bet · H901KU30 · 2022-02-25 00:00:00 — – Omröstningsreglerna ändras så att det tydligt framgår i vilka situationer ordföranden har utslagsröst och att ordföranden ska säga sin mening sist av de lagfarna domarna. – Grundläggande bestämmelser om fördelning av mål och ärenden mellan enskilda domare regleras i lag. är en statlig förvaltningsmyndighet som lyder under regeringen. För förvaltningsmyndigheter under regeringen finns bestämmelser i myndighetsförordningen (2007:515). Av 3 § myndighetsförordningen framgår att myndighetens ledning ansvarar inför regeringen för verksamheten. Ledningen ska se till att verksamheten bedrivs effektivt och enligt gällande rätt och de förpliktelser som följer av medlemskap i unionen, att den redovisas på ett tillförlitligt och rättvisande sätt samt att myndigheten hushållar väl med statens medel. leds av en generaldirektör och fungerar som en serviceorganisation till domstolarna i landet. Myndighetens organisation och uppgifter framgår i huvuddrag av förordningen (2007:1073) med instruktion för . Ett insynsråd är kopplat till . , som består av högst elva ledamöter, har till uppgift att utöva insyn i verksamheten och ge generaldirektören råd. Ledamöterna i rådet utses av regeringen. uppgift är att ansvara för övergripande samordning och gemensamma frågor inom Domstolar. Av 1 § förordningen med instruktion för följer att myndighetens uppgift är att ge administrativt stöd och service åt de allmänna domstolarna, de allmänna förvaltningsdomstolarna, hyres- och arrendenämnderna, och . ska i fråga om dessa – i administrativt hänseende leda och samordna verksamheten för att skapa förutsättningar för en rättssäker verksamhet och se till att den bedrivs effektivt – åstadkomma en ändamålsenlig resursfördelning – vara en drivande och stödjande kraft i utvecklings- och kvalitetsarbete – arbeta för god tillgänglighet och information när det gäller verksamheten – arbeta för god samverkan dem emellan och med andra berörda myndigheter. I detta arbete ska iaktta domstolarnas självständighet enligt regeringsformen. I vissa avseenden har även uppgifter som normalt ligger på en arbetsgivare. Exempelvis förhandlar verket om lön, dels i samband med utnämning av nya domare, dels löpande när det gäller justitieråd och domstolschefer. I ärenden som gäller utnämning av en chef för en domstol får en företrädare för närvara och yttra sig vid sammanträden. är en statlig nämndmyndighet som lyder under regeringen. Myndighetens huvuduppgift är att lämna förslag till regeringen i ärenden om utnämning av ordinarie domare (lagen [2010:1390] om utnämning av ordinarie domare). består av nio ledamöter, och för varje ledamot finns det en personlig ersättare. Av ledamöterna ska fem vara eller ha varit ordinarie domare och två vara jurister verksamma utanför domstolsväsendet. En av de senare juristerna ska dessutom vara advokat. De övriga två ledamöterna ska representera allmänheten. väljer två ledamöter som representerar allmänheten i (tilläggsbestämmelse 13.23.2 riksdagsordningen). Övriga ledamöter och ersättare förordnas av regeringen. Pågående arbete: grundlagskommitté Regeringen beslutade att ge en parlamentariskt sammansatt kommitté i uppdrag att utreda bl.a. formerna för ändring av grundlag och behovet av att ytterligare stärka skyddet för domstolarnas och domarnas oberoende långsiktigt (dir. 2020:11). Uppdraget bygger delvis på ett tillkännagivande från (se avsnittet riksdagsbehandling nedan). När det gäller formerna för ändring av grundlag framhåller regeringen i direktiven bl.a. att regeringsformen inte innehåller något krav på särskild majoritet när fattar beslut om grundlagsändringar och att det innebär att de vanliga reglerna om riksdagsbeslut är tillämpliga. Mot denna bakgrund finns det enligt regeringen ett behov av att ta ställning till om det bör införas ett krav på kvalificerad majoritet vid grundlagsändring. Ett sådant krav skulle kunna gälla alla grundlagsändringar eller vara begränsat till grundlagsänd-ringar som är av central betydelse för demokratin. En annan fråga som enligt regeringen kräver ett ställningstagande är om det bör införas ett krav på att det hålls ett ordinarie riksdagsval mellan de två riksdagsbesluten om grundlagsändring. Sammantaget framhålls i direktiven att kommittén i denna del ska – göra en internationell jämförelse av regler om ändring av grundlag i den utsträckning kommittén bedömer lämplig – bedöma om det bör införas ett krav på kvalificerad majoritet vid riksdagsbeslut om grundlagsändring – bedöma om det bör införas ett krav på att ett visst antal av riksdagsledamöterna deltar i omröstningen vid beslut om grundlagsändring (kvorumregel) – bedöma om det val till som ska hållas mellan de två riksdagsbesluten om grundlagsändring måste vara ett ordinarie val – lämna de förslag till grundlagsändringar som kommittén bedömer är motiverade. Uppdraget i denna del ska redovisas . När det gäller frågan om att utreda behovet av att ytterligare stärka skyddet för domstolarnas och domarnas oberoende långsiktigt framhåller regeringen i direktiven att domstolarnas och domarnas ställning i det konstitutionella systemet och domstolsväsendets oberoende får anses fungera väl i . Åtgärder för att begränsa de högsta domstolarnas och den centrala domstolsadministrationens oberoende har emellertid aktualiserats i delar av . Mot den bakgrunden finns det enligt regeringen anledning att analysera om det finns ett behov av att stärka de svenska domstolarnas och domarnas oberoende långsiktigt. Av direktiven framgår att regeringen i denna del anser att det finns särskild anledning att utreda följande frågor: – regleringen om justitierådens antal och pensionsålder – en möjlighet för och att sammanträda i särskild sammansättning – behovet av att förändra organisation, styrning och roll. När det gäller regleringen om justitierådens antal och pensionsålder ska kommittén – bedöma om det bör införas en reglering i grundlag om pensionsåldern för justitieråd och, i så fall, ta ställning till om regleringen även bör omfatta andra ordinarie domare än justitieråd – bedöma om det finns skäl att i övrigt ändra regleringen av ordinarie domares avgångsskyldighet på grund av ålder – bedöma om det bör införas en reglering i grundlag av antalet justitieråd i och och om den nuvarande regleringen av antalet justitieråd bör ändras – lämna de förslag till grundlagsändringar och andra författningsändringar som kommittén bedömer är motiverade. Vidare framgår av direktiven att när det gäller möjlighet för och att sammanträda i särskild sammansättning ska kommittén – bedöma om det bör införas en möjlighet för och att sammanträda i särskild sammansättning – lämna de förslag till författningsändringar som kommittén bedömer är motiverade. I arbetet med att se över behovet av att ytterligare stärka domstolarnas och domarnas oberoende långsiktigt finns det enligt regeringen även skäl att utreda om organisation, styrning och roll bör förändras. I denna del framhålls att, som har uttalat, även alternativa organisationsformer skulle kunna övervägas (bet. 2017/18:KU36). Enligt regeringen ska kommittén i denna del – bedöma om organisation, styrning och roll bör förändras för att ytterligare stärka domstolarnas och domarnas oberoende långsiktigt – lämna de förslag till författningsändringar som kommittén bedömer är motiverade. Även uppdraget att utreda behovet av att stärka domstolarnas och domarnas oberoende ska redovisas . De grundläggande momenten vid ändring av grundlag har varit desamma , dvs. två beslut med mellanliggande riksdagsval och krav på att de båda besluten ska vara likalydande (m.fl., s. 411). Grundlagberedningen ansåg att formkraven för att ändra eller upphäva grundlag inte borde mjukas upp. Regeringen delade den bedömningen (prop. 1973:90 s. 157). såg bl.a. över bestämmelsen om folkomröstningar om vilande förslag till grundlagsändring (SOU 2008:125 s. 238 f.). Utredningen föreslog mindre ändringar av bestämmelsen i syfte att uppnå en ordning som är rimligare och mer rättvisande utan att försvåra genomförandet av förändringar av grundlagen. Enligt förslaget skulle bestämmelsen ändras så att ett vilande grundlagsförslag är förkastat om de som röstar mot förslaget är fler än de som röstar för förslaget. Det borde dock enligt utredningen även fortsättningsvis krävas att de som röstar mot förslaget till antalet är fler än hälften av dem som har avgett godkända röster vid riksdagsvalet. När det gäller bestämmelserna i regeringsformen om stiftande av grundlag föreslog endast en ändring i förtydligande syfte och några språkliga ändringar. Regeringen ställde sig bakom förslag, som därefter antogs av (prop. 2009/10:80, bet. 2009/10:KU19 och bet. 2010/11:KU4, rskr. 2010/11:21). Domstolarnas oberoende och rättskipningen Utredningar om domstolarnas konstitutionella ställning (1989–2000) Frågan om domstolarnas konstitutionella ställning har behandlats av ett flertal utredningar . tillsattes 1989, och i utredningens uppdrag ingick i huvudsak att utreda domstolarnas framtida uppgifter, arbetssätt och organisation för att hantera den ökade arbetsbelastningen inom domstolsväsendet. Utredningen redovisade inledningsvis några principiella utgångspunkter för sina förslag och framhöll att utgångspunkterna grundade sig på synen att domstolarna både i regeringsformen och i olika internationella dokument har getts en särställning i förhållande till andra samhälleliga organ som har att göra med domstolarnas betydelse för medborgarna (SOU 1991:106). Ett fungerande samhälle förutsätter enligt utredningen bl.a. ett oberoende och högkvalitativt domstolsväsen. domarutredning hade i uppdrag att kartlägga behovet av att stärka domarnas ställning och att lägga fram förslag till inriktning på ett fortsatt utredningsarbete i fråga om en översyn av dessa frågor. I sitt betänkande framhöll utredningen att domstolarnas och domarnas konstitutionella ställning borde komma till bättre uttryck både i regeringsformen och i lag (SOU 1994:99). Som exempel på sådana förstärkande och klargörande regleringar diskuterades bl.a. frågor som hänger ihop med utnämningen av ordinarie domare och förfarandet vid prövningen av ordinarie domares avskedande och disciplinansvar. Även Kommittén om domstolschefens roll och utnämningen av högre domare inledde sina ställningstaganden med några principiella utgångspunkter om domstolarnas och domarnas oberoende som enligt kommittén borde bilda grunden för den fortsatta behandlingen (SOU 2000:99). Utgångspunkterna berörde bl.a. vikten av ett oberoende och opartiskt domstolsväsen. behandlade även regleringen i regeringsformen om domstolarnas och domarnas oberoende. Utredningen konstaterade inledningsvis bl.a. att domstolarna genom sina rättskipande uppgifter är viktiga organ i samhället och att domstolarnas roll innefattar betydligt mer än att lösa tvister och pröva brottmål (SOU 2008:125 s. 309). Domstolarna ska värna rättsstaten och den enskilda medborgarens rättigheter genom att bl.a. se till att de i demokratisk ordning beslutade författningarna tillämpas på ett korrekt sätt. Domstolarna har också rättsskapande uppgifter genom exempelvis de högsta domstolarnas roll som prejudikatinstanser. medlemskap i och de förpliktelser som följer av bl.a. har dessutom enligt utredningen ytterligare tydliggjort domstolarnas roll i samhället och deras betydelse som en garanti för medborgarnas rättigheter. Ett oberoende domstolsväsen är enligt ett av fundamenten i vårt demokratiska samhälle, och det är av synnerlig vikt att allmänheten känner förtroende för att domstolarna är oberoende och att det inte finns någon risk för exempelvis politisk påverkan (s. 313 f.). I denna del framhöll utredningen att en grundlag bör innehålla sådana regler om domstolarna att deras oberoende och opartiskhet garanteras. Enligt innehåller regeringsformen bestämmelser som avser att tillförsäkra såväl domstolarna som de enskilda domarna självständighet i den dömande verksamheten. En internationell jämförelse som utredningen låtit göra tyder också på att de regler som finns i regeringsformen inte på något avgörande sätt avviker från vad som förekommer i andra jämförbara länder. Mot bakgrund av detta och med beaktande av de krav som uppställs i de internationella dokument som åtagit sig att följa ansåg att regeringsformens bestämmelser i allt väsentligt ger det skydd för domstolarnas oberoende som bör uppställas på grundlagsnivå. På några punkter fanns det dock enligt utredningen anledning att överväga om tillägg eller förtydliganden borde göras. Bland annat föreslog utredningen att domstolarnas särställning skulle tydliggöras på så sätt att ett särskilt kapitel om rättskipningen skulle införas i regeringsformen. I denna del framhölls att det var viktigt att tydliggöra domstolarnas särställning i det konstitutionella systemet och att markera vikten av ett oberoende och opartiskt domstolsväsen. Vidare förslogs att varje domstol själv ska bestämma hur dömande uppgifter ska fördelas inom domstolen och att endast den som är eller har varit ordinarie domare i någon av domstolarna får tjänstgöra som ledamot i de högsta domstolarna. Det föreslogs även vissa ändringar när det gäller utnämning, disciplinansvar och avskedande av domare. ansåg när det gällde frågan om utnämning av ordinarie domare att det borde vara regeringens uppgift även i fortsättningen. Det borde emellertid enligt införas ett öppet förfarande för rekrytering av samtliga ordinarie domare. Utredningen föreslog därför att det i regeringsformen skulle slås fast att grunderna för förfarandet vid utnämningar av ordinarie domare ska regleras i lag. Vidare ansåg att ärenden om utnämning av ordinarie domare borde beredas i en fristående nämnd. När det gällde frågan om kontrollens förhållande till domstolarnas självständighet konstaterade att den hade varit föremål för tidigare överväganden och att kontrollen inte ansetts oförenlig med domstolarnas självständighet i dömandet. I denna del fann utredningen inte någon anledning att ifrågasätta systemet för kontroll även om en ordning med tillsyn av ett organ under regeringen, såsom är fallet med JK, framstod som särskilt ovanlig i ett internationellt perspektiv. I denna del föreslogs dock att rätten för JO och JK att närvara vid domstolars och förvaltningsmyndigheters överläggningar skulle avskaffas. Regeringen ställde sig bakom förslag, som därefter antogs av (prop. 2009/10:80, bet. 2009/10:KU19 och bet. 2010/11:KU4, rskr. 2010/11:21). behandlade ett motionsyrkande om att en utredning borde utreda hur långt domstolarnas grundlagsstadgade självständighet sträcker sig och om det fanns anledning att i detta hänseende förtydliga regeringsformen (bet. 2015/16:KU16 s. 77 f.). Utskottet avstyrkte yrkandet med hänvisning till att regleringen hade varit föremål för en översyn. Även behandlade utskottet motionsyrkanden om domstolarnas oberoende och rättskipningens självständighet (bet. 2017/18:KU36 s. 87 f.). I sitt ställningstagande framhöll utskottet inledningsvis att betänkande var resultatet av en överenskommelse mellan samtliga riksdagspartier (SOU 2008:125) och att utskottet hade avstyrkt motioner om ändringar i regeringsformen med motiveringen att det inte fanns några skäl att förorda en ny övergripande översyn av grundlagen. Utskottet vidhöll sina tidigare ställningstaganden i denna del. Åtgärder för att begränsa de högsta domstolarnas och den centrala domstolsadministrationens oberoende hade emellertid enligt utskottet aktualiserats i delar av . I denna del framhöll utskottet att ett oberoende domstolsväsen är ett av fundamenten i ett demokratiskt samhälle, att det är viktigt att allmänheten känner förtroende för att domstolarna är oberoende, att det inte finns någon risk för exempelvis politisk påverkan och att regeringsformen innehåller bestämmelser som avser att säkerställa domstolarnas och de enskilda domarnas oberoende. Utskottet framhöll att domstolarnas och domarnas ställning i det konstitutionella systemet och domstolsväsendets oberoende får anses fungera väl i . Mot bakgrund av utvecklingen i delar av kunde det dock enligt utskottet finnas anledning att närmare överväga om det finns skäl att ytterligare stärka domstolarnas och domarnas oberoende långsiktigt. Utskottet föreslog ett tillkännagivande till regeringen om att låta tillsätta en utredning med uppdrag att se över behovet av att ytterligare stärka domstolarnas och domarnas oberoende långsiktigt – särskilt i fråga om grundlagsreglering av justitierådens antal och pensionsålder, en möjlighet för de högsta domstolarna att sammanträda i särskild sammansättning samt organisation, styrning och roll. När det gällde motionerna om rättskipningens självständighet vidhöll utskottet sina tidigare ställningstaganden och avstyrkte motionsyrkandena. beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2017/18:228). Även behandlade utskottet motionsyrkanden om domstolarnas oberoende och om rättskipningens självständighet (bet. 2018/19:KU30 s. 93 f.). I sitt ställningstagande hänvisade utskottet till tillkännagivandet och förutsatte att regeringen skulle tillsätta en kommitté. Mot den bakgrunden avstyrkte utskottet motionsyrkandena i denna del. När det gällde motionsyrkandena om domstolarnas oberoende i övrigt fann utskottet inte skäl att ta sådana initiativ som motionärerna föreslog. Motionsyrkandena avstyrktes därmed. När det gällde motionerna om rättskipningens självständighet vidhöll utskottet sina tidigare ställningstaganden och avstyrkte motionsyrkandena. I betänkandet lämnades i denna del en reservation (M). I betänkandet behandlade utskottet även motionsyrkanden om formerna för grundlagsändringar och om vallagen som semikonstitutionell lag (s. 31 f.). När det gällde bestämmelserna i regeringsformen om stiftande av grundlag konstaterade utskottet att endast hade föreslagit ändringar av redaktionellt slag. Utskottet ansåg att det inte fanns skäl att förorda en översyn i denna del och avstyrkte motionsyrkandena. I övrigt fann utskottet inte skäl att ta ett sådant initiativ när det gällde vallagen som motionären föreslog. behandlade utskottet motionsyrkanden om formerna för grundlagsändringar och om domstolarnas oberoende (bet. 2020/21:KU24 s. 37 f.). Utskottet konstaterade att regeringen hade gett grundlagskommitté i uppdrag att utreda bl.a. formerna för ändring av grundlag och behovet av att ytterligare stärka skyddet för domstolarnas och domarnas oberoende långsiktigt. Härmed fick enligt utskottet motionsyrkandena om att tillsätta en kommitté för att utreda dessa frågor anses tillgodosedda och utskottet avstyrkte därför motionsyrkandena. När det gällde grundlagskommittés uppdrag noterade utskottet att uppdraget delvis bygger på ett tillkännagivande från . Därutöver såg utskottet inte skäl att ta några initiativ om att grundlagskommitté även borde utreda ytterligare delar som rörde domstolarnas oberoende och avstyrkte sådana motionsyrkanden. I betänkandet lämnades en reservation (M). Utskottet behandlade även motionsyrkanden om rättskipningens självständighet. Yrkandena avstyrktes efter beredning i förenklad ordning. behandlade regeringens budgetproposition 2021/22:1 i de delar som gällde utgiftsområde 1 (bet. 2021/22:KU1). Utskottet ställde sig bakom ett gemensamt förslag från ledamöterna från , om anslagen inom utgiftsområde 1. Bland annat ansåg utskottet att anslaget 4:1 m.m. skulle tillföras ytterligare i jämförelse med regeringens förslag för att finansiera en utredning om att stärka enskildas fri- och rättigheter och domstolarnas oberoende (s. 36). Utskottet framhöll att domstolarnas oberoende bör stärkas och att det bl.a. bör utredas om det ska tillsättas ett från och regeringen oberoende organ som ska ansvara för beredningen av domarrekryteringar. Antingen borde grundlagskommitté ges ett bredare uppdrag eller en ny kommitté tillsättas. beslutade i enlighet med utskottet förslag (rskr. 2021/22:65–67). Utskottet konstaterar att regeringen har gett en parlamentariskt sammansatt kommitté, grundlagskommitté, i uppdrag att utreda bl.a. formerna för ändring av grundlag och behovet av att ytterligare stärka skyddet för domstolarnas och domarnas oberoende långsiktigt. Utskottet finner inte skäl att ta några sådana initiativ som föreslås i yrkandena. Motionsyrkandena om formerna för grundlagsändringar och domstolarnas oberoende avstyrks. Motionsyrkanden om vallagen som en semikonstitutionell lag och rättskipningens självständighet har tidigare behandlats av utskottet. I dessa delar vidhåller utskottet sina tidigare ställningstaganden och avstyrker motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om penningenheten och en budgetram om . Jämför reservation 34 (SD) och 35 (SD). m.fl. (SD) efterlyser i kommittémotion 2021/22:3292 yrkande 13 ett tillkännagivande om att grundlagsfästa att valutan i är den svenska kronan. Motionärerna framhåller att politiker i eller kan besluta att ska gå med i valutaunionen, och för att undvika detta bör regleringen om penningenheten i finnas i regeringsformen. m.fl. (SD) begär i kommittémotion 2021/22:2531 yrkande 1 ett tillkännagivande om en grundlagsstadgad budgetram om av bruttonationalprodukten (BNP). För att klara av att återuppbygga totalförsvaret och för att säkerställa att Försvarsmakten inte kan nyttjas som en budgetregulator av framtida regeringar, bör det enligt motionärerna skrivas in i grundlag att anslagen till Försvarsmakten inte får understiga av BNP. Med finansmakten avses rätten att bestämma om inkomster till staten och att förfoga över statens tillgångar, främst genom beslut om utgifter (prop. 1973:90 s. 212). Enligt 1 kap. 4 § regeringsformen är det som beslutar om skatt till staten och bestämmer hur statens medel ska användas. I 9 kap. regeringsformen finns närmare bestämmelser om finansmakten. Regleringen kompletteras av bestämmelser i riksdagsordningen och budgetlagen (2011:203). I 9 kap. 13 § regeringsformen finns bestämmelser om . Enligt första stycket är rikets centralbank och en myndighet under . Det framgår vidare av bestämmelsen att har ansvaret för penningpolitiken och att ingen myndighet får bestämma hur ska besluta i frågor som rör penningpolitiken. Enligt 9 kap. 14 § regeringsformen har endast rätt att ge ut sedlar och mynt. Bestämmelser om penning- och betalningsväsendet meddelas i övrigt genom lag. I lagen (1988:1385) om riksbank finns bestämmelser om val av fullmäktige och om ledning och verksamhet. Lagen innehåller även bestämmelser om penning- och betalningsväsendet. Av 5 kap. 1 § samma lag framgår att penningenheten i kallas krona och att kronan delas i ett . Av 1 kap. 10 § regeringsformen framgår att är medlem i EU. Enligt 10 kap. 1 § regeringsformen ingås överenskommelser med andra stater eller med mellanfolkliga organisationer av regeringen. Om en för riket bindande internationell överenskommelse förutsätter att en lag ändras eller upphävs eller att en ny lag stiftas eller om den i övrigt gäller ett ämne som ska besluta om får regeringen dock inte ingå en sådan överenskommelse utan att den har godkänts av (10 kap. 3 § första stycket regeringsformen). Om t.ex. en överenskommelse skulle förutsätta ändring i en vanlig lag krävs att regeringen innan den ingår överenskommelsen inhämtar godkännande. godkännande beslutas då med enkel majoritet (jfr 4 kap. 7 § regeringsformen). Av 10 kap. 3 § andra stycket regeringsformen framgår att ifall en särskild beslutsordning föreskrivs för det riksdagsbeslut som förutsätts för godkännande ska den beslutsordningen även tillämpas vid godkännandet av överenskommelsen. Om t.ex. en överenskommelse skulle förutsätta en ändring i en grundlag krävs det att godkännande lämnas i samma form som gäller för grundlagsändringar (jfr 8 kap. 14–16 §§ regeringsformen). Detta innebär att frågan om ett godkännande av en internationell överenskommelse kan hänskjutas till en beslutande folkomröstning om överenskommelsen förutsätter en grundlagsändring.