bet · H901AU10 · 2022-03-31 00:00:00 — Utskottet utgår från att regeringen kommer att agera om det skulle visa sig att tillämpningen av regelverket är svår i förhållande till onlineplattformar eller om ett förtydligande av regelverket skulle visa sig behövas. Utskottet anser inte att det finns skäl till något initiativ på området. Mot bakgrund av det som anförts ovan bör samtliga yrkanden avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden bl.a. om att inrätta ett myndighetsgemensamt kansli och om regionala arbetslivskriminalitetscenter. Utskottet hänvisar framför allt till pågående arbete. Jämför reservation 10 (V). I kommittémotion 2021/22:469 av m.fl. (V) framhåller motionärerna att aktörer som begår brott i arbetslivet ofta kombinerar regelöverträdelser inom flera områden. Därför är samordning, samverkan och erfarenhetsutbyte mellan berörda myndigheter av central betydelse. Motionärerna vill därför att det inrättas ett myndighetsgemensamt kansli, med kompetens från flera myndigheter, som bl.a. kan ansvara för utbildning, gemensamma rutiner och återrapportering (yrkande 1). Motionärerna yrkar även att regeringen ska tillsätta en utredning som ser över möjligheten att inrätta regionala arbetslivskriminalitetscenter i syfte att stärka det myndighetsgemensamma arbetet mot den systematiska kriminaliteten på arbetsplatserna (yrkande 2). Det finns goda erfarenheter från den typen av verksamhet i . Vidare välkomnar motionärerna regeringens beslut att inrätta en nationell delegation mot arbetslivskriminalitet men anser att arbetsmarknadens parter bör ges en större roll i delegationens arbete än den som regeringen föreskriver. Det föreslås därför att arbetsmarknadens parter inom branscher med omfattande arbetslivskriminalitet ges en permanent plats i Delegationen mot arbetslivskriminalitet (yrkande 3). Behovet av regionala arbetslivskriminalitetscenter lyfts fram även i motion 2021/22:3863 av m.fl. (S). Motionärerna menar att dessa center kan bidra till att stävja arbetslivskriminaliteten och upprätthålla god ordning och drägliga villkor på arbetsmarknaden. Regeringens arbetsmiljöstrategi –2025 Regeringen lyfter i sin arbetsmiljöstrategi –2025 särskilt fram arbetet mot arbetslivskriminalitet. Regeringen redogör bl.a. för sin ambition att utveckla arbetet mot arbetslivskriminalitet genom fler kontroller och förebyggande arbete. Regeringen bedömer att en välfungerande samverkan mellan relevanta myndigheter är av stor vikt för att arbetet mot arbetslivskriminalitet ska vara effektivt och ändamålsenligt. Likaså behöver samverkan mellan myndigheter och arbetsmarknadens parter utvecklas enligt regeringen. En viktig del av arbetet är det uppdrag om myndighetsgemensam kontroll för att motverka fusk, regelöverträdelser och brottslighet i arbetslivet som regeringen har gett i uppdrag till ett antal myndigheter. Regeringen uppger att det myndighetsgemensamma arbetet ska fortsätta och intensifieras. gav regeringen i uppdrag åt Arbetsförmedlingen, , , , , , och att –2020 utveckla ändamålsenliga och effektiva metoder för myndighetsgemensam kontroll för att motverka fusk, regelöverträdelser och brottslighet i arbetslivet (A2017/02422/ARM). –2020 genomförde myndigheterna drygt 4 200 gemensamma kontroller. fick en utredare i uppdrag att biträda med att bl.a. följa upp och analysera det myndighetsgemensamma arbetet (A2020/00229/SV). Uppdraget redovisades i departementspromemorian Myndigheter i samverkan mot arbetslivskriminalitet (Ds 2021:1). Promemorian innehåller bl.a. förslag om att det myndighetsgemensamma arbetet ska fortsätta och sikta på att etablera en varaktig samverkan med som samordnande myndighet. Vidare föreslås det åtgärder för att förbättra möjligheten till informationsöverföring mellan myndigheterna och att en nationell delegation mot arbetslivskriminalitet inrättas. förnyade regeringen uppdraget till de deltagande myndigheterna och gav i uppdrag att samordna arbetet (A2021/00085). Myndigheterna ska bl.a. utifrån sina respektive uppgifter fortsatt samverka kring utveckling av metoder och genomförandet av myndighetsgemensamma kontroller, med särskilt fokus på att skapa förutsättningar för varaktig samverkan. Stärkt informationsutbyte mellan myndigheter, kommuner och arbetslöshetskassor tillsatte regeringen en bokstavsutredning inom för att stärka regeringens arbete med att motverka felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen, bidragsbrott och arbetslivskriminalitet (Fi2021/02442). En del av uppdraget består i att utvärdera möjligheten till stärkt informationsutbyte mellan myndigheter, kommuner och arbetslöshetskassor och vid behov föreslå ändringar i regelverket för bl.a. sekretess. Uppdraget ska slutredovisas . beslutade regeringen att inrätta en nationell delegation mot arbetslivskriminalitet (dir. 2021:74). Delegationens uppdrag är att samla och stödja relevanta aktörer, förstärka kunskapen om arbetslivskriminaliteten i och sprida kunskap om internationella erfarenheter. Nio ledamöter har utsetts till delegationen och dessa har en bred erfarenhet av arbete mot arbetslivskriminalitet inom flera sektorer. Delegationen ska också samråda med relevanta myndigheter och aktörer, särskilt arbetsmarknadens parter. Uppdraget ska delredovisas i olika omgångar , och samt slutredovisas . Regionala center mot arbetslivskriminalitet fattade regeringen beslut om ett uppdrag att inrätta regionala center mot arbetslivskriminalitet (A2022/00333). , och ska få i uppdrag att påbörja arbetet. Övriga samverkande myndigheter kommer därefter att ansluta sig successivt. ges ansvar för att samordna uppdraget. Centren ska fungera som nav för myndigheternas arbete med planering, genomförande och uppföljning av gemensamma aktiviteter, med fokus på myndighetsgemensamma kontroller. Enligt regeringens besked ska minst två regionala center mot arbetslivskriminalitet vara på plats senast och totalt sju center vara etablerade . De regionala centren ska dela kontor med de regionala underrättelsecenter som redan finns inom ramen för myndighetssamverkan mot organiserad brottslighet. Genom samlokaliseringen menar regeringen att befintliga resurser utnyttjas effektivt och samverkan mellan myndigheterna underlättas. läggs till bland de åtta myndigheter som tidigare ingått i samverkan. I uppdraget läggs också särskilt fokus vid att växla upp kontrollverksamheten, att stärka samrådet med arbetsmarknadens parter regionalt och nationellt samt att vidareutveckla arbetssätt för att upptäcka, motverka och förebygga arbetslivskriminalitet som kan anses särskilt komplex och systematisk, exempelvis när arbetstagare utnyttjas i människohandel eller människoexploatering. Rundabordssamtal om motverkande av oseriösa aktörer i upphandlingar tog civilminister och bostadsminister och biträdande arbetsmarknadsminister initiativ till att bjuda in parter, branschorganisationer och myndigheter för tre rundabordssamtal om hur oseriösa aktörer kan motverkas i offentliga upphandlingar. Samtalen ska fokusera på vissa branscher och är avsedda att vara ett led i att komma åt problem med fusk och arbetslivskriminalitet i offentlig upphandling. Till samtalen, som äger rum , kommer branschorganisationer och parterna från bygg- och entreprenad-, städ- och transportbranscherna att bjudas in. Motionsyrkanden om åtgärder mot arbetslivskriminalitet behandlades av utskottet senast i betänkande 2020/21:AU11 En god arbetsmiljö för framtiden – regeringens arbetsmiljöstrategi 2021–2025 m.m. (s. 28 f.). Motionsyrkandena avstyrktes med hänvisning till bl.a. pågående arbete. biföll utskottets förslag till beslut (rskr. 2020/21:366). Frågan om arbetslivskriminalitet berörs också i utskottets betänkande 2020/21:AU12 om statens insatser mot exploatering av arbetskraft. I det betänkandet föreslår utskottet ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med förslag på hur sekretessreglerna kan ändras för att motverka exploatering av arbetskraft och förbättra möjligheten till myndighetssamverkan i dessa frågor. Motionärerna i detta avsnitt framhåller de problem som olika former av arbetslivskriminalitet för med sig på den svenska arbetsmarknaden. Utskottet vill inledningsvis slå fast att inte någon som helst form av arbetslivskriminalitet hör hemma på svensk arbetsmarknad. Det ska aldrig löna sig att begå brott eller skaffa sig fördelar genom att försumma de anställdas rätt till en trygg arbetsmiljö. Fusk, regelöverträdelser och brottslighet i arbetslivet leder till negativa konsekvenser för arbetstagare, företag, samhället och statsfinanserna. Den arbetslivskriminalitet som tyvärr finns i , som innebär att människor utnyttjas och som dessutom är en inkomstkälla för den organiserade brottsligheten, måste enligt utskottet bekämpas med kraft. Vi kan inte låta utvecklingen på området gå i negativ riktning. Utskottet noterar också att regeringen och berörda myndigheter uppmärksammar de problem som finns på området och vidtar åtgärder för att möta problemen. Regeringens prioriteringar framgår bl.a. av arbetsmiljöstrategin –2025 där en arbetsmarknad utan brott och fusk framhålls som ett av strategins fyra huvudsakliga delområden. Utskottet menar att det är ett tydligt tecken på att frågan är av högsta vikt för regeringen och kommer att fortsätta att vara prioriterad framöver. I kommittémotion 2021/22:469 (V) yrkande 1 ser motionärerna behov av ett myndighetsgemensamt kansli för att stärka samordningen mellan de myndigheter som arbetar mot arbetslivskriminaliteten. Utskottet delar motionärernas synsätt att samordning och samverkan mellan berörda myndigheter är viktigt för att få till stånd ett effektivt arbete mot arbetslivskriminaliteten. Utskottet anser att regeringen utformar sin politik med detta som tydligt mål. Det framgår inte minst genom regeringens prioriteringar av det gemensamma arbete som åtta myndigheter genomför för att motverka fusk, regelöverträdelser och brottslighet i arbetslivet. Regeringen har både stärkt resurserna för uppdraget och förlängt uppdraget med ett tydligt fokus på att skapa en varaktig samverkan. Regeringen har också låtit en utredare följa upp och analysera det myndighetsgemensamma arbetet. Utskottet menar att regeringen på ett väl avvägt sätt tagit till sig av utredarens slutsatser. Det finns därför inte skäl till något initiativ till regeringen. I den nämnda utredningen om det myndighetsgemensamma arbetet föreslås bl.a. att en nationell delegation mot arbetslivskriminalitet inrättas. beslutade regeringen om att inrätta en sådan delegation. I kommittémotion 2021/22:469 (V) yrkande 3 välkomnar motionärerna visserligen delegationen men ställer krav på att vissa av arbetsmarknadens parter ska få en permanent plats i delegationen. Utskottet har svårt att se att det skulle finnas behov av de åtgärder som motionärerna efterfrågar. Bland ledamöterna i delegationen finns företrädare för såväl arbetsgivar- som arbetstagarorganisationer inom branscher som har problem med arbetslivskriminalitet. Av delegationens direktiv framgår också uttryckligen att man särskilt ska samråda med arbetsmarknadens parter. Utskottet kan således inte se annat än att den nuvarande ordningen är väl avvägd. Det finns också skäl att ge delegationen, som funnits ett drygt halvår, arbetsro. Utskottet är övertygat att om att regeringen kommer att agera om framtida utvärderingar visar att det finns skäl att ändra på arbetsformerna. Det finns därför inte skäl till något initiativ på området. När det gäller kommittémotion 2021/22:469 (V) yrkande 2 och motion 2021/22:3863 (S) menar utskottet att dessa yrkanden får anses vara tillgodosedda genom regeringens beslut om att inrätta regionala center mot arbetslivskriminalitet. Utskottet uppfattar motionärerna som att det som efterfrågas är just det som regeringen har beslutat om. Det finns därför inte skäl till något initiativ till regeringen. Mot bakgrund av det som anförts ovan bör samtliga yrkanden avslås. Avslutningsvis vill utskottet framhålla att insatser för att stoppa arbetslivskriminaliteten på den svenska arbetsmarknaden är något som spänner över flera politikområden. För att kampen mot arbetslivskriminaliteten ska vara framgångsrik krävs en samlad politik som samverkar mot målet att få bort detta missbruk från arbetsmarknaden. Regeringen har också varit aktiv på bred front, bl.a. genom att ge större befogenheter att genomföra arbetsplatsinspektioner, införa brottet människoexploatering i och höja maxbeloppet för företagsboten. Regeringen har också tagit initiativ till att utreda sekretessregler som begränsar möjligheten till informationsutbyte och bjudit in till diskussioner om oseriösa aktörer i offentliga upphandlingar. Av intresse för att mota bort arbetslivskriminaliteten framöver är således även utvecklingen på områden som ligger utanför utskottets beredningsområde. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om de lokala och regionala skyddsombudens verksamhet. Utskottet hänvisar bl.a. till pågående arbete och att det nuvarande regelverket är väl avvägt. Jämför reservation 11 (SD), 12 (V) och 13 (L) samt särskilt yttrande 1 (M, KD). I kommittémotion 2021/22:3322 av m.fl. (M) ifrågasätter motionärerna bl.a. fackens roll i skyddsombudens verksamhet. När det särskilt gäller den regionala skyddsombudsverksamheten konstaterar motionärerna att den aldrig utvärderats och föreslår därför att organisationen med regionala skyddsombud och deras verksamhet, roll och effektivitet utreds (yrkande 9). m.fl. (SD) anser i kommittémotion 2021/22:2564 att fackförbundens företrädesrätt att utse lokala skyddsombud måste avskaffas (yrkande 5). Enligt motionärerna måste dagens arbetsmiljöarbete anpassas till de förändringar som har skett på löntagarsidan där fler väljer att inte vara medlemmar i ett fackförbund. Vidare menar motionärerna att en helt ny modell för det regionala arbetsmiljöarbetet bör utredas (yrkande 6). Grunden för modellen ska vara att arbetsmiljöarbetet helt frikopplas från politiken och i stället hanteras och styrs av en myndighet som har tillträde till landets samtliga arbetsplatser. I kommittémotion 2021/22:468 av m.fl. (V) lyfter motionärerna bl.a. fram frågan om de regionala skyddsombudens tillträdesrätt. Enligt motionärerna bör arbetsmiljölagen ändras så att regionala skyddsombud får rätt att verka på företag med kollektivavtal även om det tillfälligtvis inte finns någon medlem i den kollektivavtalsbärande arbetstagarorganisationen vid företaget (yrkande 4). Vidare menar motionärerna att den nuvarande lagstiftningen inte är tillräcklig för att garantera skyddsombuden den utbildning de behöver för att kunna utföra sitt uppdrag. Det yrkas därför att skyddsombudsutbildningens längd ska regleras i arbetsmiljölagen och att den ska uppgå till minst (yrkande 5). Även när det gäller vidareutbildning och fortbildning för skyddsombud vill motionärerna se förändringar i regelverket. Motionärerna anser att det bör införas en lagstadgad rätt till motsvarande (yrkande 6). Slutligen anser motionärerna att bör ges möjlighet att utdöma straffsanktioner mot arbetsgivare där skyddsombud inte tillåtits vara med i riskbedömningen enligt 6 kap. arbetsmiljölagen (yrkande 13). I kommittémotion 2021/22:4198 av m.fl. (KD) noterar motionärerna att avvisade regeringens förslag om att de fackliga regionala skyddsombuden ska få tillträde till arbetsplatser utan facklig representation. Motionärerna anser att de regionala skyddsombudens arbete måste utvärderas innan deras befogenheter utökas (yrkande 35). m.fl. (L) konstaterar i kommittémotion 2021/22:3969 att mycket har hänt på den svenska arbetsmarknaden sedan arbetsmiljölagen, som styr skyddsombudens uppdrag, trädde i kraft. Motionärerna menar att lagen behöver ses över och moderniseras för att bättre adressera den verklighet som skyddsombud arbetar och verkar i (yrkande 9). I motion 2021/22:1242 av (S) anser motionären att det finns skäl att överväga åtgärder för att stärka skyddsombudens ställning. En väg framåt vore att ge skyddsombuden rätt att lägga ett tillfälligt förbud på förändringar i verksamheter där arbetsgivarna inte har fullgjort det grundläggande systematiska arbetsmiljöarbetet. I motion 2021/22:1244 av och (båda S) menar motionärerna att de regionala skyddsombuden spelar en avgörande roll på mindre arbetsplatser och kan vara ett viktigt stöd även för arbetsgivare. Motionärerna föreslår att de regionala skyddsombuden ska få tillträdesrätt till fler arbetsplatser så att arbetsmiljön på våra arbetsplatser kan förbättras (yrkande 3). Av 6 kap. 2 § arbetsmiljölagen framgår bl.a. att ett eller flera skyddsombud (arbetsmiljöombud) ska utses bland arbetstagarna på arbetsställen där minst fem arbetstagare regelbundet sysselsätts. Skyddsombud utses av en lokal arbetstagarorganisation som är eller brukar vara bunden av kollektivavtal i förhållande till arbetsgivaren. Finns det inte någon sådan organisation, utses skyddsombud av arbetstagarna. På arbetsställen där det inte har tillsatts någon s.k. skyddskommitté, sammansatt av företrädare för arbetsgivaren och arbetstagarna, får en lokal avdelning inom ett förbund eller en sammanslutning av arbetstagare som är jämförlig med en sådan avdelning utse ett skyddsombud utanför kretsen av arbetstagarna på arbetsstället (regionalt skyddsombud). Rätten att utse ett regionalt skyddsombud gäller dock endast om arbetstagarorganisationen har minst en medlem på arbetsstället. Av 6 kap. 4 § första stycket arbetsmiljölagen framgår bl.a. att skyddsombud företräder arbetstagarna i arbetsmiljöfrågor och ska verka för en tillfredsställande arbetsmiljö. I det syftet ska skyddsombuden inom sitt skyddsområde vaka över skyddet mot ohälsa och olycksfall samt över att arbetsgivaren uppfyller kraven i 3 kap. 2 a §. Enligt 6 kap. 4 § andra stycket ska skyddsombud delta vid planering av nya eller ändrade lokaler, anordningar, arbetsprocesser, arbetsmetoder och av arbetsorganisation liksom vid planering av användning av ämnen som kan medföra ohälsa eller olycksfall. Av bestämmelsen framgår också att arbetsgivare och arbetstagare gemensamt svarar för att skyddsombud får nödvändig utbildning. Enligt 6 kap. 5 § har skyddsombud rätt till den ledighet som fordras för uppdraget. Regeringens arbetsmiljöstrategi –2025 I den ovan nämnda arbetsmiljöstrategin –2025 framhåller regeringen bl.a. att det är avgörande med en fungerande samverkan för att arbetsmiljöarbetet på den svenska arbetsmarknaden ska fungera tillfredsställande. Regeringen poängterar att skyddsombuden spelar en central roll i arbetsmiljöarbetet och att det är angeläget att skyddsombuden får den utbildning som krävs för att kunna genomföra sitt uppdrag. Vidare noterar regeringen att allt fler arbetstagare arbetar på arbetsplatser som saknar ett lokalt skyddsombud. Regeringen menar att de regionala skyddsombuden är viktiga när det inte finns en lokal skyddsorganisation. De regionala skyddsombudens verksamhet är ett stöd till både anställda och arbetsgivare i arbetet för en bättre arbetsmiljö. Regeringen betonar att det i synnerhet gäller för småföretag som oftast har sämre förutsättningar att utveckla ett lokalt arbetsmiljöarbete. Utredning om de regionala skyddsombudens roll i arbetsmiljöarbetet beslutade regeringen att tillsätta en utredning för att utvärdera de regionala skyddsombudens verksamhet samt lämna förslag på hur de regionala skyddsombuden kan ges bättre förutsättningar att utföra sitt arbete (dir. 2021:81). Enligt direktiven ska utredningen vid behov föreslå författningsändringar. Bakgrunden till utredningen är tillkännagivande från /20 och syftet är att ge regeringen beslutsunderlag för eventuella reformer på området. Uppdraget ska redovisas . överlämnade regeringen proposition 2019/20:135 Utvidgad tillträdesrätt för de regionala skyddsombuden till . I propositionen föreslår regeringen att möjligheten att utse regionala skyddsombud ska utvidgas genom en ändring i arbetsmiljölagen så att sådana skyddsombud får tillträde till fler arbetsställen. Vid behandlingen av propositionen i avstyrkte arbetsmarknadsutskottet regeringens förslag och föreslog ett tillkännagivande till regeringen (bet. 2019/20:AU13). Enligt tillkännagivandet ska regeringen tillsätta en utredning för att utvärdera effekten av de regionala skyddsombudens verksamhet. beslutade i enlighet med utskottets förslag och avslog således propositionen och riktade ett tillkännagivande till regeringen om de regionala skyddsombudens verksamhet (rskr. 2019/20:305). Motionsyrkanden om skyddsombudens verksamhet behandlades av utskottet senast i betänkande 2020/21:AU11 En god arbetsmiljö för framtiden – regeringens arbetsmiljöstrategi 2021–2025 m.m. (s. 31 f.). Motionsyrkandena avstyrktes med hänvisning till bl.a. pågående arbete och att det nuvarande regelverket är väl avvägt. biföll utskottets förslag till beslut (rskr. 2020/21:366). Inledningsvis finns det skäl att betona att ett fungerande lokalt arbetsmiljöarbete behövs för att förebygga ohälsa, arbetsplatsolyckor och i värsta fall dödsolyckor. I detta arbete har de lokala skyddsombuden en central roll. Även de regionala skyddsombuden har en viktig uppgift att understödja det lokala arbetsmiljöarbetet på arbetsplatser som saknar ett organiserat lokalt skyddsarbete. I kommittémotion 2021/22:3969 (L) yrkande 9 ser motionärerna behov av att se över regelverket som styr skyddsombudens verksamhet. Utskottet uppfattar det som att motionärerna menar att den roll som dagens regelverk pekar ut för skyddsombuden och det arbete som dessa utför inte är anpassat till dagens moderna arbetsmarknad. Utskottet delar inte motionärernas syn på skyddsombudens roll på den svenska arbetsmarknaden . Utskottet anser tvärtom att skyddsombudens verksamhet har anpassats på ett lämpligt sätt i takt med att arbetsmarknaden har utvecklats. Det gäller även stora delar av regelverket som omgärdar skyddsombudens verksamhet. Utskottet anser att regelverket överlag är väl avvägt för att låta skyddsombuden fortsätta spela en central roll i arbetsmiljöarbetet. Det finns därför inte skäl till något initiativ till regeringen. Utskottet noterar att motionärerna i kommittémotion 2021/22:2564 (SD) yrkande 5 också riktar in sig på att förändringar på arbetsmarknaden bör leda till ett ändrat regelverk. I detta fall handlar det om att arbetstagarorganisationernas rätt att utse skyddsombud bör avskaffas på grund av den minskande organisationsgraden. Det är inte ett förslag som utskottet kan ställa sig bakom. Utskottet delar inte den bild som motionärerna framställer av att arbetsmiljöarbetet blir lidande med dagens konstruktion. Utskottet menar i stället att det finns skäl att värna det partsgemensamma arbetet som är en grundpelare på den svenska arbetsmarknaden. Utskottet kan inte ställa sig bakom ett tillkännagivande på området. När det gäller kommittémotionerna 2021/22:3322 (M) yrkande 9, 2021/22:2564 (SD) yrkande 6 och 2021/22:4198 (KD) yrkande 35 vill samtliga motionärer se insatser kopplade till de regionala skyddsombudens verksamhet. Utskottets utgångspunkt är att de regionala skyddsombuden fyller en viktig funktion på den svenska arbetsmarknaden. Det arbete som dessa skyddsombud bedriver är ofta ett stöd till både arbetstagare och arbetsgivare i arbetet för en bättre arbetsmiljö. Det gäller inte minst för mindre företag som oftast har sämre förutsättningar att utveckla ett lokalt arbetsmiljöarbete. Precis som regeringen gör i sin arbetsmiljöstrategi –2025 noterar utskottet att fler arbetstagare arbetar på arbetsplatser som saknar ett lokalt skyddsombud. Rörligheten på arbetsmarknaden och en stor ökning av företag med få anställda är två orsaker. Utskottet anser att skyddsombudens verksamhet är grundläggande för att det systematiska arbetsmiljöarbetet på landets arbetsplatser ska kunna fungera. Kraven i de nämnda motionerna handlar om att dels utvärdera det nuvarande systemet med regionala skyddsombud, dels utreda en helt ny modell för hur det aktuella arbetet bör utföras.