bet · H901JuU26 · 2022-05-10 00:00:00 — Som utskottet konstaterarat ovan pågår det ett omfattande arbete för att förebygga och bekämpa hedersrelaterat våld och förtryck. Mot bakgrund av detta finner utskottet inte skäl för att ta några sådana initiativ som begärs i motion 2021/22:2956 (M) yrkandena 6, 8, 9 och 12. När det gäller frågan om preskription bör dessutom beredningen av betänkande inte föregripas. Motionsyrkandena avstyrks därför. Som framgår har regeringen i en proposition som bereds i socialförsäkringsutskottet föreslagit att bestämmelsen om utvisningsmen tas bort. Det saknas därför anledning för utskottet att ställa sig bakom det tillkännagivande om straffskärpningar i de fall våldsutövare inte kan utvisas som efterfrågas i motion 2021/22:2562 (SD) yrkande 32. I ett demokratiskt samhälle är det av största vikt att medborgarna har förtroende för att domstolarna utför sina rättskipande och rättsvårdande uppgifter på ett korrekt och rättssäkert sätt. För att säkerställa detta förtroende är det viktigt att allmänheten i så stor utsträckning som möjligt har insyn i domstolarnas rättskipande och rättsvårdande verksamhet. Utskottet anser inte att det har framkommit tillräckliga skäl för att ta initiativ till att domstolsförhandlingar i hedersrelaterade brott som huvudregel ska föras bakom stängda dörrar som efterfrågas i motion 2021/22:3985 (L) yrkande 20. Motionsyrkandet avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om utökad användning av kontaktförbud för brottsmisstänkta och deras närstående och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 24 (S, V, MP). För att stärka målsägandens och vittnens trygghet begär motionärerna i kommittémotion 2021/22:3974 av m.fl. (L) yrkande 46 ett tillkännagivande om utökad användning av kontaktförbud för brottsmisstänkta och deras närstående i de fall det bedöms finnas risk för hot eller våld. Av 1 § lagen (1988:688) om kontaktförbud framgår att en person kan förbjudas att besöka eller på annat sätt ta kontakt med en annan person eller att följa efter denna person (kontaktförbud). Kontaktförbud får meddelas om det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att den mot vilken förbudet avses gälla kommer att begå brott mot, förfölja eller på annat sätt allvarligt trakassera den som förbudet ska skydda. Vid bedömningen av om det finns en sådan risk ska det särskilt beaktas om den mot vilken förbudet avses gälla har begått brott mot någon persons liv, hälsa, frihet eller frid. Ett kontaktförbud får meddelas endast om skälen för ett sådant förbud uppväger det intrång eller men i övrigt som förbudet innebär för den mot vilken förbudet avses gälla. I 1 a § nämnda lag finns bestämmelser om möjligheten att meddela kontaktförbud när det gäller den gemensamma bostaden. Av 2 § första stycket lagen om kontaktförbud framgår att om det kan antas att ett kontaktförbud enligt 1 § inte är tillräckligt, får förbudet utvidgas till att avse förbud att uppehålla sig i närheten av en annan persons bostad eller arbetsplats eller annat ställe där den personen brukar vistas (utvidgat kontaktförbud). Ett beslut om utvidgat kontaktförbud får förenas med villkor om elektronisk övervakning. Om den mot vilken förbudet avses gälla har överträtt ett kontaktförbud, ska beslutet förenas med villkor om elektronisk övervakning, om det inte finns särskilda skäl mot det. Den som har överträtt ett utvidgat kontaktförbud får meddelas förbud att uppehålla sig inom ett större område än som följer av första stycket (särskilt utvidgat kontaktförbud). Förbudet får omfatta ett eller flera områden i anslutning till sådana platser där den andra personen har sin bostad eller arbetsplats eller annars brukar vistas. Det får inte avse ett större område än vad som är nödvändigt. Ett beslut om särskilt utvidgat kontaktförbud ska förenas med villkor om elektronisk övervakning, om det inte finns särskilda skäl mot det. Särskilt utvidgat kontaktförbud får meddelas endast om skälen för ett sådant förbud väger tyngre än den inskränkning i rörelsefriheten som förbudet innebär för den mot vilken förbudet avses gälla. Av 4 § framgår bl.a. följande. Kontaktförbud ska meddelas för , högst . Kontaktförbud när det gäller gemensam bostad får dock meddelas . Ett kontaktförbud när det gäller gemensam bostad får endast förlängas om det finns särskilda skäl och med högst i taget. Ett kontaktförbud med villkor om elektronisk övervakning får förlängas med högst i taget. I övrigt får ett kontaktförbud förlängas med högst i taget. Av 7 § lagen om kontaktförbud framgår att frågan om kontaktförbud prövas av allmän åklagare och tas upp på begäran av den som förbudet ska skydda eller när det annars finns anledning till det. Av 24 § samma lag framgår att den som bryter mot ett kontaktförbud med villkor om elektronisk övervakning döms för överträdelse av kontaktförbud med elektronisk övervakning till fängelse i högst . Den som i övrigt bryter mot ett kontaktförbud döms för överträdelse av kontaktförbud till fängelse i högst . I ringa fall ska det dömas till böter. I 25 § anges att den som har getts ett kontaktförbud med villkor om elektronisk övervakning och som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet hindrar att den elektroniska övervakningen kommer till stånd döms för hindrande av elektronisk övervakning till böter eller fängelse i högst . Vid fjolårets beredning av motioner från allmänna motionstiden /21 föreslog utskottet ett tillkännagivande om ökad användning av elektronisk övervakning vid kontaktförbud (bet. 2020/21:JuU27 s. 50 f.). beslutade regeringen propositionen Skärpta straff för våld och andra kränkningar i nära relationer (prop. 2020/21:217). I propositionen lämnades bl.a. förslag om att ett utvidgat kontaktförbud ska kunna förenas med villkor om elektronisk övervakning som en förstahandsåtgärd. Lagändringarna trädde i kraft . Genom de förslag i fråga om kontaktförbud som lämnades i propositionen bedömde regeringen att tillkännagivandet från allmänna motionstiden /21 var tillgodosett och därmed slutbehandlat. I samband med att propositionen behandlades föreslog utskottet dock flera nya tillkännagivanden till regeringen. Ett av dessa innebar att regeringen bör tillsätta en utredning som presenterar förslag på hur kontaktförbud ska kunna utfärdas i fler situationer än (bet. 2021/22:JuU8). biföll utskottets förslag (rskr. 2021/22:39). I skrivelse 2021/22:75 (s. 134 f.) anförs bl.a. att frågan analyseras i . Punkterna är inte slutbehandlade. Att målsägande eller vittnen hotas till tystnad är ett växande problem. För att stärka målsägandens och vittnens trygghet anser utskottet att fler kontaktförbud mot misstänkta i brottmål behöver utfärdas. Där så krävs ska kontaktförbud även kunna meddelas personer i den brottsmisstänktes närhet vars agerande gör det rimligt att tro att det finns risk för hot eller våld. Det kan t.ex. handla om gängmedlemmar. Kontaktförbud med elektronisk fotboja bör kunna användas i de fall där den brottsmisstänkte är försatt på fri fot i väntan på rättegång, t.ex. unga gängkriminella som på grund av ålder inte är häktade. Vad utskottet nu har anfört bör ge regeringen till känna. Därmed bifaller utskottet motion 2021/22:3974 (L) yrkande 46. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. en översyn av förundersökningskungörelsen, livsvillkoren för kvinnor med skyddade personuppgifter, att ge (Brå) ett tydligare uppdrag att utbilda och stötta medierna att hantera och anmäla hot och trakasserier samt att brottsoffer ska ha möjlighet till juridiskt stöd även då den misstänkta gärningspersonen är . Jämför reservation 25 (V, L, MP), 26 (V, L, MP), 27 (C, MP), 28 (C), 29 (C, MP), 30 (L) och 31 (C). I kommittémotion 2021/22:455 av m.fl. (V) yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till en översyn av 13 a § förundersökningskungörelsen (1947:948) i syfte att tydliggöra att polisens uppgift att i ett tidigt skede lämna information till målsäganden om möjligheter till stöd är obligatorisk. I partimotion 2021/22:2599 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör göra en översyn av livsvillkoren för de kvinnor och barn som lever med skyddade personuppgifter i syfte att förbättra deras situation. I partimotion 2021/22:3509 av m.fl. (C) yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att ge Brå ett tydligare uppdrag att utbilda och stötta medierna att hantera och anmäla hot och trakasserier och i yrkande 7 begärs en förbättring av brottsofferjourernas kapacitet att stötta utsatta journalister. Motsvarande yrkanden finns i kommittémotion 2021/22:3513 av m.fl. (C) yrkandena 4 och 5. Vidare begärs i partimotion 2021/22:3666 av m.fl. (C) yrkande 17 ett tillkännagivande om att stärka mediernas skydd mot hat, hot och trakasserier. I partimotion 2021/22:3509 av m.fl. (C) yrkande 35 begärs även ett tillkännagivande om att förtroendevalda som utsätts för hot, hat och trakasserier ska få bättre stöd. I motion 2021/22:4118 av m.fl. (MP) yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om att hot och hat i det offentliga samtalet ska motarbetas. I partimotion 2021/22:3509 av m.fl. (C) yrkande 24 begärs ett tillkännagivande om att stärka kapaciteten hos civilsamhällesorganisationer som stöttar hatbrottsoffer. I kommittémotion 2021/22:3975 av m.fl. (L) yrkande 34 begärs ett tillkännagivande om att brottsoffer ska ha möjlighet till juridiskt stöd även då den misstänkta gärningspersonen är . I kommittémotion 2021/22:3579 av m.fl. (C) yrkande 40 begärs ett tillkännagivande om att skyndsamt inrätta en brottsofferportal för dem som utsatts för bedrägerier eller it-brott. Av 5 kap. 11 § socialtjänstlagen (2001:453) framgår att det till socialnämndens uppgifter hör att verka för att den som utsatts för brott och dennes närstående får stöd och hjälp. ska särskilt beakta att kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller andra övergrepp av närstående kan vara i behov av stöd och hjälp för att förändra sin situation. Vidare ansvarar ett barn som utsatts för brott och barnets närstående får det stöd och den hjälp som de behöver. ska också särskilt beakta att ett barn som bevittnat våld eller andra övergrepp av eller mot närstående är offer för brott och ansvara för att barnet får det stöd och den hjälp som barnet behöver. Det finns en långtgående informationsskyldighet gentemot ett brottsoffer. Detta regleras bl.a. i förundersökningskungörelsen (1947:948). Exempelvis ska brottsoffret informeras om rätten till målsägandebiträde och stödperson, möjligheterna att begära skadestånd och få ersättning enligt brottsskadelagen samt möjligheten att ansöka om rättshjälp och kontaktförbud (13 a §). Enligt 13 b § ska brottsoffret tillfrågas om han eller hon vill bli underrättad om beslut om att en förundersökning inte ska inledas eller att en inledd förundersökning har lagts ned, beslut om att åtal inte ska väckas, tidpunkt och plats för sammanträden i rätten och en dom eller ett slutligt beslut i målet. Vidare ska brottsoffret informeras när en gripen, anhållen eller häktad misstänkt person avviker eller om frihetsberövandet hävs (13 c §). Vid brott mot person har målsäganden, enligt 35 § fängelseförordningen (2010:2010), rätt att tillfrågas om han eller hon vill få viss information om en person som tagits in på en anstalt. Informationen ska förmedlas av Kriminalvården, och den handlar om på vilken anstalt den intagna är placerad och om den intagna förflyttas samt får permission eller friges. En målsägande kan också ha rätt att bli informerad om den intagna rymmer, fritas eller uteblir efter en permission. Målsägandens rätt till information gäller inte i vissa fall, t.ex. om en underrättelse kan befaras medföra fara för den intagnas liv eller hälsa. Enligt 36 § ska en underrättelse enligt 35 § lämnas i lämplig tid och utformas med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. I om bättre digitalt bemötande av brottsutsatta anges följande (s. 17). Vanligtvis kommunicerar Kriminalvården med målsäganden via post eller Information skickas också via e-post, sms och fax, om det är säkerställt att mottagaren verkligen är målsäganden. Vid ett sådant utskick får informationen inte innehålla känsliga uppgifter om den dömda. intagen avviker underrättas målsäganden omgående och det kan då bli frågan om att använda ett snabbare sätt att kommunicera än annars, till exempel telefon i stället för post. Vid allvarliga fall kan Kriminalvården dessutom behöva samverka med för att på så vis snabbt kunna underrätta målsäganden. EU:s brottsofferdirektiv och dess behandling i antogs och rådets direktiv /29/EU om fastställande av miniminormer för brottsoffers rättigheter och för stöd till och skydd av dem samt om ersättande av rådets rambeslut /220/RIF (brottsofferdirektivet). Direktivet trädde i kraft och skulle vara genomfört i svensk rätt . I betänkande 2014/15:JuU21 Genomförande av brottsofferdirektivet behandlade utskottet proposition 2014/15:77 Genomförande av brottsofferdirektivet och åtta motionsyrkanden som väckts med anledning av propositionen. Regeringens bedömning i propositionen var att det endast krävdes ett fåtal lagändringar för att genomföra direktivet i svensk rätt eftersom de flesta åtagandena i direktivet uppfylls av gällande rätt. Utskottet ställde sig bakom de förslag som lämnades i propositionen och föreslog att skulle avslå motionerna. följde utskottets förslag (rskr. 2014/15:258). Av information från regeringens webbplats framgår att regeringen vidtagit bl.a. följande åtgärder för att genomföra brottsofferdirektivet. • Målsäganden ska alltid underrättas om en frihetsberövad person släpps fri. Det innebär att informationsskyldigheten även kommer att omfatta tiden före dom och verkställighet. Det regleras också vem som ansvarar för att brottsoffret får den information som han eller hon har rätt till i de olika faserna av processen. • Den som har utsatts för brott ska få information om vilka skyddsåtgärder som finns och om möjlighet till alternativt boende. Information ska också ges om vilka myndigheter, organisationer och andra som kan lämna vård till brottsoffret. • Polisen ska göra en individuell skyddsbedömning för att fastställa om målsäganden har behov av särskilda skyddsåtgärder under förundersökning och rättegång. Målsäganden under ska alltid anses ha ett sådant särskilt skyddsbehov. • Brottsoffer ska få information om hur det egna ärendet fortskrider och om vilken roll han eller hon kommer att ha i den fortsatta processen. • Den som utsatts för brott ska alltid få information om vem på en myndighet som ska ge upplysningar i det egna ärendet. • Målsäganden ska alltid få en skriftlig bekräftelse av sin anmälan om brott. • Om målsäganden inte behärskar svenska ska anmälan översättas om han eller hon begär det. En tolk ska anlitas vid anmälan av brott för en målsägande som inte behärskar svenska. Av regleringsbrevet för framgår att ska ansluta relevanta meddelandeflöden till brottsutsatta via Mina meddelanden i den mån myndigheten bedömer det lämpligt med hänsyn till informationssäkerhet och den personliga integriteten. Myndigheten ska vidare ta fram en digital tjänst för kompletteringar av ansökan om brottsskadeersättning. Myndigheten redovisade resultatet av nämnda åtgärder . Av Brottsoffermyndighetens webbplats framgår att brottsoffer som ansöker om brottsskadeersättning numera kan kommunicera digitalt med . började skicka digital post via tjänsten Mina meddelanden till den som sökt brottsskadeersättning. började myndigheten att använda tjänsten Mina sidor, som gör det möjligt att begära och få in handlingar digitalt. Regeringen gav 2020 i uppdrag att se över och utveckla myndighetens information som riktar sig till offer för terrorism. Bakgrunden är EU:s terrorismdirektiv som säger att EU:s medlemsstater ska se till att alla offer för terrorism har tillgång till information om sina rättigheter, tillgängliga stödtjänster och vilka möjligheter som finns att få ersättning i den medlemsstat där ett terroristbrott skett. Terroristattentat i flera länder har visat att det finns ett behov av bättre stöd för dem som drabbas av terroristbrott. vill att samarbetet mellan medlemsstaterna ska effektiviseras när terroristdåd inträffar, särskilt i gränsöverskridande sammanhang. Medlemsländerna har fått i uppgift att inrätta kontaktpunkter för offer för terrorism. Det innebär att den myndighet eller det departement som är utsedd att vara kontaktpunkt i ett land ska kommunicera med motsvarande kontaktpunkt i ett annat land. Den ska sedan förmedla information vidare så att drabbade som bor i en annan medlemsstat än den där brottet begicks så snabbt som möjligt får den information de behöver. I regleringsbrevet för utsåg regeringen till nationell kontaktpunkt för offer för terrorism inom ramen för EU-arbetet. En redovisning av kontaktpunktens arbete samt samverkan med andra berörda myndigheter ska lämnas till regeringen () . På finns nu information på flera språk till både offer för terroristbrott och dem som möter utsatta personer. Därutöver har myndigheten tagit fram informationsblad med lättillgänglig information som ska kunna delas ut i nära anslutning till ett terrorattentat. Av regleringsbrevet för framgår att myndigheten ska ansluta relevanta meddelandeflöden till brottsutsatta via Mina meddelanden i den mån myndigheten bedömer det lämpligt med hänsyn till informationssäkerhet och den personliga integriteten. Myndigheten ska också analysera förutsättningarna att agera förmedlare av digital post via Mina meddelanden för och räkning. Uppdraget redovisades och bereds i . har genomfört en granskning av information till brottsutsatta. presenterades rapporten i arbete med information till brottsutsatta (RiR 2021:20). I rapporten anges bl.a. följande. ska informera omkring en miljon brottsutsatta personer om deras rättigheter, vilka stöd de kan få och hur deras pågående ärenden fortskrider. Det innebär att många medarbetare behöver informera brottsutsatta i många olika typer av situationer. har granskat effektiviteten i arbete med information till brottsutsatta. Granskningen fokuserar på om den interna styrningen och stödet för hur brottsutsatta ska informeras är effektiva och om de bygger på ändamålsenliga analyser. Granskningen visar att det finns flera brister som gör att arbetet inte är så effektivt som det skulle kunna vara. Bristerna handlar till stor del om att har gett olika kategorier av medarbetare viktiga informationsuppgifter som inte är anpassade till de som ska utföra dem och som inte matchas av bra stöd. Därtill saknar myndigheten viktiga underlag för att kunna utveckla sitt arbete med att informera brottsutsatta. rekommenderar att följa upp och utvärdera i vilken utsträckning och hur medarbetare informerar brottsutsatta. bör även utvärdera, anpassa och utveckla stödet till olika kategorier av medarbetares olika förutsättningar. bör också se över utbildningarna för operatörer på Polisens kontaktcenter och för civilanställda receptionister. Vidare bör myndigheten införa rutiner med tydlig ansvarsfördelning som säkerställer att brottsutsatta får den information de behöver under hela ärendets gång. Regeringen överlämnade om effektiviteten i arbete med information till brottsutsatta till (skr. 2021/22:57) Vid beredningen av denna anförde utskottet följande (bet. 2021/22:JuU12 s. 9 f.): Utskottet instämmer i regeringens uppfattning att det är viktigt att brottsutsatta får den information de har rätt till, för att säkerställa att den som har utsatts för brott får adekvat stöd och skydd men också för att förbättra förutsättningarna för att denne ska vilja medverka i utredningen av brottet. Som framgår ovan visar dock Brottsförebyggande rådets Nationella trygghetsundersökning att endast en tredjedel av de brottsutsatta är nöjda med den information som lämnas i det egna ärendet av . samlade slutsats av granskningen är att det finns flera brister som gör att arbete inte är så effektivt som det skulle kunna vara. Utskottet delar denna uppfattning och ser allvarligt på de brister i arbete som har framkommit i granskningen. Utskottet vill understryka att detta ytterst är en fråga om förtroende för rättsväsendet i stort och därför måste prioriteras högt av myndigheten. Utskottet anser i likhet med att rekommendationerna som har lämnat är relevanta. Utskottet välkomnar att behandlar rekommendationerna inom ramen för en större intern översyn av hur myndigheten arbetar med brottsutsatta. Utskottet ser positivt på de åtgärder som redan har vidtagits och noterar särskilt att förbättringar har genomförts i utbildningen för flera yrkeskategorier och att förändringar har gjorts när det gäller hanteringen av informationsbrevet Till dig som utsatts för brott. När det gäller rekommendationen om att införa rutiner med tydlig ansvarsfördelning som säkerställer att brottsutsatta får den information de behöver under hela ärendets gång, anges i skrivelsen att anser att sådana rutiner redan finns men att de behöver genomföras bättre, vilket myndigheten kommer att arbeta med framöver. Utskottet noterar att regeringen har för avsikt att särskilt följa upp detta arbete. Enligt utskottets mening är dock detta inte tillräckligt. Att det finns brister när det gäller information till brottsutsatta har varit känt och har, på utskottets förslag, riktat flera tillkännagivanden till regeringen om detta. Mot den bakgrunden menar utskottet att det är angeläget att regeringen nu tar samtliga fyra rekommendationer från på allvar. Utskottet anser därför att regeringen bör vidta åtgärder för att säkerställa att arbete med information till brottsutsatta förbättras i enlighet med rekommendationerna i . Det som utskottet nu har anfört bör tillkännage för regeringen. biföll utskottets förslag (rskr. 2021/22:144). Uppgifterna som registreras i folkbokföringen är som huvudregel offentliga. Den som riskerar att utsättas för brott, förföljelser eller allvarliga trakasserier kan dock få skyddade personuppgifter. Det finns tre typer av skyddade personuppgifter som man kan ansöka om: sekretessmarkering, skyddad folkbok-föring och fingerade personuppgifter. Sekretessmarkering innebär att för in en markering vid personuppgifterna i folkbokföringsregistret. Den innebär en varningssignal om behovet av att göra en noggrann skadeprövning enligt 22 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) när någon begär att få ut en sekretessmarkerad uppgift. Skyddad folkbokföring ger ett starkare skydd än sekretessmarkering. En person som har en markering för skyddad folkbokföring får vara folkbokförd i en annan kommun än den bor i (16 § folkbokföringslagen [1991:481]). Fingerade personuppgifter innebär att en person får nytt namn och personnummer (lag [1991:483] om fingerade personuppgifter). Uppdrag till om våldsutsatta personer som lever med skyddade personuppgifter Regeringen gav i uppdrag att genomföra kunskapshöjande insatser gällande våldsutsatta personer som lever med skyddade personuppgifter, med fokus på kvinnor och barn. Syftet med uppdraget var att öka kännedomen om gällande lagstiftning samt belysa livssituationen för våldsutsatta kvinnor och barn som lever med skyddade personuppgifter. delredovisade uppdraget till regeringen . (Rapport 2022:2). I rapporten konstaterar att målgruppen våldsutsatta kvinnor och barn behöver få tydligare information inför ansökan om skyddade personuppgifter. I ett akut skede kan det vara svårt för våldsutsatta kvinnor att ta till sig information om skillnaden mellan olika skyddsnivåer, och vilka konsekvenser det innebär att leva med olika typer av skydd. Det långsiktiga stödet efter att skyddade personuppgifter beviljats måste förbättras och utvecklas. Att bevilja skyddade personuppgifter innebär inte att hotet undanröjs, utan att personen ställs inför nya svårigheter och problem i vardagen.