bet · H901AU12 · 2022-06-07 00:00:00 — Flexibilitet, omställningsförmåga och trygghet på arbetsmarknaden Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag om en reformerad arbetsrätt, ett nytt omställningsstudiestöd och ett nytt grundläggande omställnings- och kompetensstöd. Utskottet föreslår följdändringar i 2 b § andra stycket och 4 § andra stycket lagen om anställningsskydd. Förslaget om en reformerad arbetsrätt innebär bl.a. att lagen om anställningsskydd ändras så att en uppsägning från arbetsgivarens sida ska grunda sig på sakliga skäl, alla arbetsgivare får undanta tre arbetstagare från turordningen vid arbetsbrist, en anställning inte ska bestå vid tvist, turordning och omställningstid införs vid omreglering till lägre sysselsättningsgrad, anställningsavtal föreslås gälla på heltid och särskild visstidsanställning införs. Förslaget om ett nytt omställningsstudiestöd ska komplettera det reguljära studiestödet och ska finansiera studier som kan stärka vuxnas framtida ställning på arbetsmarknaden med beaktande av arbetsmarknadens behov. Förslaget om ett nytt grundläggande omställnings- och kompetensstöd innebär att det införs ett offentligt grundläggande omställnings- och kompetensstöd till enskilda personer och ersättning till arbetsgivare som finansierar registrerade omställningsorganisationer. Majoriteten av lagändringarna föreslås träda i kraft och tillämpas första gången . Utskottet anser att bör avslå motionsyrkandena i följdmotionen. I betänkandet finns tre reservationer (V) och tre särskilda yttranden (M, SD, L). Proposition 2021/22:176 Flexibilitet, omställningsförmåga och trygghet på arbetsmarknaden. 17 yrkanden i en följdmotion. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Flexibilitet, omställningsförmåga och trygghet på arbetsmarknaden Ytterligare förslag om omställningsstudiestöd Ytterligare förslag om grundläggande omställnings- och kompetensstöd 1.Uppsägning och ogiltigförklaring, punkt 1 (V) 2.Ytterligare förslag om omställningsstudiestöd, punkt 3 (V) 3.Ytterligare förslag om grundläggande omställnings- och kompetensstöd, punkt 4 (V) 1.Flexibilitet, omställningsförmåga och trygghet på arbetsmarknaden (M) 2.Flexibilitet, omställningsförmåga och trygghet på arbetsmarknaden (SD) 3.Ytterligare förslag om omställningsstudiestöd, punkt 3 (L) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Bilaga 3 Utskottets lagförslag Bilaga 4 yttrande 2021/22:UbU2y Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till a) lag om ändring i lagen (1982:80) om anställningsskydd i de delar det avser 2–2 d, 7, 22, 33, 34, 35 och 43 §§ med den ändringen att uttrycket ”4 a” i 2 b § andra stycket ska bytas ut mot ”4 b”, b) lag om ändring i lagen (2019:529) om ändring i lagen (1982:80) om anställningsskydd i de delar det avser 33 §, c) lag om ändring i lagen (1979:1184) om rätt till ledighet för vissa föreningsuppdrag inom skolan, m.m., d) lag om ändring i lagen (1986:163) om rätt till ledighet för utbildning i svenska för invandrare, e) lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584), f) lag om ändring i lagen (1997:1293) om rätt till ledighet för att bedriva näringsverksamhet, g) lag om ändring i lagen (1998:209) om rätt till ledighet av trängande familjeskäl, h) lag om ändring i lagen (2008:565) om rätt till ledighet för att på grund av sjukdom prova annat arbete, i) lag om ändring i diskrimineringslagen (2008:567). Därmed bifaller proposition 2021/22:176 punkterna 2 i denna del, 6, 7 och 10–14, bifaller delvis proposition 2021/22:176 punkt 1 i denna del och avslår motion 2021/22:4524 av Ciczie Weidby m.fl. (V) yrkandena 1–6. Reservation 1 (V) antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1982:80) om anställningsskydd med den ändringen att a) 4 § ska ha den lydelse som utskottet föreslår i bilaga 3, b) ingressen ska ha den lydelse som följer av detta, 2. lag om ändring i lagen (2019:529) om ändring i lagen (1982:80) om anställningsskydd, 3. lag om ändring i lagen (1974:358) om facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen, 4. lag om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring, 5. lag om ändring i lagen (2012:854) om uthyrning av arbetstagare, 6. lag om ändring i lagen (1994:260) om offentlig anställning, 7. lag om ändring i lagen (1994:261) om fullmaktsanställning, 8. lag om omställningsstudiestöd, 9. lag om ändring i lagen (2022:000) om omställningsstudiestöd, 10. lag om ändring i socialförsäkringsbalken, 11. lag om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring, 12. lag om ändring i lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift, 13. lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229), 14. lag om ändring i studiestödslagen (1999:1395), 15. lag om ändring i studiestödsdatalagen (2009:287), 16. lag om ändring i lagen (2017:527) om studiestartsstöd, 17. lag om grundläggande omställnings- och kompetensstöd, i de delar som inte omfattas av utskottets förslag ovan. Därmed bifaller proposition 2021/22:176 punkterna 2 i denna del, 3–5, 8, 9 och 15–24 samt bifaller delvis proposition 2021/22:176 punkt 1 i denna del. Ytterligare förslag om omställningsstudiestöd 2021/22:4524 av Ciczie Weidby m.fl. (V) yrkandena 7–11. Reservation 2 (V) Ytterligare förslag om grundläggande omställnings- och kompetensstöd 2021/22:4524 av Ciczie Weidby m.fl. (V) yrkandena 12–17. Reservation 3 (V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (L), (M), (S), (M), (SD), (S), Ciczie Weidby (V), (SD), (S), (KD), (SD), (MP), (L), (M), (S) och (C). I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2021/22:176 Flexibilitet, omställningsförmåga och trygghet på arbetsmarknaden. I propositionen finns en redogörelse för ärendets beredning fram till regeringens beslut om propositionen. Regeringens förslag till riksdagsbeslut återges i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. En motion har väckts med anledning av propositionen. Förslagen i motionen finns i bilaga 1. Utskottet beslutade att ge utbildningsutskottet tillfälle att yttra sig över propositionen och eventuella följdmotioner i de delar som berör utbildningsutskottets beredningsområde. har lämnat ett yttrande som finns i bilaga 4. Efter det att propositionen lämnats till har uppmärksammat utskottet på behovet av följdändringar i den nya 2 b § andra stycket och 4 § andra stycket lagen (1982:80) om anställningsskydd. Ändringarna avser i båda fallen att hänvisningen i paragraferna rätteligen bör vara till den nya 4 b § eftersom nuvarande 4 a § ska betecknas 4 b § enligt regeringens förslag. Utskottets lagförslag finns i bilaga 3. Betänkandet är disponerat så att utskottet inleder med att behandla regeringens lagförslag och motionsyrkanden om att avslå delar av regeringens lagförslag. Därefter behandlas motionsyrkanden som innehåller förslag på tillkännagivanden till regeringen i frågor som anknyter till lagförslagen. Beskrivningen av propositionen och förslagen i följdmotionen följer regeringens rubriksättning. Flexibilitet, omställningsförmåga och trygghet på arbetsmarknaden Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag med den ändring som utskottet föreslår i 2 b § andra stycket och 4 § andra stycket anställningsskyddslagen och avslår motionsyrkanden om avslag på propositionen i de delar den avser uppsägning från arbetsgivarens sida, turordning och tvister om ogiltigförklaring. Jämför reservation 1 (V) och särskilt yttrande 1 (M) och 2 (SD). Regeringen framhåller att den svenska arbetsmarknaden står inför stora utmaningar men att det också finns stora möjligheter. Arbetsmarknaden har genomgått stora strukturella och demografiska förändringar . I när samhället förändras i snabb takt menar regeringen att det är viktigt med en reglering av arbetsmarknaden som skapar goda förutsättningar för ökad produktivitet och tillväxt i samhället som den värnar enskildas behov av trygghet. Regeringens bedömning är att det bör genomföras en reform för ökad flexibilitet, omställningsförmåga och trygghet på arbetsmarknaden. Regeringen anser att arbetsrätten bör reformeras för att möta de utmaningar som den svenska arbetsmarknaden står inför. Reformen bör enligt regeringen utformas och genomföras på ett sätt som ligger i linje med och stärker den svenska arbetsmarknadsmodellen. Regeringen anser att lagen (1982:80) om anställningsskydd, kallad anställningsskyddslagen, i högre grad bör anpassas till den moderna arbetsmarknadens behov av flexibilitet, trygghet och rörlighet. ska parterna ges utrymme att ta stort ansvar för regleringen av arbetsmarknaden och för anpassning av villkoren efter förutsättningarna i olika branscher och sektorer. Vidare anser regeringen att studiestödet behöver utvecklas så att den enskilde kan stärka sin ställning på arbetsmarknaden. Regeringen framhåller att det finns ett behov av att stärka de ekonomiska förutsättningarna för äldre yrkesverksamma att återvända till studier. Det kan handla om kompetensutvecklande utbildning bortom arbetsgivarens ansvar för kontinuerlig kompetensutveckling eller utbildning för omställning till ett nytt yrke. Regeringen menar att det behövs ett studiestöd för yrkesverksamma som kompenserar för inkomstbortfall i större utsträckning än det reguljära studiestödssystemet. Regeringen föreslår därför att det ska införas ett nytt studiestöd – omställningsstudiestöd – som kan möjliggöra för vuxna med arbetslivserfarenhet att studera. Regeringen menar att det utgör ett viktigt komplement till nuvarande studiestödssystem. En grundläggande del av regeringens förslag till reformer på området är utgångspunkten att staten bör ta ett större ekonomiskt ansvar för enskilda personer som arbetar eller har förlorat sitt arbete och har behov av omställnings- och kompetensstöd. Regeringen framhåller att tillgången till grundläggande stöd för omställning och kompetensutveckling för alla arbetstagare är betydelsefullt för både välfärden och näringslivet. Det finns därför ett behov av att dels införa ett offentligt stöd för enskilda som inte kan få stöd genom omställningsorganisationer, dels låta staten ta ett större ekonomiskt ansvar för den omställningsverksamhet som bedrivs hos befintliga omställningsorganisationer. Regeringen poängterar att en sådan reformering bör genomföras tillsammans med ändringar av arbetsrätten och införandet av ett nytt omställningsstudiestöd som ett sammanhållet omställningspaket. Uppsägning från arbetsgivarens sida Regeringen föreslår att 7 § anställningsskyddslagen ändras så att kravet på att en uppsägning från arbetsgivarens sida ska vara sakligt grundad ska ersättas med krav på att uppsägningen ska grunda sig på sakliga skäl. Sakliga skäl ska kunna vara arbetsbrist eller förhållanden som hänför sig till arbetstagaren personligen. Med förslaget avser regeringen inte att ändra innebörden av arbetsbrist som grund för uppsägning utan endast situationen vid personliga skäl. Regeringen framhåller vikten av att såväl arbetsgivare som arbetstagare i så hög grad som möjligt ska kunna göra en god bedömning av om en uppsägning är giltig utifrån de omständigheter som föreligger vid uppsägningstillfället. Den föreslagna ändringen tydliggör att fokus i prövningen ska ligga på avtalsbrottets allvar. Enligt regeringens förslag ska en uppsägning inte anses vara grundad på sakliga skäl om det är skäligt att kräva att arbetsgivaren bereder arbetstagaren annat arbete hos sig. En omplaceringsskyldighet för arbetsgivaren finns redan i dagens regelverk. Regeringen anser dock att det finns skäl att förtydliga vad omplaceringsskyldigheten innebär vid uppsägning på grund av personliga skäl. Regeringen föreslår därför att det ska framgå av lagen att en arbetsgivare ska anses ha uppfyllt sin omplaceringsskyldighet genom endast ett erbjudande om omplacering om det inte finns särskilda skäl. Regeringen föreslår att de nya bestämmelserna om sakliga skäl för uppsägning och arbetsgivarens omplaceringsskyldighet ska vara dispositiva på det sättet att avvikelser får göras i ett kollektivavtal på en viss nivå. Genom dispositivitet menar regeringen att det är möjligt att skapa förutsättningar för en ökad förutsebarhet för parterna. Kollektivavtalen kan anpassa regelverket utifrån specifika förutsättningar inom olika sektorer, till skillnad från en allmänt hållen lagstiftning. För arbetstagare med statlig anställning gör regeringen dock bedömningen att bestämmelserna inte kan vara dispositiva. Regeringens förslag i denna del innebär ändringar i flera paragrafer i anställningsskyddslagen och att nya paragrafer införs. Förslaget innebär också följdändringar i lagen (1994:260) om offentlig anställning och lagen (1994:261) om fullmaktsanställning. Regeringen föreslår en ändring i 22 § anställningsskyddslagen som innebär att en arbetsgivare vid uppsägning på grund av arbetsbrist ska ha rätt att undanta högst tre arbetstagare som enligt arbetsgivarens bedömning är av särskild betydelse för den fortsatta verksamheten från turordningen. Om ett sådant undantag har gjorts, ska inga ytterligare undantag få göras vid en uppsägning som sker från det att den första uppsägningen skett. Förslaget innebär en ökning från två till tre arbetstagare som får undantas och innehåller till skillnad från det nuvarande regelverket inte någon begränsning av vilka arbetsgivare som omfattas. Enligt regeringens förslag ska det även fortsättningsvis vara tillåtet att genom kollektivavtal göra avvikelser från turordningsreglerna. Enligt den nuvarande ordningen i 34 § anställningsskyddslagen ska en anställning bestå som en tvist om giltigheten av en uppsägning pågår. Arbetsgivaren har dock möjlighet att begära ett interimistiskt beslut av domstolen om att anställningen ska upphöra . I propositionen föreslår regeringen att bestämmelsen ska ändras så att anställningen ska upphöra vid uppsägningstidens utgång, även om det har uppkommit en tvist om uppsägningens giltighet. Det ska vara möjligt att stänga av arbetstagaren från arbetet . Vidare föreslår regeringen att det inte ska vara möjligt att få ett intermistiskt beslut om att anställningen ska bestå tills tvisten är slutligen avgjord. Regeringen anför som skäl för sitt förslag bl.a. att det finns behov av lägre och mer förutsebara risker för arbetsgivare i samband med uppsägningar. Om arbetsgivare riskerar stora och oförutsebara kostnader som en följd av en uppsägningstvist, kan deras vilja att anställa minska. Enligt regeringen gäller det inte minst för mindre företag. Regeringen föreslår en liknande ändring i 35 § som avser ogiltigförklaring av ett avskedande som inte ens skulle ha räckt till för en giltig uppsägning. Det ska inte heller i det fallet vara möjligt för en domstol att vid tvist om giltigheten intermistiskt besluta om att anställningen ska bestå. En följdändring föreslås även i 43 § som handlar om hur mål om tillämpningen av lagen ska handläggas. Följdändringar föreslås också i sju andra lagar (punkterna 6, 7 och 10–14 i regeringens förslag till riksdagsbeslut) som innehåller hänvisningar till de aktuella bestämmelserna i anställningsskyddslagen. Vidare ser regeringen behov av ändringar i lagen (1974:358) om facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen, kallad förtroendemannalagen. Regeringen menar att de skäl som ligger bakom de föreslagna ändringarna i anställningsskyddslagen inte motiverar en försämring av skyddet för den fackliga verksamheten på en arbetsplats. Regeringen föreslår därför att vissa undantag ska införas i förtroendemannalagen för de fackliga förtroendemän vars funktion är av särskild betydelse för den fackliga verksamheten på arbetsplatsen. Ändringarna innebär att det skydd som anställningsskyddslagen ger alla arbetstagare vid tvister om ogiltigförklaring ska kvarstå när det gäller dessa fackliga förtroendemän. Mot bakgrund av de ändringar som föreslås om att anställningen inte ska bestå under en tvist menar regeringen att det finns skäl att som motvikt höja de allmänna skadestånden vid ogiltigförklaring av felaktiga uppsägningar och avskedanden. Regeringen föreslår att det införs en ny bestämmelse (38 a §) i anställningsskyddslagen som förtydligar att det allmänna skadeståndet bör vara på en sådan nivå att syftet att motverka överträdelser av ogiltiga uppsägningar och avskedanden särskilt beaktas. Regeringen konstaterar att reglerna i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring är utformade på ett sådant sätt att de tillsammans med de ändringar som föreslås i propositionen riskerar att leda till att arbetstagare hamnar i en utsatt ekonomisk situation när anställningen upphör. Det kan finnas risk för att arbetstagarna inte förmår att göra sina rättigheter gällande vid en tvist om ogiltighet av uppsägning. Regeringen föreslår därför att det ska införas en ny paragraf (43 c §) i den nämnda lagen som innebär att avstängning av rätten till arbetslöshetsersättning inte ska ske i vissa situationer. Det handlar om fallen när en överenskommelse på arbetsgivarens initiativ har träffats om att skilja någon från arbetet och när arbetsgivaren har sagt upp någon och det råder en tvist om uppsägningens giltighet. Omreglering till lägre sysselsättningsgrad Regeringen noterar att frågan om omreglering av sysselsättningsgrad där en arbetstagares arbetstidsmått sänks vid en omorganisation, s.k. hyvling, har varit föremål för diskussion och debatt. Det finns i svensk rätt ingen särskild reglering som skyddar arbetstagare vid omreglering av sysselsättningsgrad, men viss domstolspraxis finns på området. Regeringen menar att det är befogat att arbetstagare tillförsäkras ett förbättrat skydd vid omreglering till lägre sysselsättningsgrad. Mot denna bakgrund föreslår regeringen att det ska införas en ny bestämmelse i anställningsskyddslagen (7 a §) om att vissa turordningsregler ska iakttas bland de arbetstagare som har högre sysselsättningsgrad än den lägsta som erbjuds. För arbetstagare på samma driftsenhet med lika arbetsuppgifter ska arbetstagare med kortare anställningstid erbjudas omplacering före arbetstagare med längre anställningstid. Erbjudande med lägre sysselsättningsgrad ska lämnas före erbjudande med högre sysselsättningsgrad. Vidare föreslår regeringen att det ska införas en ny bestämmelse om omställningstid (7 b §). Bestämmelsen innebär att de arbetstagare som accepterar sänkt sysselsättningsgrad ska ha rätt att behålla sin sysselsättningsgrad och sina anställningsförmåner . Omställningstiden ska vara lika lång som den uppsägningstid som skulle ha gällt vid en uppsägning från arbetsgivarens sida, dock längst . Det ska vara tillåtet att genom kollektivavtal göra avvikelser från reglerna om turordning och omställningstid. Regeringen anför att tryggheten och anställningsskyddet för arbetstagare i visstidsanställning behöver förstärkas och att visstidsanställningar snabbare bör kunna övergå till tillsvidareanställningar hos arbetsgivaren. Regeringen vill därför införa anställningsformen särskild visstidsanställning som ska ersätta allmän visstidsanställning. Anställningen föreslås övergå till en tillsvidareanställning när arbetstagaren har varit anställd i särskild visstidsanställning i sammanlagt mer än eller då arbetstagaren har haft tidsbegränsade anställningar i form av särskild visstidsanställning, vikariat eller säsongsarbete och anställningarna följt på varandra (5 a §). Vidare föreslår regeringen att 25 § ändras så att företrädesrätten till återanställning stärks genom att en arbetstagare som har varit anställd i särskild visstidsanställning i sammanlagt mer än ges företrädesrätt till återanställning i ny särskild visstidsanställning. Regeringen föreslår också en kompletterande ändring i 15 § om att arbetstagare med särskild visstidsanställning under vissa förutsättningar har rätt till besked om att anställningen inte kommer att fortsätta. Regeringen föreslår också att arbetsgivarens informationsskyldighet i 6 c § utökas så att arbetstagare som anställs i särskild visstidsanställning får information om att anställningen har den formen, oavsett anställningstidens längd. Regeringen ser behov av en kompletterande bestämmelse om hur anställningstid i särskild visstidsanställning bör beräknas. Genom ett tillägg till 3 § föreslår regeringen att även tiden mellan anställningarna ska anses som anställningstid för arbetstagare som under en kalendermånad har haft tre eller flera anställningar i särskild visstidsanställning hos samma arbetsgivare. införs en ordningsföreskrift i 5 § andra stycket om att vikariat inte får användas i syfte att kringgå den nya beräkningsregeln i 3 §. Enligt regeringens förslag ska det även fortsättningsvis vara tillåtet att genom kollektivavtal göra avvikelser från lagens regler om tidsbegränsade anställningar. I propositionen fastslås att heltidsnormen bör stärkas genom att en presumtion för detta införs i anställningsskyddslagen. Regeringen föreslår därför att det införs en ny bestämmelse (4 a §) som anger att anställningsavtal ska avse heltid, om inte något annat har avtalats. Arbetsgivaren och arbetstagaren ska således även fortsättningsvis ha möjlighet att komma överens om en annan sysselsättningsgrad än heltid. Om anställningsavtalet inte avser heltid, ska arbetsgivaren på arbetstagarens begäran skriftligen ange skälet till detta. Informationen ska lämnas från det att begäran framställts. Regeringen anser att det är motiverat att i lagen (2012:854) om uthyrning av arbetstagare, kallad uthyrningslagen, ytterligare främja möjligheterna för inhyrda arbetstagare att få tillsvidareanställning hos kundföretaget och förebygga att inhyrningar blir av permanent karaktär. Regeringen föreslår därför att det införs en ny bestämmelse (12 a §) om att ett kundföretag ska erbjuda en tillsvidareanställning hos företaget till en arbetstagare som genom uthyrning har varit placerad hos kundföretaget på en och samma driftsenhet i sammanlagt mer än 24 månader . Om arbetstagaren accepterar erbjudandet, upphör anställningen hos bemanningsföretaget utan särskild åtgärd när anställningen hos kundföretaget tillträds. Kundföretaget ska dock ha möjlighet att i stället för att erbjuda en tillsvidareanställning betala en ersättning till arbetstagaren som motsvarar två månadslöner. Betalningen ska i så fall ske som erbjudandet om tillsvidareanställning skulle ha lämnats. Av den föreslagna 12 b § framgår att kundföretagets skyldighet inte ska gälla mot arbetstagare som är anställda med särskilt anställningsstöd, i skyddat arbete eller med lönebidrag för utveckling i anställning. Förslaget om att ett kundföretag under vissa förutsättningar är skyldigt att erbjuda tillsvidareanställning eller betala ersättning ska enligt regeringen vara dispositivt på det sättet att avvikelser bara får göras genom eller med stöd av kollektivavtal som slutits på huvudorganisationsnivå. Vissa ändringar i fråga om skadestånd och preskription föreslås även i 14, 14 a och 16 §§. Regeringen föreslår att det ska införas ett nytt statligt studiestöd benämnt omställningsstudiestöd som ska bestå av ett omställningsstudiebidrag och ett omställningsstudielån. Stödet ska komplettera de befintliga studiestödsformerna och möjliggöra för fler vuxna yrkesverksamma att genom studier förbättra sin kompetens och stärka sin ställning på arbetsmarknaden. Regeringen föreslår att de grundläggande bestämmelserna om det nya omställningsstudiestödet ska tas in i en ny lag om omställningsstudiestöd. I lagen ska också upplysningsbestämmelser införas om att regeringen, trots lagregleringen, ska ha kvar sin restkompetens i de delar det är aktuellt. () ska enligt förslaget pröva frågor om omställningsstudiestöd enligt den nya lagen och föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen. Målgrupp och kvalificeringsvillkor för omställningsstudiestödet Av 10 och 11 §§ i den föreslagna lagen framgår att omställningsstudiestöd ska få lämnas till studerande som är svenska medborgare och till vissa utländska medborgare. Lagen innehåller även en bestämmelse med en åldersgräns för stödet (8 §).