bet · H901KU20 · 2022-06-07 00:00:00 — konstaterade regeringen att det fanns fortsatta utmaningar. Regeringen bedömde att fokus framöver borde ligga på att höja förtroendet för försäkringen och fortsätta arbeta för en stabil och låg sjukfrånvaro. I det förebyggande arbetet ansågs det krävas en mobilisering hos flera aktörer som kunde bidra till en god hälsa och ett långsiktigt hållbart arbetsliv. Vad gäller insatser för att främja återgång i arbete ansågs det krävas åtgärder av och samverkan mellan berörda aktörer. Därigenom ansågs människors arbetsförmåga i större utsträckning kunna tas till vara, vilket ytterligare kunde minska sjukfrånvaron. I målet för sjukförsäkringen i regleringsbrev som beslutades angavs att samlade arbete ska leda till att sjukpenningtalet minskar långsiktigt med fokus på förebyggande insatser, tidigare rehabiliteringsinsatser och bättre samordning. Som svar på frågan hur ändringar i regleringsbrev förhöll sig till den lagstiftning som var aktuell för ändringen anförs att den aktuella lagregleringen i huvudsak har varit oförändrad från tiden före ändringen av regleringsbrevet t.o.m. ändringen av regleringsbrevet . Ändringen i regleringsbrevet genomfördes för att harmonisera med lagändringen om prövningen vid dag 180 i rehabiliteringskedjan, som trädde i kraft . När det gäller frågan om vilka möjligheter det bedöms finnas för att utanför prövningen av enskilda ärenden verka för att minska sjukpenningtalet anförs följande. kan inom ramen för sitt samordningsansvar verka för att sjukpenningtalet minskar, både genom insatser i det enskilda ärendet och genom insatser på strukturell nivå. Enligt socialförsäkringsbalken har den försäkrade rätt till rehabiliteringsåtgärder som ska syfta till att han eller hon återfår sin arbetsförmåga. har i uppdrag att samordna de rehabiliterande insatserna och ska verka för att arbetsgivare, hälso- och sjukvården samt andra organisationer och myndigheter vidtar de åtgärder som behövs för en effektiv rehabilitering av den försäkrade. kan således, genom att samordna insatser i det enskilda ärendet samt genom att på strukturell nivå samverka med rehabiliteringsansvariga aktörer, verka för att enskilda tidigare kan återgå i arbete. Det kan bidra till att sjukpenningtalet minskar. På frågan vilken uppföljning regeringen gjort av vilken typ av åtgärder vidtagit för att uppnå målet om att sjukpenningtalet inte skulle överstiga 9,0, som infördes i myndighetens regleringsbrev , anförs följande. De åtgärder som har vidtagit för att uppnå målet i regleringsbrevet har redovisats i myndighetens årsredovisning. Åtgärder av betydelse för målet har också redovisats i årliga svar på regeringsuppdraget att stärka sjukförsäkringshandläggningen för att åstadkomma en välfungerande sjukskrivningsprocess och regeringsuppdraget att förstärka arbetet med att stödja individen i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen. Vidare anförs att samtliga dessa redovisningar har utgjort underlag för regeringens uppföljning av sjukfrånvarons utveckling och handläggning. Uppföljningen har redovisats i respektive budgetproposition. När det gäller frågan om huruvida ISF:s rapport , som bl.a. visade att regeringens ändrade styrning hade påverkat handläggarnas bedömning i deras hantering av enskilda ärenden, har lett till några konkreta förändringar när det gäller styrningen av anförs att rapporten utgjorde ett av flera underlag till beslutet om att ändra målet för sjukförsäkringen i regleringsbrev. I ärendet granskas om regeringens styrning av följt gällande regelverk och om styrningen av myndigheten varit tillräckligt tydlig. I regleringsbrev , som beslutades , infördes ett kvantitativt mål för sjukpenningtalet. Lagstiftningen som ligger till grund för beslut i ärenden om sjuk- eller rehabiliteringspenning ändrades inte. På frågan om vilka möjligheter det fanns för att utanför prövningen av enskilda ärenden verka för att minska sjukpenningtalet anförs i en svarspromemoria som överlämnats till utskottet bl.a. att , genom att samordna insatser i det enskilda ärendet samt genom att på strukturell nivå samverka med rehabiliteringsansvariga aktörer, kan verka för att enskilda tidigare kan återgå till arbetet. Det kan, enligt svarspromemorian, bidra till att sjukpenningtalet minskar. Regeringen har också vidtagit flera åtgärder, bl.a. uppdrag till och Arbetsförmedlingen, för att uppnå en bättre samordning när det gäller rehabilitering. Av granskningen framgår att införandet av det kvantitativa målet för sjukpenningtalet visade sig leda till en förändrad tillämpning av lagstiftningen i form av mer restriktiva bedömningar i enskilda ärenden, enligt en rapport från ISF 2018. Vidare framgår att regeringen tog bort det kvantitativa målet 2019. På fråga om vilken uppföljning regeringen har gjort av vilken typ av åtgärder vidtagit för att uppnå det kvantitativa målet anförs att de åtgärder som vidtagit har redovisats i myndighetens årsredovisning. Åtgärder av betydelse för målet har också redovisats i årliga svar på olika regeringsuppdrag. Utskottet konstaterar att det inte framkommit av granskningen att målet i regleringsbrevet förutsatt åtgärder från sida som stod i strid med lagstiftningen eftersom inom ramen för sitt samordningsansvar kunde verka för att sjukpenningtalet minskar. Utskottet vill ändå uppmärksamma vikten av att regeringens styrning av myndigheter, t.ex. genom regleringsbrev, utformas så att de inte riskerar att påverka lagtillämpningen i enskilda ärenden. Regeringens möjlighet är i detta avseende begränsad till att föreslå lagändringar. Det är självklart även angeläget att regeringen är vaksam och vidtar åtgärder om det i efterhand visar sig att regeringens styrning av en myndighet kommit att visa sig påverka lagtillämpningen på ovan nämnda sätt. 3.2 Svenska kraftnäts användning av beredskapsmedel I en anmälan till (dnr 455-2020/21), bilaga A3.2.1, begärs att utskottet granskar dåvarande energi- och digitaliseringsminister [11] agerande när det gäller svenska kraftnäts () beslut om ödrift i . I anmälan anförs att vid en presskonferens informerade om att ett energibolag i i samarbete med ett nätbolag skulle skjuta till extra kapacitet till elnätet i de kommande tolv åren. Vidare anges i anmälan att därefter – – fattade ett formellt beslut om att bevilja det aktuella energibolaget en ersättning på högst , varav 87 miljoner skulle betalas ut . I anmälan anförs att den lösning som presenterade skapade en konflikt inom . I anmälan hänvisas till att det i massmedierna angetts att det kan ha förekommit ministerstyre, att ledningen för medvetet kan ha brutit mot reglerna och att det inte var klart hur ersättningen på ca skulle användas. Vidare anförs i anmälan att det finns uppgifter om att utbetalningen av ersättningen till energibolaget har ifrågasatts av handläggare vid , eftersom de konstaterat att energibolagets anläggningar inte uppfyller kraven inom EU för nätanslutning av vissa generatorer. Det anförs också i anmälan att det skulle vara anmärkningsvärt om har fattat ett beslut om elberedskapsmedel om det är så att har i uppgift att besluta om sådana medel. Vidare anges i anmälan att det kan ifrågasättas om beredningskravet i 7 kap. 2 § regeringsformen har uppfyllts. Till grund för granskningen har legat bl.a. promemorior som upprättats inom Infrastrukturdepartementet, bilaga A3.2.2–5. I en artikel på nyhetstjänsten med rubriken anklagas för ministerstyre – uppror på angavs bl.a. följande. försök att lösa elkrisen har orsakat en djup konflikt inom . meddelade att elkrisen i var löst. Ett energiföretag skulle i samarbete med ett nätbolag skjuta till extra kapacitet de kommande tolv åren. Beskedet kom efter flera larm om att inte skulle komma att klara av viktiga infrastruktur- och företagsinvesteringar. begärde enligt artikeln i en hemställan till regeringen att få öka utgiftsramen med till totalt . uppgav att pengarna skulle användas till att säkerställa ödriftsförmågan i . Vidare angavs i artikeln att generaldirektören för hade beviljat ett energibolag i en ersättning med högst ca , varav skulle betalas ut . Handläggare vid menade dock enligt artikeln att pengarna inte kunde betalas ut eftersom bolagets kraftverk inte var förberedda och godkända för de elberedskapsåtgärder som krävdes för att säkerställa ödrift i . Anläggningarna skulle inte heller ha uppfyllt bestämmelserna om nätanslutning av generatorer. Vidare uppgavs i artikeln att enligt en intern promemoria som tagits fram inom gör man i vanliga fall först en utredning av elberedskapsbehovet och fattar därefter beslut om vilka elberedskapsåtgärder som behövs. I artikeln citeras följande från den interna promemorian: Det är därför mycket olämpligt att figurerar i ett sammanhang där ett avtal mellan Exergi och Ellevio, som Ygeman arbetat aktivt för att få till, beskrivs. Det hade varit annorlunda om det från början hade funnits ett påbörjat arbete kring ett elberedskapsbeslut mot Exergis anläggningar. Det gör det än mer underligt att ska betala ut medel till Exergi under just en tolvårsperiod. ödriftsbehov har ju ingen koppling till det tolvåriga avtalet mellan Exergi och Ellevio. publicerade en artikel om och kraftnäts agerande. I artikeln angavs att olika dokument, bl.a. svar till från och en rapport från , visade att version motsägs på flera punkter. Enligt artikeln har Ellevio skickat en promemoria till Infrastrukturdepartementet och i den pekat på vad som stod på spel om inte ”tar upp plånboken”. I artikeln citeras följande ur promemorian: ”… flera viktiga utvecklingsprojekt riskerar att inte kunna driftsättas; behovet av mellan 180.000–320.000 bostäder till 2030, de planerade nya tunnelbanestationerna, serverhallar för IoT och den kommande utbyggnaden av 5G-nätet, förbifart ventilationssystem, och så vidare.” Vidare angavs i artikeln att Ellevio höll ett första möte med om Stockholmssituationen och skickade sedan en formell promemoria till där de pekade ut som juridiskt ansvarigt ”för att säkerställa lokal effekt” i . Promemorian ställdes till ett kansliråd på Infrastrukturdepartementet som blev politiskt sakkunnig. I ett pressmeddelande från Infrastrukturdepartementet angavs att energiminister och Ellevios verkställande direktör skulle presentera en nyhet . I ett pressmeddelande från Ellevio angavs att Ellevio och regeringen hade hittat en gemensam lösning där Ellevio skulle möjliggöra fortsatt elproduktion i Exergis kraftvärmeverk i Värtan. Den lokala elproduktionen skulle därmed enligt pressmeddelandet komma att täcka elbehovet i . Lösningen tog itu med behovet av investeringar genom att de outnyttjade intäkterna fick användas till investeringar framåt. Det innebar att Ellevio skulle kunna genomföra en del av de upprustningar, moderniseringar och investeringar som krävdes för att framtidssäkra elinfrastruktur. I ett pressmeddelande från Exergi angavs att Exergi och Ellevio hade inlett ett samarbete som skulle säkra tillgången på förnybar eleffekt i . På Svenska kraftnäts webbplats angavs att misstankar om oegentligheter har framförts om ett beslut av myndigheten benämnt Ödrift (dnr Svk 2020/43). Beslutet avsåg elberedskapsåtgärder för att säkerställa ödrift i syfte att förebygga, motstå och hantera störningar i elförsörjningen i . På webbplatsen angavs också att enligt 5 § elberedskapslagen skulle genomföra elberedskapsåtgärder för att säkerställa ödrift. I finns flera nationella och samhällsviktiga verksamheter såsom , regeringen, centrala myndigheter samt ett flertal stora sjukhus. I händelse av ett nationellt eller regionalt strömavbrott är det därför av yttersta vikt att ha en reservkraftsmöjlighet som kan förse prioriterade delar av med el. Genom en isolerad elkraftförsörjning, s.k. ödrift, kan upprätthållandet av prioriterade samhällsviktiga verksamheter säkerställas. I ett pressmeddelande från angavs att misstankar om eventuella oegentligheter kring beslutet i beredskapsärendet hade framförts till myndighetens chefsjurist. Efter en granskning konstaterade chefsjuristen enligt pressmeddelandet att det inte fanns några uppgifter som gjorde att det kunde finnas anledning att anta att oegentligheter förekommit. När det gällde beslutets innehåll angavs i pressmeddelandet att utbetalningen av ersättning var villkorad av vissa krav. Utbetalningen skulle ske först efter att bedömt att åtgärderna var nödvändiga för ödrift samt att kostnaderna var skäliga och styrkts av erhållet underlag. Chefsjuristens promemoria i frågan har publicerats på myndighetens webbplats. Vidare publicerade en artikel på sin webbplats om hur kapacitetslösningar och elberedskap hänger ihop. I artikeln anförs bl.a. att är elberedskapsmyndighet och att det innebär att man arbetar för att elförsörjningen ska ha beredskap för extrema händelser som kan innebära svåra påfrestningar på samhället. Ett exempel på en elberedskapsåtgärd är ö-drift. Vidare anförs att vid behov av elberedskapsåtgärder är det Svenska kraftnäts roll att besluta om detta och i så fall bekosta detta med anslaget för elberedskap. I artikeln anförs också att samma produktionsanläggningar som kan leverera elkraft vid ö-drift kan användas av regionnätbolaget för elkraft vid en situation med kapacitetsbrist eller en helt vanlig vardag. Anpassningar och investeringar kan behövas oavsett användningsområde, och det mest kostnadseffektiva är enligt artikeln att genomföra investeringarna vid samma tillfälle. Regeringen beslutade att ge () i uppdrag att följa upp ett gemensamt initiativ i fråga om kapacitetshöjningar i elnäten i och . Med anledning av det uppdrag som regeringen gav , se ovan, lämnade myndigheten en rapport till regeringen. Av rapporten framgår att hade arbetat med att säkerställa ödriftsförmåga för . beslutade med stöd av elberedskapslagen att Exergi skulle genomföra elberedskapsåtgärder för att säkerställa ödriftsförmåga i . Ersättningen till Exergi skulle uppgå till högst , varav högst . I rapporten anfördes att det utifrån ett helhetsperspektiv kunde konstateras att elberedskapsmedlen från spelade en inte obetydlig roll för att Ellevio och Exergi beslutade att teckna ett avtal om produktionsgaranti och nätkapacitetsreserv samt i förlängningen därmed utgjort en del i en finansieringslösning för att kunna rusta upp de berörda kraftverken. Vidare anfördes i rapporten att det var uppfattning att det var av stor vikt att det – när det finns en risk att statliga elberedskapsmedel kunde blandas ihop med investeringar på marknadsmässiga grunder hos marknadsaktörer – finns en tydlighet och skiljelinje kring vad som är marknadsfrågor och vad som är beredskapsfrågor. Det anfördes också att elberedskapsmedlen, som är skattefinansierade, betalas via Svenska kraftnäts beredskapsanslag. När medlen går till enskilda är det enligt rapporten viktigt för konkurrensneutralitet och legitimitet att det finns en tydlighet kring gränsdragningen mellan marknadsmässiga finansieringar och stöd från staten genom elberedskapsmedlen. Dessutom är det enligt rapporten viktigt för legitimiteten för elberedskapsmedlen som förstärkningsresurs att de används kostnadseffektivt och där behovet eller nyttan i någon mån kan sägas vara störst eller stor. ansåg att åtgärderna var nödvändiga och att det utifrån situationen inte fanns några andra alternativ att tillgå. Beslutet från att ställa ut elberedskapsmedel till Exergi för att säkra ödriftsförmåga i har därmed enligt bidragit till att finansiera upprustningen av de kraftverk som även behövdes för att säkra den lokala eleffekten i . I rapporten pekade på att det inte hade presenterats en underliggande analys till grund för beslutet om elberedskapsmedel som myndigheten kunnat ta del av. En sådan analys hade enligt kunnat förtydliga och därmed undanröja eventuella uppfattningar om att elberedskapsmedlen utöver att säkerställa ödriftsförmåga i de aktuella anläggningarna också betalades ut för att säkerställa lokal elproduktion för att avhjälpa kapacitetsbristen i . besvarade statsrådet en skriftlig fråga om hantering av beredskapspengar (fr. 2020/21:1921). I svaret anfördes följande: har frågat mig om jag delar bedömningen att åtgärden var i strid med gällande regelverk för att använda nationella krisberedskapspengar, och på vilka fakta och omständigheter jag i så fall motiverar att initiativet ändå togs då inte befann sig i krig eller annan nationell kris. Det är något oklart vilken åtgärd gällande krisberedskap syftar på. När det gäller initiativ från regeringen så föreslogs ett höjt beställningsbemyndigande för elberedskapsanslaget, med i propositionen Vårändringsbudget (prop. 2019/20:99). Förslaget innebar att () kunde ingå ekonomiska åtaganden inom anslagets ändamål om för perioden . beslutade i enlighet med regeringens förslag. är elberedskapsmyndighet och fattar med stöd av elberedskapslagen (1997:288) självständiga beslut om åtgärder inom ramen för elberedskapsanslagets ändamål, bl.a. utgifter för elberedskap, civilt försvar inom energisektorn och för dammsäkerhet. fattade ett beslut som möjliggör ersättning för elberedskapsåtgärder i ett antal anläggningar för att säkerställa förmågan till ö-drift i elförsörjningen i . Jag utgår ifrån att regelverk följs och jag vet att i detta fall bl.a. har ställt tekniska krav i enlighet med Kommissionens förordning (EU) 2016/631 av om fastställande av nätföreskrifter med krav för nätanslutning av generatorer. Jag kan konstatera att på sin webbplats informerar om att dels inga utbetalningar () har gjorts i det aktuella fallet, dels ersättningen kommer att reduceras eller återbetalas om kraven inte uppfylls helt. I revisionsberättelser för 2019 och 2020 anges att enligt uppfattning, baserat på revisionen av årsredovisningen, har myndigheten i alla väsentliga avseenden använt anslag och inkomster i enlighet med de ändamål som beslutat och i överensstämmelse med tillämpliga föreskrifter. I 7 kap. 2 § regeringsformen föreskrivs att regeringen vid beredningen av ärenden ska begära de upplysningar och yttranden som behövs från berörda myndigheter. Upplysningar och yttranden ska också i den omfattning som behövs begäras in från kommuner. Även sammanslutningar och enskilda ska i den omfattning som behövs ges möjlighet att yttra sig. Själva förfarandet vid beredningen av regeringsärenden regleras i mycket begränsad omfattning i regeringsformen eller andra författningar. Det anses vara en fråga som faller inom regeringens handlingsfrihet (, författning efter EU-anslutningen, 2000, s. 214). är ett remissförfarande skriftligt, men det förekommer att regeringen begär in synpunkter muntligen. Det faller i slutändan på regeringen att under konstitutionellt ansvar avgöra vilket beredningsunderlag som behövs (m.fl., Grundlagarna, 3 uppl., 2012, s. 326 f.). I budgetlagen (2011:203) finns bestämmelser om s.k. beställningsbemyndiganden. I 6 kap. 1 § budgetlagen anges att för det ändamål och intill det belopp som beslutat för budgetåret får regeringen beställa varor eller tjänster samt besluta om bidrag, ersättning, lån eller liknande som medför utgifter under senare budgetår än det budgeten avser. Regeringen ska när den begär ett bemyndigande ange under vilka år det ekonomiska åtagandet beräknas medföra utgifter. Av 1 § förordningen (2007:1119) med instruktion för framgår att har till uppgift att på ett affärsmässigt sätt förvalta, driva och utveckla ett kostnadseffektivt, driftssäkert och miljöanpassat kraftöverföringssystem, sälja överföringskapacitet samt i övrigt bedriva verksamheter som är anknutna till kraftöverföringssystemet. Denna del av verksamheten finansieras förutom av nät-, system- och kapacitetsavgifter genom lån. fastställer bl.a. ett tak för belåningen. godkänner även Svenska kraftnäts investeringsplaner. Enligt 2 § förordningen med instruktion för är elberedskapsmyndighet (se vidare nedan). Inom elförsörjningen har det vidtagits beredskapsåtgärder, s.k. elberedskap, i syfte att minska sårbarheten och öka driftssäkerheten i elförsörjningen i krig. Åtgärderna har omfattat bl.a. skydd mot sabotage och luftanfall, förbättrad flexibilitet i överföringsnät och styrsystem, skapande av reservanläggningar och reparationsberedskap. Även organisatoriska förberedelser som exempelvis planläggning, utbildning och övning har genomförts. En betydande del av beredskapsåtgärderna har genomförts av staten genom och, sedan detta bolagiserats, genom . Elberedskapslagen (1997:288) är den lag som reglerar elföretags skyldigheter att vidta åtgärder för att säkerställa samhällets behov av elförsörjning vid svåra påfrestningar och höjd beredskap. Skyldigheterna i lagen gäller för företag som bedriver produktion av el, överföring av el och handel med el. Enligt 3 § elberedskapslagen avses med beredskapsåtgärder åtgärder som behövs för att förebygga, motstå och hantera sådana störningar i elförsörjningen som kan medföra svåra påfrestningar på samhället. Med beredskapsåtgärder avses också sådana åtgärder som krävs för att göra det möjligt att vidta de åtgärder som behövs vid höjd beredskap. I 4 § anges att elberedskapsmyndigheten beslutar om de beredskapsåtgärder som ska vidtas enligt denna lag. EU:s förordning 2016/631 om fastställande av nätföreskrifter med krav för nätanslutning av generatorer (RfG) trädde i kraft . I RfG fastställs harmoniserade regler för nätanslutning av generatorer i syfte att bl.a. säkerställa systemsäkerheten och integrationen av el från förnybara källor och främja en unionsomfattande elhandel. Kraven i RfG är både omfattande och detaljerade, och de skiljer sig mellan olika typer av kraftproduktionsmoduler. publicerade föreskrifter om fastställande av generellt tillämpliga krav för nätanslutning av generatorer (EIFS 2018:2). EIFS 2018:2 kompletterar RfG och innehåller nationella bestämmelser av generell karaktär. Beredningskrav för regeringsärenden i allmänhet Utskottet har återkommande framhållit vikten av en god beredning av regeringsärendena. I samband med det har utskottet understrukit att beredningskravet är ett karakteristiskt och betydelsefullt inslag i den svenska politiska beslutsprocessen och att det är till gagn för kvaliteten på regeringsbesluten samt för demokratin, rättssäkerheten och effektiviteten att beredningsunderlag begärs in (se bl.a. bet. 2008/09:KU10 s. 46 f. och bet. 2013/14:KU10 s. 74). Utskottet har i detta sammanhang understrukit vikten av en omsorgsfull dokumentation av beredningsåtgärder och underlag som en förutsättning för en efterföljande kontroll och för att uppnå öppenhet och spårbarhet (se bl.a. bet. 2007/08:KU10 s. 44 f. och bet. 2009/10:KU10 s. 43 f.). Beredning och redovisning av beställningsbemyndiganden granskade utskottet beredningen och redovisningen av beställningsbemyndiganden (bet. 2021/22:KU10 s. 116 f.). Av granskningen framgår att det i princip alltid är myndigheterna som lämnar förslag till beställningsbemyndiganden. Det berörda departementet för sedan en dialog med myndigheten om förslaget. Beredningen går till på ett likartat sätt som beredningen av förslag till anslag, vilket enligt utskottet är en god ordning eftersom budgeteffekterna i förlängningen är desamma. Det kan också bidra till att får samma beslutsunderlag i båda fallen. När det gäller redovisningen av beställningsbemyndigandena är myndigheterna skyldiga att mot bemyndiganderamen redovisa samtliga åtaganden som gjorts med stöd av ett bemyndigande. Utskottet förutsatte att regeringen följer upp eventuella behov av förtydliganden gentemot myndigheterna när det gäller vad som inbegrips i åtaganden för att möjliggöra kontroll av att myndigheterna inte överskrider sina ramar. Utskottet har i skrivelser till begärt svar på ett antal frågor. Som svar har utskottet fått promemorior som upprättats inom Infrastrukturdepartementet (bilaga A3.2.2–5). I svaren görs några inledande påpekanden för att underlätta förståelsen av de svar som lämnas på utskottets frågor. Det anförs att utskottets frågor berör två olika processer. Dessa inbegriper delvis samma aktörer men rör skilda saker.