021/22:4338 yrkande 2 att det behövs en grönare skogsvårdslag och att en utredning bör tillsättas som ser över nuvarande skogsvårdslag i ljuset av nationell rättsutveckling, EU-direktiv och domar, internationella avtal och konventioner samt omvärldshändelser. Enligt yrkande 3 måste följas bättre, exempelvis hänsynsreglerna, och tillsynsarbetet på förstärkas. Motionärerna anför att ett skäl till att äganderätten upplevs som hotad är de parallella kraven i skogsvårdslagen och . Skogsägarna förväntas följa båda dessa lagstiftningar, men hänsynskraven i skogsvårdslagen svarar inte upp mot de högre ställda minimikraven enligt . Enligt kommittémotion 2021/22:2456 av m.fl. (SD) yrkande 2 i denna del ska skogsvårdslagen vara den lagstiftning som reglerar skogsbruk i . Enligt motionärerna ska normal skogsskötsel, inklusive avverkning, inte regleras i fler lagar än nödvändigt. Nooshi Dadgostar m.fl. (V) anför i partimotion 2021/22:3279 yrkande 25 att regeringen bör återkomma med förslag på hur skogsvårdslagen kan inarbetas under . Gällande lagstiftning för skogsbruket har enligt motionärerna brister eftersom den i alltför låg omfattning klarar att värna nödvändig miljöhänsyn i skogsbruket. I kommittémotion 2021/22:2451 av m.fl. (SD) yrkande 24 framhålls att äganderätten måste stärkas. Motionärerna anför bl.a. att markbrukandebegränsningar i det längsta ska undvikas och att miljöorganisationer inte ska ges möjlighet att ta initiativ till rättslig prövning av beslut som rör normala skogsbruksåtgärder. Enligt partimotion 2021/22:4030 av m.fl. (M) yrkande 47 behöver den enskilda skogsägarens rätt att bruka skogen stärkas. Motionärerna anser att fundamentet för ett långsiktigt hållbart skogsbruk utgörs av äganderätten och att det hållbara aktiva skogsbruket är en förutsättning för att ska kunna fortsätta övergången till en cirkulär bioekonomi med värnandet om höga naturvärden och biologisk mångfald. Motionärerna vill stärka enskilda skogsägares rätt att bruka skogen och vill därför tillsätta en äganderättsutredning för de gröna näringarna. Även i motion 2021/22:2977 av (KD) efterfrågas en utredning i syfte att stärka äganderätten i skogsbruket. I motion 2021/22:1825 av (M) anförs att regeringen behöver klargöra förutsättningarna för skogsbruket i syfte att återupprätta rättssäkerheten och respekten för äganderätten. Även i motion 2021/22:2872 av i (M) anförs att det finns ett behov av att stärka äganderättsprincipen i svensk skogspolitik. Liknande åsikter framhålls i motion 2021/22:2940 av (M) yrkande 6. I yrkande 7 anförs att brukanderätten för skogsägare behöver stärkas. Motionären anför att för en skogsägare som bedrivit skogsbruk och där marken kan ha gått i arv i många generationer är det inte ersättningsnivån som är det centrala utan rätten att få fortsätta bruka just den mark som vårdats av förfäder och som är en del i familjeföretaget. Enligt yrkande 8 bör regeringen kartlägga de långsiktiga effekter som uppstår när markägare som skött sin skog extra varsamt bestraffas med att bli av med brukanderätten över marken.