bet · H901AU10 · 2022-03-31 00:00:00 — 2021/22:468 av m.fl. (V) yrkande 8 och 2021/22:1345 av och (båda S) och 2021/22:4198 av m.fl. (KD) yrkande 34. I likhet med utskottet noterar jag att regeringen i sin nya arbetsmiljöstrategi utvidgar nollvisionen mot dödsolyckor till att ingen ska behöva dö till följd av sitt arbete. Det är en välkommen vidareutveckling av arbetet på området. Det är också positivt att regeringen överlag prioriterar arbetet med att förhindra dödsfall i arbetslivet. Till skillnad från utskottet anser jag dock att det finns skäl för initiativ till ytterligare insatser på området. När det är fråga om något så allvarligt som att människor dör på jobbet bör politiken göra allt den kan för att komma till rätta med problemen. Jag anser därför att regeringen bör tillsätta en statlig kriskommission som tar ett helhetsgrepp kring dödsolyckor i arbetslivet och föreslår konkreta åtgärder för att vända utvecklingen. I en sådan kommission bör företrädare för facket, arbetsgivare och berörda myndigheter ingå. Dödsolyckor i arbetslivet, punkt 2 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4198 av m.fl. (KD) yrkande 34 och 2021/22:468 av m.fl. (V) yrkande 8 och 2021/22:1345 av och (båda S). Det saknas dessvärre en samlad bild av orsakerna till dödsolyckorna i arbetslivet, och det är svårt att sätta in åtgärder innan man fullt ut vet vad som ligger bakom dödsfallsstatistiken. Jag menar att det behövs ett strategiskt, analytiskt och långsiktigt tankesätt. Regeringen behöver hitta nya arbetssätt och inte tro att mer pengar till löser det hela. Det är visserligen välkommet att regeringen framhåller nollvisionen mot dödsolyckor i arbetslivet som ett prioriterat område men till skillnad från utskottet menar jag att regeringen inte gör tillräckligt på området. Bristande ledarskap, individer som inte följer regler, dålig säkerhetskultur, brist på introduktion i arbetet vid nyanställningar, stress m.m. är områden som jag menar behöver identifieras. Motivationen hos både arbetsgivare och medarbetare att göra arbetsplatserna säkrare måste öka. Utbildningar och säkerhetsföreskrifter måste anpassas till varje arbetsplats. Seriösa arbetsgivare inser att en god säkerhet är bra för företaget på flera sätt, och arbetsgivarna har ett särskilt ansvar om det kommer utstationerad arbetskraft som inte kan svenska. Jag anser att regeringen i enlighet med vad som anförts ovan bör vidta ytterligare åtgärder och hitta nya arbetssätt i arbetet med att nå nollvisionen mot arbetsrelaterade dödsolyckor. Arbetsmiljöbrott m.m., punkt 3 (M, SD) av (M), (SD), (M), (SD), (SD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:2564 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2021/22:3322 av m.fl. (M) yrkande 8 och 2021/22:468 av m.fl. (V) yrkandena 9 och 11 samt 2021/22:3876 av Lawen Redar (S). Vid utredningar av arbetsmiljöbrott involveras ofta flera myndigheter, såsom , och . Preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott är normalt , men när någon skadats allvarligt eller dödats på en arbetsplats förlängs den till . Vi konstaterar att erfarenheter visar att inte är tillräcklig för att de inblandade myndigheterna ska kunna utföra de utredningar som behövs. Det kan vara fråga om såväl komplicerade orsaksförlopp som komplicerade organisatoriska förhållanden. Det är också ofta flera aktörer involverade, och det är i skarven mellan aktörerna som utredningsläget försvåras. Vi gör en helt annan bedömning än utskottet av behovet av att förlänga preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med ett förslag om att förlänga preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott av normalgraden från två till och för grova arbetsmiljöbrott från fem till . Arbetsmiljöbrott m.m., punkt 3 (V) av Ciczie Weidby (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:468 av m.fl. (V) yrkandena 9 och 11 samt 2021/22:2564 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2021/22:3322 av m.fl. (M) yrkande 8 och 2021/22:3876 av Lawen Redar (S). beslutade om stora förändringar i sanktionssystemet i arbetsmiljö- och arbetstidslagarna. Förändringarna innebar att straffsanktioner i de allra flesta fall ersattes med sanktionsavgifter. I likhet med flera fackförbund kan jag konstatera att lagstiftningen om arbetsmiljöbrott är otillräcklig. Det märks tydligt när åklagare ofta väljer att inte väcka åtal eftersom ansvarsfrågan inte kan utredas straffrättsligt. Att brister i arbetsmiljö som orsakar dödsfall och allvarliga skador inte straffas är fullständigt oacceptabelt. Jag anser att straffsanktionen borde ha behållits när det handlar om människors liv och hälsa. Arbetsgivare som missköter sitt arbetsmiljöansvar ska ställas till svars och straffas. Vidare noterar jag att vissa skärpta straffrättsliga sanktioner mot företag gäller i form av bl.a. höjda böter vid arbetsmiljöbrott. Den senare utvecklingen är visserligen välkommen, men jag menar att ytterligare åtgärder behövs för att komma åt arbetsmiljöbrotten. Det är olyckligt att utskottet inte ser detta behov. Jag anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om straffansvar för fler arbetsmiljöbrott. Vidare beklagar jag att utskottet inte ser de problem som följer med den utspridda lagstiftning som finns när det gäller arbetsmiljöbrott. Bestämmelser av betydelse finns spridda i , arbetsmiljölagen och (). Den utspridda lagstiftningen bidrar till att utredningar om arbetsmiljöbrott försvåras och att relativt få åtal väcks. I är den genomsnittliga handläggningstiden på området hälften så lång som i . Ett skäl till detta är en mer enhetlig lagstiftning med en egen arbetsmiljöbalk som underlättar utredningsarbetet. Det finns också svenska experter som har pekat ut att en arbetsmiljöbalk bör införas i i syfte att åstadkomma en mer enhetlig lagstiftning för arbetsmiljön. Jag anser därför att regeringen bör införa en arbetsmiljöbalk i syfte att åstadkomma en mer enhetlig lagstiftning för arbetsmiljön och underlätta utredandet av arbetsmiljöbrott. Åtgärder mot arbetslivskriminalitet, punkt 4 (V) av Ciczie Weidby (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:469 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 3 samt 2021/22:469 av m.fl. (V) yrkande 2 och 2021/22:3863 av m.fl. (S). I likhet med utskottet ser jag positivt på det myndighetsgemensamma arbete som bedrivs för att bekämpa arbetslivskriminaliteten. Det är också positivt att regeringen har förlängt myndigheternas uppdrag. För att stoppa arbetslivskriminaliteten på den svenska arbetsmarknaden menar jag att denna myndighetssamverkan bör förstärkas och utvecklas ytterligare. Ett klokt förslag som lyfts fram i den utredning som haft i uppdrag att följa upp och analysera myndigheternas arbete är att stärka samordningen genom att inrätta ett myndighetsgemensamt kansli. Ett sådant kansli skulle bl.a. kunna ansvara för utbildning, gemensamma rutiner och återrapportering. Jag anser därför att regeringen bör inrätta ett myndighetsgemensamt kansli med kompetens från flera av myndigheterna i enlighet med vad som anförts ovan. Vidare välkomnar jag i likhet med utskottet inrättandet av den nationella Delegationen mot arbetslivskriminalitet. Även det är en insats som kan bidra i det viktiga arbetet med att motverka att arbetslivskriminaliteten breder ut sig på vår arbetsmarknad. Jag anser dock att arbetsmarknadens parter bör ges en större roll i delegationens arbete. Parterna inom branscher med omfattande arbetslivskriminalitet, såsom byggbranschen, bör ges en permanent plats i delegationen. Den kunskap och erfarenhet kring arbetslivskriminalitet som delar av arbetsmarknadens parter byggt upp bör tas till vara och utgöra en central del av delegationens arbete. Jag anser därför att regeringen bör ta initiativ till att ge arbetsmarknadens parter inom branscher med omfattande arbetslivskriminalitet en permanent plats i den nationella Delegationen mot arbetslivskriminalitet. När det gäller regionala arbetslivskriminalitetscenter, som förespråkas i kommittémotion 2021/22:496 (V) yrkande 2, noterar jag i likhet med utskottet att regeringen fattade ett beslut om att sådana center ska inrättas. Jag står naturligtvis bakom vad som anförs i den nämnda motionen om att inrättande av regionala arbetslivskriminalitetscenter är en viktig insats för att stärka och utveckla det myndighetsgemensamma arbetet mot arbetslivskriminalitet. finns det dock skäl att avvakta det vidare arbetet med att genomföra det uppdrag på området som regeringen har fattat beslut om. Jag avstår därför från att reservera mig till förmån för förslaget i kommittémotionen. Skyddsombudens verksamhet, punkt 5 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:2564 av m.fl. (SD) yrkande 5 och 2021/22:468 av m.fl. (V) yrkandena 4–6 och 13, 2021/22:1242 av (S), 2021/22:1244 av och (båda S) yrkande 3, 2021/22:2564 av m.fl. (SD) yrkande 6, 2021/22:3322 av m.fl. (M) yrkande 9, 2021/22:3969 av m.fl. (L) yrkande 9 och 2021/22:4198 av m.fl. (KD) yrkande 35. Vi anser att det är hög tid att rikta in arbetsmiljöarbetet på att bygga en ny modell som når samtliga löntagare på samtliga arbetsplatser i . För att säkerställa genomförandet av det lokala arbetsmiljöarbetet måste antalet lokala skyddsombud öka. I dagens modell har fackförbunden företrädesrätt när det gäller att utse lokala skyddsombud. Dessvärre innebär det att ett stort antal löntagare utestängs från att axla rollen som skyddsombud. Vi har en situation som i praktiken innebär att de som är politiskt aktiva i andra partier än Socialdemokraterna utestängs från att få fackliga förtroendeposter, trots kunskap, engagemang och medarbetarnas förtroende. Det finns flera exempel på hur fackligt aktiva personer tvingats välja mellan sina politiska uppdrag och sin fackliga roll. Vi vänder oss mot den här politiseringen av arbetsmiljöarbetet. Arbetsmiljöarbetet är avgörande för löntagarnas trygghet och hälsa och detta arbete måste bedrivas så effektivt som möjligt. Den som är lämplig och har intresse för och kunskap om arbetsmiljöarbete ska kunna bli skyddsombud. Makten att utse företrädare ska ligga hos arbetsplatsens anställda, utan inskränkningar. Detta är särskilt relevant i då den fackliga organisationsgraden minskar. Det är både förvånande och olyckligt att utskottet inte heller noterar utvecklingen på arbetsmarknaden och drar de självklara slutsatser som vi gör. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med ett förslag om att avveckla fackförbundens företrädesrätt att utse lokala skyddsombud. När det gäller de regionala skyddsombudens verksamhet föreslås i kommittémotion 2021/22:2564 (SD) yrkande 6 en utredning om en helt ny modell på området. I likhet med utskottet noterar vi att regeringen nu har tillsatt en utredning med uppdrag att bl.a. utvärdera de regionala skyddsombudens verksamhet i enlighet med tillkännagivande på området. Vi står naturligtvis bakom vad som anförs i den nämnda motionen om att arbetsmiljöarbetet helt bör frikopplas från politiken och i stället hanteras och styrs av en myndighet som har tillträde till landets samtliga arbetsplatser. finns det dock skäl att avvakta utredningens vidare arbete. Vi avstår därför från att reservera oss till förmån för förslaget i kommittémotionen. Skyddsombudens verksamhet, punkt 5 (V) av Ciczie Weidby (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:468 av m.fl. (V) yrkandena 4–6 och 13 samt 2021/22:1242 av (S), 2021/22:1244 av och (båda S) yrkande 3, 2021/22:2564 av m.fl. (SD) yrkandena 5 och 6, 2021/22:3322 av m.fl. (M) yrkande 9, 2021/22:3969 av m.fl. (L) yrkande 9 och 2021/22:4198 av m.fl. (KD) yrkande 35. En bra arbetsmiljö är en viktig förutsättning för ett långt och hållbart arbetsliv. De lokala och regionala skyddsombuden spelar en avgörande roll i det arbetet. För att skyddsombuden ska kunna utföra sitt uppdrag behöver de ges goda förutsättningar att verka. finns det betydande hinder för detta. Jag anser därför att flera åtgärder behövs för att stärka skyddsombudens roll. För det första behöver situationen för de regionala skyddsombuden ändras så att de får tillträde till fler arbetsplatser än vad som är fallet . Om arbetsgivaren är bunden av kollektivavtal måste det rimligtvis innebära att ett regionalt skyddsombud är välkommet på arbetsplatsen för att stödja det lokala arbetsmiljöarbetet. Det är mycket olyckligt att en riksdagsmajoritet bestående av högerpartierna under förra röstade ned regeringens förslag om utökad tillträdesrätt. Det är lika olyckligt att utskottet nu fortsätter att visa på en bristande förståelse för vikten av de regionala skyddsombudens verksamhet och behovet av en utökad tillträdesrätt. Jag anser därför att regeringen bör återkomma med ett förslag om att ändra arbetsmiljölagen så att regionala skyddsombud får rätt att verka på företag med kollektivavtal även om det tillfälligtvis inte finns någon medlem i den kollektivavtalsbärande arbetstagarorganisationen vid företaget. Vidare vill jag poängtera att skyddsombuden måste ges goda förutsättningar för utbildning, vidareutbildning och fortbildning för att kunna utföra sitt uppdrag. Dagens regelverk tillåter inte det i tillräcklig utsträckning. Många upplever också att deras rätt till utbildning ifrågasätts av arbetsgivaren. Till skillnad från utskottet ser jag skäl att förändra regelverket på detta område. Jag anser därför att regeringen bör återkomma dels med ett förslag där skyddsombudsutbildningens längd regleras i arbetsmiljölagen och uppgår till minst , dels med ett förslag på en lagstadgad rätt till vidareutbildning och fortbildning för skyddsombud motsvarande . Jag noterar också att många skyddsombud vittnar om att de utestängs från planering och riskbedömningar. Därmed riskerar allvarliga brister i arbetsmiljön att inte uppmärksammas och åtgärdas. Det ökar risken för tillbud och olyckor, i värsta fall med dödlig utgång. har för att komma till rätta med problemet föreslagit att ska kunna utdöma sanktionsavgifter om skyddsombud inte tillåts vara med vid riskbedömningen på det sätt som lagen föreskriver. Jag ställer mig bakom detta förslag. Jag anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om att ska kunna utdöma sanktionsavgifter mot arbetsgivare om skyddsombud inte tillåts vara med i riskbedömningen enligt 6 kap. arbetsmiljölagen. Skyddsombudens verksamhet, punkt 5 (L) av (L) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3969 av m.fl. (L) yrkande 9 och 2021/22:468 av m.fl. (V) yrkandena 4–6 och 13, 2021/22:1242 av (S), 2021/22:1244 av och (båda S) yrkande 3, 2021/22:2564 av m.fl. (SD) yrkandena 5 och 6, 2021/22:3322 av m.fl. (M) yrkande 9 och 2021/22:4198 av m.fl. (KD) yrkande 35. Vi har ingen annan uppfattning än utskottet när det gäller att skyddsombuden fyller en viktig funktion på svenska arbetsplatser. Det finns många lyckade exempel på hur skyddsombud och skyddskommittéer fungerar som viktiga aktörer i att gemensamt med arbetsgivaren arbeta för en god arbetsmiljö för alla anställda. är det också uppenbart att mycket har hänt sedan arbetsmiljölagen trädde i kraft . Vi har en verklighet med sjunkande facklig organisationsgrad, färre stora företag och arbetsmiljöutmaningar av social och organisatorisk karaktär. Till skillnad från utskottet drar vi slutsatsen att det är hög tid att se över skyddsombudens uppdrag inom ramen för en statlig offentlig utredning. Det handlar bl.a. om att få på plats en ny och mer ändamålsenligt utformad ordning för regionala skyddsombud och att arbetstagarna som huvudregel ska utse lokala skyddsombud. De nya skyddsombuden bör även, likt visselblåsare, ha möjlighet till direktkontakt med och i fall av misstänkta avvikelser från föreskrifter eller lagar. Av vikt är att det nya skyddsombudet kopplas samman med ett förbättrat tipssystem för enskilda arbetstagare. Skyddsombuden bör också få ett utökat ansvar när det gäller psykisk ohälsa, trakasserier och mobbning. Vi anser därför att regeringen bör tillsätta en utredning i syfte att se över och modernisera arbetsmiljölagen i enlighet med vad som anförts ovan. , punkt 6 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3322 av m.fl. (M) yrkandena 1–5 och 2021/22:3828 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2021/22:468 av m.fl. (V) yrkandena 3 och 14, 2021/22:469 av m.fl. (V) yrkande 11, 2021/22:1244 av och (båda S) yrkande 1, 2021/22:1559 av (S), 2021/22:3579 av m.fl. (C) yrkande 16, 2021/22:3828 av m.fl. (M) yrkande 3, 2021/22:3969 av m.fl. (L) yrkandena 2, 4 och 6 samt 2021/22:4198 av m.fl. (KD) yrkandena 33 och 36. Vi anser att arbetslivspolitiken måste sträva mot att fortsätta förbättra arbetsmiljön på våra arbetsplatser. Politikens fokus ska ligga på att förebygga ohälsa och olycksfall och hindra att människor stängs ute från arbetslivet. Insatser på området bör också fokusera på att möjliggöra ett längre arbetsliv. Vi delar utskottets syn att har en central roll för att uppnå ett väl fungerande arbetsmiljöarbete på den svenska arbetsmarknaden. Till skillnad från vad utskottet verkar göra ser vi dock behov av nya uppdrag till myndigheten för att utveckla arbetsmiljöarbetet. Ett område där det går att se en oroande utveckling är situationen inom vissa kvinnodominerade yrken i offentligfinansierad verksamhet såsom sjuksköterskor, vård- och omsorgspersonal och lärare. En särskilt oroväckande trend är att anmälningarna om arbetssjukdomar bland kvinnor till följd av organisatoriska och sociala problem har ökat i rad. En stor del av problemen finns inom den offentliga sektorn. Många av de yrken som brottas med en sämre arbetsmiljö har problem i verksamheten i form av underskott på personal eller brister i ledarskapet. En väl fungerande organisation och gott ledarskap är faktorer som är avgörande för en god arbetsmiljö. När det gäller offentliga verksamheter har politiken ett stort ansvar för att skapa förutsättningar för detta. Den offentliga sektorn har också ett ansvar för att föregå med gott exempel – det kommer också att krävas om man ska lyckas attrahera personal i en situation med kompetensförsörjningsproblem. Det är viktigt att fortsätta förbättra arbetsmiljön för att förebygga ohälsa och olycksfall. Vi anser därför att regeringen bör ta initiativ till följande åtgärder: • uppdrag till att utöka antalet inspektioner och handledningstillfällen generellt och till särskilt utsatta branscher i synnerhet • uppdrag till att genomföra årliga uppföljningar av det systematiska arbetsmiljöarbetet, vad gäller både psykosocial och fysisk arbetsmiljö, där vård- och omsorgssektorer ska belysas i särskild ordning • uppdrag till att stärka tillsynen av och sanktioner för arbetsgivare inom yrkesgrupper med särskilt hög sjukfrånvaro • uppdrag till att förstärka utbildningsinsatser inom arbetsmiljöarbetet • uppdrag till att genomföra en särskild tillsyn av den psykosociala arbetsmiljön inom vissa särskilt utsatta yrkesgrupper • översyn av verksamhet för att ytterligare effektivisera myndighetens arbete. Slutligen vill vi framhålla att det i kommittémotion 2021/22:3828 (M) yrkande 3 finns ett förslag om en utredning som ska undersöka lämpligheten i och förutsättningarna för att införa sanktioner vid brister i föreskrifter om organisatorisk och social arbetsmiljö. I likhet med utskottet noterar vi att regeringen nu har tillsatt en utredning med uppdrag att bl.a. se över om sanktionsavgifter ska kunna tas ut för överträdelser inom organisatorisk och social arbetsmiljö. Vi står naturligtvis bakom vad som anförs i den nämnda motionen om att sanktionsavgifter kan vara nödvändigt för att föreskrifter om den organisatoriska och sociala arbetsmiljön ska bli mer effektiva. finns det dock skäl att avvakta utredningens vidare arbete. Vi avstår därför från att reservera oss till förmån för förslaget i kommittémotionen. , punkt 6 (C) av Alireza Akhondi (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3579 av m.fl. (C) yrkande 16 och 2021/22:468 av m.fl. (V) yrkandena 3 och 14, 2021/22:469 av m.fl. (V) yrkande 11, 2021/22:1244 av och (båda S) yrkande 1, 2021/22:1559 av (S), 2021/22:3322 av m.fl. (M) yrkandena 1–5, 2021/22:3828 av m.fl. (M) yrkandena 2 och 3, 2021/22:3969 av m.fl. (L) yrkandena 2, 4 och 6 samt 2021/22:4198 av m.fl. (KD) yrkandena 33 och 36. Jag anser att det är viktigt att utforma politiken så att har möjlighet att fokusera på sitt huvuduppdrag i form av det brottsbekämpande arbetet. Det finns uppgifter som utförs av polisen men som i stället hade kunnat utföras av andra huvudmän. Det finns också fall där andra myndigheter på ett bättre sätt borde kunna bistå med det brottsbeivrande arbetet. Ett sådant exempel är , som borde kunna ges större befogenhet att vidta inledande utredningsåtgärder i de fall de träffar på situationer med misstänkt människohandel. Det är beklagligt att utskottet fortsätter att undgå att se det behov som finns på området. Jag anser därför att regeringen bör se över möjligheterna att ge ett brottsutredande uppdrag , punkt 6 (V) av Ciczie Weidby (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:468 av m.fl. (V) yrkandena 3 och 14 samt 2021/22:469 av m.fl. (V) yrkande 11 och 2021/22:1244 av och (båda S) yrkande 1, 2021/22:1559 av (S), 2021/22:3322 av m.fl. (M) yrkandena 1–5, 2021/22:3579 av m.fl. (C) yrkande 16, 2021/22:3828 av m.fl. (M) yrkandena 2 och 3, 2021/22:3969 av m.fl. (L) yrkandena 2, 4 och 6 samt 2021/22:4198 av m.fl. (KD) yrkandena 33 och 36. Vittnesmålen om sexuella trakasserier i arbetslivet som framkom i spåren av metoorörelsen med start och visar att mer behöver göras för att motverka sexuella trakasserier i arbetslivet. Flera av vittnesmålen visar att det finns en koppling mellan arbetsvillkor och utsattheten för sexuella trakasserier och övergrepp på arbetsplatsen. Detta bekräftas även av en undersökning av som bl.a. visar att trakasserier av sexuell art är vanligast bland tidsbegränsat anställda och unga kvinnor. Till skillnad från utskottet menar jag att det finns skäl att vidta ytterligare åtgärder för att motverka sexuella trakasserier i arbetslivet. Jag anser att regeringen bör ge i uppdrag att utöka sin inspektionsverksamhet med särskilt riktade insatser mot sexuella trakasserier i arbetslivet. Vidare noterar jag att kritiken mot förslag till ny regelstruktur har varit omfattande från såväl arbetstagar- som arbetsgivarorganisationer. Jag ser mycket allvarligt på denna kritik. Det finns goda skäl att ställa krav på att hörsammar parternas synpunkter i den fortsatta processen. Jag anser därför att regeringen bör verka för att , i den fortsatta processen med myndighetens förslag till ny regelstruktur, ska ta hänsyn till parternas synpunkter. Jag noterar i likhet med utskottet att har fått ett stort ansvar när det gäller att hantera utstationeringsregistret.