bet · H901JuU14 · 2022-02-18 00:00:00 — Redovisning av användningen av hemliga tvångsmedel Utskottet föreslår att lägger skrivelsen till handlingarna. Skrivelse 2021/22:79 Redovisning av användningen av hemliga tvångsmedel . Utskottets förslag till riksdagsbeslut Redovisning av användningen av hemliga tvångsmedel Bilaga Förteckning över behandlade förslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Redovisning av användningen av hemliga tvångsmedel lägger skrivelse 2021/22:79 till handlingarna. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (KD), (S), (M), (SD), (S), (C), (V), (M), (SD), (S), (S), (L), (SD), (MP), (KD) och (M). I betänkandet behandlar utskottet regeringens skrivelse 2021/22:79 Redovisning av användningen av hemliga tvångsmedel . Det har inte väckts någon motion med anledning av skrivelsen. Redovisning av användningen av hemliga tvångsmedel Utskottets förslag i korthet lägger skrivelsen till handlingarna. Regeringen har i enlighet med önskemål redovisat hur reglerna om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation (tidigare hemlig teleavlyssning) har tillämpats (bet. 1981/82:JuU54, rskr. 1981/82:298). Redovisningen har sedan utökats till att gälla även användningen av andra hemliga tvångsmedel och omfattar också hemlig övervakning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning, hemlig rumsavlyssning och hemlig dataavläsning vid förundersökning i brottmål, liksom åtgärder enligt lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott (preventivlagen) och lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet (inhämtningslagen). Redogörelsen innefattar även hur Säkerhetspolisen använder dessa tvångs-medel i sin verksamhet. Enligt förordningen (2015:743) med instruktion för ska myndigheten till regeringen, , redovisa uppgifter om tillämpningen av bestämmelserna om vissa hemliga tvångsmedel enligt närmare anvisningar från regeringen. De närmare anvisningarna framgår av regeringens beslut respektive om uppdrag att redovisa användningen av hemliga tvångsmedel (Ju2015/09908 och Ju2020/01059). När det gäller uppgifter om vilken tid en person varit föremål för avlyssning eller övervakning och vilken nytta ett tvångsmedel har haft ska redovisningen avse de förundersökningar som lagts ned eller där beslut i åtalsfrågan fattats under det föregående året och omfatta hela den tid som tvångsmedlet gällt. Redovisningen ska även omfatta de interimistiska tillstånd som meddelats av åklagare och hur domstolen sedan beslutat i dessa fall. Uppdraget innefattar också en skyldighet att redovisa Säkerhetspolisens användning av hemliga tvångsmedel på ett visst sätt. Regeringens senaste redovisning till gjordes och behandlades av (bet. 2020/21:JuU18, rskr. 2020/21:59). Den skrivelse som är aktuell nu bygger på uppgifter som lämnats till regeringen av i samverkan med , , och Säkerhetspolisen (Ju2021/02181). Redovisningen omfattar , , , och Säkerhetspolisens tvångsmedelsanvändning . Ärenden om hemliga tvångsmedel vid och registreras i ett särskilt it-stöd kallat HTM-Cåbra. De statistiska uppgifterna om antalet tillstånd och antalet misstänkta personer som ligger till grund för årets redovisning är för fjärde gången hämtade från detta system. Detta gäller dock inte uppgifter om hemlig dataavläsning och det förenklade förfarandet vid vissa beslut om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation. Skälet för det är att det ännu inte är tekniskt möjligt att registrera detta i ärendehanteringssystemet. De redovisade uppgifterna har därför, när det gäller hemlig dataavläsning och det förenklade förfarandet, lämnats manuellt av de ansvariga operativa åklagarenheterna. Myndigheterna framhåller i sin redovisning att en person kan ha varit föremål för flera olika former av hemliga tvångsmedel och att samma person i dessa fall räknas under flera tvångsmedel. En sammanräkning av antalet personer som redovisas för varje tvångsmedel ger således inte en uppgift om hur många olika individer som totalt har varit föremål för hemliga tvångsmedel. Nyttan av de hemliga tvångsmedlen redovisas även genom anonymiserade exempel från tillämpningen. Redogörelser för dessa finns i regeringens skrivelse. Tillämpningen av hemliga tvångsmedel vid förundersökning i brottmål eller med anledning av begäran om internationell rättslig hjälp i brottmål Myndigheterna anför att hemliga tvångsmedel är oumbärliga verktyg i den brottsutredande verksamheten, inte minst mot bakgrund av antalet grova brott och utbredningen av tystnadskulturen, dvs. oviljan hos vissa medborgare att samarbeta med de rättsvårdande myndigheterna. Antalet avslagsbeslut från domstol är litet. Likaså har domstol ändrat få av de interimistiska beslut som fattats av åklagare. Det talar för att hemliga tvångsmedel används med urskiljning och omsorg. Hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation Antalet misstänkta personer som varit föremål för hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation har ökat 2015. –ökade antalet personer till 1 709. Ökningen uppgår till 81 personer och motsvarar . Antalet beviljade tillstånd varierar marginellt . ökade antalet tillstånd däremot . –ökade antalet tillstånd , även om ökningstakten inte var särskilt stor. ökade antalet tillstånd till 4 648. ökade antalet tillstånd med till 4 793. ökade antalet tillstånd till 5 072. Den procentuella ökningen av antalet tillstånd var alltså något större än ökningen av antalet misstänkta personer. Tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation har meddelats framför allt i förundersökningar om brottstyperna narkotikabrott och narkotikasmuggling samt våldsbrott. När det gäller dessa brottstyper ökade antalet personer som avlyssnats och antalet tillstånd –2020. Hemlig övervakning av elektronisk kommunikation Antalet misstänkta personer som varit föremål för hemlig övervakning av elektronisk kommunikation ökade till 3 490. ökade antalet personer . Antalet beviljade tillstånd ökade till 13 497. ökade antalet tillstånd . Både antalet övervakade misstänkta personer och antalet beviljade tillstånd har alltså ökat kraftigt . Förklaringen till detta kan vara att de misstänkta allt oftare byter telefoner och att de brottsutredande myndigheterna därmed kan knyta misstänkta personer till fler teleadresser. Vad gäller brottstyper kunde det redovisning noteras att antalet tillstånd som avser våldsbrott hade ökat påtagligt . fortsatte antalet tillstånd för våldsbrott att öka, även om ökningstakten var lägre än . Även ökade antalet tillstånd för våldsbrott tydligt, från 5 860 till 7 357. Ökningen innebär att våldsbrotten stod för av den totala ökningen av antalet tillstånd (motsvarande siffra var också ). Antalet misstänkta personer som varit föremål för hemlig övervakning av elektronisk kommunikation på grund av misstanke om våldsbrott ökade också påtagligt jämfört med . övervakades 1 136 personer. Denna siffra ökade med 318 personer till 1 454, motsvarande av den totala ökningen av antalet misstänkta personer. Även antalet misstänkta personer och antalet tillstånd för narkotikabrott och narkotikasmuggling ökade påtagligt . Antalet personer ökade till 979 och antalet tillstånd till 2 849. finns det en skyldighet för de företag som bedriver anmälningspliktig verksamhet enligt 2 kap. 1 § lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation att för brottsbekämpningsändamål lagra uppgifter från tele- och internetkommunikation . Tillståndsbeslut om hemlig övervakning av elektronisk kommunikation avser ofta förfluten tid. Det ökande antalet personer som varit föremål för hemlig övervakning och det ökande antalet tillstånd tyder på att den nya lagen har haft en positiv inverkan på möjligheterna att använda hemlig övervakning av elektronisk kommunikation i den brottsutredande verksamheten på ett ändamålsenligt sätt. Antalet övervakade misstänkta personer och antalet tillstånd ökade betydligt . Det innebär att den minskande trenden har brutits. Antalet misstänkta personer ökade till 212 och antalet tillstånd ökade till 211. När det gäller hur tillstånden fördelas mellan de olika brottstyperna konstateras att det finns en fortsatt mycket stark koncentration till narkotikarelaterad brottslighet. ökade antalet misstänkta personer och antalet tillstånd kraftigt i fråga om denna typ av brottslighet. Antalet personer ökade från 74 till 130 och antalet tillstånd från 76 till 129. Likaså ökade antalet misstänkta personer och antalet tillstånd påtagligt i fråga om våldsbrott. Antalet misstänkta personer ökade från 18 till 52 och antalet tillstånd från 21 till 50. beviljades 135 tillstånd till hemlig rumsavlyssning. Antalet avlyssnade misstänkta personer uppgick till 80. Vid en jämförelse med andra hemliga tvångsmedel kan det konstateras att användningen av hemlig rumsavlyssning varit begränsad, i likhet . Hemlig rumsavlyssning användes nästan uteslutande vid brottstyperna narkotikabrott och narkotikasmuggling samt våldsbrott. Även om antalet ärenden har varit lågt ökade antalet tillstånd och antalet misstänkta personer –2018. Ökningstakten var relativt låg, men ökade antalet tillstånd från 77 till 130, vilket är en ökning . minskade antalet tillstånd till 89 för att 2020 återgå till nästan samma nivå som 2018. När det gäller antalet misstänkta personer ökade antalet 2018 till 89 för att 2019 sjunka till 6l. ökade antalet ärenden igen och låg strax års nivå. Ökningen –2018 och 2020 kan enligt myndigheterna ha flera förklaringar. En möjlig förklaring är att behovet av hemlig rumsavlyssning ökar när kriminella personer, väl medvetna om risken för att bli föremål för hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, inte använder telefoner för att kommunicera. En annan möjlig förklaring är att de rättsvårdande myndigheterna med växande erfarenhet har bättre möjligheter att använda hemlig rumsavlyssning på ett ändamålsenligt sätt. Den stora ökningen av antalet tillstånd under just 2018 kunde förklaras av att det förekom många tillstånd i några få ärenden. Hemlig rumsavlyssning förekom i totalt 34 ärenden. 60 tillstånd var hänförliga till endast tre ärenden. användes hemlig rumsavlyssning i totalt 35 ärenden, vilket innebar att antalet ärenden var nästan detsamma som . Även om det i några ärenden förekom många tillstånd fanns det inga enskilda ärenden med så många tillstånd som . användes hemlig rumsavlyssning i 45 ärenden. I två ärenden var antalet tillstånd tvåsiffrigt. förekom hemlig dataavläsning i 60 ärenden. Endast sju av dessa avslutades . Det är dessa ärenden som omfattas av årets redovisning av nyttan av tvångsmedlet. I minst ett av de avslutade ärendena verkställdes aldrig tvångsmedlet. I två av ärendena har uppgifterna medfört att effektiv spaning under förundersökningsstadiet kunnat genomföras. I ett ärende med tre misstänkta har uppgifterna bidragit till att misstänkta kunnat avföras från utredningen. I ett ärende har uppgifterna på annat sätt bidragit till att utredningen kunnat föras framåt. Antalet redovisade ärenden är för lågt för att kunna ligga till grund för en närmare analys av nyttan. Redovisningen visar dock att uppgifter från hemlig dataavläsning även kan vara till nytta för de personer som har varit föremål för det hemliga tvångsmedlet. Internationell rättslig hjälp i brottmål Med hänsyn till att antalet tillstånd är lågt är det svårt att dra några generella slutsatser vad gäller användningen. Enskilda ärenden kan få ett mycket stort genomslag i statistiken. Det totala antalet personer som var föremål för hemliga tvångsmedel ökade med 2l procent, från 47 till 57. Antalet tillstånd ökade , från 107 till 173. Åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott Inom är det riksenheten för säkerhetsmål som handlägger ärenden enligt preventivlagen. Utöver de ärenden som har hanterats av Säkerhetspolisen (se nedan) hanterade riksenheten för säkerhetsmål , i likhet med 2019, ett ärende från enligt preventivlagen. Inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet trädde ändringar i inhämtningslagen i kraft som innebär att fattar beslut efter ansökan av , Säkerhetspolisen eller . fattades beslut av myndigheterna själva. fattade , på ansökan av och , sammanlagt 536 beslut om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i underrättelseverksamhet. Det innebär en minskning i jämförelse med föregående år. och konstaterar sammanfattningsvis att information om elektronisk kommunikation är väsentlig för myndigheternas underrättelseverksamhet och att de inhämtningsmöjligheter som inhämtningslagen medger har varit avgörande för att inleda förundersökning av en lång rad grova brott. Tillgång till uppgifter om elektronisk kommunikation i underrättelsestadiet är avgörande för att aktörer, platser och tidpunkter ska kunna kopplas samman för att få tillräcklig grund för att inleda förundersökning. Resultatet av de analyserade uppgifterna om elektronisk kommunikation är också väsentligt för att kunna planera den yttre spaningen på ett effektivt sätt. Spaning är mycket resurskrävande och det är därför viktigt att använda den på rätt plats och vid rätt tillfälle. Analys av inhämtade uppgifter redan i underrättelseskedet bidrar även till kortare förundersökningstider och ett effektivare utredningsarbete. I Säkerhetspolisens verksamhet fattades det med stöd av bestämmelserna i och preventivlagen totalt 489 beslut om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning och hemlig rumsavlyssning. Motsvarande siffra var 414 beslut. Vidare fattades det i Säkerhetspolisens verksamhet 130 beslut om hemlig dataavläsning . Åklagare fattade i Säkerhetspolisens ärenden 119 beslut med stöd av inhämtningslagen . Motsvarande siffra var 103 beslut. Den förändring som skett i antalet beslut ligger inom vad som kan betraktas som en normal årlig variation. Regeringen framhåller att det är av grundläggande betydelse i en rättsstat att rätten till skydd för privat- och familjeliv respekteras. För en effektiv brottsbekämpning är det nödvändigt att det finns tillräckliga befogenheter för de brottsbekämpande myndigheterna att i vissa väl avgränsade fall kunna använda hemliga tvångsmedel som ett yttersta hjälpmedel. Vidare är det en självklar utgångspunkt att bestämmelserna om tvångsmedel och deras tillämpning måste leva upp till högt ställda rättssäkerhetskrav. Det integritetsintrång som hemliga tvångsmedel medför kan accepteras om behovet och nyttan av de hemliga tvångsmedlen är tillräckligt stora. Vid avvägningen mellan enskildas rätt till skydd för sitt privat- och familjeliv och samhällets intresse av en effektiv brottsbekämpning är det betydelsefullt att med tillräckligt god precision kunna bedöma vilka resultat användningen av hemliga tvångsmedel har lett till. För att tvångsmedlens legitimitet varaktigt ska kunna upprätthållas i samhället är det, vid sidan av en noggrann proportionalitetsbedömning, angeläget att i största möjliga mån redovisa vilken betydelse – nytta – tillämpningen av tvångsmedlen har i den brottsbekämpande verksamheten. I en brottsutredning förekommer det ofta att flera telefonnummer avlyssnas eller övervakas med stöd av flera tillstånd för en och samma person. Det förekommer att ett tillstånd i princip enbart leder fram till att ett nytt telefonnummer behöver avlyssnas eller övervakas. Även på andra sätt samverkar resultaten av olika tillstånd och olika hemliga tvångsmedel med varandra på ett sätt som gör att det är svårt att avgöra vilket tillstånd som gett den slutliga nyttan. Mot denna bakgrund anser regeringen att det varken är ändamålsenligt eller lämpligt att slå fast vilka resultat som ska nås när hemliga tvångsmedel används i enskilda brottsutredningar eller att i förväg bestämma att en viss procentandel av samtliga fall där hemliga tvångsmedel används ska leda till vissa förväntade resultat. Regeringen anför att myndigheterna i årets redovisning, liksom i redovisningen , har redogjort för några av de olika åtgärder som följt av tvångsmedelsanvändningen. Syftet har varit att så objektivt som möjligt kunna bedöma nyttan av olika tvångsåtgärder. Myndigheterna har redovisat bl.a. om de inhämtade uppgifterna har lett till stärkta misstankar mot den misstänkte, till ett annat tvångsmedel, till att effektiv spaning har kunnat genomföras, till att den misstänkte har kunnat avföras från utredningen eller till att den misstänkte har kunnat åtalas. Dessutom har myndigheterna redovisat i vilken utsträckning uppgifter från tvångsmedlet har utgjort underlag i en förhörssituation eller använts som överskottsinformation samt om uppgifterna har bidragit till utredning av brottsutbyte. Vid en genomgång av myndigheternas redovisning av hur de har använt de hemliga tvångsmedlen konstaterar regeringen att tvångsmedlen fyller en mycket viktig funktion för det brottsutredande arbetet. Den visar också att de hemliga tvångsmedlen har inneburit en reell nytta. Regeringens bedömning är sammanfattningsvis att myndigheternas användning av hemliga tvångsmedel har varit ett ändamålsenligt och nödvändigt instrument i brottsbekämpningen. Som nämnts ovan registrerar och ärenden om hemliga tvångsmedel i ett särskilt it-stöd, HTM-Cåbra. De statistiska uppgifterna om antalet tillstånd och antalet misstänkta personer som ligger till grund för redovisningen är för fjärde gången hämtade från detta system, med undantag för det nya tvångsmedlet hemlig dataavläsning. har uppgifterna hämtats från diarier. Att ärenden om hemliga tvångsmedel registreras i ett digitalt system bidrar enligt regeringens bedömning till en högre effektivitet och bättre kvalitet i myndigheternas redovisning av hur de använder hemliga tvångsmedel. Regeringen framhåller att den fortsätter att prioritera insatser för att bekämpa och förebygga brott. Regeringen fortsätter också arbetet med att modernisera de utredningsverktyg som behövs för en effektiv brottsbekämpning som den personliga integriteten värnas. gäller nya bestämmelser om datalagring vid brottsbekämpning. Därmed återfick de brottsbekämpande myndigheterna ett av de viktigaste verktygen för att förhindra och bekämpa brott. har i samband med att de nya reglerna om datalagring antogs tillkännagett för regeringen att den skyndsamt ska återkomma med förslag som dels innebär en mer omfattande skyldighet att lagra uppgifter med koppling till nationell säkerhet, dels innebär en mer omfattande lagringsskyldighet generellt (bet. 2018/19:JuU27, rskr. 2018/19:296). Regeringen tillsatte en utredning som bl.a. ska se över datalagringsregleringen. Uppdraget syftar till att säkerställa att de brottsbekämpande myndigheternas tillgång till information förbättras och upprätthålls i takt med teknikutvecklingen och förändrade kommunikationsvanor, som respekten för mänskliga rättigheter säkerställs. Utredningen ska redovisa sina slutsatser . En utredare har föreslagit att det ska införas en skyldighet att registrera vissa uppgifter om innehavare av kontantkort, i syfte att försvåra för kriminella och att underlätta det brottsbekämpande arbetet (Ds 2020:12). För att effektivisera de brottsbekämpande myndigheternas tillgång till uppgifter om elektronisk kommunikation har utredaren även lämnat förslag om tydligare regler för hur dessa uppgifter ska lämnas ut till myndigheterna, bl.a. med vilken skyndsamhet de ska lämnas ut. Förslagen har remitterats och bereds inom . Regeringen beslutade även att tillsätta en utredning om utökade möjligheter att använda hemliga tvångsmedel (dir. 2020:104). En särskild utredare har fått i uppdrag att se över delar av regleringen om hemliga tvångsmedel. Syftet är att ta ställning till hur hemliga tvångsmedel ska kunna användas i större utsträckning för att bekämpa allvarlig brottslighet. Utredaren ska bl.a. ta ställning till om det ska bli möjligt att lägga ihop det förväntade straffet av flera brott som en person misstänks för så att hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning och hemlig rumsavlyssning ska kunna användas i större omfattning än . Utredaren har även fått i uppdrag att ta ställning till om åklagare ska få möjlighet att fatta interimistiska beslut om hemlig rumsavlyssning. Utredaren ska redovisa sina slutsatser . Slutligen beslutade regeringen att tillsätta en utredning som ska se över lagstiftningen om preventiva tvångsmedel (dir. 2021:102). Syftet är att preventiva tvångsmedel ska kunna användas i större utsträckning för att förhindra allvarlig brottslighet som begås inom ramen för kriminella nätverk. Utredaren ska även undersöka nya möjligheter till husrannsakan i preventivt syfte. Utskottet anser i likhet med regeringen att de hemliga tvångsmedlen fyller en mycket viktig funktion för det brottsutredande arbetet och att redovisningen visar att de hemliga tvångsmedlen har inneburit en reell nytta. Utskottet har inte några invändningar mot årets redovisning utan föreslår att lägger skrivelsen till handlingarna. Förteckning över behandlade förslag Regeringens skrivelse 2021/22:79 Redovisning av användningen av hemliga tvångsmedel .