bet · H901UU12 · 2022-05-25 00:00:00 — Utifrån moderat synvinkel tycker vi att den europeiska säkerhetsordningen är viktig att slå vakt om. Men låt oss vara tydliga: Med som aggressiv krigsmakt, som för anfallskrig i sitt närområde, är det klart att den europeiska säkerhetsordningen är kraftigt ansatt. Att säga någonting annat vore nog att lura sig själv. Men med det sagt är det fortsatt viktigt att arbete sker för att återställa detta och för att säkerställa att arbetet med alla de tre grundpelarna i arbete fortsatt sker. Hur är det då med förslaget om själva utvärderingen som en majoritet i utskottet, inte bara , vill skicka till regeringen? Det är väl fullt rimligt, utifrån de delar som jag tog upp och som jag gissar att andra partier kommer att ta upp, att utvärdera som organisation. Jag hoppas att man ska landa i positiva omdömen, för jag tror på mer samarbete och inte mindre. Vad gäller de andra delarna av det svenska ordförandeskapet, om regeringen hade kunnat göra ett bättre jobb, är det väl bra att vi utvärderar det. Jag ser inga problem med detta. Och en majoritet av denna kammare kommer förhoppningsvis att säga samma sak. Det är alldeles uppenbart - det har inte undgått någon - att vill ha en ny säkerhetsordning. Det är Kremls budskap. Den europeiska säkerhetsordningen är nästan - om jag läser i betänkandet - dysfunktionell. Den fungerar inte. Detta är en hållning som Kreml företräder. Vi från vår sida har, som jag nämnde tidigare, ingenting emot att man utvärderar och värderar ordförandeskap. Vi har gjort det när det gäller , och så vidare. Det är en viktig lärprocess. Jag hoppas att vi kommer att göra det när det gäller EU-ordförandeskapet också. Däremot skapade motiveringen och sättet att bygga upp detta för vår del en hållning som leder i fel riktning. Tajmningen är också väldigt speciell. Här antyds nämligen att det är dysfunktionellt, att det inte har fungerat och näst intill att skulle ha kunnat agera annorlunda och att därmed inte skulle ha angripit . Jag tror i ärlighetens namn att det är få som tänker att det fanns något inflytande i den delen. Det är verkligen att tro för mycket om någon som är närvarande i denna kammare. Inte ens , som lyftes fram här, skulle ha kunnat ändra denna verklighet, om man nu ser det som en måttstock. Jag hör att det finns förhoppningar från om att det ska bli ett positivt resultat av utvärderingen, om kammaren gör ett tillkännagivande eller skriver på det sättet. Men om det skulle vara fallet hoppas jag att man inte går Kremls väg och att man inte nu väljer att gå ut och diskutera på hemmaplan. Jag tackar för detta. Jag har lite svårt att förstå allt det som ledamoten för fram om att det finns tvivel kring var , eller förhoppningsvis majoriteten i denna kammare, står i frågan kring och kring i dessa avseenden. Det som man kan konstatera är att den europeiska säkerhetsordningen inte fungerar så som vi vill att den ska fungera därför att ett land väljer att helt enkelt göra våld på den. Då finns det skäl att utvärdera organisationen, där är en del. Hela tanken med organisationen är att man ska föra samtal med varandra och inte bruka våld mot varandra. Det är det som sker just , och utifrån detta finns det skäl att utvärdera organisationen. Det finns också skäl att utvärdera det svenska ordförandeskapet. Jag lyssnar ändå välvilligt på det ledamoten tar upp, fru talman, och jag tänker att vi både tycker att det är viktigt att man utvärderar den här typen av arbete. Jag hoppas givetvis att ansluter sig till den hållningen. talare har fokuserat väldigt mycket på agerande, och jag instämmer givetvis i den skarpa kritik som har riktats mot den ryska aggressionen. Jag tänkte dock uppehålla mig vid utrikesutskottets betänkande, som handlar om regeringens skrivelse om ordförandeskap för , , samt den svenska delegationens redogörelser för verksamheten . Gällande den parlamentariska församlingen var aktiviteterna begränsade på grund av pandemin. Till skillnad innan, det vill säga 2020, kunde digitala möten hållas - så även sommarmötet, som hölls i hybridformat. Detta gjorde att val kunde hållas inom organisationen. Jag vill passa på att gratulera , som valdes till församlingens president. utfördes också en del valobservationer. Det stora var dock givetvis det svenska ordförandeskapet i , fru talman. Här kan man väl säga att det finns en del övrigt att önska och att en något bitter smak har efterlämnats, inte minst med tanke på fadäserna i samband med det avslutande mötet här i . Men ordförandeåret inleddes även med tveksamt agerande, och utifrån de senare avslöjandena om kopplingar mellan en svensk myndighet som involverats i ordförandeskapets arbete och diktaturen är jag inte förvånad, men väl ytterst besviken. Som alla minns gick till våldsamt angrepp mot , och särskilt Artsach, . upprepade jag frågor till utrikesministern om varför man inte agerade från svenskt håll och kraftfullt fördömde de övergrepp som begick mot . Jag förstod till en början att man inför det stundande ordförandeskapet förmodligen ville spela en viss diplomatisk roll i konflikten för att inte störa möjligheterna att påverka som ordförandeland. Det var också något som utrikesministern pekade på i sina svar på mina många frågor angående konflikten. Detta gav dock föga resultat, och i stället för att våga stå upp för det som är rätt just för att det är rätt valde regeringen återigen feghetens väg, och man kan konstatera att resultatet av det svenska ordförandeskapet är en besvikelse. Även om man genomförde en del konferenser och möten om miljö och ekonomi, hållbara investeringar, tillväxt med mera kan vi nämligen konstatera att det avslutande ministerrådsmötet , som skulle markera kulmen på ordförandeåret, var en katastrof. I sin redogörelse skriver regeringen att det vid mötet lades stort fokus på att diskutera substantiella frågor som utmaningarna i regionen och för som organisation, och inför mötet hade man lagt fram 20 besluts- och deklarationsförslag. Men av de endast fyra beslut som togs var det ett som berörde ett uttalande om Transnistrien, ett som berörde OSSE-ordförandeskapet 2025, ett som berörde tid och plats ministerrådsmöte och ett som berörde klimatförändringar. Det var dock inte bara resultatet som var en katastrof, utan det finns många vittnesmål från olika länder - och även från inhemska aktörer - om att det svenska organiserandet av mötet var katastrofalt. Det som har påpekats är bland annat följande. Information till inkommande gäster var bristfällig. Det saknades transfer till hotell. Gäster fick dra sina väskor själva mellan flygplatsen och hotellet. Det var dålig information till ambassaderna och ambassadörerna. Briefingar som organiserades saknade viktig information om praktiskt genomförande av mötet. Liaison officers saknade information, och många av dessa saknade protokollära kunskaper. De var inte förberedda i sina roller. Det saknades en synlig koordinering. Ministrar satt fast i bilar och minibussar i en till på grund av oordning. Middagen började med en försening på grund av ett felplanerat bilateralt möte. Det saknades värdskap, och det upplevda kaoset fick några ministrar att lämna middagen. Vissa ambassadörer fick inte träffa sina ministrar vid ankomst. På var det dålig organisation då Swedavia inte hade tillräckligt med personal. Det framfördes dessutom klagomål på flygplatsvakter, som hade varit arroganta och otrevliga mot ambassadörer. Swedavias vip-service på vägrade att ta emot ministrar på grund av personalbrist och hänvisade dem i stället till den vanliga incheckningen och att stå och köa bland vanliga resenärer. Här bör det påpekas att denna pinsamma fadäs löstes tack vare polisen. Det upplevdes från flera håll att allting inte var planerat. Många gäster kom från högnivåmötet i , där allt däremot hade fungerat utmärkt trots att både är mindre till storlek och förfogar över mindre resurser. Många ambassadörer och deltagare är förvånade över och missnöjda med hur hela mötet hanterades och använder det som ett skräckexempel på hur man misslyckas med organisation av ett möte. Det är uppenbart att bristerna har varit stora i värdskapet för mötet och att hanteringen av så många ministrar inte skett protokollärt korrekt. Att internationella gäster tas emot på detta, av de många framförda vittnesmålen att döma, ovärdiga sätt är både pinsamt och skadligt för och landets anseende. Sådana här arrangemang är något av ett skyltfönster för ut i världen, och därför är det viktigt att genomförs med hög professionalitet och god organisation. regerings hantering av mötet har visat att man uppenbarligen saknar förmåga att arrangera stora internationella möten. Jag har tidigare påpekat detta för utrikesministern, men hon har bara viftat bort det och i stället skjutit mot budbäraren och till och med påstått att jag ägnar mig åt att svartmåla . Det vill jag dock betona att utrikesministern och regeringen gör så bra själva. Fadäserna vid decembermötet är inget som jag eller SD har suttit på kammaren och hittat på, utan ett tjugotal ambassadörer har vittnat om detta. Och det spelar ingen roll hur mycket utrikesministern än säger att kejsarens kläder var vackra och fina - vi andra, och framför allt ett tjugotal ambassadörer, såg att kejsaren var naken. Det är ju detta som sätter bilden av regeringens och sätt att organisera, oavsett vad utrikesministern anser och tycker. Att inte längre klarar av att organisera möten eller sköta utrikespolitik på ett korrekt sätt har kanske sin förklaring i hur den socialdemokratiska regeringen tillsätter tjänster där partilojalitet och partibok går före kompetens. Inte minst har avslöjat detta och hur denna partiboksrekrytering har fått konsekvenser för utrikespolitiken i samband med Natomedlemskapsansökan. beskriver också hur en grupp partilojala opolitiska tjänstemän som går under namnet "the Dirty Dozen" i praktiken besitter alla chefstjänster - såsom utrikesråd, personalchef, rättschef samt huvuddelen av posterna som enhetschefer - på åsiktsmeriter. Vi minns alla den lista jag nu håller upp och som efter förra valet undertecknades av 261 tjänstemän på - uppenbarligen partiboksbundna, då de oroade sig över en moderatledd regering. Vi måste komma bort från den politiska aktivism som tyvärr genomsyrar stora delar av och ersätta den med kompetens och opartiskhet, där lojaliteten mot ämbetet ersätter lojaliteten mot partiboken. En tjänsteman ska vara lojal mot sitt ämbete, och oavsett färg på hatten ska tjänstemannen uppträda professionellt och objektivt. Man kan verkligen ifrågasätta både trovärdigheten och objektiviteten hos någon som har skrivit under en sådan här lista. Aktivismen på tar sig även uttryck i hur man formulerar interna landrapporter från ambassaderna. När jag själv i egenskap av ledamot i den svenska delegationen till parlamentariska församling deltog i en valobservation härförleden blev jag chockad över hur man utryckte sig i en diplomatisk rapport. Att en ambassadrapport, om än intern, är skriven på ett sådant raljerande och oförskämt sätt om ett lands demokratiskt valda premiärminister och regering chockade mig. Det var en produkt skriven av en politisk aktivist snarare än en diplomat, och den var allt annat än seriös. Sådant kan skada våra relationer till andra stater, och det bör regeringen tänka på. Särskilt när vi lever i tider som dessa, där läckor sker kontinuerligt, bör man kanske tänka både en och två gånger på hur man formulerar sig även i internt regeringsmaterial. I ärlighetens namn tror jag dock inte att någon på UD eller i regeringen har reagerat på hur illa rapporten var formulerad; i deras vardag är det säkert så här snacket går på departementet och inom regeringen om vissa länder där man ogillar den politiska ledningen. Det måste till en rejäl förändring på . Den som tror att en ny regering ska kunna få igenom sin utrikespolitik utan betydande personalförändringar på UD är, skulle jag säga, mycket naiv. Det kommer att bli betydande förändringar. Vi ska återgå till att ha tjänstemän som är rekryterade utifrån kompetens och inte utifrån partibok och som är lojala mot sitt ämbete i stället för mot ett visst politiskt parti. Det finns tjänster även för partipolitiska tjänstemän, men tjänster som ska vara partipolitiskt obundna ska vara just partipolitiskt obundna. Så är inte fallet , när Socialdemokraterna har intensifierat tillsättandet av partifolk på sådana platser för att garantera makten även vid en valförlust . Det är så det fungerar i vad vi skulle kunna kalla tveksamma demokratier, och fungerar det så även här i Socialdemokraternas . Det är illa. Det är mycket illa. Men jag är inte förvånad. Resultatet är ju förödande; det har vi sett. Det är viktigt att det nu görs en ordentlig utvärdering av ordförandeskapet för att lärdomar ska kunna dras, inte minst inför det stundande ordförandeskapet i Europeiska unionens råd . Vilka mål uppnådde egentligen det svenska ordförandeskapet i ? Likaså bör regeringen ta initiativ till en bredare utredning av och det svenska medlemskapet. Vi har tyvärr sett hur utvecklats till en mer eller mindre dysfunktionell organisation där vissa länder blockerar alla beslut. Exempel på detta är den årliga konferensen om mänskliga rättigheter, som har ställts in , och beslutet om att förlänga mandatet för , som kunde fattas först under deras sista dag . är jag övertygad om att både och dess parlamentariska församling kan fylla en viktig funktion även . Vi behöver arenor för att förhandla, inte minst om den europeiska säkerhetsordningen. Att det aggressiva med några bundsförvanter nu attackerar och gör allt för att sabotera säkerhet och obstruera inom betyder inte att organisationen bör läggas ned. Men den kan behöva reformeras, och det bör en utredning i så fall kunna visa på. Jag vill passa på att tacka delegationen för ett gott klimat. Framför allt skulle jag vilja rikta ett stort tack till sekretariatet, som har bistått delegationen på ett ypperligt sätt. Jag vill också yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på reservationerna. Vår nutid definieras av orättfärdiga och oprovocerade anfallskrig mot sitt fredliga grannland , som har pågått . Detta ryska angrepp, inte bara mot utan mot hela den fastlagda säkerhetsordningen, utgör kulmen på en utveckling som man har kunnat se i och som är temat för denna debatt. Den europeiska säkerhetsordningen avser, som det formuleras i betänkandet, "den helhet av regler och principer, folkrättsligt bindande såväl som politiskt förpliktande, som tillsammans utgör fundamentet för säkerhet. Till de grundläggande reglerna hör att territorium inte får förvärvas med våld, liksom respekten för varje stats suveränitet, territoriella integritet och rätt att självständigt och utan inblandning bestämma sin säkerhetspolitiska väg." Kristdemokratisk utrikespolitik är ett uttryck för att vi alla har ett ansvar för varandra. Denna mellanmänskliga solidaritet är grundläggande i den kristdemokratiska ideologin. Människovärdet är universellt och får inte relativiseras av geografiska gränser. Därför måste frihet, säkerhet och demokrati samt de mänskliga rättigheterna vara huvudmål för utrikespolitiken. I det instabila läge som råder i vår omvärld, med krig och konflikter, ska fortsätta att bidra med fredsfrämjande, säkerhetsfrämjande och konfliktförebyggande verksamhet inom Nato, EU, FN och . Detta gäller både pågående och nyinitierade verksamheter. Vi har en skyldighet att bistå människor i nöd med hjälp oavsett var i världen de befinner sig. Vi i måste alltid vara beredda att försvara de mänskliga rättigheterna. Freds- och säkerhetsfrämjande verksamhet har stor betydelse. Det arbete som gör i , i och på västra genom internationellt samarbete i EU och är värt att lyftas fram. Det gäller bland annat uppbyggande av rättsstaten, insatser mot brottslighet och korruption och rättsstatsstöd. vill också göra riktade insatser för att få bort vapen från före detta konfliktzoner. Detta är vapen som inte sällan hamnar i händerna på svenska kriminella nätverk. ska främja säkerhet och stabilitet i regionen utifrån en brett definierad syn på säkerhet i tre dimensioner: en säkerhetspolitisk, en ekonomisk och miljömässig samt en som rör demokrati och mänskliga rättigheter. Det är bra att så tydligt lyfter fram flickors och kvinnors rättigheter. Men i den tredje dimensionen, som handlar om demokrati och mänskliga rättigheter, ingår även religionsfriheten, det vill säga rätten att fritt utöva sin religion och rätten att avstå från religion. Religionsfriheten är i grund och botten själva utgångspunkten för alla de övriga fri- och rättigheterna. I firar vi just 70-årsjubileum för den lag som ger oss rätt att lämna - den dåvarande statskyrkan - utan att gå med i något annat trossamfund och ändå inneha en statlig anställning. Så var det faktiskt inte så sent som ; man var då tvungen att vara medlem i för att få ha en statlig anställning. I många länder där verkar är det förenat med risk för förföljelse att byta religion. Därför tycker jag att borde ha tagit vara på tillfället att sätta frågan om religionsfrihet i fokus på ett ännu tydligare sätt under ordförandeskapsåret. Respekten för den europeiska säkerhetsordningens principer måste återupprättas. Därför är ett aktivt engagemang för av stor betydelse. Diskussionerna i får inte syfta till att omförhandla, underminera eller ersätta de nuvarande principerna och åtagandena och får därmed inte heller bidra till en normalisering av de ryska brotten mot folkrätten och principer. Varje stat har en förpliktelse att se till att brott mot folkrätten inte normaliseras. fortgående invasion av är en attack mot fred och rådande säkerhetsordning. Skulden och ansvaret för detta ligger helt på och president . har framfört krav på att den europeiska säkerhetsordningen ska revideras och har aktivt undergrävt ansträngningar för att stärka mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Vi kristdemokrater ser med oro på hur arbetet inom har polariserats. Den konsensusordning som finns gör att organisationen har svårt att uppnå sitt syfte att arbeta för säkerhet och samarbete i . Det finns en rad exempel på hur organisationen förlorar styrkraft och beslutsförmåga. Några exempel är inställda människorättskonferenser och kraftigt försenade budgetbeslut. Jag instämmer i utskottets uppfattning att har blivit dysfunktionellt på grund av ovilja att förhandla om den europeiska säkerhetsordningen. Det är tydligt att organisationen lamslås av ryska veton. Det är allvarligt att övervakningsmissioner kan stängas. Det är också bekymmersamt att landskontoren i EAP-länder stängs ned ett efter ett när mandaten löper ut. står bakom utskottets uppfattning att det krävs en bred utvärdering av och medlemskap i denna organisation. Med hänsyn till den ryska aggressionen mot , konsensusordningen och vikande resultat behöver fortsatta relevans för den europeiska säkerheten utredas. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Det är också viktigt att utvärdera ordförandeskap och vilka lärdomar vi kan dra för framtiden. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. Jag begärde ordet men inte för att replikera på min kristdemokratiska kollega, och jag ämnar inte heller gå i polemik med fru talmannen. Men jag vill för protokollets skull påpeka att betänkandet inte bara, som fru talman menade, behandlar den svenska delegationens redogörelse utan även regeringens skrivelse om det svenska ordförandeskapet . I detta spelade ministerrådsmötet och UD:s brister i organisationen av detsamma en roll, vilket jag tog upp i mitt anförande. Eftersom vi har åhörare på läktaren säger jag att så här kan man också göra. Detta var ett annorlunda sätt att begära replik på som ni nu blev vittne till. Det har ju sagts tidigare i debatten att denna debatt sker i skuggan av fullskaliga anfallskrig mot och invasion av . Låt mig understryka vikten av att fortsätta framhärda i att diktator bär ett fullt ansvar för det som händer och att både han och andra ansvariga behöver ställas till svars i domstol och ta konsekvenserna av sitt agerande. Men, fru talman, vi ska komma ihåg att det som har möjliggjort och lett fram till agerande i inte bara är en person och en handfull makthavare utan även idéströmningar, förståelse av den egna historien och känslor. Till exempel är den ryska revanschismen en bärande idéströmning som har provocerat fram detta krig. Detta ursäktar inget, men man ska förstå att om vi vill ha en värld och ett där vi kan få leva i fred och frihet räcker det inte att en diktator, i detta fall , förlorar ett krig och ställs inför rätta. Man måste också få bukt med de idéer och de bakomliggande orsaker som har lett fram till detta vidriga krig. I detta ligger inte bara att inte får förlora kriget, utan måste vinna kriget. måste förlora kriget på ett tydligt sätt för att lära sig en ödmjukhetens läxa, på samma sätt som andra länder med liknande visioner i historien har fått göra . I detta ligger också att vi efter att har vunnit kriget måste fortsätta vårt arbete för demokrati och frihet. Vi måste bygga upp så att det är starkare än vad det var innan. Det här är inte ett anfall bara på utan på hela den europeiska säkerhetsordningen och på demokratins idéer och idétraditioner i stort. Då måste vi se till att dessa idéer segrar för att visa och andra potentiella, aggressiva diktatorer att man inte kan vinna ett krig mot demokrati, mot den europeiska säkerhetsordningen och mot fria demokratier som står enade. I detta arbete är organisationer och samarbeten som viktiga. Det handlar inte bara om att bygga fred, frihet, hållbarhet och säkerhet. Det handlar också om att långsiktigt se till att dessa idéströmningar och idétraditioner är de dominerande på vår kontinent och i vår del av världen. Och kopplat till de vidriga brott som begås i handlar det om att stärka och arbete och se till att och liknande organisationer och andra samarbeten också bidrar till att verkligen vinner kriget och att verkligen klart och tydligt förlorar kriget utan något utrymme för tolkning. Detta är ytterligare ett skäl till att det arbete gör är otroligt viktigt för stabilitet och demokrati, inte bara i går och här och utan även - och i relation till det krig som pågår i . Jag och Liberalerna hade tyvärr inte möjlighet att vara med på det möte i utrikesutskottet där detta ärende justerades. Men om vi hade varit det hade vi anslutit oss till och Socialdemokraternas reservation. Jag yrkar därför bifall till reservation nummer 1. Jag är glad över att vara här i kammaren för att debattera skrivelsen regeringen har tagit fram efter ordförandeskapet i 2021. Verksamheten i och dess företrädare har sedan Helsingforsslutakten antogs 1975 varit en hörnsten för och säkerhet. Som hemvist för den europeiska säkerhetsordningens principer, som bygger på folkrättens inklusivitet i , utgör ett viktigt forum för säkerhetspolitisk dialog och politiskt ansvarsutkrävande i . Detta gäller särskilt när dessa principer kränks på de mest avskyvärda sätt, så som sker just nu i och med hänsynslösa aggression mot . Det gläder mig att höra både och anförande här, för de stämmer vad jag ser inte riktigt överens med formuleringarna i utskottsbetänkandet, som är, som sa, betydligt mer i linje med narrativ. breda krets av deltagarstater inkluderar också och , och det gör att den dialog som sker där är särskilt viktig som en del av det transatlantiska samarbetet. är det enda kvarvarande forumet vid sidan av FN där regelbundet möter medlemsstaterna i EU, och likasinnade för politiskt ansvarsutkrävande. Under har det säkerhetspolitiska läget i gradvis försämrats. återkommande och flagranta överträdelser av den europeiska säkerhetsordningen liksom undergrävandet av det breda säkerhetsbegreppet har utmanat de grunder som vilar på. har verkat för alla staters ansvar att efterleva principer och åtaganden, med särskilt fokus på respekten för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer.