bet · H901NU16 · 2022-03-08 00:00:00 — Bakgrund och pågående arbete I budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 24) konstaterar regeringen att kommissionen arbetade vidare med den s.k. agendan för bättre lagstiftning. Kommissionen har lanserat ett nytt initiativ om att den avser att tillämpa principen ”En in, en ut” för regelgivning på EU-nivå. I meddelandet Bättre lagstiftning – Samarbete för att skapa bättre lagar anger kommissionen att den ska försöka kompensera bördorna som läggs på medborgare och företag i ett lagstiftningsärende med lättnader i andra lagstiftningsförslag inom samma politikområden. Principen ska genomföras i kommissionens arbetsprogram och utfallet rapporteras i den årliga undersökningen av regelbördan. riktlinjer för genomförande av unionsrättsakter Av riktlinjer för genomförande av unionsrättsakter framgår bl.a. att det är av största vikt att en analys av eventuella åtgärder som går utöver direktivets krav – överimplementering – görs ur såväl ett förenklingsperspektiv som en EU-rättslig synvinkel. Utredningen om förenklingar för mikroföretag m.m. Den tidigare nämnda utredningen om förenklingar för mikroföretag m.m. föreslår i sitt slutbetänkande (SOU 2021:60) att regeringen fattar de beslut som behövs för att helt tillmötesgå tillkännagivande om att verka för att EU-direktiv genomförs i nationell rätt på ett sätt som inte missgynnar svenska företags konkurrenskraft. Utgångspunkten bör vara att EU-rätt ska genomföras på den miniminivå som framgår av . Enligt utredningen är ett första helt nödvändigt steg för att undvika överimplementering och omotiverade regelbördor att det tydligt behöver analyseras och anges vad faktiskt är tvunget att göra i fråga om EU-lagstiftning och vad som skulle utgöra överimplementering som går utöver kraven. Utredningen noterar att det av 6 § förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning framgår att regelgivaren ska genomföra en bedömning av om regleringen överensstämmer med eller går utöver de skyldigheter som följer av anslutning till EU. Liknande ambitioner uttrycks också i vissa riktlinjer för arbete. Utredningens bedömning är emellertid att det är mycket oklart hur ofta en sådan analys faktiskt genomförs eller redovisas i samband med att regeringen eller myndigheterna fattar beslut, eller lämnar förslag till beslut, om inkorporering av EU-rätt i nationell rätt. Utredningens bedömning är att det sannolikt är sällan och att regeringen därför behöver fatta de beslut som behövs för att styra verksamheten så att det krav som framgår av förordningen faktiskt följs. Andra steg som utredningen bedömer som nödvändiga för att genomföra intentionerna i tillkännagivande är att ha som utgångspunkt att EU-direktiv ska genomföras på miniminivå och att de ska genomföras med mer långtgående krav endast i undantagsfall i de undantagsfall där ett mer långtgående genomförande beslutas måste det tydligt motiveras varför detta skulle vara motiverat och om det kan vara motiverat att göra en annan proportionalitetsbedömning än vad som skett på EU-nivå det i sådana fall alltid bör analyseras vilka konsekvenserna blir för de svenska företag som förväntas följa regeln, vad gäller deras tillväxt, konkurrenskraft och innovationsförmåga. Om dessa tre rekvisit inte uppfylls i beslutsunderlaget bör beslut som innebär överimplementering inte kunna fattas. Utredningen noterar att det finns flera konkreta steg som kan tas för att motsvara denna process, bl.a. hämtade från exempel från . Exempelvis kan jämförelser göras med grannländer för att avgöra om det går att åstadkomma ett mindre långtgående genomförande av en given regel. Utredningen föreslår också att det ska upprättas ett konsultationsforum där beslutsfattarna i fråga ska samråda med företrädare för de företag som förväntas följa reglerna för att få del av information om hur reglerna skulle påverka deras verksamhet. Denna information kan t.ex. bestå i jämförelser med andra länder. Vid utformandet av reglerna kan också olika kriterier tillämpas, såsom att utgångspunkten tydligt bör vara att den nationella regeln ska utformas så att den inte utgör någon konkurrensnackdel, möjligheter till undantag i regeln systematiskt bör identifieras och utnyttjas, regeln bör genomföras på annat sätt än genom offentligt beslutade lagar, förordningar och föreskrifter där så är möjligt och reglernas ikraftträdande kan läggas , utefter vad som är möjligt utifrån . Utredningen ser positivt på alla dessa förslag och föreslår att regeringen använder dem som utgångspunkt i det fortsatta arbetet med tillkännagivande. Utredningen framhåller också vikten av att tydligt vägleds av och för fram förenklingsperspektivet i förhandlingarna. För att säkra bra utfall behöver normalt de beslut som fattas grundas på bra konsekvensutredningar. För att förstärka förenklingsarbetet i dessa aspekter föreslår utredningen att närmare utarbetar de författningsändringar som är nödvändiga för att ge i uppgift att löpande granska konsekvensutredningar från EU utan särskild begäran. bör vidare ges i uppgift att organisera ett konsultationsforum där rådet kan inhämta information från berörda aktörer, framför allt företag och näringsliv, om vilka regler som behöver utvärderas och bästa sättet att inte överimplementera EU-rätt. Tillkännagivande om genomförande av EU-lagstiftning tillkännagav för regeringen att den bör verka för att EU-direktiv genomförs i nationell rätt på ett sätt som inte missgynnar företagens konkurrenskraft (bet. 2018/19:NU7, rskr. 2018/19:166). Utskottet anförde att utgångspunkten bör vara att EU-direktiv ska införas på miniminivå i nationell lagstiftning och att effekterna för företag ska redovisas tydligt när det finns skäl att överskrida denna miniminivå. Företrädare för Socialdemokraterna, reserverade sig mot beslutet om ett tillkännagivande. I regeringens skrivelse skrivelser till regeringen – åtgärder (skr. 2020/21:75) anför regeringen bl.a. att det framgår av budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 24) att regeringen kommer att arbeta vidare med frågor som rör genomförandet av EU-rätt i nationell rätt på ett sätt som skyddar svenska företags konkurrenskraft. Regeringen uppger vidare att kommissionens ordförande har gjort uttalanden som påverkar arbetet med EU-direktiv, bl.a. om att kommissionen ska arbeta med medlemsstaterna för att minska nationell överimplementering av EU-direktiv. Hur detta initiativ kommer att påverka det nationella genomförandearbetet behöver enligt regeringen först analyseras innan eventuellt behov av ytterligare åtgärder kan identifieras. Kommissionens arbete med frågan har försenats på grund av pandemin, vilket har påverkat regeringens hantering av frågan. Regeringen konstaterar att ärendet också har bäring på förenklingspolitiken och att tillkännagivandet bedöms kunna behandlas först när de nya målen för förenklingspolitiken har fastställts och att inga nya åtgärder därför vidtogs . Tillkännagivandet är inte slutbehandlat. Enligt uppgift från är frågan under beredning. Utskottet har behandlat förslag liknande de här aktuella om genomförandet av EU-lagstiftning bl.a. när det gäller inrättandet av ett implementeringsråd, s.k. grannkontroller, överimplementering, myndighetskartläggningar och att förordningen om konsekvensutredning vid regelgivning bör stärkas (bet. 2020/21:NU17). Utskottet avstyrkte motionsyrkandena med hänvisning till tidigare riksdagsbeslut och pågående arbete. Utskottet redovisar sitt ställningstagande under följande rubriker: – Genomförande på miniminivå – Övrigt om genomförande av EU-lagstiftning. I flera motioner förordas att regeringen ska utreda inrättandet av ett s.k. implementeringsråd som fyller ett liknande syfte som dess danska motsvarighet. Utskottet noterar att rådet bl.a. har till uppgift att bidra i arbetet mot överimplementering av EU-direktiv i dansk lagstiftning. Som redovisats i det föregående föreslår utredningen om förenklingar för mikroföretag m.m. bl.a. att regeringen ska vidta åtgärder för att EU-direktiv genomförs i nationell rätt på ett sätt som inte missgynnar svenska företags konkurrenskraft, i enlighet med tillkännagivande om att verka för att EU-direktiv genomförs i nationell rätt på ett sätt som inte missgynnar svenska företags konkurrenskraft. Utskottet noterar att utredningen framhåller det danska exemplet. I detta sammanhang kan även nämnas att utredningen föreslår att ges i uppgift att organisera ett konsultationsforum där det kan inhämta information från berörda aktörer, framför allt företag och näringsliv, om vilka regler som behöver utvärderas och bästa sätt sättet att inte överimplementera EU-rätt. Utskottet ser ingen anledning för att förekomma den fortsatta beredningen av utredningen och remissvaren. Därmed avstyrks motionsyrkandena. I ett par motioner förordas tillkännagivanden om att regeringen bör vidta åtgärder för att se till att inriktningen ska vara att EU-direktiv i genomförs på miniminivå. Hur de direktiv som antagits på EU-nivå genomförs nationellt påverkar och de svenska företagen. Utskottet delar motionärernas uppfattning att nya bestämmelser inte ska införas i svensk rätt om det inte finns skäl för det. Regler ska vara ändamålsenliga och medföra så begränsad administration som möjligt för att svenska företags konkurrensvillkor inte ska avvika från de som gäller för övriga företag i . Utskottet kan konstatera att tillkännagav för regeringen att den bör verka för att EU-direktiv genomförs i nationell rätt på ett sätt som inte missgynnar företagens konkurrenskraft. Utgångspunkten bör enligt tillkännagivandet vara att EU-direktiv införs på miniminivå i nationell lagstiftning. Vidare noterar utskottet att regeringen överväger vilka ytterligare åtgärder som bör vidtas mot bakgrund av tillkännagivandet. Regeringen avser att överlämna den årliga skrivelsen till med en redovisning av vilka åtgärder regeringen har vidtagit med anledning av skrivelser . I denna skrivelse ingår även en redovisning av det aktuella tillkännagivandet och kommer då att få anledning att återkomma till frågan. Utskottet konstaterar härutöver att utredningen om förenklingar för mikroföretag m.m. föreslår att regeringen ska fatta de beslut som behövs för att helt tillmötesgå tillkännagivande och att utgångspunkten bör vara att EU-rätt ska genomföras på den mininivå som framgår av . Utredningens förslag har redovisats mer utförligt i det föregående. Utskottet anser mot bakgrund av det anförda att inte bör besluta om ytterligare tillkännagivanden på området. Därmed avstyrks motionsyrkandena. Övrigt om genomförande av EU-lagstiftning I motionerna 2021/22:2388 (SD) yrkande 8 och 2021/22:2429 (SD) yrkande 4 förordas att förordningen om konsekvensutredning vid regelgivning ändras så att det tydligt ställs krav på att regelgivaren när det föreslås regler som går utöver vad som krävs av EU-lagstiftning ska beskriva effekterna av de svenska reglerna. Enligt den nuvarande lydelsen ska regelgivaren bedöma av om regleringen överensstämmer med eller går utöver de skyldigheter som följer av anslutning till EU. Utskottet konstaterar att utredningen om förenklingar för mikroföretag m.m. bedömer att det är oklart hur ofta den här typen av analys faktiskt genomförs men menar att det sannolikt är sällan. Utskottet noterar att utredningens bedömning ligger i linje med det som motionärerna efterfrågar, nämligen att regeringen behöver fatta de beslut som behövs för att styra verksamheten så att det krav som framgår av förordningen faktiskt följs. Utredningen berör även s.k. strukturerade grannkontroller för att jämföra svenskt genomförande av EU-lag med genomförandet av motsvarande lagstiftning i grannländer, vilket är något som efterfrågas i motion 2021/22:3880 (KD) yrkande 11. Som utskottet tidigare konstaterat har utredningen varit på remiss och bereds inom . I motionerna 2021/22:4217 (KD) yrkande 11 och 2021/22:4223 (KD) yrkande 8 anförs att relevanta myndigheter bör få i uppdrag att göra en kartläggning av den överimplementering som sker inom myndigheternas områden. Utskottet vill återigen påminna om att tillkännagav för regeringen att den bör verka för att EU-direktiv genomförs i nationell rätt på ett sätt som inte missgynnar företagens konkurrenskraft, med utgångspunkten att EU-direktiv införs på miniminivå i nationell lagstiftning. Utskottet avstyrkte ett likalydande motionsförslag (bet. 2020/21:NU17) och utesluter fortfarande inte att det kan behövas åtgärder inom detta område för att skydda och stärka de svenska företagens konkurrenskraft men står fast vid sin bedömning att det inte ser behov av att rikta ännu ett tillkännagivande till regeringen på området. Därtill kan tilläggas att utredningen om regelförenkling för mikroföretag m.m. har framhållit vikten av att regeringen vidtar åtgärder för att helt tillmötesgå tillkännagivande. Detta har redovisats i det föregående. Utskottet anser även att bör avslå motion 2021/22:3470 (M) yrkande 2 om en effektutvärdering av utbildning om s.k. gold-plating (överimplementering) med samma motivering. Därmed avstyrks motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen att den bör pröva att använda solnedgångsklausuler när nya regelverk införs enligt ett tillkännagivande som gjorde 2020. Utskottet delar inte regeringens bedömning att tillkännagivandet är slutbehandlat och anför bl.a. att ett teoretiskt resonemang inte kan anses motsvara den prövning som har efterfrågat. avslår övriga motionsyrkanden om företagens regelbörda. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete. Jämför reservation 32 (S, V, MP), 33 (M), 34 (C), 35 (KD) och 36 (L). Kostnader som följer av regler ska minska Ett mål för förenklingspolitiken har varit att kostnaderna som härrör från regler 2020 bör vara lägre än de var 2012. Regeringen noterar dock att kostnaderna överstiger nivå. , och Företagarna har gemensamt lämnat in synpunkterna att kostnaderna till följd av nya eller förändrade regler inte ska öka den sammanlagda regelbördan och att kostnaderna till följd av befintliga regelverk bör sänkas. Regeringen framhåller att de kostnader som följer av regelverk direkt påverkar svenska företags förutsättningar att växa och vara konkurrenskraftiga och attrahera internationella investeringar. Regeringen har haft som mål att följa och reducera de kostnader som följer av regler och bedömer att det även fortsättningsvis är en viktig målsättning för förenklingspolitiken. Regeringens andra mål för förenklingspolitiken är därmed att kostnader för svenska företag som följer av regler ska minska som andel av BNP, och kostnadsutvecklingen ska vara lägre än i omvärlden. Målet gäller för den samlade regelgivningen. Enligt regeringen kan det finnas områden där det finns skäl att skärpa enstaka regler för att t.ex. motverka brott. I sådana fall ska utgångspunkten vara att den kostnad och de begränsningar som tillkommer genom den skärpta regeln ska minimeras. Regeringen bedömer vidare att regelgivningens utveckling behöver stå i relation till ekonomins utveckling, tillväxt och omställning samt till utvecklingen i omvärlden. Genom att följa upp och ställa de kostnader som regelverk ger upphov till i relation till BNP:s utveckling är det möjligt att följa hur regelgivningen i förhåller sig till andra länder och den svenska ekonomins utveckling. Som en indikation på att regelverken främjar en stärkt konkurrenskraft och att målet möts bör utvecklingen för de kostnader som följer av regler i vara lägre än motsvarande kostnadsutveckling i de för viktigaste konkurrentländerna i omvärlden. Regeringen konstaterar att såväl som branschorganisationerna anser att det är för snävt att endast fokusera på företagens administrativa kostnader till följd av regler. Regeringen anför att den instämmer i bedömningen att även andra kostnadskategorier påverkar företagens förmåga till tillväxt och konkurrenskraft och att målet även bör omfatta sådana andra fullgörandekostnader som följer av regler. Förenklingspolitiken omfattar dock inte frågor om exempelvis nivåer på skattesatser eller skattekvoten, och målet omfattar inte kostnader för företagen i form av direkta skatteinbetalningar. Redovisning av tillkännagivande om solnedgångsklausuler Regeringen konstaterar att har tillkännagett för regeringen att den bör pröva att använda solnedgångsklausuler när nya regelverk införs (bet. 2019/20:NU16, rskr. 2019/20:287). En solnedgångsklausul innebär att en regel har tidsbegränsad giltighet och automatiskt upphör att gälla eller vara föremål för en obligatorisk utvärdering och omprövas när giltighetstiden passerats. utgångspunkt är att lagar och regler bör behållas endast när det går att motivera utifrån att de fortfarande fyller en funktion. Med anledning av detta anser att regler bör ha en giltighetstid ; därefter bör det finnas en kontrollstation när de utvärderas. Om det inte går att motivera att reglerna i fråga fortfarande fyller en funktion ska reglerna upphöra automatiskt. Regeringen anför att den delvis delar bedömning att regler kan behöva utvärderas systematiskt. utskott, regeringen och myndigheterna har ett visst ansvar enligt lagar och förordningar att löpande följa upp sin verksamhet och sina beslut inklusive beslut om regelgivning. I de fall utvärderingar genomförs görs det dock inte med den systematik och automatik som skulle vara fallet med automatiska utvärderingar, utan snarare när myndigheterna av andra anledningar redan identifierat omprövningar de skulle vilja göra. Regeringen anför att Analys- och utvärderingsutredningen konstaterar att det inte finns en tydlig princip eller ett ställningstagande att utgå i från när t.ex. regeringen ska bedöma om en verksamhet eller reform behöver utvärderas. Enligt regeringen gör de tillkortakommanden som regeringen noterar förekommer i konsekvensutredningarnas beräkningar av de kostnader som följer av regelgivning problemet än allvarligare. Regeringen bedömer därför att det i många fall kan vara ändamålsenligt att utvärdera regler efter exempelvis och att vissa regler bör kunna upphöra att gälla utan ytterligare beslut, om inte initiativ till förlängning av regeln tas på grundval av utvärderingar. Regeringen anser att detta utvärderingsbehov helt bör anges när regeln beslutas och att bedömningen av om regelgivningen ska utvärderas eller inte bör göras utifrån fördefinierade kriterier och omfatta en proportionalitetsbedömning. bedömer regeringen att det finns fall när det inte är lämpligt att en regel ska utvärderas eller automatiskt upphöra . Vissa regler införs t.ex. i syfte att etablera mycket långsiktiga spelregler. I vissa fall kan det eventuellt finnas tillräcklig information redan när reglerna beslutas som gör det möjligt att mer trovärdigt bedöma de långsiktiga konsekvenserna av reglerna i fråga. I sådana fall förefaller det inte lika motiverat att en regel ska vara obligatorisk att utvärdera för att den ska ha fortsatt giltighet . En obligatorisk utvärdering av alla regler medför också en betydande administration och kostnader för staten, vilket behöver vägas mot behovet av en sådan utvärdering i det enskilda fallet. Eftersom vissa regler kan behöva utvärderas medan andra kan behöva fortleva längre bedömer regeringen att det inte är lämpligt att all lagstiftning eller regelgivning ska vara föremål för en obligatorisk utvärdering eller automatiskt förlora sin giltighet . Regeringen bedömer att det är lämpligare att hantera frågan om utvärdering av regler på annat sätt än genom generella och automatiska solnedgångsklausuler, men på ett sätt som möter de grundläggande behoven av mer systematiska ex-post-utvärderingar av relevanta regler. Regeringen överväger vilka ytterligare åtgärder som bör vidtas t.ex. genom att vidareutveckla konsekvensutredningarna. Regeringen bedömer att tillkännagivande om solnedgångsklausuler därmed är slutbehandlat. (M) anför i motion 2021/22:2107 att regeringen bör överväga införandet av solnedgångsparagrafer. Övrigt om företagens regelbörda I partimotion 2021/22:3511 av m.fl. (C) förordas i yrkande 5 i denna del att regeringen ska se över möjligheten att avskaffa fler regler för företagare. I kommittémotion 2021/22:4225 av m.fl. (M) yrkande 2 föreslås att det ska införas ett konkret mål om att minska regelbördan med innebörden att företagens kostnader netto för administration ska minska med i förhållande till . I kommittémotion 2021/22:3707 av m.fl. (M) anförs att en viktig del av regelbördan är kopplad till företagens associationsform, och regeringen bör därför enligt yrkande 7 genomföra ett genomgripande arbete för att minska regelbördan för företag. I kommittémotion 2021/22:3580 av Per Schöldberg m.fl. (C) föreslås i yrkande 12 att det ska införas en solnedgångsklausul som syftar till att fasa ut regler om de inte har använts . Motionärerna betonar att sådana klausuler kan ha ett brett tillämpningsområde. I kommittémotion 2021/22:4217 yrkande 8 föreslår m.fl. (KD) ett tillkännagivande om att regeringen ska införa principen ”En regel in, två regler ut” för att minska regelbördan för företagen. Ett likalydande förslag framförs i kommittémotion 2021/22:4223 av m.fl. (KD) yrkande 3. I kommittémotion 2021/22:3380 av m.fl. (L) yrkande 3 förordas att ska uppmana regeringen att pröva principen ”En regel in, en regel ut” när det gäller lagstiftning som påverkar företagande. (M) förordar i motion 2021/22:2445 att regeringen ska överväga att införa en regleringsgiljotinprocess som utförs av ett oberoende råd eller en kommitté i syfte att minska regelbördan och risken för skadliga regleringar. Bakgrund och pågående arbete Svar på skriftlig fråga om företagens regelbörda besvarade statsrådet en skriftlig fråga (fr. 2021/22:529) av (SD) om betungande regelverk för småföretagen och mer specifikt vilka åtgärder ministern avser att vidta för att förenkla byråkratin och regelverken för företagare. I sitt svar framhöll statsrådet att förenklingspolitiken utgör en viktig del av näringspolitiken och bidrar till att stärka den svenska konkurrenskraften och skapa förutsättningar för nya jobb i fler och växande företag. Effektiviserade och förenklade regelverk kan också understödja näringslivets återhämtning efter covid-19-pandemin. Statsrådet anförde vidare att regeringen löpande överväger hur regelverk och administrativa förfaranden kan uppdateras och förenklas. Regeringens nya mål för förenklingspolitiken har enligt statsrådet skapat förutsättningar för ett konkret förenklingsarbete framöver. Statsrådet konstaterade att regeringen i skrivelsen över förenklingspolitiken aviserat ett antal uppdrag som den överväger att lämna till lämpliga myndigheter för att skapa konkreta förenklingar, t.ex. kortare handläggningstider. Statsrådet uppgav att uppdragen bereddes inom . Vidare konstaterade statsrådet att utredningen om förenklingar för mikroföretag m.m. överlämnat sitt slutbetänkande till regeringen och att utredningen lämnar ett antal förslag till konkreta förenklingar och moderniseringar av regelverk för mikroföretagande. Utredningen konstaterade vidare att det behövs tillkommande styrningsåtgärder för att säkra att myndigheterna följer de krav som framgår av t.ex. förvaltningslagen (2017:900) om att det ska vara snabbt, enkelt och smidigt för medborgare och företagare att ha kontakt med myndigheter. I betänkandet föreslås också en systematisk process för att utforma och följa upp regelgivning. Statsrådet anför att regeringen ännu inte tagit ställning till utredningens förslag men att betänkandet kommer att beredas vidare inom efter att remisstiden löpt ut . Statsrådet ville inte föregripa remissinstansernas synpunkter och processen genom att redan i svaret uttala sig om konkreta förslag. Utskottet har tidigare behandlat förslag liknande de nu aktuella om regelbördan för företag om att införa s.k. solnedgångsklausuler eller arbeta efter principen ”En regel in, en regel ut” (bet. 2020/21:NU17). Utskottet avstyrkte förslagen med hänvisning till tidigare tillkännagivanden och pågående arbete på såväl nationell nivå som EU-nivå.