bet · H901CU9 · 2022-02-23 00:00:00 — Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden som behandlas i betänkandet, främst med hänvisning till tidigare ställnings-taganden och pågående arbete. Motionsyrkandena handlar bl.a. om arrende, tomträtt, ersättningsreglerna i 37–39 §§ anläggningslagen, översyn av lagen om förvaltning av samfälligheter, expropriationsersättning, tillgång till geodata och översyn av Lantmäteriet. I betänkandet finns två reservationer (SD, C, KD) och ett särskilt yttrande (M, SD, C, V, KD, L). Cirka 80 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /22. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ersättningsreglerna i 37–39 §§ anläggningslagen Översyn av lagen om förvaltning av samfälligheter Översyn av lagen om rätten till vissa vatten i övre delen av Årlig avgift enligt fastighetsmäklarlagen Motioner som bereds förenklat 1.Ersättningsreglerna i 37–39 §§ anläggningslagen, punkt 1 (C, KD) 2.Tillgång till geodata, punkt 4 (SD, C, KD) Motioner som bereds förenklat, punkt 6 (M, SD, C, V, KD, L) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /22 Bilaga 2 Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ersättningsreglerna i 37–39 §§ anläggningslagen 2021/22:3056 av (M) och 2021/22:4222 av m.fl. (KD) yrkande 36. Reservation 1 (C, KD) Översyn av lagen om förvaltning av samfälligheter 2021/22:1192 av (C). Översyn av lagen om rätten till vissa vatten i övre delen av 2021/22:1756 av (S). 2021/22:2536 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2021/22:3225 av m.fl. (C) yrkandena 13 och 15, 2021/22:3997 av m.fl. (L) yrkande 41 och 2021/22:4222 av m.fl. (KD) yrkandena 38 och 39. Reservation 2 (SD, C, KD) Årlig avgift enligt fastighetsmäklarlagen 2021/22:2409 av m.fl. (M). Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (MP), (KD), (M), (M), (SD), (S), (C), Momodou (V), (M), (SD), (S), (S), (SD), (M), (S), (L) och (S). I betänkandet behandlar utskottet ca 80 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /22 i olika fastighetsrättsliga frågor. Motionsyrkandena handlar bl.a. om arrende, tomträtt, ersättningsreglerna i 37–39 §§ anläggnings-lagen, översyn av lagen om förvaltning av samfälligheter, expropriations-ersättning, tillgång till geodata och översyn av Lantmäteriet. Av dessa behandlas 68 motionsyrkanden i förenklad ordning eftersom de tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare . Förslagen i motionerna finns i bilaga 1. Ersättningsreglerna i 37–39 §§ anläggningslagen Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att ändra ersättningsreglerna i 37–39 §§ anläggningslagen. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservation 1 (C, KD). I kommittémotion 2021/22:4222 yrkande 36 föreslår m.fl. (KD) ett tillkännagivande om att reformera ersättningsreglerna i 37–39 §§ anläggningslagen (1973:1149). Motionärerna anför bl.a. att det när nybildade fastigheter ansluts till befintliga vägsamfälligheter är vanligt att berörda fastighetsägare är överens om att ingen ersättning ska utgå för inträdet i samfälligheten. Nuvarande regler innebär att lantmäterimyndigheten måste utreda och besluta om anläggningens värde trots att det inte efterfrågas av parterna. Motionärerna anser att ersättningsreglerna bör göras dispositiva. Även (M) föreslår i motion 2021/22:3056 ett tillkännagivande om att se över ersättningsreglerna i 37–39 §§ anläggningslagen. I 37–39 §§ anläggningslagen finns regler om att ersättning mellan fastighetsägare under vissa förutsättningar ska utgå med anledning av ändrade förhållanden. Om en fastighet inträder i en bestående samfällighet ska ägaren enligt 37 § första stycket anläggningslagen förpliktas att utge ersättning till övriga delägare för den andel i det överskott som tillförs honom eller henne genom anslutningen. Enligt 38 § första stycket ska ägaren till fastigheter som utträder ur en samfällighet tillerkännas ersättning för den andel i det överskott som han eller hon förlorar genom utträdet. Om det finns ett underskott ska ägaren utge ersättning för sin andel i underskottet. Motsvarande ska gälla när andelstalet höjs respektive sänks för en fastighet som ingår i samfälligheten (37 § andra stycket och 38 § andra stycket). Vid tillämpningen av 37 och 38 §§ beräknas enligt 39 § första stycket det överskott eller underskott i fråga om en samfällighet förvaltad av en samfällighetsförening som skillnaden mellan värdet av anläggningen och föreningens övriga tillgångar å ena sidan samt föreningens förbindelser å andra sidan. I fråga om annan samfällighet ska anläggningens värde anses som överskott. Vid beräkningen uppskattas anläggningens värde efter vad som är skäligt med hänsyn främst till kostnaderna för dess utförande samt till anläggningens ålder och fortsatta användbarhet. Enligt motiven utgår man då från återanskaffningsvärdet med avdrag för förslitning och minskad användbarhet. Det framhålls dock att det snarare är fråga om skälighetsbedömningar än om exakta värderingar (prop. 175–177 och 259 f.). () har i en skrivelse till regeringen föreslagit att ersättningsreglerna i 37–39 §§ anläggningslagen görs dispositiva. I de fall där sakägare inte kan enas bör, enligt REV, dessutom ett ytterligare skälighetsrekvisit införas vid tillämpningen. REV anför att den föreslagna ändringen bör leda till en enklare hantering vid en omprövningsförrättning enligt 35 § anläggningslagen och anslutning av ny fastighet enligt 42 a § anläggningslagen samt till en betydligt smidigare handläggning vid överenskommelser enligt 43 § samma lag. Detta skulle leda till en snabbare handläggning och lägre förrättningskostnader. Justitie- och migrationsminister besvarade en skriftlig fråga (fr. 2021/22:176) om ändringar av ersättningsreglerna i 37–39 §§ anläggningslagen. Som svar på frågan anförde ministern följande: […] har frågat mig vilka åtgärder jag och regeringen avser att vidta för att eliminera de problem som uppstår genom tillämpningen av aktuell lagstiftning. Frågan tar sikte på de regler om ersättning i anläggningslagen (1973:1149) som gäller när en fastighet inträder i eller utträder ur en samfällighet som förvaltar en gemensamhetsanläggning och vid ändring av andelstal i en sådan anläggning. […] pekar på att anläggningslagens regler om ersättning tillämpas vid beslut enligt 43 § men inte vid beslut enligt 24 a §. Det finns emellertid avgörande skillnader mellan bestämmelserna. Enligt 24 a § kan styrelsen i en samfällighetsförening i vissa fall besluta om ändring av andelstal på ett sätt som lantmäterimyndigheten i förväg bestämt när vissa av myndigheten angivna förhållanden har inträtt. Det är fråga om ett enklare förfarande där styrelsen i princip endast konstaterar att de ändrade förhållandena har inträtt. Det är inte möjligt att ansluta nya fastigheter till anläggningen med stöd av 24 a §. Bestämmelsen i 43 § har ett bredare tillämpningsområde och kan användas för såväl anslutning av nya fastigheter som utträde av fastigheter. Det förslag från som […] nämner bereds inom . Förslaget innebär bl.a. att reglerna om ersättning i anläggningslagen ska göras dispositiva. Det är ännu för tidigt att säga något om vad beredningen av förslaget kommer att resultera i. arbetar med ett annat förslag om förenklade regler för ändring av andelstal i gemensamhetsanläggningar. Förslagen syftar till att göra det flexiblare, enklare och billigare för en samfällighetsförening att ändra delägarnas andelstal. En proposition är planerad till . Aviserad proposition om ändring av andelstal i gemensamhets-anläggningar Regeringen har i propositionsförteckningen aviserat en proposition om ändring av andelstal i gemensamhetsanläggningar till . I ärendet föreslår regeringen att en samfällighetsförening som förvaltar en gemensamhetsanläggning själv ska få besluta om ändring av andelstalen. Det ska ske genom ett beslut på en föreningsstämma som fattas med två tredjedelars majoritet av rösterna. Ett sådant beslut ska gälla som ett beslut vid förrättning om det godkänns av lantmäterimyndigheten. Beslutet ska godkännas av lantmäterimyndigheten om det inte strider mot anläggnings-lagen. Det innebär bl.a. att reglerna om ersättning i 37–39 §§ anläggningslagen ska ha följts. Det föreslås inte några ändringar av ersättningsbestämmelserna. Som redovisats ovan har REV i en skrivelse till regeringen föreslagit att ersättningsreglerna i 37–39 §§ anläggningslagen ska ändras. Bland annat föreslås att ersättningsreglerna ska göras dispositiva. REV:s förslag överensstämmer väl med önskemålen i motionerna. REV:s skrivelse bereds inom . Enligt utskottet bör resultatet av detta arbete avvaktas. Utskottet är därför inte berett att föreslå någon åtgärd med anledning av motionsyrkandena. Motionsyrkandena bör avslås. Översyn av lagen om förvaltning av samfälligheter Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en översyn av lagen om förvaltning av samfälligheter. I motion 2021/22:1192 föreslår (C) ett tillkännagivande om att se över lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter. Motionären menar att ett domstolsavgörande visar att lagen kan påverka förvaltningen av skogssamfälligheter negativt och hindra sockensamfälligheter från att bidra med medel för vägar, broar och andra gemensamma angelägenheter i socknarna. Lagen om förvaltning av samfälligheter I 18 § lagen om förvaltning av samfälligheter anges att en samfällighets-förenings ändamål är att förvalta den samfällighet för vilken den bildats. En samfällighetsförening får inte driva verksamhet som är främmande för det ändamål som samfälligheten ska tillgodose. Enligt 19 § första stycket samma lag ska föreningen vid förvaltningen tillgodose medlemmarnas gemensamma bästa. Varje medlems enskilda intressen ska även beaktas i skälig omfattning. Förbudet mot verksamhet som är främmande för samfällighetens ändamål syftar till att skydda enskilda medlemmar från att tvingas ta del i verksamhet som inte ingår som ett naturligt led i förvaltningen av samfälligheten. Avgörande för bedömningen av om en åtgärd ska anses falla inom en samfällighetsförenings befogenhet är om åtgärden i det särskilda fallet är förenlig med det ändamål som samfälligheten ska tillgodose. Lagreglerna uttrycker att det ska finnas en direkt koppling mellan samfällighetsföreningens verksamhet och det ändamål som utgör syftet med samfälligheten. Också lagmotiven uttrycker en restriktiv syn på en verksamhet som går utöver ändamålet. Det har ansetts betydelsefullt att föreningens verksamhet inte får en större omfattning än vad som var avsikten när den bildades. Reglerna i 18 § är tänkta som ett skydd för en minoritet av medlemmarna, och det ska vara möjligt för föreningens ledning och för medlemmarna att med rimlig grad av säkerhet kunna bedöma och förutse vilka förvaltningsåtgärder som föreningen kan vidta med bindande verkningar (se prop. 1973:160 s. 347 f., 374 f., 385 f. och 416 samt rättsfallet NJA 2015 s. 939). I lagen om förvaltning av samfälligheter finns bestämmelser om en samfällighetsförenings ändamål och förvaltning. Enligt 18 § och 19 § första stycket är en samfällighetsförenings ändamål att förvalta den samfällighet för vilken den har bildats. Föreningen får inte driva verksamhet som är främmande för det ändamål som samfälligheten ska tillgodose, och föreningen ska vid förvaltningen tillgodose medlemmarnas gemensamma bästa. Varje medlems enskilda intressen ska även beaktas i skälig omfattning. Enligt utskottets mening finns inte skäl att föreslå något initiativ från sida med anledning av motionsyrkandet. Motionsyrkandet bör avslås. Översyn av lagen om rätten till vissa vatten i övre delen av Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en översyn av lagen om rätten till vissa vatten i övre delen av . I motion 2021/22:1756 anser (S) att regeringen bör överväga att göra en översyn av lagen (1926:322) om rätten till vissa vatten i övre delen av . Enligt motionären finns tveksamheter i fråga om tillämpningen av lagen. Lagen om rätten till vissa vatten i övre delen av Lagen har följande lydelse: I avseende å de områden av läns , beträffande vilka Konungens befallningshavande meddelat avvittringsutslag efter utgången av , skall, utan hinder av vad avvittringsutslagen och avvittrings-akterna innehålla häremot stridande, till varje vid avvittringen särskilt utbrutet område, som ligger vid vatten, höra den del av vattenområdet jämte däri befintliga , som är närmast det utbrutna områdets strand. Där vid avvittringen byalag, enstaka hemman eller nybygge uppdelats i två eller flera ägolotter, skall iakttagas, att byalaget, hemmanet eller nybygget tillkommande vattenområde skall anses såsom samfällighet för samtliga ägolotter. Denna lag träder i kraft . upphör att gälla det i avvittringsutslagen givna medgivandet, att hemmansägare eller åbo, som på grund därav, att vid avvittringen vattendrag undantagits för kronans räkning, skulle miste den fiskerätt, honom eljest tillkommit, skulle äga att utan avgift tills vidare begagna sig av den fiskerätt i samma vattendrag, vilken före avvittringen tillkommit inehavaren av den av honom brukade fastigheten. När det gäller bakgrunden till lagen fanns en bestämmelse om förbehåll för kronan vid avvittring i och läns lappmarker i 7 § avvittringsstadga. Enligt bestämmelsen förbehölls kronan bl.a. rätt till ”de på kronomarker och inom kronohemman och boställens områden befintliga större strömfall, som till farleders öppnande, sjöars uttappning, ovanför belägna ägors befrielse från översvämningar med mera dylikt kunna användas, och bör av kringliggande mark nödigt utmål därtill avsättas”. Under åberopande av bestämmelsen undantogs i fastställda avvittringsförslag för kronans räkning ett antal strömfall jämte utmål för strömfall och dammfästen. Dessutom undantogs för kronans räkning samtliga inom avvittringslagen belägna större vattendrag. Inom avvittringslag gjordes vissa ytterligare undantag för kronans räkning i det inom avvittringslaget fallande del av , innefattande jämväl vattenområden vid enskilda hemmans stränder. lagstiftningsärende gällde dessa undantag för kronans räkning av fallande större vattendrag inom , , och avvittringslag (se utl. 1926:Ju53 och rskr. De ifrågavarande avvittringarna var vidare aktuella i en proposition till riksdag. I propositionen föreslogs att befolkningen tills vidare skulle få behålla sin dittillsvarande fiskerätt, vilket bifölls av . Sedan avvittringarna fastställts anförde enskilda sakägare besvär över avvittringsutslagen när det gällde vattenundantagen för kronans räkning. Vissa klagande begränsade dock sin talan till fiskerätten. Regeringsrätten biföll besvären i ett första utslag i sådana mål 1919, och även senare utslag gick i samma riktning. Vissa sakägare underlät emellertid att klaga och andras talan avvisades av formella skäl. Därigenom uppstod tre grupper bland sakägarna: en grupp som återvunnit full vattenrätt, en andra grupp som återvunnit fiskerätt och en tredje grupp som inte klagat men som genom beslut ägde viss fiskerätt. Eftersom sakernas tillstånd ansågs otillfredsställande lämnades i proposition 1926:69 förslag angående fiskerätt m.m. i vissa kronan förbehållna ovan odlingsgränsen belägna vattenområden i . Även två motioner väcktes i ärendet. Frågan i ärendet gällde efterskänkande av kronans rätt till vissa vattenområden i ovan odlingsgränsen som vid verkställd avvittring undantagits för kronans räkning. Området ovan odlingsgränsen i länet omfattade hela Tärna socken samt delar av , , och socknar. , som ansåg att de skäl som talade för att helt efterskänka kronans ifrågavarande rätt vägde tyngst, beslutade att bifalla motionärernas förslag till lag om rätten till vissa vatten i övre delen av (utl. 1926:Ju53, rskr. Lagen om rätten till vissa vatten i övre delen av utfärdades och några ändringar i lagen har inte gjorts . Lagen om rätten till vissa vatten i övre delen av trädde i kraft . Som framgår ovan var bakgrunden till lagen att man ville komma tillrätta med de förhållanden som uppkommit efter att vissa avvittringsutslag ändrats. Lagen har inte upphävts. Utskottet är inte berett att föreslå något initiativ från med anledning av motionsyrkandet. Motionsyrkandet bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om tillgång till geodata. Utskottet hänvisar till tillkännagivande i frågan och Jämför reservation 2 (SD, C, KD). I kommittémotion 2021/22:2536 yrkande 1 föreslår m.fl. (SD) ett tillkännagivande om att regeringen ska prioritera att geodata blir tillgängliga i så stor utsträckning som möjligt och återkomma med förslag på hur detta ska finansieras samt skynda på standardiseringen av geodata. Motionärerna hänvisar till tillkännagivande (se nedan). I kommittémotion 2021/22:3225 anser m.fl. (C) att byggprocesserna behöver effektiviseras genom att tillgängliggöra öppna och avgiftsfria geodata åt bygg- och fastighetsföretag. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet med detta (yrkande 13). Motionärerna föreslår vidare ett tillkännagivande om att se över möjligheten att nå målsättningen att tillgängliggöra öppna nationella geodata (yrkande 15). I kommittémotion 2021/22:4222 av m.fl. (KD) yrkande 38 föreslås ett tillkännagivande om behovet av att effektivisera plan- och byggprocessen genom en digital planprocess och att i ett första steg införa öppna geodata för den offentliga sektorn i . Motionärerna framhåller att Statskontorets förslag om en nationell e-strategi för en digital planprocess, en nationell databas för detaljplanebestämmelser och fri tillgång till geodata är mycket viktiga delar i digitaliseringen och effektiviseringen av samhälls-byggandet. Motionärerna föreslår vidare ett tillkännagivande om att se över finansieringsmodellen för geodata för att effektivisera geodataverksamheten och förbereda ett framtida införande av öppna och avgiftsfria geodata (yrkande 39). I kommittémotion 2021/22:3997 anser m.fl. (L) att finansieringsmodellen för geodata bör ses över för att underlätta allmänhetens och företagens tillgång till öppna geodata. I avvaktan på en sådan översyn bör Lantmäteriet så långt som möjligt fortsätta att göra öppna geodata tillgängliga. Vidare bör det arbete som pågår med standardisering av geodata intensifieras. För att uppnå bästa tillgängliga geografiska data är det också nödvändigt att harmonisera den offentliga sektorns geografiska data internationellt. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet med detta (yrkande 41). Geodata är information som har en geografisk anknytning. Geodata innefattar exempelvis kartor och kartdata samt registerinformation om byggnader, sjöar, vägar, vegetation och befolkning. Geodata har stor betydelse för många samhällsfunktioner, t.ex. inom samhällsplanering, miljöanalyser samt navigering och positionering. Lantmäteriet har ett samordningsansvar inom geodataområdet. Lantmäteriet ansvarar för att samordna det nationella genomförandet av det s.k. Inspiredirektivet om upprättande av en infrastruktur för geodata inom EU. Syftet med direktivet är att utbytet av information mellan myndigheter ska bli effektivare. Det ska också vara möjligt att sömlöst, dvs. utan märkbara skarvar, kombinera information från olika medlemsländer inom EU. Lagen (2010:1767) om geografisk miljöinformation och förordningen (2010:1770) om geografisk miljöinformation reglerar det svenska genomförandet av direktivet. Lagen och förordningen innehåller bestämmelser om vilka myndigheter som har ansvar för att göra sin information tillgänglig enligt standarder kopplade till direktivet. Geodataportalen är en gemensam ingång till information och tjänster som ska vara tillgängliga inom geodataområdet. Geodataportalen är även tillgänglig för allmänheten. geodata och tjänster i den europeiska geodataportalen, Inspire Geoportal, hämtas från Geodataportalen. I Inspire Geoportal går det att söka efter geodata och tjänster från EU:s medlemsländer. Alla myndigheter, regioner, kommuner och andra organisationer med myndighetsuppgifter kan teckna användaravtal om geodatasamverkan och mot en årlig avgift få tillgång till ett samlat utbud av geodata. Vissa myndigheter och organisationer är dessutom skyldiga att göra sina geodata tillgängliga enligt lagen och förordningen om geografisk miljöinformation. är tillsatt av regeringen och består av ett antal myndigheter och organisationer som ger råd i frågor som rör Lantmäteriets samordningsroll för geodataområdet. Lantmäteriet och har tagit fram en ny geodatastrategi för perioden –2025. De fyra övergripande målen för perioden är att: 1. Geodata är öppna. Geodata är användbara. Geodata är tillgängliga. Samverkan är välutvecklad. Som ett led i Lantmäteriets uppdrag att verka för en smartare samhälls-byggnadsprocessen startade Nationella geodataplattformen. Det är en tjänst där konsumenter av geodata avgiftsfritt ska ges tillgång till datamängder från olika producenter av geodata. Lantmäteriet är samordnare och har även funktionen som datavärd. Med datavärd menas att Lantmäteriet lagrar och tillgängliggör geodata för de producenter som väljer denna lösning. Producenten kan också välja att lagra geodata på annat sätt men tillgängliggöra dem via den nationella geodataplattformen. Informationen från tjänsten är tillgänglig för såväl privatpersoner som intressenter inom samhällsbyggnadsprocessen. Producenter för datamängderna är kommuner och statliga myndigheter. De datamängder som kan tillgängliggöras är detaljplaner med kommuner som producenter och även byggnadsinformation. till anslöt sig 162 kommuner som producent till Nationella geodataplattformen via avtal. Av dessa har 22 kommuner laddat upp och sammanlagt tillgängliggjort 141 detaljplaner i plattformen. Därutöver har ca 190 konsumenter anslutit sig (se även redogörelsen under rubriken – Uppdrag om geodata inom samhälls-byggnadsprocessen nedan). Lantmäteriet har bl.a. gjort vissa av myndighetens enklare kartprodukter och en positioneringstjänst tillgängliga som öppna data. har statliga myndigheter tillgång till viss grunddata avgiftsfritt för användning inom det offentliga uppdraget. Det gäller t.ex. information från fastighetsregistret och viss geografisk information. Lantmäteriet erbjuder vidare ett urval av geodata avgiftsfritt för ambulans- och räddnings-tjänstverksamhet. beslutade , i enlighet med utskottets förslag, om ett tillkännagivande om att regeringen bör prioritera att möjliggöra att ytterligare geodata, bl.a. från Lantmäteriet, blir tillgängliga i största möjliga mån för både myndigheter och allmänheten. Enligt tillkännagivandet bör regeringen också återkomma med förslag på lämpliga finansierings-lösningar och skynda på arbetet med standardisering av geodata (bet. 2020/21:CU11, rskr. 2020/21:224). I budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg. omr. 18, s. 15) anförde regeringen bl.a. följande: Lantmäteriet tillhandahåller information om geografi och fastigheter, s.k. geodata, till allmänheten, den offentliga sektorn och näringslivet. Geodata utgör ofta basen i appar, e-tjänster och handläggningsstöd, vilket innebär att de flesta använder geodata , både privat och i yrkeslivet. ökade mängden data som Lantmäteriet levererade till samhället via geodataprodukterna och geodatatjänsterna . ökade användningen , vilket ger en indikation på samhällets ökande efterfrågan på geodata och Lantmäteriets förmåga att leverera denna. Uppdrag om geodata inom samhällsbyggnadsprocessen Regeringen gav Lantmäteriet i uppdrag att utreda förutsättningarna för en samordnad digital samhällsbyggnadsprocess. slutredovisade myndigheten uppdraget till regeringen i rapporten först – För en smartare samhällsbyggnadsprocess (Lantmäterirapport 2018:1). I rapporten bedömde Lantmäteriet att det finns behov av en nationell samordning av tillgång till grundläggande information i samhälls-byggnadsprocessen.