bet · H901MJU27 · 2022-05-24 00:00:00 — I motion 2021/22:105 av (KD) anförs att dagens strandskyddsregler bör ses över och att kommunerna bör få större rådighet avseende strandskyddets utformande. Det generella strandskyddet bör begränsas från stranden och det ska vara möjligt för en kommun att ta bort begränsningen om man finner det lämpligt. Kommuner bör även ges möjlighet att ha ett mer omfattande strandskydd i de områden där det finns en extra skyddsvärd natur. Enligt motion 2021/22:707 av (C) yrkande 1 ska strandskyddet beslutas lokalt eftersom det är olika förutsättningar i olika delar av landet och inom städerna. I motion 2021/22:1122 av (M) framhålls att en översyn av strandskyddet bör göras som möjliggör att kommunerna får mer befogenheter att själva få styra över strandskyddet. I motion 2021/22:3093 av (M) yrkande 2 anförs att beslut om strandskydd bör flyttas ut närmare dem som berörs av besluten och i så stor utsträckning som möjligt ligga på lokal nivå nära medborgare och berörda. Enligt motion 2021/22:3320 av (M) bör kommunerna få möjlighet att själva peka ut sjöar och vattendrag där strandskydd ska gälla som det generella strandskyddet bör avskaffas. Kommunerna med sin lokalkännedom är bättre lämpade än länsstyrelserna att fatta beslut om strandskyddet. I kommittémotion 2021/22:3225 av m.fl. (C) yrkande 60 framförs att kriterierna för landsbygdsområden bör definieras och preciseras mer tydligt. De tre kriterierna för landsbygdsområden som föreslogs i utredningen bör definieras och preciseras tydligare i syfte att undanröja osäkerhet och öka förutsägbarheten. Möjligheter till undantag från strandskyddet genom dispens och upphävande behandlas i några motioner. I kommittémotion 2021/22:3225 av m.fl. (C) yrkande 58 i denna del anförs att ytterligare förtydliganden bör göras kring vad som ska gälla för redan ianspråktagen mark. I yrkande 62 i motionen anförs att de särskilda skälen för dispens i landsbygdsområden bör utökas. I yrkande 63 framförs att det bör bli lättare att vidta klimatanpassningsåtgärder i strandnära områden och att det finns behov av att tydliggöra när dispens för detta kan ges. I kommittémotion 2021/22:3881 av m.fl. (KD) yrkande 62 framförs att flexibiliteten i bör öka när det gäller vad som räknas som ett särskilt skäl för att inom ett LIS-område ge dispens från strandskyddsreglerna. Enligt yrkande 63 i samma motion bör en- och tvåbostadshus kunna uppföras i LIS-områden även utan närhet till befintlig bebyggelse. I kommittémotion 2021/22:3708 av m.fl. (M) yrkande 26 anförs att flexibiliteten i strandskyddet, där sådant beslutats, bör öka genom fler dispensskäl och större möjligheter till intresseavvägningar. (M) tar i motion 2021/22:3093 yrkande 1 upp frågan om en generösare tolkning av strandskyddsreglerna vid dispensprövning. Enligt motion 2021/22:2356 av (L) bör möjligheten till tillfälliga undantag från strandskydd ges inför evenemang. Strandskyddet är viktigt att värna, som det behövs utrymme i lagstiftningen för ökad flexibilitet och ibland tillfälliga dispenser för att underlätta för friluftsliv och folkhälsofrämjande arrangemang, t.ex. idrottsevenemang, och säkra allmänhetens tillgång övriga delar av året. I kommittémotion 2021/22:3225 av m.fl. (C) yrkande 58 i denna del anförs att ytterligare förtydliganden bör göras kring hur strandskyddet ska kunna upphävas när kommuners detaljplaner ändras. I yrkande 59 i motionen anförs att landsbygdsområden automatiskt bör ersätta tidigare LIS-områden samt att strandskyddet bör upphävas av länsstyrelserna om de tre kriterierna för landsbygdsområden uppfylls. Enligt yrkande 61 bör kommuner ges möjligheten att införa landsbygdsområden genom de kommunala översiktsplanerna. Vissa motioner behandlar frågan om hur man ska se på strandskyddet vid små sjöar och smala vattendrag eller vid anlagda sjöar och vattendrag. Enligt kommittémotion 2021/22:2462 av m.fl. (SD) yrkande 35 bör strandskyddet vid anlagda vatten- och våtmarker samt sjöar och rinnande vattendrag smalare än undantas från strandskyddsreglerna i enlighet med förslag. Vid vattensamlingar som man själv skapat bör man ha rätt att bygga. I kommittémotion 2021/22:3225 av m.fl. (C) yrkande 55 framförs att det generella strandskyddet vid små insjöar och mindre vattendrag bör upphävas. I yrkande 56 i samma motion anför motionärerna att strandskyddet bör upphävas vid anlagda vatten som har skapats efter 1975 samt nya anlagda vatten som uppkommer efter de nya strandskyddsreglernas ikraftträdande. I kommittémotion 2021/22:3881 av m.fl. (KD) yrkande 64 anförs att nyanlagd våtmark inte ska kunna skapa ett strandskydd. Det är problematiskt att fastighetsägare som anlagt en våtmark på sin mark därigenom skapat ett strandskydd som hindrar byggande i närheten av våtmarken. Enligt kommittémotion 2021/22:3981 av m.fl. (L) yrkande 18 bör strandskyddsreglerna anpassas så att utvecklingen av våtmarker inte hindras. Om anläggande av våtmark eller bevattningsdammar resulterar i att strandskyddsreglerna aktiveras, och strandskyddsdispens krävs för verksamhet i våtmarkens närhet, kommer detta sannolikt att påverka intresset negativt för att nyanlägga våtmarker. Frågan om hur man ska se på tidigare beslut och förordnanden om strandskydd behandlas i några motioner. I kommittémotion 2021/22:3225 av m.fl. (C) yrkande 57 anförs att länsstyrelserna inte ska ha möjlighet att ändra tidigare förordningar och beslut om strandskyddets omfattning. I kommittémotion 2021/22:3708 av m.fl. (M) yrkande 27 anförs att kommunerna bör ha rätt att häva strandskyddsområden de tidigare beslutat om. Enligt kommittémotion 2021/22:2462 av m.fl. (SD) yrkande 38 bör det ske utredning och omprövning av enskilda länsstyrelsebeslut som lett till strängare strandskydd efter lagändringen . Detta bör göras så snart en ny eller uppdaterad strandskyddslag införts. I kommittémotion 2021/22:3225 av m.fl. (C) yrkande 66 anförs att man bör ha en kontrollstation efter att de nya strandskyddsreglerna träder i kraft samt att denna bör ske i form av en utvärdering likt den tidigare strandskyddsdelegationen. I yrkande 64 anförs att det bör skapas bättre förutsättningar för en ökad och mer effektiv tillsyn av strandskyddslagstiftningen från myndigheternas sida. En tänkbar lösning är att ge t.ex. förstärkta resurser för bl.a. tillsynsvägledning och utbildningsinsatser för att en reformerad strandskyddslagstiftning och dess tillämpning ska upplevas som legitim och rättssäker. Enligt yrkande 67 i motionen bör länsstyrelserna få i regeringsuppdrag att digitalisera uppgifter om strandskyddets omfattning i respektive län. Behov av utredningar m.m. Enligt kommittémotion 2021/22:3225 av m.fl. (C) yrkande 65 bör en ny och kort utredning tillsättas som ser över undantagen för de areella näringarna i strandskyddslagstiftningen. Ett liknande begäran framförs i kommittémotion 2021/22:3650 av m.fl. (C) yrkande 46. Enligt motion 2021/22:3525 av m.fl. (C) yrkande 3 bör strandskyddslagstiftningen förändras. Hästföretagare kan inte använda marker i områden nära vatten för bete och får inte lov att stängsla eller uppföra ens enkla byggnader, såsom vindskydd. Enligt samma motion yrkande 4 bör man likställa stängsling, ekonomibyggnader och väderskydd för hästar med jordbruk, fiske, skogsbruk och renskötsel. Det är svårt för en hästföretagare att avgöra om en åtgärd omfattas av undantaget eller inte. Enligt motion 2021/22:3324 av och (båda M) behöver strandskyddsreglerna lättas upp så att vattennära områden får betas av hästar och andra djur. Motionärerna pekar på att djur inte får beta strandnära om det inte görs av djur som utgör ägarens huvudsakliga försörjning. I motion 2021/22:2046 av (M) yrkande 2 begärs en översyn av strandskyddet för att förenkla för musselodlingar. Motionären anför att de regler för strandskydd som gäller kan innebära en begränsning och till och med ett hinder för att anlägga eller utveckla en odling, vilket inte är rimligt. Miljö- och jordbruksutskottet har gett civilutskottet tillfälle att yttra sig över regeringens proposition och följdmotioner. avstyrker regeringens förslag i propositionen i de delar som berör civilutskottets beredningsområde (bilaga 3). Utskottet finner att regeringens förslag inte bör genomföras. Utskottet föreslår därför att regeringens proposition ska avslås och att motionerna 2021/22:4511 (V) yrkande 2, 2021/22:4529 (SD) yrkande 1, 2021/22:4572 (KD) yrkande 1, 2021/22:4574 (M) yrkande 1 och 2021/22:4568 (L) yrkande 3 ska bifallas. Därmed anser utskottet att ändringar i regeringens förslag i enlighet med motion 2021/22:4568 (L) yrkandena 1 och 2 inte bör göras och avstyrker därför yrkandena. Utskottet ser inte nu behov av att rikta några tillkännagivanden till regeringen om att återkomma med ny lagstiftning om strandskyddet eller om att tillsätta någon ny utredning om strandskyddets utformning. Utskottet avstyrker därför motionerna 2021/22:4511 (V) yrkande 1, 2021/22:4572 (KD) yrkande 2, 2021/22:4529 (SD) yrkande 2 och 2021/22:4574 (M) yrkande 2. Utskottet ser inte heller behov av någon sådan översyn som begärs i motion 2021/22:4511 (V) yrkande 3 och avstyrker därmed motionsyrkandet. Utskottet finner inte skäl att nu rikta några tillkännagivanden till regeringen om utformningen av strandskyddsbestämmelserna. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2021/22:105 (KD), 2021/22:254 (SD), 2021/22:417 (M), 2021/22:418 (M), 2021/22:537 (M), 2021/22:555 (M), 2021/22:707 (C) yrkande 1, 2021/22:1122 (M), 2021/22:1130 (M), 2021/22:1786 (M), 2021/22:1942 (M), 2021/22:2017 (M), 2021/22:2268 (L) yrkande 2, 2021/22:2356 (L), 2021/22:2432 (SD) yrkande 13, 2021/22:2451 (SD) yrkande 10.1, 2021/22:2462 (SD) yrkandena 33–38, 2021/22:2537 (SD) yrkande 21, 2021/22:2623 (M) yrkandena 1 och 2, 2021/22:2634 (M), 2021/22:2818 (M), 2021/22:2901 (M), 2021/22:2947 (M), 2021/22:3022 (SD) yrkande 7, 2021/22:3060 (M), 2021/22:3093 (M) yrkandena 1 och 2, 2021/22:3225 (C) yrkandena 52–64 och 66–68, 2021/22:3320 (M), 2021/22:3689 (M) yrkande 24, 2021/22:3708 (M) yrkandena 25–27, 2021/22:3881 (KD) yrkandena 59, 60 och 62–64, 2021/22:3981 (L) yrkande 18, 2021/22:3997 (L) yrkandena 22 och 61 samt 2021/22:4222 (KD) yrkande 41. Behov av utredningar m.m. Utskottet konstaterar att det i gällande lagstiftning finns ett undantag från de generella förbuden inom strandskyddat område som bl.a. innebär att det inte krävs dispens för byggnader, anläggningar, anordningar eller åtgärder som behövs för jordbruket, fisket, skogsbruket eller renskötseln. Utskottet anser att det bör utredas hur det undantaget från strandskyddet för de areella näringarna på ett mer ändamålsenligt sätt kan genomföras i lagstiftningen. Utskottet noterar att regeringen nu har tillsatt en sådan utredning och att det s.k. omsättningskravet omfattas av utredningen. Utskottet vill även påminna om att har tillkännagett för regeringen att reglerna för vattenbruk bör ses över och i detta sammanhang bl.a. anfört att strandskyddsreglerna behöver göras mer tillåtande (bet. 2017/18:MJU13 punkt 2, rskr. 2017/18:182). Utskottet finner mot denna bakgrund inte skäl att vidta någon åtgärd med anledning av motionerna 2021/22:2046 (M) yrkande 2, 2021/22:3225 (C) yrkande 65, 2021/22:3324 (M), 2021/22:3525 (C) yrkandena 3 och 4 samt 2021/22:3650 (C) yrkande 46. Motionsyrkandena avstyrks därmed. Tillfälle att yttra sig Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att berörda markägare ska ges tillfälle att yttra sig innan beslut om utökat strandskydd fattas. Jämför reservation 11 (KD). I kommittémotion 2021/22:3881 av m.fl. (KD) yrkande 61 anförs att berörda markägare ska ges tillfälle att yttra sig innan beslut om utökat strandskydd fattas. Länsstyrelserna fattar generella beslut där markägare endast får veta vad som pågår genom en kungörelse i papperstidning. Enligt motionärerna omöjliggör detta en rättvis intresseavvägning. Enligt 24 § förordningen (1998:1252) om områdesskydd enligt m.m. ska innan den fattar ett beslut om utvidgning av strandskyddsområdet som är avsett att gälla än , förelägga ägare och innehavare av särskild rätt till marken att inom yttra sig över förslaget. Tiden får inte sättas kortare än en månad. Föreläggandet ska delges. Sakägare som skriftligen har godkänt förslaget till beslut behöver dock inte delges. Om alla sakägare med känd hemvist har lämnat ett skriftligt godkännande får pröva ärendet utan att meddela ett föreläggande. Av 27 § i samma förordning framgår att när ett beslut om utvidgning av strandskyddsområdet meddelas eller ett redan tidigare meddelat beslut ändras eller upphävs ska beslutet möjligt kungöras på det sätt som är föreskrivet för författningar i allmänhet. Kungörelsen om beslutet ska också införas i ortstidningen. Sökande och sakägare ska anses ha fått del av beslutet den dag kungörelsen var införd i ortstidningen. Om det är uppenbart att beslutet berör endast en viss eller vissa sakägare, får beslutet delges dessa sakägare i stället för att kungöras. Delgivningslagen (2010:1932) reglerar hur en delgivning i allmänhet ska gå till i mål eller ärenden hos domstolar eller andra myndigheter eller när delgivning i annat fall ska ske enligt lag eller annan författning. Delgivning kan ske bl.a. genom vanlig delgivning, muntlig delgivning, förenklad delgivning eller kungörelsedelgivning. Enligt rättspraxis är det möjligt att använda delgivningslagens regler om kungörelsedelgivning i ärenden som rör utvidgning av strandskydd (HFD 2017 ref. 48). Utskottet kan konstatera att ägare och innehavare av särskild rätt till mark får yttra sig över förslag om utvidgning av strandskyddsområde, om beslutet är avsett att gälla än . Vad gäller frågan om föreläggande till markägare i ärenden om utökat strandskydd kan delgivning i dessa fall ske genom kungörelsedelgivning. Utskottet anser inte att det finns skäl att ändra på denna ordning. Motion 2021/22:3881 (KD) yrkande 61 avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ersättning för värdeminskning på mark på grund av strandskydd. Jämför reservation 12 (M). I kommittémotion 2021/22:3708 av m.fl. (M) yrkande 28 anförs att en utredning bör göras av hur markägare kan ersättas för den värdeminskning strandskyddet ger upphov till. En sådan utredning bör titta på hur omfattande ersättning som ska ges, hur ett sådant system kan finansieras samt hur övergångsbestämmelser kan utformas på ett sätt som ger en rimlig värdeöverföring mellan det offentliga och det privata. Enligt motion 2021/22:598 av (M) bör ersättning lämnas till den som drabbas av strandskyddsregler. Motionären anför att det bör övervägas om den som förhindras att bygga en normal bostad på sin egen mark utanför detaljplan till följd av generella strandskyddsregler borde få rätt till viss ersättning som kompensation för den värdeminskning som sker. Både regeringsformen (2 kap. 15 §) och den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, , innehåller bestämmelser om skydd för egendom (artikel 1 i första tilläggsprotokollet). I 2 kap. 17 § regeringsformen finns också en bestämmelse om näringsfrihet, dvs. rätten att driva näring eller utöva yrke. Regler kan medföra begränsningar i hur dessa rättigheter kan nyttjas eller utövas. Enligt regeringsformen kan dessa grundläggande fri- och rättigheter begränsas, men endast om det krävs för att tillgodose ett angeläget allmänt intresse. En motsvarande bestämmelse finns i . Därutöver följer ett krav på att sådana inskränkningar måste vara proportionerliga. Enligt 2 kap. 15 § första stycket regeringsformen är vars och ens egendom tryggad genom att ingen kan tvingas avstå sin egendom till det allmänna eller till någon enskild genom expropriation eller något annat sådant förfogande eller tåla att det allmänna inskränker användningen av mark eller byggnad utom när det krävs för att tillgodose angelägna allmänna intressen. I bestämmelsens andra stycke finns regler om ersättning vid sådana ingrepp som avses i första stycket. Enligt andra stycket ska ersättning vara tillförsäkrad den för vilken det allmänna inskränker användningen av mark eller byggnad på ett sådant sätt att pågående markanvändning inom berörd del av fastigheten avsevärt försvåras eller att skada uppkommer som är betydande i förhållande till värdet på denna del av fastigheten. Enligt tredje stycket gäller vid inskränkningar i användningen av mark eller byggnad som sker av hälsoskydds-, miljöskydds- eller säkerhetsskäl vad som följer av lag i fråga om rätt till ersättning. Bestämmelsen fick till stor del sin nuvarande form genom en lagändring 1994. I förarbetena anfördes då att ersättning inte betalas ut för den förlust som kan bestå i att förväntningar om ändring i markens användningsområde inte infrias till följd av dispositionsinskränkningar som strandskyddsförordnanden eller vägrad strandskyddsdispens (prop. 1993/94:117). Enligt 31 kap. 4 § har en fastighetsägare rätt till ersättning vid fall av rådighetsinskränkningar som beror på t.ex. bestämmelserna om nationalpark, naturreservat och biotopskyddsområde. Det finns dock ingen rätt till ersättning vid rådighetsinskränkningar på grund av t.ex. bestämmelserna om strandskyddsområde. Utredningen om ersättning vid rådighetsinskränkningar berörde frågan om ersättning med anledning av strandskyddet i sitt betänkande Ersättning vid rådighetsinskränkningar – vilka fall omfattas av 2 kap. 15 § tredje stycket regeringsformen och när ska ersättning lämnas? (SOU 2013:59). Utredningen hade i uppdrag att analysera den lagstiftning som möjliggör inskränkningar i användningen av mark och byggnader (rådighetsinskränkningar) av hälsoskydds-, miljöskydds- och säkerhetsskäl i syfte att identifiera de fall där ersättning bör ges trots att ingripandet har gjorts av dessa skäl. I betänkandet anförs att strandskyddsbestämmelserna skiljer sig från övriga områdesskydd eftersom det är frågan om en förbudslagstiftning. Rådande principer innebär att den enskilde inte har rätt till någon ersättning för att följa lagen eller för att förväntningar om ändringar i markens användning inte infrias. Mot bakgrund av dessa principer är det enligt betänkandet rimligt att någon ersättning inte ges vid t.ex. vägrad strandskyddsdispens. Det bör inte kunna bli fråga om att någon pågående markanvändning avsevärt försvåras genom ett sådant beslut då de näringar som typiskt sett är beroende av direkt kontakt med vattnet omfattas av undantaget från strandskyddet i 7 kap. 16 § . Under förra riksdagsåret behandlade utskottet ett motionsyrkande om markägares möjlighet till ersättning för värdeminskning på grund av strandskydd (bet. 2020/21:MJU16). Utskottet anförde då bl.a. följande. har lämnat sitt betänkande till regeringen. Utredningen har lämnat förslag som syftar till att göra om strandskyddet i grunden genom en ökad differentiering. Betänkandet bereds nu inom . Utskottet noterar även att frågan om ersättning med anledning av strandskyddet har utretts tidigare och att bedömningen då blev att det var rimligt att någon ersättning inte ges med anledning av strandskyddsbestämmelserna. Utskottet avstyrkte motionen mot denna bakgrund. Proposition 2021/22:168 tar inte upp frågan om ersättning till markägare vid strandskydd. Utskottet konstaterar att regeringen i sitt förslag om en ökad differentiering av strandskyddet inte behandlat frågan om ersättning till markägare vid strandskydd. Utskottet noterar att frågan om ersättning med anledning av strandskyddet har utretts och att bedömningen då blev att det var rimligt att det inte ges någon ersättning med anledning av strandskyddsbestämmelserna. Utskottet finner inte skäl att nu göra någon annan bedömning än tidigare och avstyrker således motion 2021/22:598 (M) och 2021/22:3708 (M) yrkande 28. Regeringens lagförslag, punkt 1 (S, C, MP) av (C), (MP), (S), (S), (S), (S), (C) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i . 2. lag om ändring i lagen (2020:75) om ändring i . 3. lag om ändring i . 4. lag om ändring i (2010:900). Därmed bifaller proposition 2021/22:168 punkterna 1–4 och avslår motionerna 2021/22:4511 av m.fl. (V) yrkande 2, 2021/22:4529 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2021/22:4568 av m.fl. (L) yrkandena 1–3, 2021/22:4572 av m.fl. (KD) yrkande 1 och 2021/22:4574 av m.fl. (M) yrkande 1. Vi anser att bör bifalla propositionen. Ledamöterna i och utvecklar skälen för detta i de särskilda yttrandena 3 respektive 7. Ny lagstiftning om strandskyddet, punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4511 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2021/22:4572 av m.fl. (KD) yrkande 2. Regeringen föreslår att s.k. strandnära utvecklingsområden ska ersätta systemet med landsbygdsutveckling i strandnära lägen (LIS-områden). I ett LIS-område finns möjlighet att använda särskilda skäl för byggnad och verksamhet som bidrar till utveckling av landsbygden i strandnära läge. Syftet är inte att utgå från det strandnära lägets fördel för en enskild persons ekonomiska förhållanden, utan att det ska vara fråga om en mer långsiktig ekonomisk påverkan i ett lokalt eller regionalt perspektiv, t.ex. campingstugor, kanotuthyrning, strandcaféer eller försäljning av fisk. Bestämmelsen avser även bostäder. Bestämmelserna om strandskyddet behöver ta hänsyn till att förutsättningarna varierar mellan olika delar av landet. Det finns visserligen behov av en lagstiftning som möjliggör lättnader i strandskyddet för landsbygden där så är lämpligt. Regeringens förslag om regelverk för strandnära utvecklingsområden där strandskyddet ska försvagas riskerar dock att få alltför långtgående effekter. De föreslagna kriterierna för ett strandnära utvecklingsområde är så allmänna och otydliga att en stor del av landet riskerar försvagning av strandskyddet med konsekvenser för såväl friluftsliv som växt- och djurliv. Förslaget omöjliggör inte heller att lättnader i strandskyddet kan ske vid kuster och i skärgårdar. Åtgärdernas bidrag till landsbygdsutveckling behöver inte heller vägas in i kriterierna för landsbygdsområden eller i de särskilda skälen för dispens. Jag anser att nuvarande LIS-system i stället bör utvecklas för att gynna landsbygden utan att det resulterar i långtgående effekter för vår natur och för allmänhetens tillgång till naturen. Det är rimligt att exempelvis bostadsbyggande möjliggörs ytterligare i glest befolkade områden med lågt bebyggelsetryck genom dispens från strandskyddet inom ramen för en reformering av LIS-områden. Det kan ske genom att dispensen för enstaka en- eller tvåbostadshus inom ett LIS-område kan vara möjligt även om det inte är i anslutning till befintligt bostadshus. Genom LIS-systemet värnas den kollektiva nyttan av långsiktiga åtgärder för landsbygden. Åtgärder ska t.ex. bidra till att skapa långsiktiga arbetstillfällen eller till att det ska kunna finnas butiker och offentlig service på landsbygden. Detta utan att en begränsad exploatering hämmar allmänhetens tillgång till stränder eller att djur- och växtlivet påverkas påtagligt negativt. Jag anser mot denna bakgrund att regeringen ska ges i uppdrag att återkomma med förslag på reformering av åtgärder inom ramen för LIS-systemet i syfte att möjliggöra utökade möjligheter för byggande av bostadshus vid dispensprövning av strandskyddet. Ny lagstiftning om strandskyddet, punkt 2 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4572 av m.fl. (KD) yrkande 2 och 2021/22:4511 av m.fl. (V) yrkande 1. När SOU 2020:78 presenterades var vi i positiva till utredningens ansats. Tyvärr har regeringen i propositionen valt en annan väg i många fall, och inte tagit hänsyn till tunga remissinstansers synpunkter. Jag anser att strandskyddet bör göras om i grunden.