bet · H901TU16 · 2022-06-02 00:00:00 — Gränsdragningen mellan statens, kommunernas och de privata aktörernas ansvar går där den statliga infrastrukturen slutar och den kommunala eller privata anläggningen tar vid. Färdplan för överflyttning av godstransporter från väg till järnväg och sjöfart (2020/7472) presenterades . Färdplanen ska på ett övergripande sätt beskriva hur prioriterar och genomför de åtgärder som tagits fram i tre regeringsuppdrag och som främjar en överflyttning av godstransporter från väg till järnväg och sjöfart. Huvudsyftet är att färdplanen ska vara ett kommunikationsunderlag inom som översiktligt beskriver hur kommer att prioritera och genomföra åtgärderna samt ett styr- och planeringsunderlag för verksamhet som tydliggör vilka aktiviteter som ska genomföras, när de ska vara klara och var ansvaret ligger. Miljökompensation för godstransporter på järnväg infördes en miljökompensation till godsoperatörer på järnväg för att stärka järnvägens konkurrenskraft och bidra till en överflyttning av godstransporter från väg till järnväg. Syftet med en miljökompensation var att stärka järnvägens konkurrenskraft och därmed bidra till en överflyttning av godstransporter från väg till järnväg. får, om det finns medel för ändamålet och i enlighet med bestämmelserna förordningen (2018:675) om miljökompensation för godstransporter på järnväg, därmed ge miljökompensation för godstransporter som utförs på järnväg i . Den s.k. ekobonusen innebär möjligheter att få miljökompensation för åtgärder som leder till att gods flyttas över från vägtransporter till sjötransporter. Ekobonus beviljas i enlighet med förordning (2018:1867) om miljökompensation för överflyttning av godstransporter från väg till sjöfart. Stödsystemet infördes i och har sedan förlängts så att det avser . Regeringen har gett i uppdrag att analysera och föreslå hur ett ekonomiskt stöd i form av en förlängd och breddad ekobonus bör utformas i syfte att ytterligare främja överflyttningen av gods till järnväg och sjöfart och underlätta för intermodala transporter. redovisade sitt uppdrag Förlängd och breddad ekobonus . En nationell samordnare för inrikes sjöfart och närsjöfart Regeringen beslutade att utöka uppdraget för den nationella samordnaren för inrikes sjöfart och närsjöfart till att också innefatta uppdraget att genom dialog med hamnarna skapa incitament för överflyttning av gods från väg till sjöfart och stärka sjöfartens konkurrenskraft. I samordnarens uppdrag ingår bl.a. att främja en väl fungerande och effektiv inrikes sjöfart och närsjöfart, samt förbättra förutsättningarna för överflyttning av godstransporter från väg. Uppdraget ska redovisas . Krisberedskapen i regleras i lagar och förordningar och ansvars-förhållanden styrs bl.a. av grundläggande principer. Vissa myndigheter har mer ansvar än andra för krisberedskap och att planera för totalförsvaret, men alla statliga myndigheter har ett ansvar för att minska sårbarheter i samhället. Även näringsidkare har viktiga roller inom totalförsvaret. Enligt förordningen (2010:185) med instruktion för ska verket med utgångspunkt i ett trafikslagsövergripande perspektiv samverka med andra aktörer och vidta åtgärder i syfte att utveckla och samordna krisberedskap och planering för höjd beredskap inom transportområdet. I detta ingår att bedriva omvärldsbevakning och analys samt att stödja andra myndigheter med expertkompetens inom området. Med samhällsviktig verksamhet avses en verksamhet, tjänst eller infrastruktur som upprätthåller eller säkerställer samhällsfunktioner som är nödvändiga för samhällets grundläggande behov, värden eller säkerhet. uppdrag med anledning av civilförsvarsområden presenterade regeringen en myndighetsreform för civilt försvar och krisberedskap i syfte att stärka landets motståndskraft under fredstida krissituationer, höjd beredskap och krig. 60 statliga myndigheter, däribland och Transportstyrelsen, ska bli s.k. beredskapsmyndigheter. Det är myndigheter med särskild betydelse för samhällets krisberedskap och totalförsvar. Myndigheterna ska ha god förmåga att motstå hot och risker, förebygga sårbarheter, hantera fredstida krissituationer och genomföra sina uppgifter vid höjd beredskap. fick i uppdrag att se över hur myndighetens regionala indelning behöver förändras för att överensstämma med de civilområden som ska inrättas på regional nivå inom det civila försvaret. Uppdraget ska redovisas . uppdrag att utveckla och samordna krisberedskap beslutade regeringen att skulle få ett samlat övergripande planeringsansvar för att utveckla och samordna krisberedskap och det civila försvaret inför och vid höjd beredskap inom transportområdet. Regeringen anger att en viktig förutsättning för det fortsatta arbetet med att skapa trygghet är att det för samhällsviktiga verksamheter inom transportområdet tydliggörs vilken myndighet som ansvarar för samlad övergripande planering för krisberedskap och det civila försvaret. Transporter och transportinfrastruktur är viktiga funktioner för att samhället och även andra viktiga samhällsfunktioner ska fungera vid allvarliga störningar och vid en kris. Regeringen gav denna nya uppgift eftersom myndigheten har ett trafikslagsövergripande perspektiv och en operativ roll inom transportområdet. Regeringen betonar att , och Transportstyrelsen fortfarande har ansvar för krisberedskap och civilt försvar för sina ansvarsområden. Beslutet innebär att ska samverka med andra aktörer och vidta åtgärder i syfte att utveckla och samordna krisberedskap och planering för höjd beredskap inom transportområdet. I detta ingår att bedriva omvärldsbevakning och analys samt att stödja andra myndigheter med expertkompetens inom området. I den nationella säkerhetsstrategin aviserar regeringen en översyn av vilka författningsändringar som kan behöva göras för att bättre tillgodose statens behov av att kunna värna totalförsvarets intressen på olika områden i samhället. En parlamentariskt sammansatt kommitté blev därför satt att kartlägga det regelverk som syftar till att skydda totalförsvarsverksamhet mot yttre hot. Utifrån kartläggningen skulle kommittén analysera befintligt regelverk och bedöma om det finns behov av författningsåtgärder vad gäller ansvarsförhållandet mellan staten, kommunerna och enskilda (dir. 2017:31). Ett delbetänkande presenterades (SOU 2018:26). Kommitténs förslag innebär att skyddslagens uppräkning av möjliga skyddsobjekt utvidgas något. redovisade kommittén sitt slutbetänkande (SOU 2019:34). De huvudsakliga förslagen innebär i korthet följande: • Ett statligt kontrollsystem införs med möjlighet för staten att granska och ytterst villkora eller förbjuda överlåtelser och upplåtelser av utpekad egendom som är av väsentligt intresse för totalförsvaret. Det gäller hamnar, flygplatser och fastigheter i områden med geografiska förhållanden av väsentlig betydelse för det militära försvaret. Det införs också ett krav på att fysiskt skyddade anläggningar som inrättats för behov inom civilt försvar endast får avvecklas, överlåtas eller upplåtas av en kommun eller en region efter medgivande från staten. • Det införs en generell uttrycklig skyldighet i lag för kommuner och regioner att beakta totalförsvarets krav i sin verksamhet. • Staten genom ges en utökad möjlighet att tillvarata totalförsvarets intressen i den fysiska planeringsprocessen. I betänkande 2016/17:FöU5 uttryckte försvarsutskottet mot bakgrund av det försämrade säkerhetspolitiska läget en oro i fråga om begränsningarna när det gäller statens möjligheter att skydda angelägna intressen för totalförsvaret. Utskottet ansåg att samhällsviktig infrastruktur som är av avgörande betydelse i det avseendet måste kunna skyddas. är den kommunala självstyrelsen en central del i det svenska statsskicket och en av grunderna för det fria folkstyret. Dessutom är egendomsskyddet och näringsfriheten delar av de grundläggande fri- och rättigheter som regeringsformen skyddar, anförde utskottet som noterade att regeringen hade uttalat avsikten att se över behovet av vissa författningsändringar för att tillgodose skyddet av vissa särskilt skyddsvärda objekt. ansåg att frågan brådskade och regeringen därför skyndsamt borde återkomma till med förslag till sådana lösningar. ställde sig bakom det som utskottet anförde om statens möjligheter att skydda totalförsvarsintressen och om att tillkännage detta för regeringen, vilket sedermera gjorde (rskr. 2016/17:175). I skrivelse 2021/22:75 hänvisar regeringen till budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 6) där regeringen redovisar vad som gäller till dess att förslag om permanenta lösningar om särskilt skydd för totalförsvarets intressen kan presenteras för . Regeringen framför att det föreligger ett omfattande och komplext lagstiftningsärende som även har samband med pågående och redan genomfört lagstiftningsarbete på närliggande områden. Frågan bereds vidare inom . Järnvägsbranschens samverkansforum (JBS) har bildats av aktörer inom järnvägsbranschen i för att prioritera och driva på järnvägens förbättringsarbete. Inom JBS samverkar säkerhetsansvariga parter för att lyfta fram och utveckla särskilda områden inom säkerhet. I de gemensamma insatserna har en grupp med företrädare för de aktörer som samverkar inom JBS tagit fram förslag till insatser för att gemensamt stärka arbetet med säkerhet. När det gäller åtgärder för att förbättra säkerheten inom transportområdet beslutade om ändringar som innebär att kravet på tillstånd för kamerabevakning togs bort på vissa platser som i kollektivtrafiken, på flygplatser och vid bevakning av vissa spårområden (prop. 2019/20:109, bet. 2019/20:JuU36, rskr. 2019/20:322). Syftet med de nya reglerna är att det ska bli enklare att använda kamerabevakning som ett verktyg för att bekämpa brott, förhindra olyckor och upprätthålla ordningen. Sårbarheten i den gränsöverskridande järnvägsgodstrafiken Regeringen gav i uppdrag att analysera och redovisa vilken funktion tågfärjeförbindelsen mellan och har för en långsiktigt hållbar transportförsörjning. I rapporten –framför bl.a. att den svenska tågfärjetrafiken har funnits länge men allt eftersom broar och tunnlar har byggts har tågfärjornas betydelse minskat. Öppnandet av fasta förbindelser som t.ex. och broarna som länkar samman de danska öarna med varandra har betytt billigare, smidigare och snabbare järnvägstransporter. pekar vidare på att tågfärjetrafikens nedgång när det gäller passagerartrafik även beror på konkurrensen från lågprisflyget. Den gränsöverskridande järnvägsgodstrafiken mellan och kontinenten använder till största delen rutten via och . Järnvägsfärjorna från och till olika hamnar på kontinenten har haft vikande volymer. betonar dock att tågfärjan mellan och vid avbrott på är ett viktigt alternativ för godstransporter mellan och kontinenten. Om tågfärjorna skulle sluta att gå skulle enligt sårbarheten i transportsystemet öka. konstaterar att förbindelsen är lågt utnyttjad och att det krävs kraftigt ökad efterfrågan om förbindelsen ska kunna upprätthållas. Det kan krävas någon form av ekonomiskt stöd till tågfärjeförbindelsen, åtminstone tills Fehmarn Bält-förbindelsen beräknas vara klar . framför att tågfärjeförbindelsen mellan och är viktig som alternativ transportväg för godstransporter vid långvariga avbrott eller stopp på Öresundsbroförbindelsen eller järnvägen genom . Utredningen visar att funktionen som redundansalternativ enligt industrin är en viktig förutsättning för att välja godstransporter på järnväg. konstaterar att det för beredskap behövs alternativa transportvägar. finns redundans för järnvägstransporter genom tågfärjorna, men även andra transportlösningar används vid störningar, och då främst lastbilstransporter. fastställdes en ny transportpolitik för EU genom och rådets förordning (EU) nr 1315/2013 om unionens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet (TEN-T). Syftet med TEN-T-förordningen är att få medlemsstaternas transportsystem att hänga samman på ett bättre sätt, eliminera flaskhalsar och minska tekniska barriärer, exempelvis skilda standarder för järnvägstrafik. För att understödja en samordnad gränsöverskridande utveckling har det, i enlighet med förordningen, inrättats s.k. stomnätskorridorer inom EU och grannländerna. Kommissionen presenterade ett förslag till reviderad TEN-T-förordning (COM (2021) 812). Förslaget är en viktig åtgärd för att genomföra den europeiska gröna given och strategin för smart och hållbar mobilitet. Målet med förordningen är att åstadkomma ett effektivt nätverk i EU av järnvägar, inre vattenvägar, närsjöfart och vägar som är sammanbundna med noder, hamnar, flygplatser och terminaler. Till stöd för genomförandet av TEN-T finns det finansiella instrumentet för ett sammanlänkat (CEF). ska enligt förordningen (2010:185) med instruktion för vara regeringen behjälpligt med ansökningar från . ska genom sin forsknings- och innovationsverksamhet bidra till att stärka svensk forskning och innovation inom transportområdet så att dessa bidrar till att de transportpolitiska målen inklusive klimatmålen kan nås. forsknings- och innovationsplan beskriver de övergripande målsättningarna, aktuella prioriteringar och de processer och regler som gäller. uppger att myndigheten arbetar för att befintliga transportsystem utvecklas men också följer utvecklingen inom nya innovativa transportsystem som kan komplettera de klassiska redan existerande systemen. betonar att det är viktigt att bygga strategisk kunskap om teknikutveckling och digitalisering, och ett område som är viktigt är framtidens färdmedel och fordon. uppger vidare att fordon till stor del är uppkopplade, vilket kan användas för att skapa en hållbar och säker miljö. presenterade 34 konkreta åtgärder som ska öka takten i digitaliseringen av vägtransportsystemet. Färdplanen 2022 visar samlade riktning inom området digitalisering av vägtransportsystemet och speglar nya förutsättningar, utvecklingsbehov och åtgärdsförslag som bidrar till tillgänglighet i ett hållbart samhälle. Geofencing är en digital geografisk zon där uppkopplade fordon kan styras på olika sätt. De uppkopplade fordonens tillträde, hastighet och användning av drivmedel kan styras digitalt. Fordon är till stor del uppkopplade, vilket kan användas för att skapa en hållbar och säker miljö. har initierat ett fyraårigt program för att möjliggöra geofencing i större skala. I programmet ingår bl.a. , AB , , Veoneer, , , Transportstyrelsen och . Kombinerad mobilitet (också kallat mobilitet som tjänst eller ) är ett innovationsområde där fokus flyttas från själva transporten till mobilitet. Kombinerad mobilitet är ett koncept som innebär att en resenär köper eller prenumererar på en kombination av möjligheter till mobilitet i stället för, eller som komplement till, att köpa eller äga egna transportmedel. Mobilitet som tjänst i stor skala ingår inom ramen för samverkansprogrammet Nästa generations resor och transporter och att en nationell färdplan för kombinerad mobilitet har tagits fram. Färdplanen för kombinerad mobilitets långsiktiga mål är att för hur vi reser förändras från att resa ensam i egen transportresurs mot delad mobilitet. Det innebär att utgångspunkten ska vara att resorna görs med delade resurser, cykel eller gång, om det är möjligt, och att man har tillgång till bil i olika former när det behövs. Ökad kapacitet i järnvägstrafiken Branschprogrammet Ökad kapacitet i järnvägstrafiken (KAJT) genomför forskning för att förbättra järnvägssystemet. När det gäller självkörande tåg uppger att infrastrukturhållare i samarbetar med systemleverantörer om att specificera självkörande tåg och att genomföra demonstration av det. I är huvudfokus på att lokföraren har ett stöd för tågkörningen. Maglevtekniken innebär att tågen drivs framåt av ett magnetfält och svävar över en farbana av betong. uppger att maglevtekniken har många positiva egenskaper såsom hög toppfart, låg driftskostnad, lägre buller och låg energiåtgång. En del av dessa egenskaper är omdiskuterade, men tekniken har enligt fördelar som maglev är oprövat i stor skala för höghastighetståg. Det finns flera banor med maglev för låg hastighet i , och men bara en för hög hastighet. I finns inget projekt för maglev . uppger att man följer utvecklingen inom maglev. Frågan om autonoma eller självkörande fordon i trafiken har behandlats i en rad utredningar av olika myndigheter . deltar även aktivt i flera stora EU-projekt inom området. Utredningen om självkörande fordon på väg lade fram sitt slutbetänkande Vägen till självkörande fordon (SOU 2018:16). Utredningen pekar på behovet av en del ändringar i det juridiska regelverket för att underlätta en marknadsintroduktion av automatiserade fordon. Det handlar bl.a. om att anpassa reglerna i trafikförordningen, vägmärkesförordningen och kamerabevakningslagen för automatiserad körning. Vidare föreslår utredningen fortsatta analyser och att man uppmuntrar de försök och demonstrationsprojekt som behövs för att underlätta för självkörande fordon i trafiken. betonar att stationer är en viktig komponent i järnvägssystemet. Jernhusen äger de flesta av järnvägsstationerna i , medan äger perronger och några mindre stationer. Jernhusen är ett statligt bolag som äger 37 stationer av olika storlek. Jernhusen sköter även väntsalar i ca 100 stationer som har andra ägare. Det finns enligt olika principer för var en station kan placeras. menar att olika stationslägen på olika sätt kan bidra till att uppfylla målet att möjliggöra hög tillgänglighet och ge stöd åt ett stort tågresande. Det finns ibland flera ägare i en stationsmiljö. råder över vissa delar, som t.ex. plattformar. I infrastrukturpropositionen informerar regeringen om att den gav i uppdrag att göra en översyn av hur bristen på säkra uppställningsplatser för yrkestrafiken längs större vägar kan avhjälpas. Uppdraget ska genomföras i nära samarbete med andra berörda myndigheter och försäkrings- och branschföreträdare. En samlad uppföljning av uppdragets genomförande ska ske genom att i anslutning till årsredovisningen redogör för hur arbetet har planerats, genomförs och fortskrider. Uppdraget ska slutredovisas till vid utgången av den nationella infrastrukturplanen för perioden –2029. Utskottets arbetsgrupp för forsknings- och framtidsfrågor har tagit initiativ till att göra en forskningsöversikt om mobilitet på landsbygder som publicerades (2019/20:RFR10). Det konstaterades bl.a. att den ökande digitaliseringen med nya tjänster och samhällsfunktioner samt elektrifiering och automatisering av fordon parallellt öppnar för nya mobilitetslösningar som kan ge ny och ökad tillgänglighet och vara hållbara. arbetsgrupp för forskningsfrågor har vidare genomfört en studie i syfte att identifiera de mest realistiska alternativen för att öka andelen icke-fossila drivmedel i : Fossilfria drivmedel för att minska transportsektorns klimatpåverkan – flytande, gasformiga och elektriska drivmedel inom vägtrafik, sjöfart, luftfart och spårbunden trafik (2017/18:RFR13). Syftet med studien var att identifiera alternativ för att öka andelen icke-fossila drivmedel i med målet att åstadkomma minskade växthusgasutsläpp till 2030. Studien täckte såväl vägtrafik som bantrafik, sjöfart och luftfart. Svar på skriftliga frågor och interpellationer Infrastrukturminister framförde i sitt svar på en skriftlig fråga (fr. 2020/21:1968) att goda transportmöjligheter är avgörande för att hela landet ska växa och leva. Statsrådet betonade att transportområdet har en stor betydelse för att upprätthålla samhällets funktionalitet och ska fungera såväl i fred som i kris och krig. Infrastrukturminister framförde i sitt svar på en skriftlig fråga (fr. 2020/21:2546) om infrastrukturmedelstilldelningen till länen att en god tillgänglighet i hela är nödvändig för att det ska vara möjligt att bo, leva och verka i alla delar av landet samt för att få ett som håller ihop. Statsrådet betonade att det är många avvägningar som ska göras under processen, men de transportpolitiska målen är alltid utgångspunkten och vägledande vid fördelning av resurser. Målsättningen är att bidra till tillgängligheten, klimatarbetet, vidgade arbetsmarknadsregioner, regional utveckling, stärkt totalförsvar, sammanhållning och konkurrenskraft i hela landet. Infrastrukturministern framförde i ett interpellationssvar som lämnades (ip. 2020/21:126) att regeringen har tagit initiativ kring godspendlar på järnväg, bl.a. som del i verkställandet av den nationella godstransportstrategin. Ministern pekade även på att har en miljökompensation på tillförts med syftet att flytta över godstransporter från väg till järnväg och att regeringen har föreslagit en utökning så att avsätts för en fortsatt miljökompensation –2025. Vidare konstaterades att har uppdraget att intensifiera arbetet med att främja intermodala järnvägstransporter och föra dialog med olika aktörer om möjligheterna att på olika sätt få till stånd en överflyttning av godstransporter från väg till järnväg. har även undersökt vilka hinder som finns för ökade intermodala järnvägstransporter och beskrivit vad som kan göras. Ministern framhöll slutligen sin ambition att fortsätta arbeta för att underlätta för att fler godstransporter ska kunna genomföras med tåg. framförde infrastrukturminister i sitt svar på en skriftlig fråga (fr. 2019/20:204) att den formella fysiska planeringen av olika infrastrukturåtgärder bör föregås av en förberedande studie som innebär en förutsättningslös trafikslagsövergripande analys med tillämpning av fyrstegsprincipen. Statsrådet påminde om att syftet med studien är att behandla vilka typer av åtgärder, oavsett trafikslag, som är möjliga att vidta för att lösa ett problem i transportsystemet och således ge underlag för att bestämma vad som ska göras för att lösa problemet. Statsrådet pekade på att det i ett sådant arbete är viktigt att lyssna in såväl lokala som regionala prioriteringar. Statsrådet påminde om att har utarbetat ett arbetssätt för sådana studier, vilka de kallar åtgärdsvalsstudier, som lägger stor vikt vid dialog mellan olika aktörer och intressenter. Statsrådet framhöll att regeringen förutsätter att för en bra dialog med berörda parter. Infrastrukturminister framförde i en interpellationsdebatt (ip. 2020/21:82) att det inte händer så ofta att infrastrukturobjekt rivs upp och omprövas med hänsyn till miljömålen. Statsrådet anförde att de gånger man lyfter ut objekt ur en nationell plan skapar det stora konvulsioner eftersom hela tanken är att det är en långsiktig planering så att det ska finnas förutsägbarhet, inte minst för kommuner och regioner. Statsrådet betonade att man ska vara mycket försiktig med att förändra förutsättningar när det finns en vikt i att man har förutsägbarhet. framförde han att varje nationell plan är en ny nationell plan och att gör ett gediget arbete med att beskriva de utmaningar som klimatomställningen innebär för hela infrastrukturen. I en interpellationsdebatt (ip. 2020/21:614) framförde infrastrukturminister att klimatmålen ska nås och att ska bli världens första fossilfria välfärdsland. Infrastrukturministern konstaterade att transportsektorn, liksom alla sektorer, behöver ställa om och att möjligheterna ökar genom att man gör kloka satsningar på infrastruktur. Ministern påminde dock om att infrastrukturplaneringen behöver kombineras med andra åtgärder för att nå klimatmålen. Infrastrukturminister framförde i en interpellationsdebatt (ip. 2021/22:299) att när regeringen gav i uppdrag att ta fram ett förslag till nationell plan ingick det att redovisa hur olika åtgärder och planförslaget som helhet påverkas av olika antaganden om hur omvärldsfaktorer och styrmedel utvecklas. aviserar bl.a. att teknikutvecklingen förväntas leda till mer kostnads- och energieffektiva tillgängliga transportlösningar med mindre miljöpåverkan, vilket kan driva på transportefterfrågan. kan framför allt digitaliseringen leda till en minskad efterfrågan på vissa typer av transporter.