bet · H901SfU20 · 2022-04-22 00:00:00 — Uppehållstillståndet får dock inte återkallas om utlänningen har vistats här i landet . Vidare får ett uppehållstillstånd återkallas bl.a. om oriktiga uppgifter har lämnats eller omständigheter som har varit av betydelse för att få tillståndet har förtigits. Om utlänningen har vistats här i landet får uppehållstillståndet i dessa fall emellertid återkallas endast om det finns synnerliga skäl för det. Ett permanent uppehållstillstånd ska också återkallas om utlänningen är bosatt i eller om förutsättningarna för att medge uppehållstillståndet är uppfyllda. Vid bedömningen av om ett uppehållstillstånd ska återkallas när utlänningen har rest in i landet ska hänsyn tas till den anknytning utlänningen har till det svenska samhället och till om andra skäl talar mot en återkallelse. Utskottet utgår från att regeringen följer frågan om handläggning av ärenden om återkallelse av uppehållstillstånd. Utskottet noterar även att det framgår av årsredovisning att verket har gjort insatser för att möjliggöra digital handläggning av ärenden om återkallelse av uppehållstillstånd. Av webbplats framgår att om verket upptäcker att en person har begått ett brott i anmäler myndigheten det till polisen. En samverkan sker då efter behov i det enskilda fallet. Av årsredovisning framgår att verket även medverkar i det myndighetsgemensamma arbetet mot den organiserade brottsligheten. Ett flertal motioner behandlar frågan om konsekvenser av att asylsökande gör sig skyldiga till brott. Rätten att söka och få skydd i är och ska enligt utskottet vara stark. Denna rätt har sin grund i ett internationellt regelverk, som är bundet av. kan inte införa regler som innebär t.ex. att en asylsökande som begår brott som huvudregel ska få sin asylansökan avslagen. Regelverket, som omfattar bl.a. och , innehåller dock regler för när en utlänning på grund av brott är utesluten från att anses som flykting eller som alternativt skyddsbehövande. Reglerna har införts i svensk rätt, och i utlänningslagen finns bestämmelser som innebär att en flykting får vägras uppehållstillstånd om han eller hon genom ett synnerligen grovt brott har visat att det skulle vara förenat med allvarlig fara för allmän ordning och säkerhet att låta honom eller henne stanna i eller om han eller hon har bedrivit verksamhet som har inneburit fara för rikets säkerhet och det finns anledning att anta att han eller hon skulle fortsätta verksamheten här. I utlänningslagen finns också regler som utesluter en utlänning från att anses som alternativt skyddsbehövande bl.a. om det finns synnerlig anledning att anta att han eller hon har gjort sig skyldig till ett grovt brott eller utgör en fara för rikets säkerhet. I artikel 28 i det omarbetade asylprocedurdirektivet (2013/32/EU) anges att om det finns skälig grund för att anta att en sökande har återkallat eller avstått från sin ansökan, ska medlemsstaten se till att den beslutande myndigheten fattar beslut om att avbryta prövningen eller avslå ansökan. Medlemsstaten får förutsätta att sökanden har återkallat eller avstått från sin ansökan bl.a. om sökanden har avvikit eller avstått från att besvara en begäran om att lämna information. Kommissionen lämnade förslag på revideringar av de rättsakter som ingår i det gemensamma europeiska asylsystemet. presenterade kommissionen ett nytt förslag till en ny asylprocedurförordning, i vilken föreslås en skyldighet för sökanden att samarbeta med myndigheterna genom hela asylprocessen, och om detta inte görs ska i slutändan en ansökan kunna avslås. Utskottet noterar att regeringen beslutade att en särskild utredare ska göra en översyn av regelverket om utvisning på grund av brott (dir. 2020:44). Utredningen lämnar förslag till ändringar i regelverket när det gäller möjligheten att neka och återkalla uppehållstillstånd på grund av brott i betänkandet Utvisning på grund av brott – ett skärpt regelverk (SOU 2021:61). En proposition är aviserad till . Med hänsyn till det arbete som pågår på såväl nationell nivå som EU-nivå och vad som i övrigt sagts ovan ser utskottet inte något skäl för att göra ett tillkännagivande om återkallelse av eller nekat uppehållstillstånd på grund av brottslighet. Utskottet avstyrker därför motionerna 2021/22:3842 (M) yrkande 34, 2021/22:543 (M), 2021/22:2400 (M) yrkandena 1 och 2, 2021/22:3046 (M), 2021/22:2552 (SD) yrkandena 11 och 28, 2021/22:4189 (KD) yrkande 21 och 2021/22:4214 (KD) yrkande 41. Utskottet ser inte heller skäl att göra tillkännagivanden om ökad kontroll av grunder för uppehållstillstånd eller återkallelse av uppehållstillstånd när grunden för uppehållstillståndet har upphört. Utskottet avstyrker därför motionerna 2021/22:3840 (M) yrkande 33, 2021/22:1462 (M) yrkande 3, 2021/22:1963 (M), 2021/22:3066 (M), 2021/22:3313 (M), 2021/22:2549 (SD) yrkande 35, 2021/22:2550 (SD) yrkandena 11 och 12, 2021/22:2552 (SD) yrkande 31, 2021/22:2927 (SD) och 2021/22:3516 (C) yrkande 15. Utskottet är inte heller berett att ställa sig bakom ett motionsyrkande om mer resurser till för återkallelseärenden. Utskottet avstyrker därför motion 2021/22:2552 (SD) yrkande 32. I ett par motioner föreslås skärpningar och ändringar av bestämmelserna om främlingspass för skyddsbehövande och resedokument. Det föreslås också en utredning av om antalet resedokument som en utlänning kan få kan begränsas. Utskottet noterar att bestämmelserna om främlingspass och resedokument har ändrats (prop. 2020/21:159, bet. 2020/21:SfU24, rskr. 2020/21:299). En ansökan om främlingspass ska avslås om det före ansökan har utfärdats tre sådana pass för utlänningen och det inte finns särskilda skäl att bifalla ansökan. När det gäller återkallelse ska återkalla ett främlingspass bl.a. om myndigheten får reda på att innehavaren ska resa till sitt hemland. Utskottet bedömer som tidigare att det inte på samma sätt som gäller för svenska pass är förenligt med internationella konventioner att införa en begränsning av det antal resedokument som kan beviljas inom . Utskottet noterar även att det finns en överhängande risk att en begränsning av antalet resedokument inte blir meningsfull, eftersom resedokument endast utfärdas i de fall det är obligatoriskt enligt konventionerna. Utskottet noterar att ett resedokument enligt 2 kap. 8 § UtlF ska utfärdas med en giltighetstid om högst . Om sökanden före ansökan har förlorat ett tidigare resedokument ska giltighetstiden dock vara , om inte särskilda skäl talar emot det. Detsamma gäller om det finns anledning att misstänka att ett tidigare resedokument har varit föremål för missbruk. Ett främlingspass får, antingen när det utfärdas eller senare, förses med en anteckning som begränsar dess giltighetsområde. Ett främlingspass ska enligt utlänningsförordningen utfärdas med en giltighetstid om högst . Utskottet anser att gällande regelverk är väl avvägt och avstyrker därför motionerna 2021/22:3840 (M) yrkande 23 och 2021/22:2552 (SD) yrkande 34. En utlänning som uppsåtligen eller av oaktsamhet uppehåller sig i utan föreskrivet tillstånd och utan att ha ansökt om ett sådant tillstånd döms till böter. Vidare är det straffbelagt att dölja en utlänning eller genom någon annan åtgärd uppsåtligen hjälpa utlänningen att olovligen uppehålla sig i och detta görs i vinstsyfte. Fängelse i högst kan utdömas. Det är även straffbelagt att ha en utlänning utan tillstånd anställd. Utskottet finner inte skäl att utvidga det straffbara området eller skärpa straffbestämmelserna. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2021/22:2250 (M) yrkande 3, 2021/22:2550 (SD) yrkande 14 och 2021/22:2552 (SD) yrkandena 3 och 4. Utskottet konstaterar att människosmuggling är kriminaliserat i utlänningslagen. Såväl människosmuggling som organiserande av sådan kan ge fängelse i högst och om brottet är grovt fängelse i lägst och högst . Utskottet kan konstatera att regeringen i proposition 2021/22:134 Skärpta och förbättrade regler om arbetskraftsinvandring föreslår att brottet organiserande av människosmuggling ska utvidgas. Enligt förslaget ska uppsåtliga förfaranden som möjliggör inresa i med stöd av uppehållstillstånd som utfärdats på oriktiga uppgifter straffbeläggas. Utskottet välkomnar förslaget som innebär att brottet organiserande av människosmuggling även ska kunna tillämpas i situationer när utlänningen visserligen har ett formellt giltigt tillstånd för inresa, men de grundläggande bakomliggande uppgifterna är av oriktigt slag. Utskottet anser därför att det saknas skäl att nu föreslå ett tillkännagivande om en skärpning av straffen för människosmuggling. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2021/22:3840 (M) yrkande 30, 2021/22:2552 (SD) yrkande 27 och 2021/22:4189 (KD) yrkande 25. EU:s asyl- och migrationspolitik Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. migrationspolitiken inom EU, , principen om första säkra land inom EU och ett EU-gemensamt system för vidarebosättning. Jämför reservation 19 (M), 20 (SD), 21 (C), 22 (V), 23 (KD) och 24 (L). EU har arbetat för att skapa ett gemensamt europeiskt asylsystem (CEAS) och förbättra det befintliga regelverket. antogs ett antal rättsakter inom EU på asylområdet (asylprocedurdirektivet, skyddsgrundsdirektivet, mottagandedirektivet, Dublinförordningen och Eurodacförordningen). föreslog kommissionen ändringar i dessa rättsakter, som en del i det gemensamma europeiska asylsystemet, som antogs av EU-länderna 2013. Efter flykting- och migrationskrisen blev det tydligt att EU:s nuvarande regelverk på asylområdet måste reformeras för att kunna säkerställa en human och effektiv asylpolitik som klarar situationer med hög inströmning av asylsökande. Krisen tydliggjorde också andra EU-medlemsstaters bristande tillämpning av det gemensamma asylsystemet. Som en följd av detta presenterade kommissionen ett paket med förslag till ändringar av sju rättsakter för att uppnå ett rättvisare system som ger säkra och ordnade vägar till EU för tredjelandsmedborgare i behov av internationellt skydd. Förhandlingar om de sju rättsakterna inleddes i rådet och . Förhandlingarna om förslagen fortskred i olika takt och när det gällde den centrala frågan om ett rättvisare system och ansvarsfördelning blev det tydligt att det rådde djup oenighet bland medlemsstaterna, vilket fick till följd att förhandlingarna har präglats av låsta positioner och svårigheter att nå överenskommelser. presenterade ett meddelande om en ny (COM(2020) 609), fem lagstiftningsförslag (beskrivna nedan) samt ett antal riktlinjer och rekommendationer. Pakten utgår från en helhetssyn på områdena migration, asyl, integration, gränshantering, återvändande, lagliga vägar och samarbete med tredjeländer. I paketet ingår följande förslag till lagstiftningsakter: – förordning om asyl- och migrationshantering (COM(2020) 610) – ändrat förslag till asylprocedurförordning (COM(2020) 611) – förordning om införande av screening för tredjelandsmedborgare vid yttre gräns (COM(2020) 612) – förordning om hantering av krissituationer och force majeure på migrations- och asylområdet (COM(2020) 613) – ändrat förslag till Eurodacförordning (COM(2020) 614). Förslaget till förordning om asyl- och migrationshantering ska ersätta den nuvarande Dublinförordningen och innehåller bestämmelser om vilken medlemsstat som ska ansvara för prövningen av en asylansökan. Förslaget innehåller också en solidaritetsmekanism som syftar till att uppnå en rättvis ansvarsfördelning och en effektiv migrationshantering vid EU:s yttre gräns. Det ändrade förslaget till asylprocedurförordning syftar till att göra riktade ändringar av förslag till förordning om asylförfaranden för att tillsammans med förslaget till förordning om införande av screening för tredjelandsmedborgare vid yttre gräns och förslaget om ändring av återvändandedirektivet (COM(2018) 634) införa en koppling mellan alla skeden av migrationsprocessen, från ankomst till behandling av asylansökningar och beviljande av internationellt skydd eller, i tillämpliga fall, återvändande av de personer som inte är i behov av internationellt skydd. Genom förslaget till förordning om införande av screening för tredjelandsmedborgare vid yttre gräns inrättas en ny fas före inresa som består av en screening. Syftet är att bidra till den nya övergripande strategin för migration och blandade flöden genom att säkerställa att personernas identitet, men även eventuella hälso- och säkerhetsrisker, snabbt fastställs och att alla tredjelandsmedborgare som befinner sig vid de yttre gränserna utan att uppfylla inresevillkoren eller efter landsättning efter en sök- och räddningsinsats snabbt hänvisas till det tillämpliga förfarandet. Förslaget till förordning om hantering av krissituationer och force majeure på migrations- och asylområdet innehåller bestämmelser som ska tillämpas vid exceptionella situationer av massinflöde av tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som anländer irreguljärt till en medlemsstat i sådan omfattning att medlemsstatens asyl- och mottagnings- eller återvändandesystem riskerar att inte längre fungera och att detta riskerar att få allvarliga konsekvenser för det gemensamma asyl- och migrationshanteringssystemet i EU. Förslaget innefattar även force majeure-situationer. Det ändrade förslaget till Eurodacförordning är en ändring av det tidigare förslaget till reviderad Eurodacförordning (COM(2016) 272) som presenterades . Förslaget till förordning innehöll ändringar som innebar att Eurodacs användningsområde breddades till att omfatta bl.a. fler personuppgifter (ansiktsbilder, sänkt åldersgräns för fingeravtryck och lagring av information om nationalitet, id-handlingar födelsedatum m.m.) och möjlighet att utbyta information med tredjeland i syfte att underlätta återvändande och återtagande. Kommissionen anger att det ändrade förslaget bygger på och rådets preliminära överenskommelse till följd av förhandlingarna som förts . Vidare finns riktade ändringar som syftar till att förslaget ska vara fullt förenligt med de andra delarna i migrations- och asylpakten, främst vad gäller förslaget till förordning om asyl- och migrationshantering (COM(2020) 610) och förslaget om screening (COM(2020) 612). Utöver nämnda förslag fortsätter förhandlingarna om ett antal av de förslag som presenterades under bl.a. . Dessa beskrivs nedan. Skyddsgrundsförordningen, som ska ersätta nuvarande direktiv, syftar till ökad harmonisering av bedömningar av asylansökningar och innehållet i ett beviljat skydd. Ändringsförslaget påverkar inte medlemsstaters möjlighet att bevilja skydd till andra grupper än flyktingar och subsidiärt skyddsbehövande (COM(2016) 466). Mottagandedirektivet syftar till ökad harmonisering av mottagandeförhållandena inom EU för att uppnå en jämnare fördelning av asylsökande och minska incitamenten för sekundära förflyttningar (COM(2016) 465). Förslaget om att inrätta ett EU-gemensamt ramverk för vidarebosättning ska medföra en mer sammanhållen handläggningsprocess för vidarebosättning och syftar till att fler medlemsstater ska delta i arbetet och bidra till att öka antalet vidarebosättningsplatser i EU (COM(2016) 468). Ett förslag till revidering av återvändandedirektivet presenterades av kommissionen . Förslaget syftar till att öka effektiviteten i återvändandet, bl.a. genom att det införs en uttrycklig skyldighet för tredjelandsmedborgare att samarbeta med myndigheterna i återvändandeprocessen och en skyldighet för medlemsstaterna att ha ett system för stöd till självmant återvändande. Vidare ges medlemsstaterna utökade möjligheter att begränsa tidsfristen för frivillig avresa, och ska i vissa fall underlåta att meddela sådan. För att säkerställa verkställigheten av återvändandebeslut, föreslås bl.a. även gemensamma kriterier för bedömning av risk för avvikande och en tidsgräns för en möjlig inledande maxperiod för förvarstagande . Det föreslås också att medlemsstaterna ska inrätta ett särskilt gränsförfarande med förenklade och påskyndade förfaranden för återvändande. gjorde EU och ett gemensamt uttalande i syfte att hantera migrationssituationen och förstöra människosmugglarnas affärsmodell. Uttalandet innebär bl.a. att alla nya irreguljära migranter från till de grekiska öarna ska återsändas till . Detta ska ske i full överensstämmelse med och internationell rätt och med respekt för principen om non-refoulement. För varje syrier som återsänds till från de grekiska öarna ska en annan syrier från vidarebosättas i EU. I EU pågår även, inom ramen för migrationsagendan, diskussioner om olika tillfälliga regionala lösningar i samarbete med länder utanför EU, () och (). I kommittémotion 2021/22:3840 av (M) m.fl. framhålls i yrkande 43 att ska vara drivande för att dagens gemensamma EU-system ska ersättas med ett nytt gemensamt system. Motionärerna anser att det behöver göras större åtskillnad mellan de som har asylskäl och ekonomisk migration. Det behövs också bättre kontroller av vilka som kommer till EU, snabba och rättssäkra asylprocesser samt ett effektivt återvändande. Vidare anförs att ansvaret för att ta emot asylsökande behöver delas mer rättvist mellan medlemsländerna utan att det ställs krav på tvingande omfördelning av mottagandet. Medlemsländerna ska kunna bidra till den gemensamma politiken på olika sätt, t.ex. gränskontroller, återvändande eller ekonomiskt stöd. Hänsyn bör tas till det historiska mottagandet av asylsökande i medlemslandet. Det nuvarande asylsystemet i EU bör ersättas med ett system där asylprövningen sker i ett säkert tredjeland, detta för att skapa lagliga vägar och motverka människosmuggling. Därtill behöver vara pådrivande för migrationssamarbete med fler länder utanför EU, både bilateralt och på EU-nivå. i m.fl. (SD) begär i kommittémotion 2021/22:2549 tillkännagivanden om principen om första säkra land inom EU (yrkande 2), mottagande utanför EU (yrkande 3) och om bättre genomförande av Eurodac (yrkande 14). Motionärerna anför att människor på flykt ska söka asyl i det första säkra land som kan nås. EU-lagstiftningen bör därför reformeras så att medlemsländerna ska kunna stoppa asylsökande vid gränsen om de kommer direkt från, eller befinner sig i, ett säkert land. Detta för att motverka bl.a. människosmuggling och sekundära förflyttningar inom EU. Regeringen bör även utreda och arbeta för att införa ett system inom EU där en person som ansöker om internationellt skydd i ett medlemsland ska skickas till mottagningsenheter i ett tredjeland där asylansökan behandlas och beslut om asyl tas. Om personen bedöms ha skyddsskäl ska uppehållstillstånd beviljas i det tredjeland där mottagningsenheten ligger och där ansökan har behandlats. Vidare anser motionärerna att det s.k. Eurodacsystemet som används för att registrera asylsökandes fingeravtryck bör utvidgas och vidareutvecklas. DNA-uppgifter kan t.ex. inkluderas för att styrka påstådda släktskap. Vidare anförs att uppgifterna i systemet bör kunna lagras . I kommittémotion 2021/22:2552 av i m.fl. (SD) föreslås i yrkande 26 att transportörsansvaret utökas. I kommittémotion 2021/22:3516 av m.fl. (C) framhålls att demokratiska principer, grundläggande mänskliga rättigheter, principen om non-refoulement, asylrätten och ett värdigt mottagande måste värnas i alla avtal eller överenskommelser som sluts mellan EU och tredjeländer för att kontrollera migration (yrkande 1). Motionärerna anför också att bör verka för en ny migrationspakt på EU-nivå som bygger på att alla medlemsländer tar ansvar för mottagandet av skyddsbehövande eller för de personer som fått avslag (yrkande 4). Vidare vill motionärerna att verkar för att hanteringen av asylansökningar vid EU:s yttre gräns är rättssäker och att detta säkerställs genom kontinuerlig uppföljning (yrkande 5). bör även verka för att ska se över hur asylbeslut som fattas i medlemsländerna kan bli mer enhetliga (yrkande 7). Motionärerna anför att har en viktig roll i att förstärka rättssäkerheten, bl.a. mot bakgrund av att medlemsländernas bedömningar kan skilja sig åt trots att de i stor utsträckning utgår från samma landinformation. m.fl. (V) begär i kommittémotion 2021/22:448 tillkännagivanden om EU:s asyl- och migrationspolitik. Motionärerna framhåller att regeringen i förhandlingar om en ny migrationspolitik inom EU bör stå upp för och prioritera rättssäkerheten och asylrättens andemening framför strikta tidsgränser i alla delar av EU:s migrationspolitik (yrkandena 1 och 5). Regeringen bör även motsätta sig en ordning med gränsförfaranden och olika snabbspår vid eller i anslutning till de yttre gränserna samt motsätta sig en ordning där medlemsländer enbart väljer att agera genom s.k. återvändandesponsorskap (yrkandena 2 och 4). Vidare bör regeringen motarbeta den solidaritetsmekanism som föreslagit och verka för att EU:s asylsystem i högre utsträckning regleras genom direktiv i stället för genom förordningar (yrkandena 3 och 6). I yrkandena 7 och 8 framhålls att inom EU bör verka för en flyktingpolitik som värnar asylrätten och grundläggande mänskliga rättigheter samt söka samarbete med de stater som vill ha en mer välkomnande och human migrationspolitik och driva detta samarbete kraftfullt. I yrkandena 9 och 10 anges att inom EU bör verka för att förslaget till ett gemensamt ramverk för vidarebosättning drivs igenom och att det inte används för att sluta avtal liknande det mellan och eller s.k. humanitära mottagningsprogram samt att avtalet mellan och sägs upp. bör säkerställa att EU täcker av UNHCR:s globala behov av vidarebosättning och får inte användas för att förhandla fram avtal som hindrar människor på flykt från att komma till . Enligt motionärerna innebär uppgörelsen mellan och ett avsteg från asylrätten eftersom inte är ett säkert tredjeland. I yrkandena 11 och 12 framhålls att regeringen bör verka för att EU slutar finansiera den libyska och att relationer med bör bygga på full respekt för asylrätten och mänskliga rättigheter samt att genom EU och UNHCR bör agera för en snabb evakuering och vidarebosättning av flyktingar och asylsökande från . Regeringen bör också agera inom EU för att underlätta för människor som flyr att få skydd i samt för att de skyddsbehövande på de grekiska öarna vidarebosätts inom EU som förhållandena i lägren kraftigt förbättras (yrkandena 13 och 15). Vidare anges i yrkande 14 att som enskilt land såväl som inom EU och FN bör motverka alla beslut som innebär att asylrätten och flyktingars mänskliga rättigheter kränks. EU använder sin politiska och ekonomiska makt för att begränsa asylrätten genom samarbete med tvivelaktiga stater som , och för att stoppa människor på flykt. Därmed finns uppenbara risker för att EU bidrar till grova kränkningar av mänskliga rättigheter. Vidare bör visumkrav inte användas för att stänga ute flyktingar varför regeringen inom EU bör verka för att korta ned listan över visumpliktiga länder (yrkande 20). Motionärerna anser slutligen att regeringen bör verka för att EU möjliggör införande av asylvisum och för att avskaffa transportörsansvaret (yrkandena 21 och 22). Utfärdande av asylvisum, som komplement till det traditionella sättet att söka asyl, bör ses som en viktig möjlighet att skapa lagliga vägar för att söka skydd undan förföljelse. Transportörsansvaret leder till att flyktingar får vända sig till smugglare med sjöovärdiga båtar för resa över med livet som insats. m.fl. (KD) framhåller i kommittémotion 2021/22:4214 yrkande 33 att inom ramen för EU-samarbetet bör verka för gemensamma lösningar för att personer med utvisningsbeslut på grund av grov brottslighet inte ska få vara kvar på svensk eller europeisk mark. Vidare anges i yrkande 58 att EU ska verka för ett effektivt återvändande av de som saknar skyddsskäl, genom t.ex. inrättande av en återvändandekoordinator, fler och bättre återvändandeavtal med ursprungsländer, en infrastruktur som gör att människor inte migrerar samt satsningar för att krossa hänsynslösa människosmugglare.