bet · H901KU20 · 2022-06-07 00:00:00 — Av utredningen i ärendet framgick också att hade bemyndigat regeringen att besluta om anskaffning av ett nytt medelräckviddigt luftvärnssystem samt gett regeringen till känna vad försvarsutskottet anfört om att förankra anskaffningen av ett nytt medelräckviddigt luftvärnssystem i . Om regeringen valde att använda ett mandat från var det enligt utskottet givetvis viktigt att regeringens beslut höll sig inom ramen för bemyndigandet. Utskottet hade inte något att anföra mot regeringens agerande i granskningsärendet. Genom en skrivelse till har utskottet begärt svar på ett antal frågor. Utskottet fick en svarspromemoria som upprättats inom Försvarsdepartementet (bilaga A2.7.2). Av svaret framgår att regeringen beslutade om en justerad ekonomisk ram i fråga om ubåt A26 (ubåt typ ). Beslutet justerades av beräkningstekniska skäl . Vidare anförs att bemyndigade regeringen att besluta om anskaffning av två nya ubåtar och att bemyndigandet inte är villkorat av någon projektspecifik ekonomisk ram. Finansieringen ingår i den av beslutade investeringsplanen för anskaffning av försvarsmateriel och ryms inom beslutade och beräknade anslag och beställningsbemyndiganden. I svaret anges att försvarsutskottet löpande har informerats om utvecklingen i fråga om anskaffningen av de nya ubåtarna typ . lämnades information , och . lämnades information , , , och . I ärendet granskas vilken information som har lämnats till och försvarsutskottet när det gäller tilläggsbeställningen avseende ubåt A26 samt huruvida tilläggsbeställningen krävde att regeringen inhämtade ett nytt bemyndigande från . Av granskningen framgår vid vilka tillfällen försvarsministern har lämnat information. Utskottet konstaterar att information har lämnats . När det gäller frågor om bemyndigande har utskottet tidigare framhållit att det är en lämplig ordning att materielanskaffningar av större och mer strategisk betydelse underställs prövning. Det har i granskningen inte framkommit annat än att den nu aktuella tilläggsbeställningen ryms inom det bemyndigande som beslutade om 2010. 3 Vissa frågor om regeringens ansvar för förvaltningen m.m. 3.1 Styrningen av med avseende på sjukförsäkringen I en anmälan till (dnr 1624-2020/21), bilaga A3.1.1, begärs att utskottet granskar om regeringens styrning av följt gällande regelverk och om styrningen av myndigheten varit tillräckligt tydlig. I anmälan görs gällande att regeringen varit otydlig i sin styrning av eftersom regeringen å ena sidan föreslagit en lagändring med syfte att fler ska få behålla sin sjukpenning och å andra sidan behållit som ett av målen i regleringsbrev att myndighetens samlade arbete ska leda till att sjukpenningtalen minskar. Vidare görs gällande att målet att minska sjukpenningtalen har angetts som en orsak till ökade avslag. I anmälan framhålls även två rapporter från Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) som visar på brister i handläggning av ärenden som rör sjukpenning och aktivitetsersättning. Till grund för granskningen har legat bl.a. promemorior som upprättats inom , bilaga A3.1.2–3. Regeringen styr riket (1 kap. 6 § regeringsformen). Enligt 12 kap. 1 § regeringsformen lyder de statliga förvaltningsmyndigheter som inte är myndigheter under under regeringen. Att myndigheterna lyder under regeringen innebär att förvaltningen ska förverkliga regeringens politik. I särskilda ärenden som innebär myndighetsutövning mot enskilda eller tillämpning av lag är dock förvaltningsmyndigheter enligt 12 kap. 2 § självständiga. Statliga myndigheter under regeringen styrs vid sidan av gällande lagar, förordningar och föreskrifter bl.a. genom myndigheternas instruktioner, regleringsbrev och särskilda uppdrag. I instruktionen fastställs myndighetens huvuduppgifter. I regleringsbrevet preciserar regeringen sin styrning av den statliga verksamheten och anger för myndigheterna de finansiella villkor som ska gälla under budgetåret. Det kan handla om att regeringen i regleringsbrevet beslutar om mål som ska gälla för hela eller delar av myndighetens verksamhet eller om uppdrag till myndigheten. Regeringen kan även fatta särskilda beslut om uppdrag till en myndighet. Av 1 § förordningen (2009:1174) med instruktion för framgår att är förvaltningsmyndighet för de delar av socialförsäkringen och andra förmåner och ersättningar som enligt lag eller förordning ska administreras av . Vidare framgår det att verksamheten huvudsakligen består i att besluta om och betala ut sådana förmåner och ersättningar som myndigheten ansvarar för. Enligt 30 kap. 10 § socialförsäkringsbalken ska , om den försäkrade medger det, i arbetet med rehabiliteringen samverka med den försäkrades arbetsgivare och arbetstagarorganisation, hälso- och sjukvården, , Arbetsförmedlingen och andra myndigheter som berörs av rehabiliteringen av den försäkrade. ska vidare verka för att dessa organisationer och myndigheter, var och en inom sitt verksamhetsområde, vidtar de åtgärder som behövs för en effektiv rehabilitering av den försäkrade. mål för utgiftsområde 10 Målet för utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktions-nedsättning är att frånvaron från arbete på grund av sjukdom ska ligga på en långsiktigt stabil och låg nivå. Målet för utgiftsområdet har varit detsamma (prop. 2008/09:1 utg.omr. 10 avsnitt 2.3, bet. 2008/09:SfU1, rskr. 2008/09:138). I sammanhanget kan nämnas att regeringen i budgetpropositionen gjorde bl.a. följande bedömning av måluppfyllelsen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 10 avsnitt 3.7, bet. 2021/22:SfU1): Sjukpenningtalet fortsatte att sjunka från en redan låg nivå. Det beror på att sjukfallens varaktighet har minskat. Denna utveckling kan i stor utsträckning förklaras med ändrade handläggningsrutiner som inneburit ett ökande antal avslag efter dag 180 i sjukperioden (s. 33). Mål för sjukförsäkringen i regleringsbrev Nedan redovisas de ändringar som gjorts i regleringsbreven till Försäkrings-kassan när det gäller målet om sjukförsäkringen. I regleringsbreven till 2015 anges följande mål: ska verka för en väl fungerande sjukförsäkring. Rätt ersättning ska ges till rätt person. Rätt åtgärder ska ges i rätt tid så att kvinnor och män ges förutsättningar att försörja sig genom förvärvsarbete. Därigenom ska , i samverkan med berörda aktörer, bidra till att uppfylla det övergripande målet om att frånvaron från arbete på grund av sjukdom ska ligga på en långsiktigt stabil och låg nivå. I regleringsbrevet från läggs ett nytt stycke till med målet att sjukpenningtalet inte ska överstiga . [9] Följande mål anges när det gäller sjukförsäkringen (tillägg kursiverat):[10] ska verka för en väl fungerande sjukförsäkring. Rätt ersättning ska ges till rätt person. Rätt åtgärder ska ges i rätt tid så att kvinnor och män ges förutsättningar att försörja sig genom förvärvsarbete. Därigenom ska , i samverkan med berörda aktörer, bidra till att uppfylla det övergripande målet om att frånvaron från arbete på grund av sjukdom ska ligga på en långsiktigt stabil och låg nivå. ska även verka för att sjukpenningtalet inte överstiger . ska antalet nybeviljade sjukersättningar inte överstiga 18 000 –2020. Skillnaden i sjukpenningtal mellan kvinnor och män ska också minska. I ändringsregleringsbrevet från förtydligas bl.a. att målet är ett samhällsmål: Sjukförsäkringen ska ge ekonomisk trygghet vid sjukdom och ett effektivt stöd för att individen ska återfå arbetsförmågan och återgå i arbete. ska verka för att berörda aktörer vidtar åtgärder så att kvinnor och män ges stöd och förutsättningar att försörja sig genom förvärvsarbete, rätt ersättning ges till rätt person, individen förstår myndighetens beslut, rehabiliteringsbehovet för unga med aktivitetsersättning identifieras och vid behov kartläggs i samverkan med Arbetsförmedlingen i ökad utsträckning. Därigenom ska bidra till att nå samhällsmålet om att sjukpenningtalet inte överstiger . ska antalet nybeviljade sjukersättningar inte överstiga 18 000 –2020. Skillnaden i sjukpenningtal mellan kvinnor och män ska också minska. Det långsiktiga målet är att frånvaron från arbete på grund av sjukdom ska ligga på en stabil och låg nivå. Målen ska nås i samverkan med och genom insatser av arbetsgivare, myndigheter och andra berörda aktörer. En del är att sjukfrånvarons arbetsrelaterade orsaker undanröjs. I ändringsregleringsbrevet från tas målet bort och i stället anges följande mål när det gäller sjukförsäkringen: Sjukförsäkringen ska ge ekonomisk trygghet vid sjukdom och ett effektivt stöd för att individen ska återfå arbetsförmågan och återgå i arbete. Det av beslutade målet är att frånvaron från arbete på grund av sjukdom ska ligga på en långsiktigt stabil och låg nivå. Tillämpningen av regelverket ska vara enhetlig och rättssäker för individen. Skillnaden i sjukpenningtal mellan kvinnor och män ska minska, liksom omotiverade regionala skillnader i sjukfrånvaro. För att nå målet ska rätt ersättning ges till rätt person och stöd ges för återgång i arbete genom samverkan med arbetsgivare, myndigheter och andra berörda aktörer. Detta samlade arbete ska leda till att sjukpenningtalet minskar. En del är insatser av andra berörda aktörer samt att sjukfrånvarons arbetsrelaterade orsaker undanröjs. ska även verka för att individen förstår myndighetens beslut. I ändringsregleringsbrevet från görs bl.a. en justering av skrivningen om att sjukpenningtalet ska minska (tillägg kursiverade och borttagen text genomstruken). I ett pressmeddelande på regeringens webbplats från anges att ”målet för sjukförsäkringen justeras så att styrning och lag ska harmonisera”: Sjukförsäkringen ska ge ekonomisk trygghet vid sjukdom och ett effektivt stöd för att individen ska återfå arbetsförmågan och återgå i arbete. Det av beslutade målet är att frånvaron från arbete på grund av sjukdom ska ligga på en långsiktigt stabil och låg nivå. samlade arbete ska leda till att sjukpenningtalet minskar långsiktigt med fokus på förebyggande insatser, tidigare rehabiliteringsinsatser och bättre samordning. Tillämpningen av regelverket ska vara enhetlig och rättssäker för individen. Omotiverade skillnader i sjukpenningtal mellan kvinnor och män ska minska, liksom omotiverade regionala skillnader i sjukfrånvaro. För att nå målet ska rätt ersättning ges till rätt person och stöd ges för återgång i arbete genom samverkan med arbetsgivare, myndigheter och andra berörda aktörer. Detta samlade arbete ska leda till att sjukpenningtalet minskar. En del är insatser av andra berörda aktörer samt att sjukfrånvarons arbetsrelaterade orsaker undanröjs. ska även verka för att individen förstår myndighetens beslut. I sammanhanget kan nämnas att målet i regleringsbrevet från enbart består av det första stycket ovan: Sjukförsäkringen ska ge ekonomisk trygghet vid sjukdom och ett effektivt stöd för att individen ska återfå arbetsförmågan och återgå i arbete. prövar rätten till sjukpenning med utgångspunkt från de olika tidsintervall som finns angivna i den s.k. rehabiliteringskedjan och mot vilket eller vilka arbeten den försäkrades arbetsförmåga ska prövas. av en sjukskrivning bedöms den försäkrades förmåga att klara sitt vanliga arbete eller annat lämpligt arbete som arbetsgivaren tillfälligt erbjuder (27 kap. 46 § socialförsäkringsbalken). Från och med dag 91 ska även beaktas om den försäkrade kan utföra något annat arbete hos arbetsgivaren (27 kap. 47 §). Om sjukfallet varar än ska det beaktas om den försäkrade har sådan förmåga att han eller hon kan försörja sig själv genom sådant förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden eller annat lämpligt arbete som är tillgängligt för honom eller henne. Prövningen mot normalt förekommande arbete ska emellertid inte göras om övervägande skäl talar för att den försäkrade kan återgå i arbete i samma omfattning som före sjukskrivningen, före den tidpunkt då han eller hon har haft nedsatt arbetsförmåga , eller det i annat fall kan anses oskäligt att bedöma den försäkrades arbetsförmåga mot normalt förekommande arbete (27 kap. 48 § socialförsäkringsbalken). Övervägande skäl ersatte särskilda skäl med lagändringen som trädde ikraft (se nedan). I proposition 2020/21:78 lämnades förslag till ändringar i socialförsäkringsbalken som syftade till att åstadkomma en mer flexibel rehabiliteringskedja i sjukförsäkringen, och därigenom större möjligheter för den som är sjukskriven att i första hand återgå i arbete hos den egna arbetsgivaren. Regeringen föreslog att bedömningen av arbetsförmågan mot normalt förekommande arbete efter dag 180 i rehabiliteringskedjan skulle skjutas upp, om övervägande skäl talar för att den försäkrade senast dag 365 kommer att återgå i arbete hos arbetsgivaren i samma omfattning som . antog regeringens förslag (bet. 2020/21:FiU41, rskr. 2020/21:213–15). Ändringarna trädde i kraft . I skälen till förslaget anförde regeringen bl.a. att sjukfrånvaron, liksom sjukpenningtalet, hade minskat , vilket delvis enligt regeringen kunde förklaras av att hade ändrat sin tillämpning av regelverket för att uppnå högre rättssäkerhet. Vidare konstaterade regeringen att avslagen efter dag 180 ökat kraftigt , att även sjukskrivna som är på väg tillbaka till arbete hos sin egen arbetsgivare får avslag på ansökan om sjukpenning efter dag 180 eftersom de inte bedöms omfattas av undantaget ”särskilda skäl”, att många som börjat trappa upp i deltidsarbete fortsätter att arbeta deltid hos sin egen arbetsgivare efter avslaget vilket innebär att de står för den ekonomiska risken själva, samt att en betydande del av dem som nekats sjukpenning är åter i sjukförsäkringen , vilket tyder på att återgången i arbete inte har varit hållbar. Vidare ansåg regeringen i likhet med utredningen att undantaget från bedömningen mot normalt förekommande arbete efter dag 180 i rehabiliteringskedjan behövde utvidgas i förhållande till dagens regler. Bedömningen borde kunna skjutas upp om övervägande skäl talar för återgång i arbete hos arbetsgivaren senast dag 365 i rehabiliteringskedjan (prop. 2020/21:78 s. 11–13). I av antalet personer som får beslut om indragen sjukpenning (2018:12) redovisas stora regionala skillnader i andelen indragningar. Analysen visar också att vissa grupper av personer fick sin sjukpenning indragen i högre utsträckning än andra grupper och att dessa skillnader hade ökat . När det gäller utvecklingen i fråga om indragningar av sjukpenning redovisas bl.a. följande resultat (s. 8): Den totala andelen personer som fick sin sjukpenning indragen har varierat betydligt . låg andelen som fick sin sjukpenning indragen på . hade denna andel sjunkit till . Därefter har andelen indragningar ökat kraftigt. fick sin sjukpenning indragen. [– – –] Andelen indragningar ökade mest i samband med att prövade de försäkrades arbetsförmåga mot hela arbetsmarknaden, det vill säga efter dag 180 i rehabiliteringskedjan. fick av de försäkrade sin sjukpenning indragen i rehabiliteringskedjan. Andelen indragningar ökade också i samband med att prövar arbetsförmågan efter dag 365 i rehabiliteringskedjan. Andelen personer som fick sin sjukpenning indragen var högst då den var . Denna andel minskade till . ISF analyserade i två rapporter som publicerades regeringens styrning av . I rapporten styrning av och i – En analys av hur regeringens mål om ett sjukpenningtal påverkar handläggningen av sjukpenning (2018:16) redovisas bl.a. följande resultat (s. 11–12): Regeringens fokus i styrningen av har förändrats tydligt –2016. Vid båda tillfällena har regeringen ändrat både skrivningar i regleringsbrev och tillsatt en ny generaldirektör. Ändringen i styrningens fokus handlade om att förtroendet för myndigheten skulle öka medan ändringen fokuserade på rättssäkerhet och samhällsmålet om att sänka sjukpenningtalet . [– – –] Ändringarna i regeringens styrning av har medfört att myndighetens interna styrning också har bytt fokus från ökat förtroende till fokus på rättssäkerhet. Resultaten i rapporten visar att regeringens ändrade fokus i styrningen av myndigheten får genomslag i handläggningen av sjukpenning. Det får konsekvenser för hur handläggarna använder det bedömningsutrymme som lagen medger. då styrningen fokuserade på förtroendet för tillämpades försäkringen mer generöst. Det berodde bland annat på att fler handläggare ansåg att det var bättre att den försäkrade var kvar i försäkringen om det kunde innebära en hållbar lösning för den försäkrade. Tillämpningen är mer restriktiv när styrningen fokuserar på rättssäkerhet och på att sänka sjukpenningtalet. Utgångspunkten är nu att den försäkrades tid i försäkringen ska vara så kort som möjlig eftersom det är bäst för den försäkrade. I ISF:s rapport inom aktivitetsersättningen – En granskning av orsakerna bakom ökningen i andelen avslag inom aktivitetsersättningen vid nedsatt arbetsförmåga (2020:9) redovisas bl.a. följande resultat (s. 12–13): Regeringens styrning av och förmånen aktivitetsersättning har haft betydelse för förändringarna i handläggningen och de ökade avslagen. I rapporten beskriver vi hur den kraftiga ökningen i andelen avslag 2017 och 2018 föregicks av att regeringen förändrade betoningen i sin styrning av . Regeringen stärkte då sitt fokus på prövningen av rätten till ersättning generellt för , och uttryckte också en oro över det ökande antalet unga med aktivitetsersättning. Regeringen beslutade att ge ISF i uppdrag att granska tillämpning av utredningsskyldigheten vid handläggning av ärenden om sjukpenning och aktivitetsersättning (S2019/03411/SF). ISF:s granskning i rapporten – En granskning av tillämpning av utredningsskyldigheten i ärenden om sjukpenning och aktivitetsersättning där ansökan har avslagits (2021:3) visar att inte uppfyllt sin utredningsskyldighet i av ärendena och att det finns förbättringsbehov i av ärendena. Därmed gör ISF bedömningen att av ärendena är väl utredda. I dessa ärenden har det inte identifierats några utredningsbehov eller brister. Svar på skriftlig fråga lämnade socialförsäkringsminister bl.a. följande svar på en skriftlig fråga (2020/21:2487) om vilka reformer statsrådet avsåg att prioritera i fråga om under återstoden av mandatperioden: har brister i sjukförsäkringen och i av sjukförsäkringen tydliggjorts. Regeringen ser allvarligt på bristerna och har därför tagit ett stort antal initiativ för att komma tillrätta med dessa. 2018 tillsatte regeringen utredningen trygg sjukförsäkring med människan i centrum med syfte att åstadkomma en mer ändamålsenlig och rättssäker sjukförsäkring. Utredningen föreslår flera åtgärder för att säkerställa en mer ändamålsenlig och rättssäker sjukförsäkring. Det förslag som handlar om sänkta beviskrav vid dag 180 i rehabiliteringskedjan är genomfört och beslutade regeringen om ytterligare ett förslag till lagändring i sjukförsäkringen, som innebär en ökad tydlighet när arbetsförmåga ska bedömas i sjukförsäkringen. Utredningens övriga förslag bereds i . De brister i handläggning av sjukpenning som framkom i utredarens betänkanden, föranledde regeringen att lämna ett regeringsuppdrag till så sent som . Detta uppdrag slutredovisas . Regeringen reviderade målet för sjukförsäkringen i regleringsbrev för att styrningen av myndigheten ska harmoniera med den lag om sänkta beviskrav vid dag 180 som trädde i kraft . Målet tydliggör att i sin handläggning behöver främja att människor får den vård, behandling och rehabilitering som de behöver för att kunna återgå i arbete. Regeringens bedömning är att sjukpenningtalet kan minska långsiktigt om personer som är eller riskerar att bli sjukskrivna får bättre stöd. För att detta ska åstadkommas behöver utveckla sitt arbete med att samordna individens rehabiliteringsinsatser och sin samverkan med arbetsgivare, hälso- och sjukvården och Arbetsförmedlingen, något som framgår tydligt i målet för sjukförsäkringen. tillsatte regeringen en ny styrelse för . Styrelsen är mycket viktig för regeringens styrning av myndigheten. Jag träffade styrelsen och jag uttryckte då de höga förväntningar regeringen har på styrelsen. Jag betonade för styrelsen att regeringen förväntar sig att arbetet med att åtgärda identifierade brister i handläggningen pågår parallellt med implementering av beslutade regeländringar och egen översyn. Jag kommer att fortsatt följa arbete för att säkerställa att det får de effekter som regeringen förväntar sig. granskade utskottet handläggning av ärenden om arbetsskadeförsäkring och om styrningen av medfört att myndigheten inte arbetar i enlighet med beslutade lagar när det gäller arbetsskador i vården (bet. 2012/13:KU20 s. 153 f.). I sitt ställningstagande konstaterade utskottet att regeringen hade vidtagit ett antal åtgärder för att undanröja osakliga skillnader vid bedömning av arbetsskadeärenden. Bland annat hade ISF skapats och regeringen hade gett () i uppdrag att göra kunskapsöversikter över arbetsmiljöns betydelse för uppkomsten av sjukdomar och att då särskilt beakta kvinnors arbetsmiljöer. Utskottet fann inte anledning att rikta kritik mot socialförsäkringsministern. granskade utskottet handläggning av ansökningar om assistansersättning och om målet i regleringsbrevet om att bryta utvecklingen av antalet timmar i assistansersättningen stod i strid med lagstiftningen (bet. 2017/18:KU20 s. 230 f.). I sitt ställningstagande konstaterade utskottet att det inte framkommit av granskningen att målet i regleringsbrevet förutsatt åtgärder från sida som stod i strid med lagstiftningen. Regeringen angav också ett nytt mål i myndighetens regleringsbrev som bl.a. syftade till att tydliggöra att målet inte var kopplat till tillämpningen av bestämmelserna om rätten till assistansersättning. Vidare konstaterade utskottet att uppdrag till myndigheter självklart ska vara förenliga med gällande lagstiftning och att regleringsbrev således måste formuleras med hänsyn till detta. Utskottet har genom skrivelser till begärt svar på vissa frågor. Som svar överlämnades och promemorior som upprättats inom (bilaga A3.1.2–3). På frågan vilka överväganden som låg till grund för ändringarna i regleringsbreven till när det gäller målet om sjukförsäkringen anförs följande. Målet om att sjukpenningtalet vid utgången av 2020 skulle uppgå till fastställdes i regeringens åtgärdsprogram för ökad hälsa och minskad sjukfrånvaro. Det infördes i syfte att mobilisera berörda aktörer att vidta insatser för att bryta den dåvarande ökningen av sjukfrånvaron. Det infördes därefter i målet för sjukförsäkringen i regleringsbrev . När målet beslutades var sjukpenningtalet och beräknades, enligt dåvarande prognos, öka till vid utgången av 2020. beslutade regeringen om ett ändrat mål för sjukförsäkringen i regleringsbrev. Samhällsmålet om ett sjukpenningtal vid utgången av 2020 togs bort. Regeringen hade i budgetpropositionen konstaterat att sjukpenningtalet visade tydliga tecken på att plana ut efter att ha ökat . Regeringens uppfattning var att bedömningar i sjukskrivningsärenden i ökad utsträckning gjordes i rätt tid, vilket skapade bättre förutsättningar att ta tillvara människors arbetsförmåga. beslutade regeringen om ett reviderat mål för sjukförsäkringen i regleringsbrev. Målet reviderades mot bakgrund av den lagändring i fråga om bedömningen av arbetsförmåga efter dag 180 i rehabiliteringskedjan som trädde i kraft . I regleringsbrevet har skrivningen om en långsiktig minskning av sjukpenningtalet tagits bort i målet eftersom sjukpenningtalet ligger på en låg nivå. När det gäller frågan om hur målet om att sjukpenningtalet ska minska, som fanns med i regleringsbreven till 2021, förhåller sig till det riksdagsbundna målet om att frånvaron från arbete på grund av sjukdom ska ligga på en långsiktigt stabil och låg nivå, särskilt mot bakgrund av att sjukpenningtalet i stort hade legat i linje med det tidigare målet om att sjukpenningtalet inte skulle överstiga 9,0, anförs bl.a. följande. I budgetpropositionen konstaterade regeringen att sjukpenningtalets absoluta nivå i princip varit oförändrad . Dessa tecken på stabilisering bedömdes ligga i linje med det riksdagsbundna målet.