bet · H901MJU23 · 2022-04-29 00:00:00 — I skrivelsen Delredovisning av regeringsuppdrag om förbättrad kunskap för hantering av förorenade sediment (NV-01958-20) från redogörs för genomfört arbete och arbetet framöver utifrån tre huvudområden: att samla och bygga kunskap, att ta fram och utveckla metoder och vägledning och att skapa en kunskapsplattform. I skrivelsen redovisas att i arbetet med att skapa en nationell kunskapsplattform har webbplatsen tagits fram. Syftet med denna är att göra det tydligare och enklare för branschen att hitta information och vägledning samt att förstå olika aktörers roller i arbetet med att förorenade sediment. Utöver detta har ett branschforum, användarråd och expertstöd etablerats. Vidare anförs att i arbetet med att kartlägga utbredningen av förorenade sediment har ett omfattande arbete genomförts i samarbete med länsstyrelser över hela landet för att välja ut lämpliga områden för undersökning. och fram undersöks sediment i ett drygt sjuttiotal områden i svenska sjöar, vattendrag och kustvatten i syfte att fylla kunskapsluckor om var förorenade sediment förekommer och vad de innehåller. Information och data om förorenade sediment utgör en viktig förutsättning i processen med att åtgärda förorenade sediment. Inom uppdraget har ett fyrtiotal datakällor inventerats, och tillsammans med den enkätundersökning som genomförts utgör det en värdefull grund för det fortsatta arbetet med att föreslå åtgärder för en mer effektiv informationsförsörjning när det gäller förorenade sediment. I skrivelsen redovisas vidare att parallellt och i samverkan mellan berörda delprojekt pågår ett arbete med att ta fram en vägledning för förorenade sediment. Detta arbete utgår till stor del från befintliga vägledningar och syftar till att fylla de luckor där specifik vägledning krävs, och som omfattas av regeringsuppdraget, för att underlätta arbetet med att genomföra åtgärder i sediment. En viktig del av arbetet –2021 var att identifiera brister i den nuvarande vägledningen. Metoder för inventering och prioritering av förorenade sedimentområden kommer att tas fram liksom en vägledning för bedömning av hälso- och miljörisker i förorenade sedimentområden. Tre underlagsrapporter om hur man bedömer miljö- och hälsorisker med förorenade sediment tas fram, och den ena skickades på en första remiss. Det arbete som genomförts så här långt utgör grund för det fortsatta arbetet inom uppdraget . Tillsammans med det arbete som genomförs inom uppdraget är målsättningen att skapa bästa möjliga förutsättningar för ett långsiktigt och effektivt arbete med att åtgärda de förorenade sedimentområden som utgör den största faran för människors hälsa och miljön. I detta ingår även att fortsätta utveckla och stärka den samverkan som regeringsuppdraget lagt grunden till. Inom ramarna för uppdraget pågår även ett arbete med att ta fram underlag till etappmål som kan bidra till att öka takten i arbetet med att undersöka och åtgärda förorenade sediment, och därmed också bidra till miljömålet Giftfri miljö. kommer även ett arbete att genomföras för att förnya de färdplaner som myndigheterna gemensamt presenterade, inom ramarna för den tidigare miljömålsrådsåtgärden, i rapporten sediment – behov och färdplan för en renare vattenmiljö. Regeringen föreslog i budgetpropositionen (prop. 2017/18:1 utg.omr. 20) särskilda medel för problemen med förorenade sediment. Regeringen ansåg att vissa kända förorenade sedimentområden behövde utredas och åtgärdas redan då och avsatte därför särskilda medel för åtgärder 2018–2020. Regeringen föreslog även i budgetpropositionen att anslaget för att sanera och återställa förorenade områden skulle ökas med 2021 för att stärka saneringsarbetet. biföll regeringens förslag (prop. 2020/21:1, bet. 2020/21:MJU1, rskr. 2020/21:143). Regeringen redovisar i budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 20) att det avsattes totalt ca för att åtgärda förorenade områden, och det pågick 89 åtgärder med bidrag från anslaget 1:4 Sanering och återställning av förorenade områden. Antalet helt eller delvis statligt finansierade åtgärder har ökat successivt från totalt 145 avslutade åtgärder 2019 till totalt 157 avslutade åtgärder 2020. av anslaget avsattes särskilt för sanering av miljögifter för att minska spridning till havs- och vattenmiljöer, särskilt av förorenade sediment. Det bidrar även till de vattenrelaterade miljökvalitetsmålen. utnyttjades anslaget endast till , framför allt på grund av att covid-19-pandemin fick konsekvenser i form av försenade projekt och att kommuner och länsstyrelser inte kunnat prioritera arbetet med ansökningar. Regeringen föreslog i budgetpropositionen att anslaget skulle öka med 2022 för att ska ha rätt förutsättningar att arbeta med sanering av förorenade områden. Anslaget beräknas ökas med för samma ändamål. biföll regeringens förslag i denna del (bet. 2021/22:MJU1, rskr. 2021/22:109–111). har även utlyst särskilda forskningsmedel för att ta fram nya och förbättrade metoder och mer kunskap om vilka effekter förorenade sediment har på miljön och människors hälsa. Arbete på EU-nivå mot plaster i haven Inledningsvis vill utskottet framhålla att den nedskräpningen, som till största delen består av plaster, är en av vår tids största miljöutmaningar. Det är angeläget att åtgärder vidtas för att komma till rätta med problemet eftersom plast utgör ett stort hot mot haven, miljön och den biologiska mångfalden. Utskottet noterar att kommissionen har vidtagit ett antal åtgärder på EU-nivå när det gäller en hållbar konsumtion och produktion av plast, bl.a. har en europeisk strategi för plast i en cirkulär ekonomi och en handlingsplan för cirkulär ekonomi presenterats. Utskottet välkomnar regeringens åtagande att den ska fortsätta att driva utvecklingen mot en hållbar plastanvändning globalt och på EU-nivå. Plastföroreningarna är gränsöverskridande, och det är viktigt med åtgärder på såväl global nivå och EU-nivå som nationell nivå. Vidare noterar utskottet handlingsplan för plast och välkomnar de åtaganden regeringen gör för att minska plastens påverkan på klimatet och miljön. Mot bakgrund av att regeringen arbetar aktivt med att förhindra spridning av plast på både internationell och nationell nivå anser utskottet att motion 2021/22:3881 (KD) yrkande 44 kan lämnas utan åtgärd. Inledningsvis vill utskottet framhålla vikten av en effektiv miljöövervakning som kan ge en aktuell lägesbeskrivning av tillståndet i miljön och även upptäcka eventuella miljörisker. Det är ett viktigt underlag i arbetet med att nå nationella miljömål. Utskottet noterar och dess förslag på området för att uppnå en mer kostnads- och resurseffektiv miljöövervakning och ser fram emot utfallet av den beredning som pågår. Utskottet välkomnar att regeringen tillfört ytterligare medel för särskilda insatser inom miljöövervakningen riktade mot kopplingen mellan miljö och livsmedelsproduktion. När det gäller övervaknings- och kontrollprogram noterar utskottet att effektbaserade metoder nämns som en lämplig metod i och länsstyrelsernas vägledning för övervakning av miljögifter. I nämns att effektbaserade åtgärder borde införas i vattendirektivet i syfte att etablera kvalitetsnormer eller som instrument för miljöövervakningen. Utskottet avvaktar utfallet av beredningen av utredningen. Vidare noterar utskottet att Havs- och vattenmyndigheten introducerat en ny metod för uppföljning av miljötillståndet i vattenförekomster som syftar till att stärka möjligheten att följa utvecklingen av miljötillståndet. Mot bakgrund av det arbete som pågår i fråga om miljöövervakning för vattenförvaltningen anser utskottet att motion 2021/22:4062 (MP) yrkandena 33, 34 i denna del och 36 kan lämnas utan åtgärd. Utskottet noterar att har beslutat om en förordning med uppdaterade ekodesignkrav för bl.a. tvättmaskiner för hushållsbruk av vilken det framgår att kommissionen ska se över förordningen mot bakgrund av den tekniska utvecklingen. I den översynen ska fokus bl.a. ligga på genomförbarhet och lämplighet för nya krav, t.ex. filter, som kan minska mängden mikroplaster i vattenutflödet. Utskottet noterar även att kommissionen har presenterat ett initiativ för hållbara produkter inklusive ett förslag till förordning om ekodesign för hållbara produkter. Utskottet avser att följa frågan. Vidare noterar utskottet åtgärder på området och att myndigheten arbetar med att utveckla det underlag som behövs för att införa kriterier för att minska mikroplastutsläpp från tvättmaskiner i ekodesigndirektivet. Enligt utskottet är det angeläget att minska utsläppen av mikroplaster och även att uppnå en mer effektiv vattenanvändning. Det är därför positivt att är en aktiv och pådrivande part i EU:s arbete med ekodesign och hållbara produkter. Mot bakgrund av det arbete som pågår anser utskottet att motionerna 2021/22:3433 (M) yrkande 20 och 2021/22:4217 (KD) yrkande 58 kan lämnas utan åtgärd. Krigsmateriel i känsliga vattendrag Minskade halter av miljögifter i hav och vatten är enligt utskottet en angelägen fråga eftersom de utgör en stor risk för människan och den miljön. Det är enligt utskottets mening viktigt att såväl värna dricksvattentäkter från olika föroreningar som att aktivt arbeta för renare hav och vatten. Utskottet noterar att det finns ett stort behov av mer kunskap när det gäller förorenade sediment, både om var de finns och om hur de ska åtgärdas. Utskottet välkomnar därför de regeringsuppdrag som lämnats till berörda myndigheter för att få bättre kunskap om förorenade sediment och om lämpliga åtgärder att vidta. Utskottet noterar bl.a. att en nationell kunskapsplattform har lanserats, att en omfattande kartläggning av förorenade sediment i pågår och att en vägledning håller på att tas fram. Utskottet välkomnar även de ökade medel som avsatts till sanering av förorenade områden, inklusive förorenade sediment. Mot bakgrund av det arbete som pågår med en omfattande kartläggning av förorenade sediment i svenska sjöar, vattendrag och kustvatten anser utskottet att motion 2021/22:3681 (C) yrkande 31 kan avstyrkas. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om beräkning av utsläppsreduktion och genomförandet av vattendirektivet. Jämför reservation 14 (M, KD), 15 (SD) och 16 (MP). Enligt kommittémotion 2021/22:3435 av m.fl. (M) yrkande 35 bör vattenmyndigheternas metod för beräkning av utsläppsreduktion revideras ur ett miljömässigt och samhällsekonomiskt perspektiv. Motionärerna anser att den metod som vattenmyndigheterna använder när det gäller att besluta om hur de totala reduktionsbördorna kan fördelas på enskilda så att miljökvalitetsnormerna för en viss vattenförekomst kan följas ger orimliga konsekvenser. Vattenmyndigheterna tar inte hänsyn till de reduktionsbeting som den tillståndssökande verksamheten redan har genomfört och inte heller vilken genomförbar åtgärdspotential som kan finnas kvar i den sökandes verksamhet och i övriga verksamheter som påverkar vattenförekomsten. Det medför att underlagen för att kunna meddela undantag om mindre stränga kvalitetskrav för en viss vattenförekomst blir ofullständiga eller felaktiga. m.fl. (MP) anför i kommittémotion 2021/22:4062 yrkande 37.2 att aktivt bör verka för att vattendirektivet ska beakta kombinationseffekter. Motionärerna anför att kunskapen är väldigt låg kring hur olika bekämpningsmedel samverkar i vattenmiljön. Samverkanseffekter är inte reglerade i lagstiftningen men blir alltmer uppmärksammade. Enligt yrkande 46 måste takten i åtgärdsarbetet för att nå vattendirektivets mål om god ekologisk och kemisk status 2027 öka betydligt. Vattendirektivets mål är sammanlänkade med arbetet för att nå de fyra miljömålen för vatten inom det svenska miljömålssystemet: Bara naturlig försurning, Ingen övergödning, Levande sjöar och vattendrag samt Grundvatten av god kvalitet. I yrkande 47 anför motionärerna att regeringen måste verka för att EU:s lagstiftning om industriutsläpp samordnas bättre med vattendirektivet så att utsläppsrestriktionerna bättre bidrar till att fler vattenmiljöer uppnår god kvalitet, och att EU:s kemikalie-, produkt- och avfallslagstiftningar samordnas bättre för att styra mot giftfria och resurseffektiva kretslopp. Vidare anser motionärerna att inte ska sträva efter att göra maximalt antal undantag för kraftigt modifierade vatten i jordbruksområden. För att kunna nå våra svenska miljömål för vattenresurserna samt bidra till vattendirektivets mål behövs omfattande åtgärder för minskat läckage av näringsämnen och urlakning av farliga bekämpningsmedel inom det svenska jordbruket, inkluderat de mest produktiva jordbruksområdena (yrkande 48). Enligt kommittémotion 2021/22:2461 av m.fl. (SD) yrkande 17 bör kemikalielagstiftningen harmonisera med EU:s vatten- och havsmiljölagstiftning. behandling och kompletterande uppgifter Rapporten för beräkning av åtgärdsbehovet för övergödning (2020) är en metodbeskrivning för att ta fram åtgärdsbehov (beting) för övergödning, med avseende på inlands- och kustvatten. Metodbeskrivningen har getts ut av vattenmyndigheterna och arbetats fram i samverkan med . I rapporten redovisas att vattenmyndigheterna började att bedriva ett metodutvecklingsarbete i syfte att förbättra åtgärder, undantag och ekonomisk analys för vattenförekomsterna i Vatteninformationssystem (Viss). Viss är en databas som har utvecklats av vattenmyndigheterna, länsstyrelserna och Havs- och vattenmyndigheten, och den innehåller klassningar och kartor över större sjöar, vattendrag, grundvatten och kustvatten. I rapporten anförs att en del av metodutvecklingsarbetet är att förbättra hanteringen av åtgärder i Viss för att ha ett bättre underlag för miljökvalitetsnormerna och att kommuner, länsstyrelser och åtgärdsmyndigheterna ska få bättre effekt i sitt åtgärdsgenomförande. Utgångspunkten för metodutvecklingsarbetet är att åtgärder och undantag för miljökvalitetsnormer för vatten måste vara grundade på en definierad påverkanstyp (mänsklig påverkan) kopplat till vilka kvalitetsfaktorer eller parametrar som är försämrade på grund av påverkanstrycket. För samtliga metodbeskrivningar som berör övergödning behövs en separat beräkning göras av alla vattenförekomsters förbättringsbehov och åtgärdsbehov. I den åtgärdsanalys som görs av vattenmyndigheterna inom ramen för vattenförvaltningen är syftet att bedöma omfattningen av och kostnaden för de åtgärder som krävs för att nå god ekologisk status i vattenförekomster. När det gäller miljökonsekvenstypen övergödning kan åtgärdsbehovet kvantifieras och uttryckas i ett flöde av fosfor och kväve (kilo ). För att ta fram åtgärdsbehovet beräknas hur mycket belastningen av näringsämnen behöver minska på varje enskild vattenförekomst för att uppnå god status. Beräkningarna utgår från den riskbedömning som gjorts inom vattenförvaltningen, och ett förbättringsbehov har beräknats för alla vattenförekomster som bedömts i risk med avseende på övergödning. För inlandsvatten görs även en avrinningsområdesvis optimering av var i avrinningsområdet åtgärderna bör göras för att nå en tillräcklig minskning av fosforkoncentrationer i vattnet med minsta möjliga belastningsminskning. Beräkningarna tar även hänsyn till åtgärdsutrymmet, dvs. hur stor andel av belastningen som är praktiskt möjlig att minska. I vissa fall räcker det skattade åtgärdsutrymmet inte för att minska belastningen tillräckligt för att nå god status. Beräkningen av åtgärdsbehovet utgör grunden för den åtgärdsanalys som görs för alla påverkanstyper som kopplar till övergödning. Åtgärdsbehovet har därför fördelats mellan följande huvudsakliga påverkanstyper: Det fördelade åtgärdsbehovet används sedan i åtgärdsanalysen för respektive berörd påverkanstyp. Enligt 4 kap. 10 § vattenförvaltningsförordningen (2004:660) ska vattenmyndigheten för en viss vattenförekomst besluta om mindre stränga kvalitetskrav om det på grund av sådan mänsklig verksamhets påverkan som avses i 3 kap. 1 § första stycket 2 eller på grund av vattenförekomstens naturliga tillstånd är omöjligt eller skulle medföra orimliga kostnader att uppnå de strängare kraven de miljömässiga eller samhällsekonomiska behov som verksamheten fyller inte utan orimliga kostnader kan tillgodoses på ett sätt som är väsentligt bättre för miljön alla möjliga åtgärder vidtas för att med hänsyn till verksamhetens karaktär eller vattenförekomstens naturliga tillstånd uppnå a) bästa möjliga ekologiska och kemiska status, om vattenförekomsten är ett ytvatten och b) bästa möjliga status, om vattenförekomsten är ett grundvatten och vattnets kvalitet inte riskerar att försämras ytterligare. I för 4 kap. 9–10 §§ vattenförvaltningsförordningen (rapport 2014:12 s. 30) anges följande: Vid fastställande av mindre stränga krav ska enligt 4 kap. 10 § VFF alla genomförbara åtgärder för att uppnå bästa möjliga status vidtas som inte medför orimliga kostnader. Det i sin tur kräver att alla genomförbara åtgärder som behövs är identifierade. Åtgärderna ska dessutom enligt 4 kap. 10 § VFF vidtas med beaktande av verksamhetens karaktär eller vattenförekomstens naturliga förhållanden. Det innebär att ett mindre strängt krav kopplas till en specifik betydande påverkan medan övrig betydande påverkan ska åtgärdas . Att alla genomförbara åtgärder vidtas kan därmed leda till att flertalet kvalitetsfaktorer kommer att uppnå eller upprätthålla värden som är förenliga med god status, trots att den övergripande statusen är sämre än god. Genom mekanismen i 22 kap. 13 § finns ett instrument för att ompröva förutsättningarna för normsättning: I mål som avser en verksamhet eller åtgärd som påverkar vattenmiljön ska mark- och miljödomstolen hämta in ett yttrande från den länsstyrelse som är berörd vattenmyndighet, om 1. utredningen i målet ger anledning att anta att a) något förhållande av betydelse för miljökvalitetsnormgivningen inte överensstämmer med det som lagts till grund för en sådan norm, och b) den bristande överensstämmelsen har betydelse för möjligheten att bestämma rimliga och ändamålsenliga miljövillkor, eller 2. prövningen avser en fråga om att tillåta en verksamhet eller åtgärd med stöd av bestämmelser om undantag från 5 kap. 4 §. I en begäran om yttrande enligt första stycket 1 ska domstolen redogöra för den bristande överensstämmelsen och de skäl som talar för att ändra miljökvalitetsnormerna så att bristen avhjälps. Enligt proposition 2017/18:243 Vattenmiljö och vattenkraft (s. 212) ska omprövningen ge utrymme för en omvärdering av beslutade klassificeringar och miljökvalitetsnormer så att kvalitetsmålen blir realistiska och miljövillkoren ändamålsenliga och rimliga. Vattendirektivet har som målsättning att uppnå en god kemisk och ekologisk status för vatten. Direktivet syftar till att etablera en god status för allt ytvatten och för grundvatten. Detta innefattar åtgärder mot förorening av prioriterade ämnen, dvs. sådana som valts ut från ämnen som innebär påtaglig risk för eller via vattenmiljön, inklusive risker för vatten som används för uttag av dricksvatten. För sådana föroreningar ska åtgärder vidtas för att begränsa och, för prioriterade farliga ämnen, säkerställa att utsläpp och spill upphör (artikel 16.1). Det s.k. industriutsläppsdirektivet[4] är det huvudsakliga instrumentet inom EU som reglerar utsläpp från industrianläggningar. Enligt direktivet ska omkring 50 000 industrianläggningar uppfylla krav i tillstånd som ges av myndigheterna i medlemsstaterna. Tillstånden innehåller villkor som gäller alla miljöaspekter på verksamheten, som utsläpp till luft, vatten, mark, generering av avfall, råvaruanvändning, energieffektivitet, buller, skydd mot olyckor och återställning av området när verksamheten avslutats. presenterade kommissionen ett förslag på reviderat direktiv för industriutsläpp (COM(2022) 156). Förslagets övergripande mål är att på det mest effektiva sättet hjälpa till att skydda ekosystem och människors hälsa från de negativa effekterna av föroreningar från stora industrier och förbättra industrins motståndskraft mot klimatförändringarnas effekter. Kommissionen anför i förslaget att det kompletterar lagstiftningen på vattenområdet genom att bl.a. utvidga direktivets räckvidd, uppmuntra utvecklingen av ny teknik för att minska utsläppen, förbättra resurs- och energieffektivitet, främja vattenåteranvändning och införa ett obligatoriskt miljöledningssystem. Vidare anför kommissionen att förslaget kommer att stärka ett integrerat tillvägagångssätt genom att förtydliga krav på samarbete mellan relevanta behöriga myndigheter. beslutade regeringen att tillsätta en utredning om hur hanteringen av farliga kemikalier kan förbättras gruppvis, och hur kombinationseffekter kan beaktas i regulatorisk riskbedömning (dir. 2018:25). överlämnade utredningen betänkandet Framtidens kemikaliekontroll – Hantering av kombinationseffekter och gruppvis bedömning av ämnen (SOU 2019:45) till regeringen. I betänkandet redovisas att vattendirektivet inte innehåller någon skyldighet att göra riskbedömningar av blandningar för kombinationseffekter från flera ämnen. Att bedöma blandningar med toxikologiska enheter och toxikologiska ekvivalensfaktorer nämns dock i vägledningsdokumentet (EC 2011b). Utöver detta kapitel med hänvisning till aggregerad exponering och gruppering av ämnen för beräkningen av miljökvalitetsnormer finns det inga regler om kombinationseffekter i ramdirektivet men det finns nära kopplingar till regler om bekämpningsmedel och till den s.k. Reach-förordningen[5]. Enligt utredningen har vägledningsdokumentet inte fått någon praktisk tillämpning. Utredningen om hantering av kombinationseffekter och gruppvis bedömning av ämnen anför att vattendirektivet är det mest utvecklade regelsysteme inom EU som behandlar en särskild del av miljön. Utredningen rekommenderar att kraven på riskbedömning av blandningar och gruppering ska stärkas i den kommande översynen av vattendirektivet. Man rekommenderar att arbetar aktivt i fråga om kombinationseffekter och gruppering när ramdirektivet för vatten ses över. Detta innefattar särskilda bestämmelser om kombinationseffekter i direktivet, en fortsatt utveckling av gruppvis hantering när miljökvalitetsnormer utarbetas samt införandet av effektbaserade metoder (EBM). Vidare anser utredningen att ska ta initiativ till en utredning för att närmare studera möjligheten att koordinera EU:s kemikalielagstiftning och vattendirektivet i syfte att förbättra bedömningen av kombinationseffekter och gruppering. Vidare anför utredningen att tydliga länkar borde etableras mellan lagstiftning om miljötillståndet, som vattendirektivet, och lagstiftning som begränsar utsläpp av problematiska ämnen eller grupper av ämnen, som Reach, livsmedelsregler och regler om bekämpningsmedel och industriutsläpp. Enligt utredningen sägs det ofta i policyinriktade rapporter och vetenskapliga studier att utmaningen med att bedöma kombinationseffekter leder till behovet att koordinera olika typer av kemikalielagstiftning. Men det utvecklas sällan hur en sådan typ av återkoppling av information mellan lagstiftningar skulle se ut i praktiken och vilka problem det skulle innebära att utforma regelsystemen. Detsamma kan sägas om behovet av samordning vid bedömningen av grupper av kemikalier. En studie som diskuterade utvecklingen av sådana samordningsåtgärder vore enligt utredningen mycket viktig. Den kunde utgöra ett underlag för utvecklingen av vattendirektivet, men skulle också vara av stort allmänt intresse. Betänkandet har remissbehandlats och beredning pågår nu inom . Dåvarande miljö- och klimatminister anförde följande som svar på skriftlig fråga 2020/21:1808 Svenska intressen i va-frågor: Huvuddelen av de vattendrag, sjöar och kustvatten som omfattas av kraven enligt EU:s ramdirektiv för vatten når inte den kvalitet de ska ha. Ramdirektivet syftar till att stoppa försämringen och nå ”god status” för yt- och grundvatten. För att vi ska säkerställa en framtida tillgång till vatten av rätt kvalitet och kvantitet behöver vi fortsätta arbeta med återställande och skydd av våra vatten.