· H901NU4 · 2022-01-19 12:57:13 — Det har ju blivit väldigt tydligt för oss att de säkerhetspolitiska frågorna är viktigare än vi tror, och då tror jag att vi behöver titta på detta i lugn och ro - precis på samma sätt som vi behöver utvärdera och titta på exempelvis vindkraftens ägande. ser vi att stora kinesiska bolag äger ganska stora delar av svensk vindkraftspark. Vad betyder det egentligen för säkerhetspolitiken ? Det finns alltså en hel del man behöver se över. Det ska vi absolut göra och återkomma, för frågan är väldigt viktig. Debatten handlar om fjolårets redogörelse för bolag med statligt ägande. Regeringen har lämnat en skrivelse med en redogörelse för förvaltningen av statens bolagsägande och för verksamheten i de bolag som förvaltade /21. I skrivelsen anger regeringen att den aktivt ska förvalta statens tillgångar i form av aktierna i bolagen med statligt ägande så att deras värdeutveckling och avkastning blir den bästa möjliga, givet ett balanserat risktagande, och se till att de särskilt beslutade samhällsuppdragen utförs väl. Regeringen uppger att det för att åstadkomma detta är viktigt att ge bolagen förutsättningar och möjligheter att utvecklas och fortsätta konkurrera på sina marknader. Vidare framhålls vikten av att staten är en aktiv, professionell ägare med fokus på långsiktigt värdeskapande. Regeringen konstaterar även att en ökad globalisering, teknologisk utveckling och konkurrensutsättning har förändrat förutsättningarna för ett flertal av de statligt ägda bolagen. Som en konsekvens av detta har den statligt ägda bolagsportföljen förändrats betydligt . För staten som ägare ingår att pröva skälen för fortsatt statligt ägande liksom att överväga bolagens olika uppdrag och inriktning. Regeringen anför att inriktningen på många av bolagens verksamhet och samhällsuppdrag motiverar att staten även fortsättningsvis är en betydande bolagsägare. I stort håller med regeringen avseende detta. I går var jag och flera av utskottets ledamöter med när trafikutskottet hade näringsministern och vd:n för med på sitt möte. Där ställdes frågor om de störningar som tågtrafiken drabbats av med anledning av det nya planeringssystemet eller schemasystemet, vilket man nu vill använda. Det kallades faktiskt för hjärt-lungbytet på mötet i går. Jag förstår att ett nytt system och förändringar alltid leder till inkörningsstörningar. Men när man får höra från personal hur deras scheman kan ändras på kort varsel och hur deras pussel med familjen blir omöjliga känns det inte som att företaget haft de fackliga organisationerna med när stora verksamhetsförändringar genomförts. Nåväl, det kan vara så att sjukskrivningar och pandemin har ställt till det ytterligare. Men jag är lika övertygad om att avregleringen av järnvägstrafiken har lett till att mycket som man historiskt jobbade förebyggande med jobbar man med ungefär som: Oj, blev det så här? Tillbaka till utfrågningen i går. Jag ställde frågan till näringsministern om ägardialogen har någon betydelse för styrningen av de statliga bolagen. Svaret var att den givetvis har stor betydelse och att regeringen följer utvecklingen i bolagen och ställer frågor i relevanta saker som pågår. Det är säkert viktiga och framåtsyftande samtal man genomför. lyssnade jag dock på interpellationsdebatt med näringsministern om SAS - hur de säger upp personal, hur rekrytering av personal sker via bemanning och via SAS , hur återanställningsrätten sätts ur spel och så vidare. Frågan som min kollega ställde var: Ska inte staten, som stor ägare av SAS, ryta till när det så uppenbart görs allt för att kringgå den svenska modellen, som borde vara en paradgren för nuvarande näringsminister? Svaret som statsrådet gav var att SAS är ett börsnoterat bolag där vi är minoritetsägare och inte kan påverka den operativa verksamheten. Här måste jag hålla med ministern om att våra påverkansmöjligheter är begränsade. Men här kan man också påminna om att skattebetalarna gick in med flera hundra miljoner i kapitaltillskott till SAS. Villkoret som ställdes för att gå in med kapital var skarpa och kvantitativa krav på minskade utsläpp, som det uttrycktes från regeringen när stödet presenterades. Vi hörde dock inget om hur den här regeringen ser på den svenska modellen - tyvärr, kan väl konstateras. Jag lämnar SAS och återgår till SJ. Det som någonstans stör mig och är hur vi alltid när frågor ställs om statens styrning av bolagen får svaret att staten tillsätter ägarrepresentanter. Man hänvisar till ägardirektiv och bolagsstämma och till att ägardialog sker kontinuerligt. Men det man också säger är att man följer aktiebolagslagen, och den är densamma som för privatägda bolag. Jag håller fullständigt med när det gäller tolkningen av lagen. Jag känner dock både ägare av små aktiebolag och ägare till lite större aktiebolag, och jag kan garantera att om ägaren tycker att bolaget håller på med något som hen inte tycker följer ägarens intentioner eller den värdegrund som bolaget förknippas med får nog ordföranden och vd:n, om inte ägaren råkar vara densamma, kallelse till dialogmöte ganska omgående. Och där blir nog bolagets inriktning klarlagd för ordföranden och vd:n. Det finns givetvis mycket man skulle kunna ha åsikter om när det gäller bolag som ska tillhandahålla samhällsviktiga funktioner, allt från transporter av gods eller människor till flyg, apotek, post, , elförsörjning, bolag som förädlar och exploaterar våra naturresurser och mycket mer. Det finns all anledning, med omställningen som sker i samhället, att titta på vad våra bolag som vi äger tillsammans kan göra för att underlätta eller snabba på vägen till det välfärdsland utan fossila utsläpp som regeringen så gärna pratar om. Vi kan inte förvänta oss att samhällsmedborgarna ställer om och gör sitt yttersta för att bidra så mycket de kan om deras vardag slås i spillror med anledning av höga elpriser eller höga bränslepriser, bara för att nämna några saker där en del av medborgarna betalar ett skyhögt pris. Jag avslutar med att säga att jag givetvis ställer mig bakom alla våra reservationer. Men jag yrkar endast bifall till en som på något sätt ger en bild som borde genomsyra statens ägande. Det är reservation 12, där det framgår att till exempel samhällsnyttan alltid ska stå i fokus för ägarstrategin som företagen drivs ekonomiskt effektivt. Kristdemokratin bygger på förvaltarskaps- och subsidiaritetsprincipen. Det innebär att staten inte ska göra allt, särskilt inte sådant som andra kan göra bättre. Svenska staten äger 46 företag. Vi bör fundera över om alla dessa verksamheter verkligen är lämpliga för att ha staten som ägare, då vi kristdemokrater anser att fokus ska ligga på välfärdens kärnverksamheter. Att staten driver ett antal bolag på konkurrensutsatta marknader, utan tydliga samhällsuppdrag, måste i det ljuset ifrågasättas. De stora fördelarna med privat företagsamhet gör dessutom att det krävs starka skäl för att staten ska vara en aktör på marknader där den själv sätter spelregler. I bästa fall kan det statliga ägandet innebära att skattebetalarna tjänar en slant, men det finns också en risk att de får skjuta till kapital som det exempelvis behövt göras till . På är det dåligt för ekonomin, och skattebetalarna, när staten kliver in som aktör och förvrider fungerande marknader. Det riskerar att skapa negativa effekter när bolag som ägs av staten kan agera aggressivt och till och med erbjuda lägre priser än privatägda bolag som har andra avkastningskrav och saknar motsvarande tillgång till kapital. Därför anser vi kristdemokrater att en regering bör arbeta för att begränsa statens ägande till bolag som har särskilda samhällsuppdrag eller som förvaltar tillgångar som är av särskilt nationellt intresse. För att det ska hända tror vi att det behövs en ny regering. har tidigare bland annat föreslagit en strukturaffär som inkluderar ett antal statliga bolag för att säkra nationellt viktig internetinfrastruktur. Affären skulle bland annat innebära att staten säljer sitt innehav i men helt övertar ägandet av . Vi har också påpekat att ägandet i SAS bör ses över mot bakgrund av att bolaget agerar på en konkurrensutsatt marknad men har en viktig roll inom svensk persontransport. Vi kristdemokrater har listat ett antal statliga bolag som bör prioriteras för försäljning under nästkommande mandatperiod. Försäljningsprocesser är omfattande och komplicerade, och därför bör de bolag som anses särskilt marknadsstörande prioriteras. Jag väljer att gå in lite kort på vilka detta är och varför. Vi börjar med Svevia. I stort sett allt bolaget erbjuder kan erbjudas av privatägda alternativ. En rapport indikerar att bolaget har underprissatt sina offerter till som man dras med förluster. är ett annat bolag. Även om är i behov av starkare konkurrens mellan banker fyller ingen unik funktion på svensk bolånemarknad som motiverar fortsatt ägande. Bolaget saknar särskilda uppdrag att till exempel pressa bolåneräntorna på marknaden eller att erbjuda startlån till förstagångsköpare. Infranord: Sedan bolaget bröts ut ur har järnvägsunderhållet upphandlats, och konkurrenter finns. Det finns ingen särskild anledning till att bolaget ska fortsätta finnas i statlig ägo. : har av konkurrerande bolag anmälts till på grund av det kapitaltillskott som gjordes i budgeten då detta ansågs snedvrida konkurrensen. Det finns en risk att bolagets dominerande ställning på marknaden, kombinerat med bristen på lönsamhet, hindrar utvecklingen i sektorn. Det sista som vi har listat är Jernhusen. Bolaget bör inte avyttras i sin helhet, men det bör successivt sälja sina fastigheter. Den stadsutveckling i stadsdelar nära tågstationer som företaget deltar i bör privata fastighetsutvecklare, inte skattebetalarna, stå för. Avyttringar bör ske på det sätt som skapar störst värde för skattebetalarna och främst användas för att minska statsskulden. Om statsskulden bedöms vara på en hållbart mycket låg nivå kan man också överväga att dela ut aktier, eller intäkterna från en försäljning, till hushållen. Genom försäljningarna renodlas statens uppgifter, motståndskraften i ekonomin stärks via en lägre statsskuld och bättre fungerande marknader skapas. Det är en långsiktig vinst för folkhushållet. Vi kristdemokrater anser att det skulle vara intressant med en transparent översyn av de statliga bolagens aktiviteter i form av intern verksamhetsutveckling som sträcker sig utåt och sker i konkurrens med andra aktörer. Där anser vi att alla myndigheter också bör göra en översyn av vilka verksamheter som just konkurrerar med privata företag. Vi anser som sagt inte att alla statligt ägda bolag ska fortsätta att ägas av staten. Men de som ändå ägs av staten ska i alla fall inte konkurrera med privata verksamheter. Jag yrkar bifall till reservation 3 i detta betänkande. Jag ska göra det mycket enkelt för ledamoten från att ge ett svar. Finns det någon avreglering som du tycker har blivit misslyckad i med allt som har hänt? Finns det någon avreglering som inte tycker blev bra? Tack, ledamoten , för frågan! Jag tror att det är så att ledamoten själv har någonting i tankarna där han tycker att vi borde erkänna att någonting har blivit tokigt. Jag vill i så fall gärna ställa motfrågan: Vad är det ledamoten menar? Jag trodde att hade en bild av hela förloppet. Vi har haft avregleringar med massor av verksamheter som man har avreglerat. Jag bor på landsbygden. Jag ser vad som har drabbat landsbygden. Det är mycket som inte skulle fungera alls om vi inte skulle ha statlig inblandning. Men ändå låter det i det anförandet som kristdemokraten håller som att det är mycket som behöver privatiseras ytterligare. Jag tar bara ett exempel, eftersom jag inte tror att har koll på sådant. var i en mycket dålig sits. Om det hade varit privatägt hade vi aldrig haft kvar någon gruvbrytning i eller . Det är jag övertygad om. Eftersom det finns en statlig ägare som har en långsiktighet finns den kvar . Den har levererat tiotals miljarder efter det till staten. Det finns många sådana verksamheter som jag skulle kunna gå in på. Jag trodde att var säker och ville privatisera ytterligare. Jag kan ställa ytterligare en fråga. SCA är ett privatägt bolag. Sköter det skogarna bättre än , som är ett statligt bolag? Tack för förtydligandet från ledamoten ! Vi kristdemokrater tycker inte att alla de statliga bolag som finns ska fortsätta att ägas av staten. Staten ska prioritera det som är samhällsviktiga uppdrag. Det finns en marknad där ute där vi ser att privata företag kan göra det bättre. Vi ser också att staten bedriver verksamheter på en redan fungerande marknad och slår undan benen för dessa företag. Det är etablerade företag som betyder otroligt mycket just i våra glesbygder och på landsbygden. Svevia är ett sådant exempel, som verkligen slår undan benen för just dessa företag. Jag kan räkna upp ett antal bolag som vi inte ser som nödvändiga för staten att äga. Vi tror att man verkligen måste se över vad det är staten ska göra och vad som är statens uppgift. När det finns andra som kan sköta det bättre ska vi låta privata företag göra det. Staten är inte bäst på allt. Vi ska stifta lagar. Vi ska se till att vi har bra bolag som sköter sig och som ser till att den samhällsviktiga infrastrukturen och de samhällsviktiga uppdragen fungerar. Det som ledamoten tar upp här är bara ett försök att få oss kristdemokrater att ta frågan på ett helt annat sätt. Så tack för frågan, men jag väljer att sluta där. debatterar vi näringsutskottets betänkande om 2021 års redogörelse för bolag med statligt ägande. Liberalerna har flera reservationer, och vi står givetvis bakom alla dessa. Men för att spara tid kommer jag att yrka bifall endast till reservation 27. Låt mig börja med att säga att det alltid måste finnas ett tydligt syfte med att staten ska äga bolag. Liberalernas principiella utgångspunkt är att statens uppgift normalt sett ska vara att ange de ramar och regler som ska gälla för näringslivet och företagen - inte att äga och driva bolag. Staten bör därför minska eller avveckla sitt företagsägande om sådana förändringar leder till bättre fungerande marknader eller en mer effektiv samhällsservice. Staten ska därför endast i undantagsfall driva företag. Undantagsfall handlar alltså om statliga företag med ett särskilt samhällsuppdrag. Det innebär att i de statliga bolag där det finns såväl en samhällsnytta som en konkurrenssituation bör dessa verksamheter separeras så att det statliga ägandet i den kommersiella delen separeras och avvecklas. Givetvis ska alla försäljningar föregås av en grundlig analys som tydligt redovisar vilka delar av verksamheten som bör kvarstanna i statlig ägo av bland annat strategiska eller säkerhetspolitiska skäl. Övrig verksamhet som bedrivs i kommersiellt syfte på en konkurrensutsatt marknad bör därefter avyttras. Kort och gott ska endast statliga bolag med tydligt uttalad samhällsnytta bibehållas i statlig ägo. Statens bolagsportfölj består av 46 bolag till ett värde av . Är alla dessa statliga bolag till för samhällsnyttan? Är de strategiska för staten att äga? Finns det någon säkerhetspolitisk anledning att behålla alla dessa 46 bolag? Svaret på det är också nej. Vi har alltså 46 bolag med ett värde av 700 miljarder - jag tycker att man ska låta det sjunka in . Vi menar därför att regeringen bör tillsätta en , som ser över vilken samhällsnytta de statligt ägda bolagen med samhällsuppdrag bidrar med samt vilka bolag som är strategiskt eller säkerhetspolitiskt viktiga, i syfte att överväga vilka bolag som även fortsättningsvis bör ägas av staten. Denna breda översyn bör dessutom innehålla en analys av på vilket sätt dessa bolag konkurrerar med privata företag. Att avyttra bolag som saknar samhällsnytta och som inte är strategiska på annat sätt innebär dessutom att vi renodlar statens uppgifter och skapar bättre fungerande marknader. Jag kan dock konstatera att staten är och även framöver kommer att vara en betydande företagsägare. Mot denna bakgrund vill jag framföra att staten via sitt bolagsägande även är en stor markägare. Liberalerna anser därför att staten i sin roll som bolagsägare bör medverka till att öka tillgången på byggbar mark. Det gäller förstås inte fall där markinnehavet har betydelse för skyddsvärda naturintressen eller annan verksamhet med samhällsnytta. På detta sätt anser Liberalerna att staten kan komplettera kommunernas ansvar att tillhandahålla byggbar mark och möjliggöra en ökad produktionstakt av bostäder och kommersiella lokaler. Regeringen bör därför revidera ägardirektiven för de statligt ägda företag som är markägare så att de åläggs att medverka till att öka tillgången på byggbar mark. Vidare menar att skogsinnehav bör minska genom försäljningar till marknadspris. Det gynnar en levande landsbygd att skogen är lokalt ägd. Liberalerna anser att det finns förutsättningar att höja ambitionerna ytterligare när det gäller att överföra produktiv skogsmark från statlig till enskild ägo. Med det sagt är skogen en verklig skatt. Skogen bidrar med många olika värden, bland annat som ett gemensamt rum för friluftsliv och genom att motverka klimatförändringar och bevara den biologiska mångfalden. är skogsindustrin en av viktigaste näringar och helt avgörande för svensk export. Mer skog behöver skyddas, men mindre skogsägare är ofta mer framgångsrika i fråga om miljömålet för skogsförvaltningen än vad de stora skogsägarna är. Liberalerna anser att spelmarknaden behöver vara reglerad i syfte att motverka missbruk och spelberoende. Eftersom spelmarknaden med nätkasinon är internationell behövs också fler initiativ på EU-nivå för att stävja missbruket. I och med omregleringen av den svenska spelmarknaden har staten fått en tydligare och viktigare roll i att utöva tillsyn över spelmarknaden än vad som har varit fallet, och detta på en marknad där staten själv deltar. Men det måste finnas en tydlig gränsdragning när det gäller statens agerande, dels på den konkurrensutsatta delen, dels där det fortfarande råder monopol. Vi anser därför att AB Svenska Spels olika verksamhetsgrenar bör separeras från varandra så att spel som är monopoliserade, såsom landbaserade kasinon och värdeautomatspel, även fortsättningsvis bedrivs i Svenska Spels regi. Däremot finns det inga skäl för staten att via agera på den konkurrensutsatta spelmarknaden med andra typer av spel. Liberalerna anser därför att ska delas upp i två olika bolag: ett bolag under statens vingar och ett privat bolag. Detsamma gäller , där staten är en storägare. har blivit allt annat än bara ett telekomföretag. är bolaget mer av ett underhållningsbolag, eller ett innehållsbolag, med en bred palett av verksamhetsgrenar. äger numera även , där exempelvis TV4 och C ingår. Det kan finnas strategiskt och säkerhetspolitiskt viktiga delar i som staten även framgent ska ha kontroll över, och det har gjorts en omfattande analys av vad ett minskat ägande i bolaget skulle innebära. Men det gjordes aldrig någon analys av en funktionell uppdelning av verksamheten i två delar och hur detta skulle se ut. Det skulle vara två delar, där staten fortsättningsvis har kontroll över strategiskt och säkerhetspolitiskt viktiga delar, som nät, men där delar som telekomdelen och inte minst innehållsdelen, där exempelvis TV4 ingår, ska avyttras. Liberalerna menar att regeringen bör initiera en sådan utredning. Avslutningsvis, herr talman: ska bara driva företag i undantagsfall. Det måste finnas ett tydligt syfte med att staten ska äga bolag. I en välfungerande marknadsekonomi stiftar staten lagar, fattar beslut om skatter och sysslar med myndighetsutövning. Om staten på samma gång konkurrerar med privata företag på marknaden blandas rollerna samman. Statens monopol ska avvecklas, och statens ägande i företag ska fortsätta att minskas. Jag ställer samma fråga till ledamoten och försöker få ett bättre svar än från . Finns det någon avreglering i som Liberalerna ser som ett misslyckande? Med alla marknadsexperiment som vi gått igenom i allt från skola till vård och med avvecklingen av delar av statens bolagsägande, finns det något som Liberalerna ser och tänker att det här blev inte riktigt bra? Tack, , för din fråga! Det enkla svaret på den frågan skulle vara nej, men så enkelt är det ju inte. Det finns självklart en stor palett av utmaningar när ett bolag går från att ha varit statligt ägt till att bli privat. Det innebär inte att det är något som är dåligt - tvärtom, skulle jag vilja säga. Men när man kommer ut på en konkurrensutsatt marknad finns det delar som måste förbättras och som tar , delar där man inte haft samma kultur inom det statliga bolaget och så vidare. Sedan finns det självklart, vilket jag också tog upp i mitt anförande, sådant som kan ha säkerhetspolitiska eller strategiska aspekter. Där ska staten även fortsättningsvis äga bolagen. Men med det sagt är det väldigt många av de här 46 bolagen och de här 700 miljarderna som är i statens ägo som i stället skulle kunna finnas på den privata marknaden. Frågan är egentligen hur ser på de delar där det finns konkurrenter på den privata marknaden. Ska staten driva bolag? Jag kan ställa den frågan till . Är det statens huvudansvar att göra detta när det inte finns samhällsviktiga uppdrag? Jag tackar för frågan från liberalen Teimouri. Absolut, det finns massor av bolag där staten bör vara med. Först och främst: Om man tjänar pengar någonstans, är det fel att staten tjänar pengar? Det var staten som tog ansvar när pandemin slog till. Då stod alla med mössan i hand, och staten blev sittande med svartepetter. Är det fel att staten tjänar pengar? Ett typiskt exempel är , som har inbringat miljardbelopp till statskassan. De hade inte funnits om ett liberalt parti hade styrt när krisen slog till . är ett annat. Jag ställde frågan till om de tycker att privata bolag gör det bästa jobbet på en konkurrensutsatt marknad. Jag frågade om SCA sköter skogen bättre än . Jag har inget emot SCA i det; jag ville bara fråga om SCA sköter skogen bättre än . Det finns massor av bolag där jag tycker att det är viktigt att staten är med och finns på banan. Det borde egentligen vara staten som driver alla bolag som utvinner och exploaterar våra naturresurser. Med det sagt har jag fortfarande inte fått ett komplett svar. Du tycker att allt har varit bra, , med en liberal syn på att man ska avreglera alla marknader. Det finns ingenting du kan peka på som har misslyckats i . Jag tackar för det svaret. Det tar jag givetvis med mig in i valrörelsen. Jag är glad att vi kan debattera de här frågorna också i valrörelsen. Jag blir lite förvånad. Jag vet att det är syn när det gäller företag och vilken roll de har i samhället, men att säga att de stod med mössan i hand när pandemin slog till skulle jag säga är ganska anmärkningsvärt. Jag tänker att här handlar det väldigt mycket om att företagare precis som många andra betalar in skatt till staten. Då förväntade de sig också stöd när vi hamnade i den här situationen. Men för att komma tillbaka till din fråga, : När det gäller statligt ägande i bolag anser inte vi i Liberalerna att staten ska gå in på konkurrensutsatta marknader där man inte har något samhällsviktigt uppdrag. Där det inte finns någon säkerhetspolitiskt känslig information eller några strategiska delar ska inte staten vara inne. Det finns många andra som driver det mycket bättre. Det har vi många bra exempel på som vi också måste ta med oss. Det är inte alltid jättedåligt, som tycker, när staten lämnar ifrån sig sitt ägande. Tvärtom gör företag på marknaden ofta saker och ting mycket bättre än staten just för att de är företag och vet vad de sysslar med. Det har staten inte alltid samma erfarenhet av. I dessa smittspridningstider blir det en del nya ansikten i debatterna. Jag ska försöka göra politik på området rättvisa i frånvaro. Förväntningarna på de statliga bolagen är med rätta höga. Vi i vill understryka några av de förväntningar vi har, nämligen följande: De statligt ägda bolagen ska bidra till omställningen.