bet · H901JuU35 · 2022-05-20 00:00:00 — En stärkt rättsprocess och en ökad lagföring Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till ändringar i och . Förslagen syftar till att stärka rättsprocessen och öka lagföringen och innebär bl.a. följande: • Den som medverkar i utredningen av någon annans brott ska kunna få ett lindrigare straff som straffet för olika former av falska anklagelser skärps. • Övergrepp i rättssak och grova fall av mened och skyddande av brottsling ska kunna leda till betydligt strängare straff. Utskottet ställer sig även bakom regeringens förslag till ändringar i offentlighets- och sekretesslagen i de delar det avser skydd för uppgift om var den som deltar i ett sammanträde befinner sig och vittnesförhör med den som har en skyddsidentitet beslutad i en annan stat. Utskottet har under beredningen beslutat att övriga lagförslag som gäller stärkt sekretess för kontaktuppgifter till enskilda ska brytas ut ur ärendet och i stället behandlas i betänkande 2021/22:JuU46. Utskottet föreslår vidare att i motiven ändrar innebörden av uttrycket allvarlig brottslighet i bestämmelsen om mened i 15 kap. 1 § andra stycket . Som utgångspunkt bör ett menedsbrott kunna anses avse allvarlig brottslighet, och därmed ofta kunna anses som grovt, om straffvärdet av den brottslighet den avser når upp till eller överstiger fängelse och . I denna del finns en reservation (S, C, V, MP). Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet föreslår även två tillkännagivanden till regeringen med anledning av motionsyrkanden. Enligt utskottet ska ett kronvittnessystem införas som innebär att en misstänkt kan garanteras den straffreduktion som åklagaren erbjuder. Vidare bör det utredas om brottet skyddande av brottsling ska kunna omfatta fler situationer än . Brottet bör t.ex. omfatta sådana situationer där någon, till förmån för den som är misstänkt eller dömd för ett brott, under polisförhör eller på något annat sätt under en brottsutredning, lämnar falska uppgifter som kan påverka bevisläget. När det gäller dessa tillkännagivanden finns två reservationer (S, V, MP) och (S, V). Utskottet föreslår att avslår övriga motionsyrkanden. I betänkandet finns totalt 16 reservationer (S, M, SD, C, V, KD, L, MP) och ett särskilt yttrande (SD). Proposition 2021/22:186 En stärkt rättsprocess och en ökad lagföring. Cirka 20 yrkanden i följdmotioner. Elva yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /22. Utskottets förslag till riksdagsbeslut En stärkt rättsprocess och en ökad lagföring Resning till nackdel för den tilltalade Ytterligare åtgärder för att stärka rättsprocessen 1.Strafflindring vid medverkan i utredningen av någon annans brott, punkt 1 (V) 2.Rättens möjlighet att förelägga åklagaren att komplettera förundersökningen, punkt 2 (V) 3.Övriga ändringar i och , punkt 3 – motiveringen (S, C, V, MP) 4.Straffskalorna för mened, punkt 5 (L) 5.Skärpt straff för övergrepp i rättssak, punkt 6 (SD, KD) 6.Skärpt straff för övergrepp i rättssak, punkt 6 (M) 7.Tillämpning av asperationsprincipen vid övergrepp i rättssak, punkt 7 (M, C, KD) 8.Uppföljning av kvalifikationsgrunderna för grovt övergrepp i rättssak, punkt 8 (M, KD, L) 9.Övergrepp i rättssak mot barn, punkt 9 (L) 10.Definitionen av övergrepp i rättssak, punkt 10 (M, SD, L) 11.Bindande erbjudande om straffreduktion, punkt 11 (S, V, MP) 12.Uppdrag till , punkt 12 (SD) 13.Resning till nackdel för den tilltalade, punkt 13 (M, SD, KD) 14.Anonyma vittnen, punkt 14 (M, SD, KD) 15.Falska uppgifter under en förundersökning, punkt 15 (S, V) 16.Hindrande av rättvisa, punkt 16 (KD, L) Falska uppgifter under en förundersökning, punkt 15 (SD) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /22 Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut En stärkt rättsprocess och en ökad lagföring Strafflindring vid medverkan i utredningen av någon annans brott antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i i de delar det avser 23 kap. 10 §, 30 kap. 5 § och 45 kap. 4 §, 2. lag om ändring i i de delar det avser 29 kap. 5, 5 a och 6 §§ samt 30 kap. 4 §. Därmed bifaller proposition 2021/22:186 punkterna 1 och 2, båda i denna del, och avslår motion 2021/22:4489 av m.fl. (V) yrkande 1. Reservation 1 (V) Rättens möjlighet att förelägga åklagaren att komplettera förundersökningen antar regeringens förslag till lag om ändring i i de delar det avser 45 kap. 11 § och 51 kap. 12 §. Därmed bifaller proposition 2021/22:186 punkt 1 i denna del och avslår motion 2021/22:4489 av m.fl. (V) yrkande 2. Reservation 2 (V) Övriga ändringar i och antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring i i de delar som inte omfattas av utskottets förslag ovan. Därmed bifaller proposition 2021/22:186 punkterna 1 och 2, båda i denna del, och avslår motionerna 2021/22:157 av (M), 2021/22:573 av (M), 2021/22:1513 av Boriana (M) yrkande 2, 2021/22:2527 av m.fl. (SD) yrkande 28, 2021/22:3974 av m.fl. (L) yrkande 44 i denna del, 2021/22:4189 av m.fl. (KD) yrkande 41 och 2021/22:4540 av m.fl. (M) yrkande 3. Reservation 3 (S, C, V, MP) – motiveringen antar regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) i de delar det avser 18 kap. 6 §, 35 kap. 13 b § och rubriken närmast före 35 kap. 13 b §. Därmed bifaller proposition 2021/22:186 punkt 3.1. 2021/22:3974 av m.fl. (L) yrkande 44 i denna del och 2021/22:4484 av m.fl. (L) yrkande 1. Reservation 4 (L) Skärpt straff för övergrepp i rättssak 2021/22:4540 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2021/22:4618 av m.fl. (KD) yrkande 3. Reservation 5 (SD, KD) Reservation 6 (M) Tillämpning av asperationsprincipen vid övergrepp i rättssak 2021/22:3579 av m.fl. (C) yrkande 72. Reservation 7 (M, C, KD) Uppföljning av kvalifikationsgrunderna för grovt övergrepp i rättssak 2021/22:4618 av m.fl. (KD) yrkande 4. Reservation 8 (M, KD, L) Övergrepp i rättssak mot barn 2021/22:4484 av m.fl. (L) yrkande 3. Reservation 9 (L) Definitionen av övergrepp i rättssak 2021/22:4540 av m.fl. (M) yrkande 5. Reservation 10 (M, SD, L) Bindande erbjudande om straffreduktion ställer sig bakom det som utskottet anför om att införa ett kronvittnessystem som innebär att en misstänkt kan garanteras den straffreduktion som åklagaren erbjuder och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4540 av m.fl. (M) yrkande 1 och 2021/22:4618 av m.fl. (KD) yrkande 2. Reservation 11 (S, V, MP) 2021/22:4550 av m.fl. (SD) yrkande 2. Reservation 12 (SD) Resning till nackdel för den tilltalade Resning till nackdel för den tilltalade 2021/22:4618 av m.fl. (KD) yrkande 5. Reservation 13 (M, SD, KD) 2021/22:4540 av m.fl. (M) yrkande 2, 2021/22:4550 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2021/22:4618 av m.fl. (KD) yrkande 1. Reservation 14 (M, SD, KD) Ytterligare åtgärder för att stärka rättsprocessen Falska uppgifter under en förundersökning ställer sig bakom det som utskottet anför om falska uppgifter som lämnas under en förundersökning och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3579 av m.fl. (C) yrkande 31, 2021/22:3974 av m.fl. (L) yrkande 43, 2021/22:4189 av m.fl. (KD) yrkande 40 och 2021/22:4484 av m.fl. (L) yrkande 2 och 2021/22:2528 av m.fl. (SD) yrkande 27 och 2021/22:4550 av m.fl. (SD) yrkande 3. Reservation 15 (S, V) 2021/22:4484 av m.fl. (L) yrkande 4. Reservation 16 (KD, L) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (KD), (M), (M), (SD), (S), (V), (M), (SD), (S), (S), (L), (SD), (MP), (KD), (S) och (C). I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2021/22:186 En stärkt rättsprocess och en ökad lagföring. I propositionen föreslår regeringen lagändringar i , och offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) som syftar till att stärka rättsprocessen och öka lagföringen. Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Fem motioner har väckts med anledning av propositionen. I ärendet behandlas även elva yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /22. Förslagen i motionerna finns i bilaga 1. Det kan nämnas att har gjort flera tillkännagivanden till regeringen i frågor som behandlas i detta ärende. En genomgång av de tillkännagivanden som redovisas i propositionen görs i det följande avsnittet under rubriken av tillkännagivanden (s. 25). Under beredningen av ärendet i justitieutskottet har lämnat in en skrivelse (dnr 1987-2021/22). I skrivelsen begärs att förslaget till ändring av 35 kap. 7 § och förslaget till ny bestämmelse i 35 kap. 12 a § offentlighets- och sekretesslagen ska träda i kraft tidigast . Vidare begärs att det införs en övergångsbestämmelse som innebär att 12 a § begränsas till att omfatta enbart de mål som inkommer till domstolarna efter ikraftträdandet. Som skäl för sin begäran anför sammanfattningsvis följande. Förslaget har mycket stor påverkan på tingsrätternas och hovrätternas verksamhet. De behov av ändringar i mål- och ärendehanteringssystemen som ändringarna föranleder går rent praktiskt inte att genomföra till . Ändringarna kräver en omfattande verksamhetsanalys som precis har påbörjats. Därefter måste själva verksamhetsstöden justeras, vilket troligen kräver mycket omfattande it-utveckling. Ett senarelagt ikraftträdande skulle ge möjlighet att anpassa systemen och domstolarna möjlighet att förbereda sig och ta fram rutiner och riktlinjer för hanteringen. Vidare finns det stora verksamhetsmässiga utmaningar med att låta sekretessbestämmelsen gälla redan pågående och avslutade mål. Vid en avvägning mellan den verksamhetspåverkan som bestämmelsen får i fråga om pågående och äldre mål och ärenden, ställt mot att den enskilde med största sannolikhet inte drabbas av något ytterligare men vid ett utlämnande, framstår det som proportionerligt att begränsa bestämmelsen till att gälla endast nya mål och ärenden. Mot bakgrund av skrivelse beslutade utskottet att regeringens förslag till ändring av 35 kap. 7 § och förslaget till ny bestämmelse i 35 kap. 12 a § offentlighets- och sekretesslagen ska brytas ut ur ärendet och i stället behandlas i betänkande 2021/22:JuU46. Utskottet beslutade även att behandla kommittémotion 2021/22:4540 av m.fl. (M) yrkande 6, om en bedömning av kostnaderna med anledning av ändringar i offentlighets- och sekretesslagen, i det betänkandet. En stärkt rättsprocess och en ökad lagföring Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till ändringar i och . antar även regeringens förslag till ändringar i offentlighets- och sekretesslagen i de delar som behandlas i betänkandet. Syftet med lagändringarna är att stärka rättsprocessen och öka lagföringen. tillgodoser ett motionsyrkande om att i motiven ändra innebörden av uttrycket allvarlig brottslighet i bestämmelsen om mened i 15 kap. 1 § andra stycket . Som utgångspunkt bör ett menedsbrott kunna anses avse allvarlig brottslighet, och därmed ofta kunna anses som grovt, om straffvärdet av den brottslighet den avser når upp till eller överstiger fängelse och . ställer sig bakom det som utskottet anför om att införa ett kronvittnessystem som innebär att en misstänkt kan garanteras den straffreduktion som åklagaren erbjuder och tillkännager detta för regeringen. avslår motionsyrkanden bl.a. om avslag på delar av propositionen, skärpta straff för mened och övergrepp i rättssak, definitionen av övergrepp i rättssak och uppföljning och utvärdering av vissa lagförslag. Jämför reservation 1 (V) och 2 (V), motivreservation 3 (S, C, V, MP) och reservation 4 (L), 5 (SD, KD), 6 (M), 7 (M, C, KD), 8 (M, KD, L), 9 (L), 10 (M, SD, L), 11 (S, V, MP) och 12 (SD). Straffbestämmelsen för mened finns i 15 kap. 1 § . Bestämmelsen syftar till att skydda tillförlitligheten av det bevismedel som består i att uppgifter lämnas under ed. För mened döms, enligt första stycket, den som under laga ed lämnar en osann uppgift eller förtiger sanningen. Menedsbrottet är indelat i tre grader. För brott av normalgraden döms till fängelse i högst . Om brottet är ringa är straffet böter eller fängelse . Om brottet är grovt döms, enligt andra stycket, till fängelse i lägst två och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om det begåtts med uppsåt att en oskyldig person ska fällas till ansvar för ett allvarligt brott eller att någon, på annat sätt, ska tillfogas synnerlig skada. I 15 kap. 4 § finns en bestämmelse om ansvarsfrihet som bl.a. gäller den som, enligt 1 §, under ed lämnat en osann uppgift eller förtigit sanningen. Enligt första stycket döms inte till ansvar om uppgiften är utan betydelse för saken. Detsamma gäller, enligt andra stycket, om någon lämnar en osann uppgift eller förtiger sanningen om sådant som han eller hon haft rätt att vägra yttra sig om och omständigheterna innebär skälig ursäkt för honom eller henne. Straffansvaret för mened är inte begränsat till den person som avlagt eden. Även annan medverkande än gärningspersonen kan fällas till ansvar för anstiftan av eller medhjälp till mened enligt reglerna i 23 kap. 4 § . Förberedelse till mened och sådan stämpling till mened som innebär att någon söker anstifta en sådan gärning är kriminaliserad, men inte övriga stämplingsgärningar (15 kap. 15 § och 23 kap. 2 § andra stycket ). Att någon i samråd med någon annan beslutar att begå mened eller att någon åtar eller erbjuder sig att begå mened är därför straffbart endast om det innefattar något förberedelsemoment, dvs. om någon ersättning för brottet betalas eller om det annars går till så som sägs i 23 kap. 2 § första stycket . Försök till mened är inte kriminaliserat. Straffbestämmelsen för övergrepp i rättssak finns i 17 kap. 10 § . För övergrepp i rättssak döms den som med våld eller hot om våld angriper någon för att han eller hon gjort en anmälan, fört talan, avlagt vittnesmål eller annars vid förhör lämnat en utsaga hos en domstol eller någon annan myndighet eller för att hindra någon från en sådan åtgärd. Detsamma gäller den som med någon annan gärning som medför lidande, skada eller olägenhet eller med hot om en sådan gärning angriper någon för att han eller hon avlagt vittnesmål eller annars lämnat en utsaga vid förhör hos en myndighet eller för att hindra honom eller henne från att lämna en sådan utsaga. Brottet är uppdelat i tre svårhetsgrader. För brott av normalgraden döms till fängelse i högst . Om brottet är ringa är straffet böter eller fängelse . För grovt brott döms till fängelse i lägst två och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om det har uppkommit eller funnits risk för betydande men för det allmänna eller någon enskild, gärningen har innefattat våld eller hot av allvarligt slag eller gärningen annars har varit av särskilt hänsynslös eller farlig art. Straffbestämmelsen för skyddande av brottsling finns i 17 kap. 11 § . För skyddande av brottsling döms den som döljer någon annan som förövat brott, hjälper honom eller henne att undkomma, undanröjer bevis om brottet eller på annat liknande sätt motverkar att det upptäcks eller beivras. Brottet är indelat i två grader. För brott av normalgraden döms till böter eller fängelse i högst . Är brottet grovt döms till fängelse i lägst och högst . I femte stycket finns dessutom en ansvarsfrihetsregel. Om gärningen med hänsyn till gärningspersonens förhållande till den brottslige och övriga omständigheter anses som ringa ska inte dömas till ansvar. I lagtexten anges inga kvalifikationsgrunder för när ett brott ska anses som grovt. Som utgångspunkt ska gärningspersonen ha agerat med uppsåt. Av fjärde stycket framgår dock att även den som inte insåg men hade skälig anledning att anta att den andre var brottslig ska dömas till ansvar. Straffet är i sådana fall böter. Även annan medverkande än gärningspersonen kan fällas till ansvar för anstiftan av eller medhjälp till skyddande av brottsling enligt reglerna i 23 kap. 4 § . Försök, förberedelse eller stämpling till skyddande av brottsling är däremot inte kriminaliserat. Falsk och obefogad angivelse För falsk angivelse döms, enligt 15 kap. 6 § första stycket , den som anger en oskyldig person till åtal med uppsåt att han eller hon ska fällas till ansvar. Brottet är indelat i två grader. För brott av normalgraden döms till fängelse i högst . Om brottet är ringa döms till böter eller fängelse . Om gärningspersonen inte insåg, men hade skälig anledning att anta, att den angivne var oskyldig, döms för obefogad angivelse till böter eller fängelse . Falsk och vårdslös tillvitelse För falsk tillvitelse döms, enligt 15 kap. 7 § första stycket , den som, i annat fall än som avses i 6 §, hos åklagare, eller annan myndighet sanningslöst tillvitar någon annan en brottslig gärning, påstår besvärande omständighet eller förnekar friande eller mildrande omständighet, om myndigheten ska ta upp anmälan i sådan sak. Brottet är indelat i två grader. För brott av normalgraden döms till fängelse i högst . Om brottet är ringa döms till böter eller fängelse . Om gärningspersonen inte insåg men hade skälig anledning att anta att utsagan var sanningslös, döms för vårdslös tillvitelse till böter eller fängelse . Strafflindring kan i vissa fall komma i fråga med anledning av omständigheter som hänför sig till gärningspersonen eller hans eller hennes agerande, antingen i anslutning till brottet eller efteråt (29 kap. 5 § ). Det kan t.ex. handla om hög ålder eller försök att förebygga, avhjälpa eller begränsa skadliga verkningar av brottet. infördes en ny strafflindringsgrund i 29 kap. 5 § första stycket 5 som tar sikte på den som medverkar till utredning av egen brottslighet. Om strafflindring är aktuellt ska det beaktas vid både straffmätningen och påföljdsvalet (29 kap. 5 § och 30 kap. 4 § ). Om det finns särskilda skäl för det får rätten döma till lindrigare straff än som är föreskrivet för brottet eller, om det är uppenbart oskäligt att döma till påföljd, meddela påföljdseftergift (29 kap. 5 § andra stycket och 6 §). Vid bedömningen av straffvärdet ska hänsyn också tas till försvårande omständigheter. I 29 kap. 2 § anges det i tredje punkten att det som försvårande omständighet särskilt ska beaktas om någon utnyttjat någon annans skyddslösa ställning eller svårigheter att värja sig. I kommentaren till bestämmelsen anges att punkten bl.a. tar sikte på brott som förövats mot barn. Att man uppsåtligen utnyttjar att någon har en skyddslös ställning är en faktor som ofta bör tillmätas en betydande vikt. Detta gäller särskilt övergrepp mot barn där riskerna dessutom är särskilt stora att övergreppen kan medföra svåra och långvariga personliga skadeverkningar (se m.fl., , , , kommentaren till 29 kap. 2 §). har antalet sammanslutningar i den kriminella miljön blivit allt fler. Skjutvapenvåld är vanligare i konflikter i den kriminella miljön och antalet skjutningar med dödlig utgång har ökat kraftigt . Brottsligheten i kriminella nätverk och grupperingar är ofta knuten till vissa geografiska områden. Dessa områden kännetecknas bl.a. av att det finns ett lägre förtroende för polisen och en större rädsla eller motvilja mot att själv bli del av en rättsprocess. Det kan även förekomma systematiska hot och våldshandlingar mot vittnen, målsägande och anmälare. Det har alltså skapats en tystnadskultur som medför att brott som begås inom ramen för kriminella nätverk är särskilt svåra att utreda. Tystnadskulturen har även spridit sig utanför de kriminella nätverken, framför allt i de särskilt utsatta områdena. De kriminella grupperingarna förfogar ofta över ett betydande skrämselkapital, vilket gör att målsägande och vittnen av rädsla för hot och våld inte vågar anmäla brott eller vittna. Svårigheterna att utreda brott har en negativ påverkan på förutsättningarna för lagföring. När personer som bevittnar brott, eller som i övrigt har uppgifter som är av betydelse för utredningen av brott, avstår från att lämna sina uppgifter leder det till att brottsutredningar måste läggas ned och att gärningspersoner går fria på grund av bristande bevisning. I förlängningen innebär detta att förtroendet för rättsväsendet urholkas, vilket utgör ett allvarligt hot mot demokratin och rättsstaten. Regeringen betonar att utvecklingen måste vändas, tystnadskulturen brytas och uppkomsten av parallella samhällsstrukturer motverkas. Det kräver att de brottsutredande myndigheterna har tillräckliga resurser och förfogar över effektiva rättsliga redskap. Flera åtgärder har redan vidtagits för att få fler att våga vittna om brott. Med hänsyn till den beskrivna utvecklingen och vikten av att upprätthålla förtroendet för rättsväsendet finns det emellertid ett behov av att vidta ytterligare åtgärder för att stärka rättsprocessen och öka lagföringen. Kvalifikationsgrunderna för grov mened I propositionen anförs att samhället bör ingripa med kraftfulla åtgärder mot vittnen som medvetet lämnar felaktiga uppgifter eller förtiger sanningen. Det måste därför säkerställas att straffskalan för mened är utformad på ett sådant sätt att den dels svarar mot hur allvarligt brottet är, dels ger utrymme för nyanserade bedömningar i enskilda fall. Vidare måste det finnas tydliga och praktiskt användbara kriterier för när ett menedsbrott kan anses som grovt. Den utredning som ligger till grund för propositionen har i sin praxisgenomgång inte hittat något exempel på att straffskalan för grov mened har tillämpats. Ett troligt skäl till detta är enligt utredningen utformningen av kvalifikationsgrunderna. De befintliga kvalifikationsgrunderna i menedsparagrafen avser speciella situationer som sällan aktualiseras. Vissa oklarheter finns också när det gäller den närmare innebörden av kvalifikationsgrunderna. Utredningen menar med ledning av praxisgenomgången att det är tydligt att straffmätningen för mened är alltför komprimerad. Straffet bestäms i genomsnitt till fängelse . Det gäller i princip oavsett hur allvarlig den brottslighet som meneden tar sikte på är. Menedsbestämmelsen bör därför ändras med syftet att straffmätningen av allvarliga respektive mindre allvarliga menedsbrott ska skilja sig åt i större utsträckning än vad som är fallet. Mot denna bakgrund föreslår regeringen att det i bestämmelsen om grov mened ska införas en ny kvalifikationsgrund som anger att det vid bedömningen av om ett brott är grovt särskilt ska beaktas om meneden begåtts med uppsåt att försvåra eller förhindra utredningen av allvarlig brottslighet eller lagföringen av någon för sådan brottslighet. Den del av den befintliga kvalifikationsgrunden som tar sikte på att gärningspersonen haft uppsåt att en oskyldig ska fällas till ansvar för ett allvarligt brott ska också ändras så att uttrycket allvarligt brott byts ut mot allvarlig brottslighet. Den brottslighet som meneden avser bör enligt regeringen regelmässigt anses som allvarlig om den innefattar ett brott som har ett minimistraff fängelse eller om straffvärdet av brottsligheten i det enskilda fallet bedöms uppgå till eller överstiga fängelse . Exempel på brott med ett minimistraff om fängelse är bl.a. mord, dråp, människohandel, synnerligen grov misshandel, grovt rån, mordbrand, allmänfarlig ödeläggelse, grovt narkotikabrott och grovt vapenbrott. Att bestämmelsen omfattar brott som kan förväntas ha ett straffvärde om fängelse innebär att kvalifikationsgrunden även kan omfatta flerfaldig brottslighet eller allvarligare former av exempelvis grov misshandel, rån och andra förmögenhetsbrott såsom grov stöld, grovt bedrägeri och grovt penningtvättsbrott. Av propositionen framgår att anser att det bör räcka med ett straffvärde och för att ett brott ska bedömas som allvarligt. I synnerhet när det gäller ekobrott, men även vid brott som grov misshandel och andra våldsbrott, är det enligt inte ovanligt att den utdömda påföljden stannar vid fängelse och . Myndigheten menar vidare att ett brott även ska kunna bedömas som allvarligt utan att ett straffvärde föreligger om brottet begåtts inom ramen för ett kriminellt nätverk, eftersom det är i sådana kretsar en utbredd tystnadskultur vanligtvis råder och som gör brotten särskilt svåra att utreda.