bet · H901MJU15 · 2022-02-21 00:00:00 — Utskottet ser med oro på denna utveckling och välkomnar därför de satsningar som görs för att motverka och komma tillrätta med denna form av brottslighet. Utskottet konstaterar också att det i utredningen och reda på avfallet lämnas ett antal förslag i syfte att förbättra avfallshanteringen och skapa en sund konkurrens genom att ge oseriösa aktörer sämre förutsättningar att konkurrera. Mot bakgrund av det arbete som pågår vid ett antal myndigheter och i avvaktan på den proposition om förbättrad avfallshantering som väntas föreslår utskottet att motionerna 2021/22:2710 (S) och 2021/22:3665 (C) yrkande 32 lämnas utan åtgärd. Övriga frågor om avfall Hur avfall ska klassificeras avgörs av avfallets karaktär i sig och inte av om avfallet hanteras av en privatperson eller en näringsidkare. Utskottet är främmande för en förändring av denna princip. Vidare bedömer utskottet att det inte finns behov av att förändra de regler som gäller för transport av avfall och som gör skillnad mellan transporter av avfall som uppkommit i yrkesmässig verksamhet och avfall som uppkommit i ett privat hushåll. Utskottet avstyrker därför motion 2021/22:208 (C). (Infrastrukturdepartementet) har presenterat promemorian Mottagningsanordningar i hamn för avfall från fartyg. Denna promemoria innehåller förslag som syftar till att åstadkomma förbättrad avfallshantering och ökad återvinning av avfall från marin verksamhet. I avvaktan på resultatet av det arbete som pågår föreslår utskottet att motionerna 2021/22:413 (M) och 2021/22:3681 (C) yrkande 33 lämnas utan åtgärd. När det gäller frågan om tolkningen av förordningen om import av miljöfarligt avfall kan utskottet konstatera att det finns vägledningar som utgör ett gott stöd vid bedömningen av om ett fordon ska anses vara ett s.k. veteranfordon eller ett uttjänt fordon som utgör avfall. Hur denna bedömning ska göras i det enskilda fallet är en fråga för rättstillämpningen att hantera. Därmed föreslår utskottet att motion 2021/22:3751 (M) yrkande 2 avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om matsvinn och matavfall. Jämför reservation 34 (SD) och 35 (MP). Enligt motion 2021/22:1892 av (M) bör man se över möjligheten att ta bort kravet på att lämna matavfall. Den som vill slippa kravet på att lämna matavfall måste ansöka om dispens, men enligt motionären skulle det vara ett bättre system att den som vill lämna matavfall behöver ansöka om att få göra det. I kommittémotion 2021/22:2453 av m.fl. (SD) yrkande 4 efterfrågas informationsinsatser för utökat tillvaratagande av livsmedel. Enligt motion 2021/22:4087 av och (båda MP) yrkande 1 måste matsvinnet minska till 2030. Motionärerna föreslår därför att det ska införas två nya etappmål för ökad insamling och behandling av det kvarvarande matavfallet där av matavfallet från hushåll, storkök, butiker och restauranger ska rötas eller komposteras. I samma motion yrkande 2 framhåller motionärerna behovet av att identifiera möjligheterna till insamling av matrester till biogasproduktion även i mindre orter och städer där biogasproduktion ännu inte har etablerats och där transportbehoven vid produktionen inte överstiger klimatnyttan. behandling och kompletterande uppgifter Enligt är matsvinn livsmedel som har producerats i syfte att bli mat men som av olika anledningar inte går vidare i livsmedelskedjan och äts upp. Matsvinn kan uppkomma i hela livsmedelskedjan och benämnas på olika sätt. Två centrala begrepp är livsmedelsavfall och livsmedelsförluster. Livsmedelsavfall är alla livsmedel, både fasta och flytande, som har blivit avfall. Avfall omfattar alla föremål eller ämnen som innehavaren vill göra sig av med eller är skyldig att göra sig av med. Livsmedelsavfall utgörs av dels matsvinn som hade kunnat ätas såsom matrester och överblivna produkter som kasseras, dels oundvikligt livsmedelsavfall såsom skal, ben och kaffesump. De nationella uppföljningarna av livsmedelsavfall baseras på EU-definitionen av livsmedelsavfall. Livsmedelsavfall kan uppstå i alla led i livsmedelskedjan och brukar rötas, komposteras eller gå till förbränning. Det är små flöden av matsvinn från primärproduktion och livsmedelsindustri som enligt EU-definitionen klassas som livsmedelsavfall, utan det går snarare in under begreppet livsmedelsförluster. Livsmedelsförluster är en benämning på det matsvinn som uppkommer framför allt i de tidigare leden av livsmedelskedjan och som inte klassas som livsmedelsavfall. Livsmedelsförluster är t.ex. potatis eller bröd som tas om hand som foder i stället för att bli mat. Det kan också vara grönsaker som sorteras bort. Livsmedelsproducerande djur samt växter före skörd som inte kommer vidare i livsmedelskedjan är också en förlust ur ett resursperspektiv, trots att de inte har hunnit bli livsmedel. Dessa resurser är ändå viktiga i arbetet för minskat matsvinn och ökad resurseffektivitet. Planerad produktion för foder eller annan användning när livsmedel inte varit syftet är inte matsvinn. I för cirkulär ekonomi anför kommissionen att livsmedelsvärdekedjan orsakar stor belastning på resurser och miljö, som uppskattningsvis av den sammanlagda livsmedelsproduktionen går förlorad eller slängs i EU. presenterade kommissionen en ny livsmedelsstrategi, från jord till bord-strategin (Meddelande från kommissionen till , rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt – Från jord till bord-strategin för ett rättvisare, hälsosammare och miljövänligare livsmedelssystem, COM(2020) 381). Meddelandet ingår i den europeiska gröna given som anger hur ska bli den första klimatneutrala världsdelen . Från jord till bord-strategin är en central del av den gröna given och syftet med strategin är att göra EU:s livsmedelssystem till en global standard för hållbarhet. En handlingsplan medföljer strategin där kommissionen avser att se över relevant lagstiftning och vid behov föreslå ny lagstiftning. För att EU ska leva upp till målet i Agenda om att halvera livsmedelsavfallet per capita på detaljhandels- och konsumentnivå till 2030 aviseras det i från jord till bord-strategin att kommissionen kommer att föreslå rättsligt bindande mål för att minska livsmedelsavfallet i EU. Genom att använda en ny metod för att mäta livsmedelsavfall, och de uppgifter som medlemsländerna förväntas lämna 2022, kommer kommissionen att fastställa ett utgångsvärde som ska användas för att lämna förslag till rättsligt bindande mål. Att minska mängden matavfall och matsvinn är enligt regeringen en viktig del i arbetet med att göra konsumtionen mer resurseffektiv och hållbar. antog en livsmedelsstrategi för . Det övergripande målet för strategin är en konkurrenskraftig livsmedelskedja där den totala livsmedelsproduktionen ökar, som relevanta nationella miljömål nås, i syfte att skapa tillväxt och sysselsättning och bidra till hållbar utveckling i hela landet. Livsmedelsstrategin anger en inriktning för livsmedelspolitiken och innehåller mål att uppnå och en struktur för genomförandet och kan ses som en plattform utifrån vilken politiken ska utformas . Utöver det övergripande målet har tre strategiska mål satts upp inom områden som bedöms vara särskilt viktiga: regler och villkor, konsument och marknad samt kunskap och innovation. Livsmedelsstrategin lyfter fram behovet av insatser för att främja minskat matsvinn i hela livsmedelskedjan från producent till konsument, genom t.ex. ökat samarbete mellan livsmedelskedjans aktörer och myndigheter och informationsinsatser riktade mot konsumenter. Att förebygga och styra avfall till lämpligt omhändertagande är prioriterat både i den europeiska och i den svenska avfallslagstiftningen. EU:s avfallshierarki styr hur avfallet ska tas om hand, och infördes avfallshierarkin i den svenska lagstiftningen. För matavfall innebär det att avfallet i första hand ska förebyggas, i andra hand återvinnas genom biologisk behandling och i sista hand förbrännas. beslutade regeringen om förordningsändringar vad gäller kommunernas insamling av matavfall. För att bidra till att matavfall tas bättre om hand som en resurs, bl.a. genom produktion av biogas, infördes krav på att kommunerna ska erbjuda system för separat insamling av matavfall från hushållen . Som en del av livsmedelsstrategin gav regeringen i uppdrag att, i samarbete med och , arbeta för ett minskat matsvinn. Uppdraget sträckte sig och en delredovisning av uppdraget lämnades . Som en första del i uppdraget tog myndigheterna fram en handlingsplan för minskat matsvinn. Handlingsplanen, Fler gör mer – Handlingsplan för minskat matsvinn 2030, syftar till att minska matsvinn och matavfall i hela livsmedelskedjan och berör primärproduktion, producenter, handel, måltider i vård, skola och omsorg, restauranger, konsumenter, myndigheter samt forskning och innovation. Planen innehåller nio åtgärdsområden och drygt 40 åtgärdsförslag, varav flera berör ökad information till konsumenter för att åstadkomma beteende förändringar. , och samverkar med ett stort antal aktörer i (tidigare Samma – Samverkansgruppen för minskat matavfall). är öppet för myndigheter, forskare, intresseorganisationer och branschen med aktörer i olika delar av livsmedelskedjan. Syftet med samverkansgruppen är att verka för att minska matavfallet genom att utgöra en kontaktyta där deltagarna kan diskutera och samla information om hur matsvinnet kan minskas. På presenteras fakta om matsvinn, tips för hur matsvinnet kan minskas i hushåll, storkök och företag samt information om varför det är viktigt att minska matsvinnet. anordnade ett webbinarium på temat Prata matsvinn med konsumenterna där informerade om hur olika arenor samverkar för att minska matsvinnet. Webbinariet, som är tillgängligt på webbplats, riktar sig till miljöstrateger, konsumentvägledare, företag, organisationer, kommunikatörer vid avfallsbolag och andra som kommunicerar med konsumenter. Av budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 20) framgår att regeringen beslutade om ett nytt etappmål om matavfall som innebär att 2023 ska av matavfallet från hushåll, storkök, butiker och restauranger sorteras ut och behandlas biologiskt så att växtnäring och biogas tas till vara. Det tidigare etappmålet om resurshushållning i livsmedelskedjan med slutår har enligt regeringen inte kunnat nås, men med detta etappmål har regeringen en ökad ambition och en högre procentsats. Enligt 15 a § avfallsförordningen (2011:927) ska kommunen tillhandahålla ett system för att från hushåll samla in matavfall som hushållen har separerat från annat avfall och transportera bort det matavfallet skilt från annat avfall. får dels meddela föreskrifter om undantag från kravet i 15 a §, dels i det enskilda fallet ge dispens från kravet i 15 a § om det finns särskilda skäl (15 b och c §§). Kompostering av köksavfall ska, på grund av risken för besvär för närboende, enligt 45 § avfallsförordningen anmälas till kommunen. Bestämmelsen har sin bakgrund i EU:s avfallsdirektiv. Regeringens etappmål om avfall fastslår att ska av matavfallet från hushåll, storkök, butiker och restauranger sorteras ut och behandlas biologiskt så att växtnäring tas till vara. Vidare framgår det av artikel 22 i avfallsdirektivet att medlemsstaterna ska säkerställa att biologiskt avfall (om inte annat följer av artikel 10.2 och 10.3) antingen separeras och materialåtervinns vid källan eller insamlas separat. Medlemsstaterna ska också vidta åtgärder för att uppmuntra till materialåtervinning, inklusive kompostering och rötning, av biologiskt avfall som sker på ett sådant sätt att en hög miljöskyddsnivå iakttas och resultatet uppfyller relevanta, högt ställda kvalitetsnormer främja användning av material som produceras av biologiskt avfall. I miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2018/19:MJU5 Cirkulär ekonomi uttalade utskottet följande: ”Utskottet noterar att såväl EU som regeringen uppmuntrar att matavfall tas till vara genom kompostering. understryker utskottet att krav på att anmäla en kompost har sin bakgrund i EU:s avfallsdirektiv och att utskottet inte är berett att tillstyrka förslag om att stryka detta.” Som kommissionen konstaterar i handlingsplanen för cirkulär ekonomi orsakar livsmedelsvärdekedjan stor belastning på resurser, miljö och klimat som en stor del av de livsmedel som produceras går förlorade eller slängs. Det är enligt utskottet därför nödvändigt med ett brett spektrum av åtgärder för att i största möjliga mån komma till rätta med denna problematik. En av många viktiga åtgärder är att utbyta erfarenheter om matsvinn och informera om varför det uppstår och vad som kan göras för att i större utsträckning tillvarata de livsmedel som produceras. Utskottet välkomnar de insatser som gjorts av regeringen och flera myndigheter och framhåller vikten av att arbetet med dessa frågor inte avstannar. Mot denna bakgrund anser utskottet att motion 2021/22:2453 (SD) yrkande 4 kan lämnas utan åtgärd. Ett av målen i Agenda är att matsvinnet ska minska till 2030. I från jord till bord-strategin aviserar kommissionen att den kommer att föreslå rättsligt bindande mål för att minska livsmedelsavfallet i EU. Regeringen har beslutat om ett etappmål om matavfall som innebär att av matavfallet från hushåll, storkök, butiker och restauranger ska sorteras ut och behandlas biologiskt så att växtnäring och biogas tas till vara. Det som efterfrågas i motion 2021/22:4087 (MP) yrkande 1 måste enligt utskottets bedömning därmed i huvudsak anses vara tillgodosett och utskottet avstyrker därför yrkandet. När det gäller det som efterfrågas i yrkande 2 i samma motion ser utskottet inte anledning att initiera de efterfrågade åtgärderna, och föreslår därför att yrkandet avslås. Utskottet är inte heller berett att ta initiativ till den efterfrågade förändringen av regelverket för insamling och återvinning av matavfall. Därför avstyrker utskottet motion 2021/22:1892 (M). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om återvinning och produktion av plast. Jämför reservation 36 (M), 37 (C), 38 (V), 39 (L) och 40 (MP). I motion 2021/22:630 av (SD) föreslås att regeringen ska återkomma med förslag i syfte att stimulera svenska företag att ta sig an tvätt och granulering av återvunnen plast för att inte behöva köpa råvaran från utlandet. I partimotion 2021/22:3277 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkande 34 föreslås att antar mål om att materialåtervinningen av plast ska uppgå till 2025. I yrkande 35 i samma motion föreslås att verkar för en global målsättning om att all plast ska återvinnas eller återanvändas. I kommittémotion 2021/22:3431 av m.fl. (M) yrkande 24 föreslås att det görs en årlig uppföljning av åtgärderna för kemisk återvinning av plast. Enligt partimotion 2021/22:3511 av m.fl. (C) yrkande 20 bör det utredas om ett marknadsdrivet kvotsystem för att öka mängden återvunnen och biobaserad plast kan införas. I motion 2021/22:4098 av (MP) yrkande 1 anför motionären att man bör se över utvecklade möjligheter att åstadkomma minskad efterfrågan på fossilbaserade plastprodukter och ökad efterfrågan på biobaserad och återvunnen plastråvara. I samma motion yrkande 2 anför motionären att det är viktigt att sprida kunskap till landets alla kommuner om projektet på plasten. I partimotion 2021/22:4199 av m.fl. (L) yrkande 77 föreslås att klimatbelastningen från vår användning av plast ska minska genom ökad återvinning och en utfasning av fossil råvara för plastproduktion. behandling och kompletterande uppgifter presenterade kommissionen en europeisk strategi för plast i en cirkulär ekonomi (COM(2018) 28 final) med fokus på hela värdekedjan för plast och plastens negativa miljöpåverkan i de olika leden (plaststrategin). Strategin innehåller en tydlig vision för en hållbar konsumtion och produktion av plast och kvantifierade mål på EU-nivå. ska bl.a. alla plastförpackningar som släpps ut på EU-marknaden gå att återanvända eller återvinna. I strategin föreslås åtgärder på EU-nivå och nationell nivå för materialåtervinning, nedskräpning, cirkulära system och globala samarbeten. Kommissionen uppmanar även andra berörda parter att göra frivilliga åtaganden för att möta den övergripande visionen. Som en del i plaststrategin antogs ett nytt direktiv, engångsplastdirektivet[8], för användningen av vissa engångsprodukter och fiskeredskap i plast. Direktivet reglerar en rad åtgärder som medlemsstaterna ska vidta för att komma till rätta med plastens miljöpåverkan. Vissa plastprodukter där det finns fullgoda ersättningsalternativ ska enligt direktivet förbjudas helt, t.ex. engångsbestick och sugrör. För produkter för vilka det inte anses finnas enkelt tillgängliga alternativ, bl.a. livsmedelsbehållare avsedda för mat för exempelvis avhämtning, ligger fokus på att minska förbrukningen. För att minska risken för nedskräpning innehåller direktivet krav på förbättrad design av dryckesbehållare och på att produkter endast tillåts på marknaden om de har kapsyler eller lock som sitter kvar på behållaren under hela behållarens livslängd. Direktivet innehåller även ett krav på att petflaskor innehåller återvunnen plast och att dryckesflaskor innehåller återvunnen plast . Engångsplastdirektivet innebär även att det införs ett utökat producentansvar för ett antal produkter, t.ex. livsmedelsbehållare, dryckesbehållare med en kapacitet av högst samt muggar inklusive lock. Det utökade producentansvaret innebär att producenterna ska stå för kostnaden för medvetandehöjande åtgärder, insamling i offentliga system samt uppstädning av sina produkter. Direktivet omfattar även fiskeutrustning i plast och innebär att producenter av sådan fiskeutrustning ska täcka kostnaderna för transport och insamling av avfall av fiskeutrustning som kommer in till hamnmottagningar. I för cirkulär ekonomi anför kommissionen att det inom plaststrategin har tagits många initiativ med anledning av allvarlig oro bland allmänheten. Eftersom förbrukningen av plast väntas fördubblas kommer dock kommissionen att vidta ytterligare riktade åtgärder för att hantera de hållbarhetsutmaningar som detta allmänt förekommande material medför, och kommissionen kommer att fortsätta att främja en samordnad strategi för att ta itu med plastföroreningar på global nivå. För att öka användningen av materialåtervunnen plast och bidra till en mer hållbar användning av plast kommer kommissionen att föreslå tvingande krav på innehåll av återvunnet material och åtgärder för att minska avfallet från viktiga produkter såsom förpackningar, byggnadsmaterial och fordon, även med beaktande av verksamheten inom alliansen för cirkulär plast. Kommissionen kommer också att ta itu med nya hållbarhetsutmaningar genom att ta fram en policyram för följande: • Anskaffning, märkning och användning av biobaserad plast, på grundval av en bedömning av var användningen av biobaserade råvaror leder till verkliga miljöfördelar och går utöver en minskning av användningen av fossila resurser. • Användning av biologiskt nedbrytbar eller komposterbar plast, på grundval av en bedömning av de tillämpningar där användningen av sådan plast kan ge miljöfördelar samt av kriterierna för sådana tillämpningar. Kommissionen kommer att sträva efter att säkerställa att märkningen av en produkt som ”biologiskt nedbrytbar” eller ”komposterbar” inte vilseleder konsumenterna så att de bortskaffar den på ett sätt som orsakar nedskräpning eller förorening med plast på grund av olämpliga miljöförhållanden eller otillräcklig tid för nedbrytning. Vidare kommer kommissionen att säkerställa ett snabbt genomförande av engångsplastdirektivet för att komma till rätta med problemet med plastföroreningar i havet som den inre marknaden skyddas, bl.a. genom att utarbeta en första uppsättning regler för mätning av innehållet av återvunnet material i produkter. I miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2021/22:MJU4 Producentansvar och straffansvar för nedskräpning behandlade utskottet regeringens proposition 2020/21:198 med samma namn. I propositionen lämnades ett antal förslag till ändringar i , huvudsakligen för att genomföra avfallsdirektivet[9] och engångsplastdirektivet. Regeringen föreslog bl.a. en utvidgning av flera bemyndiganden i 15 kap. och att nya bemyndiganden skulle införas i samma balk. Utskottet föreslog att skulle anta lagändringarna, och beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2021/22:3). Lagändringarna om bemyndiganden trädde i kraft . I ett pressmeddelande informerade regeringen om att den hade beslutat om ett antal förordningsändringar för att genomföra engångsplastdirektivet i svensk rätt. Ändringarna innebär bl.a. att bomullspinnar (tops), sugrör, bestick och ätpinnar, omrörare för drycker, ballongpinnar och tallrikar i engångsplast samt matlådor för snabbmat som innehåller expanderad polystyren kommer att förbjudas i från . Av pressmeddelandet framgår också att regeringen vill att materialåtervinningen i hela EU ska förbättras och att regeringen därför har anmält ett förslag till om att införa krav på att alla engångsplastförpackningar ska innehålla återvunnen plast. Enligt regeringen pågår en dialog med kommissionen i ärendet. beslutade regeringen att ge i uppdrag att föreslå åtgärder för att öka materialåtervinningen av plast i giftfria kretslopp. I uppdraget ingick särskilt att föreslå åtgärder för att förbättra förutsättningarna för kemisk återvinning av plast i . redovisade uppdraget (NV-09063-20). I skrivelsens sammanfattning anför inledningsvis bl.a. följande: Plastavfallet ökar i och den största delen går till energiutvinning istället för att materialåtervinnas. Det beror bland annat på svårigheten att sortera ut olika typer av plastavfall och på att efterfrågan på den återvunna råvaran är låg. I linje med färdplan för hållbar plastanvändning så är materialåtervinning en viktig del i arbetet för att nå en hållbar plastanvändning. Vi behöver också arbeta parallellt med en resurssmart användning, att minska läckaget och att skapa förutsättningar för biobaserad råvara. För att öka materialåtervinningen av plast från dagens krävs insatser i flera delar av värdekedjan, från produktdesign till ökad insamling och sortering. Det krävs också insatser som bidrar till en ökad efterfrågan på återvunnen råvara. Det gäller såväl mekanisk återvinning som olika typer av kemisk återvinning. Samverkan, nytänkande och innovativa lösningar är viktiga verktyg för ökad materialåtervinning av olika plasttyper och plastflöden. Det pågår flera parallella initiativ för att övergå till en cirkulär ekonomi och öka materialåtervinningen av plast. har följt och beaktat de olika processerna i arbetet med regeringsuppdraget. När det gäller frågan om kemisk återvinning av plast framgår följande av sammanfattningen: En särskild del i uppdraget har varit att undersöka förutsättningarna för kemisk återvinning. Den kemiska återvinningen står inför flera utmaningar som är gemensamma med andra återvinningstekniker, men också sådana som är specifika för kemisk återvinning. analys visar att de största hindren för ökad materialåtervinning är gemensamma för mekanisk och kemisk återvinning. Detta innebär att i princip alla bedömningar och förslag i denna redovisning som syftar till en ökad materialåtervinning generellt, även förbättrar förutsättningarna för den kemiska återvinningen. I samverkan med aktörer inom branschen för kemisk återvinning har bland annat analyserat frågor om tillgång till plastavfall av önskad sort, etablering av större industrianläggningar med en ny teknik och huruvida processen för kemisk återvinning kan räknas som materialåtervinning. För att öka materialåtervinningen av plast föreslår att • en kvotplikt på produkter av mjuk polyeten (LDPE och LLDPE) införs med startår i syfte att öka efterfrågan på återvunnet material. Kvotplikten föreslås inledas med ett krav på återvunnen råvara och höjas till . • en utredning av ett system för insamling och materialåtervinning av fritidsbåtar tillsätts, med utgångspunkt från förslagen i betänkandet Havet och människan (SOU 2020:83).