bet · H901JuU28 · 2022-04-22 00:00:00 — I regeringens skrivelse 2021/22:75 Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen anges att en utredare har haft i uppdrag att biträda med att utreda vissa frågor på vapenlagstiftningens område, bl.a. frågan om synnerliga skäl. Utredaren redovisade sitt uppdrag i promemorian Tillståndsprövning av vapendelar m.m. (Ds 2018:30). Promemorian har remissbehandlats. Ärendet bereds i . Punkten är inte slutbehandlad. Utskottet har tidigare pekat på att begreppet synnerliga skäl i vapenlagen har lett till en alltför restriktiv tillståndsgivning, vilket också framgår av den ovan redovisade promemorian. Det är därmed önskvärt att begreppet förtydligas och att det därvid övervägs om det ska ersättas med ”särskilda skäl”. Detta har tillkännagett för regeringen, men då ett tillgodoseende av tillkännagivandena dröjer anser utskottet att det finns anledning för att rikta ett nytt tillkännagivande till regeringen om att skyndsamt återkomma med ett förslag i frågan. Motionerna 2021/22:2509 (SD) yrkande 5 och 2021/22:3782 (M) yrkande 14 tillstyrks därför. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om licenshantering vid vapenbyte och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 7 (S, V, MP). I kommittémotion 2021/22:3782 av m.fl. (M) yrkande 12 föreslår motionärerna att vapenhandlare som har genomgått nödvändig utbildning och är godkända vapenhandlare ska ges en auktorisering som ger möjlighet att direkt lämna ut licenser vid exempelvis byte av vapen i samma vapenklass och inom vapengarderoben. I kommittémotion 2021/22:3877 av m.fl. (KD) yrkande 29 anser motionärerna att en jägare eller skytt som byter in ett vapen som han eller hon har licens för borde kunna köpa ett nytt av samma klass utan att en ny prövning görs. I promemorian Tillståndsprövning av vapendelar m.m. (Ds 2018:30) gör utredaren bedömningen att i fråga om utökning av vapenhandlares uppgifter kan en överföring av tillståndsprövning i vapenärenden till vapenhandlare inte ske med bibehållen rättssäkerhet. För att effektivisera tillståndsprövningen och förkorta handläggningstiderna i tillståndsärenden bör enligt utredaren i stället tillståndsprövning i okomplicerade vapenärenden kunna automatiseras. Handlaren skulle då elektroniskt kunna anmäla ett tilltänkt köp till polisen, som gör en automatiserad prövning av ärendet och inom viss – exempelvis – utfärdar ett automatiserat tillståndsbeslut eller meddelar vapenhandlaren att det finns hinder mot att bevilja ansökan. Ges tillstånd kan handlaren därefter lämna ut vapnet till köparen. Förslagen i promemorian har remitterats och bereds inom . Efter att ha avstyrkt motionsyrkanden om licenshantering vid vapenbyte i ett flertal betänkanden anförde utskottet i betänkande 2019/20:JuU33 följande (s. 36 f.): I fråga om motionsyrkanden om licenshantering vid vapenbyte konstaterar utskottet att processen att ersätta ett vapen med ett annat enligt nuvarande ordning är onödigt tidskrävande. I stället för att behöva ansöka om licens för det nya vapnet och invänta polisens hantering i det ärendet borde det i de flesta fall vara möjligt att lämna in det vapen som ska bytas ut och hämta ut det nya vapnet, och i samband med det skicka in nödvändiga papper till för licensbyte. Vid ansökningar om vapenlicens som kräver utredning bör dock ansökan om vapenlicens skickas in till ansvarig myndighet innan ett byte kan ske. Detta bör regeringen ges till känna. Utskottet tillstyrkte de aktuella motionerna och följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:304). Liknande motioner tillstyrktes av utskottet med motsvarande resonemang i det efterföljande årets motionsbetänkande om vapenfrågor. följde utskottets förslag (bet. 2020/21:JuU30 s. 24 f., rskr. 2020/21:398). I regeringens skrivelse 2021/22:75 Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen anges bl.a. att den ovannämnda promemorian har remissbehandlats, att ärendet bereds i och att punkten inte är slutbehandlad. Som utskottet har konstaterat finns det anledning att se över bestämmelserna om licenshantering vid vapenbyte, då det är en onödigt tidskrävande process. Som redogörs för ovan har också lämnat tillkännagivanden till regeringen med den innebörden. Då tillkännagivandena inte synes ha föranlett några faktiska beredningsåtgärder i anser utskottet att det finns skäl för att rikta ytterligare ett tillkännagivande i frågan till regeringen. Motionerna 2021/22:3782 (M) yrkande 12 och 2021/22:3877 (KD) yrkande 29 tillstyrks. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om kraven för vapenlicens och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 8 (S, V, MP). I kommittémotionerna 2021/22:3782 av m.fl. (M) yrkande 22 och 2021/22:3877 av m.fl. (KD) yrkande 30 begärs ett tillkännagivande om att en licensprövning endast ska omfatta licenspliktiga vapendelar. I motion 2021/22:3490 av Kopparklint (M) begärs ett tillkännagivande om att se över vilken möjlighet polisen ska ha för egna tolkningar av vapnets utseende vid licenshanteringen. I dåvarande allmänna råd om skjutvapens lämplighet (2 kap. RPSFS 2009:13, FAP 551-3) anges bl.a. följande: Enligt 2 kap. 5 § andra stycket vapenlagen får tillstånd till innehav av skjutvapen för skjutning meddelas endast om vapnet är lämpat för det ändamål som tillståndet ska avse. En restriktiv hållning bör gälla vid bedömningen av om ett skjutvapen är lämpat för sitt ändamål. För att kunna göra den bedömningen är det viktigt att sökanden har angett rätt modellbeteckning. I vissa fall kan det vara nödvändigt att vapnet eller en bild på vapnet inges till polismyndigheten för att en bedömning av vapnets lämplighet ska kunna göras. Vid behov av kompletterande upplysningar rörande vapnets lämplighet kan tillståndsmyndigheten inhämta upplysningar från respektive central skytteorganisation. En grundläggande förutsättning för att ett skjutvapen ska anses lämpligt för jaktändamål är att vapnet dels, enligt föreskrifter och allmänna råd om jakt och statens vilt (NFS 2002:18), får användas för jakt dels att vapnet enligt vapenlagstiftningen kan anses lämpat för sitt ändamål. Ammunition laddad med röksvagt krut bör dessutom finnas att tillgå i handeln eller genom hemladdning i sådan omfattning att övningsskytte med vapnet kan bedrivas i tillräcklig omfattning. Vapen vars utförande är sådant att det i jakt- och målskyttesammanhang inte går att uppnå samma precision som med ordinära vapen, bör anses som direkt olämpliga för jakt och målskytte. Vad nu sagts bör exempelvis gälla i fråga om korta vapen, vapen som saknar traditionell kolv eller som inte har för ändamålet lämpliga riktmedel, t.ex. militära närstridsvapen. Enhandsvapen med en piplängd som understiger 2 ½ tum, dvs. , är inte lämpliga för målskjutningsändamål. Även andra vapen kan, med hänsyn till sin konstruktion eller vikt, anses olämpliga för jakt eller målskytte. Utskottet behandlade en motion med samma innebörd som de nu aktuella motionsbetänkande om vapenfrågor. Utskottet ansåg att reglerna för tillstånd till vapeninnehav behövde förtydligas för att minska tolkningsutrymmet för om ett vapen är lämpat för det ändamål som tillståndet skulle avse. Med ett otydligt regelverk fanns det enligt utskottet risk för att lika fall behandlades olika och att jägare felaktigt nekades tillstånd att inneha vapen. Därför borde lagen förtydligas och det borde särskilt tydliggöras att polisens licensprövning endast skulle omfatta licenspliktiga vapendelar. Utskottet ansåg att borde tillkännage detta för regeringen. ställde sig bakom utskottets förslag (bet. 2020/21:JuU30 s. 24 f, rskr. 2020/21:398). I regeringens skrivelse 2021/22:75 Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen anges att ärendet bereds i och att punkten inte är slutbehandlad. Som utskottet har konstaterat bör reglerna för tillstånd till vapeninnehav förtydligas för att säkerställa en enhetlig tillämpning. Det bör därvid tydliggöras att polisens licensprövning endast ska omfatta licenspliktiga vapendelar. Detta har också gett tillkänna för regeringen, men några åtgärder synes inte ha vidtagits med anledning av tillkännagivandet. Utskottet anser därför att bör rikta ett nytt tillkännagivande till regeringen om att den skyndsamt ska vidta åtgärder som motsvarar det som har tillkännagett i frågan. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2021/22:3782 (M) yrkande 22 och 2021/22:3877 (KD) yrkande 30 och tillstyrker delvis motion 2021/22:3490 (M). Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om utökad vapengarderob och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 9 (S, V, MP). I kommittémotionerna 2021/22:3782 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2021/22:2509 av m.fl. (SD) yrkande 9 samt i motion 2021/22:687 av (SD) begärs att vapengarderoben ska utökas. Ett liknande yrkande framställs i motion 2021/22:2903 av (M) yrkande 3. Som framgår ovan får en enskild person beviljas tillstånd att inneha ett skjutvapen endast om han eller hon kan visa behov av vapnet för ett godtagbart ändamål (2 kap. 4 § vapenlagen). Tillstånd måste sökas för varje vapen. För tillstånd till innehav av jaktvapen krävs vidare enligt 2 kap. 4 § första stycket vapenförordningen att den sökande har avlagt ett prov som visar att han eller hon har grundläggande kunskaper om jakt och viltvård och kan handha vapnet. Den som har avlagt ett sådant prov ska anses ha behov av jaktvapen om inte särskilda skäl talar emot det. Behovet ska anses motsvara fyra vapen om det inte finns omständigheter som talar för att sökanden behöver fler vapen än så. Tillstånd till fler än sex jaktvapen får beviljas endast om sökanden visar att det finns ett mycket kvalificerat behov (2 kap. 4 § femte stycket vapenförordningen). I dåvarande allmänna råd om vapenlagstiftningen anges att tillstånd till innehav av fler än sex jaktvapen endast bör meddelas undantagsvis (RPSFS 2009:13, FAP 551-3, s. 13 f.). Den s.k. vapengarderoben för jaktvapen har tillkommit för att förenkla prövningen och åstadkomma en mer enhetlig bedömning i tillståndsfrågorna. I promemorian Tillståndsprövning av vapendelar m.m. (Ds 2018:30) föreslås att den s.k. vapengarderoben för jaktvapen utökas med två extra pipor eller slutstycken per vapeninnehav samt två pipor eller slutstycken per innehavd låda eller stomme. Det presumerade behovet av jaktvapen för den som avlagt jägarexamen ska således omfatta även dessa vapendelar, om inte särskilda skäl föranleder annat. Tillstånd till fler än tolv pipor eller slutstycken får dock beviljas endast om sökanden visar att det finns ett behov av ytterligare sådana delar. Med anledning av bl.a. vissa remissinstansers synpunkter på förslaget har ett nytt förslag på reglering utarbetats och en ny promemoria presenterades . I promemorian föreslås vapengarderoben för jaktvapen utökas till att även omfatta sammanlagt tolv extra pipor eller slutstycken till de jaktvapen, stommar eller lådor som sökanden innehar. Tillstånd till fler än tolv pipor eller slutstycken föreslås få beviljas endast om sökanden visar att det finns ett behov av ytterligare sådana delar. Förordningsändringen föreslås träda i kraft . Promemorian har remitterats och bereds i . Utskottet har behandlat motionsyrkanden om en utökad vapengarderob, bl.a. i betänkande 2018/19:JuU29 (s. 29 f.). Utskottet anförde följande: Den nuvarande regleringen av vapengarderoben innebär att normalbehovet för en jägare anses motsvara fyra vapen, om det inte finns omständigheter som talar för att sökanden behöver fler vapen än så. Tillstånd till fler än sex jaktvapen får beviljas endast om sökanden visar att det finns ett mycket kvalificerat behov. Enligt utskottets mening motsvarar dock dagens reglering av vapengarderoben inte fullt ut de behov som kan finnas för vissa jägare och det finns därför anledning att se över begränsningen av antalet vapen som en jägare får ha i syfte att möjliggöra innehav av ett större antal vapen. Vad utskottet nu anfört bör ge regeringen till känna. följde utskottets förslag (rskr. 2018/19:298). I betänkande 2019/20:JuU33 (s. 30 f.) behandlade utskottet liknande motioner, vilka avstyrktes med hänvisning till tillkännagivandet . följde utskottets beslut (rskr. 2019/20:304). I betänkande 2020/21:JuU30 (s. 24 f.) tillstyrkte utskottet åter motioner i frågan med hänvisning till att regeringens tillgodoseende av det tidigare tillkännagivandet dröjde. ställde sig bakom detta (rskr. 2020/21:398). I regeringens skrivelse 2021/22:75 Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen anges att en utredare har haft i uppdrag att biträda med att utreda vissa frågor på vapenlagstiftningens område, bl.a. frågan om en utökad vapengarderob. Utredaren redovisade sitt uppdrag i promemorian Tillståndsprövning av vapendelar m.m. (Ds 2018:30). Promemorian har remissbehandlats. Med anledning av bl.a. vissa remissinstansers synpunkter har en ny promemoria med ett nytt förslag på reglering tagits fram. Promemorian har remitterats och remisstiden löpte ut . Ärendet bereds i . Punkten är inte slutbehandlad. Utskottet kvarstår vid sin bedömning att den s.k. vapengarderoben bör utökas. Utskottet noterar att en ny promemoria har tagits fram med förslag om en utökad vapengarderob. Då något lagförslag ännu inte har presenterats eller förordningsändring genomförts anser utskottet emellertid att det finns skäl för att återigen rikta ett tillkännagivande till regeringen om att skyndsamt återkomma med ett förslag om utökad vapengarderob. Utskottet tillstyrker därför motionerna 2021/22:687 (SD), 2021/22:2509 (SD) yrkande 9, 2021/22:2903 (M) yrkande 3 och 2021/22:3782 (M) yrkande 4. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om europeiskt skjutvapenpass och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 10 (S, V, L, MP). I kommittémotionerna 2021/22:3782 av m.fl. (M) yrkande 5 och 2021/22:2509 av m.fl. (SD) yrkande 13 begärs att regeringen skyndsamt ska bereda ett tidigare tillkännagivande om en översyn av reglerna om ett europeiskt vapenpass. Ett liknande yrkande framställs i motion 2021/22:633 av (M). Av 3 kap. 9 § vapenförordningen framgår att efter ansökan ska utfärda ett europeiskt skjutvapenpass till den som har tillstånd att i inneha ett skjutvapen som avses i bilagan till vapenförordningen. Skjutvapenpasset ska ha en begränsad giltighetstid, och det får återkallas av om det finns särskilda skäl för det. Av 2 kap. 11 § vapenlagen följer att det för tillstånd att föra in skjutvapen till gäller samma förutsättningar som för tillstånd att inneha vapnen enligt 3–6 §§. Av 2 kap. 12 § samma lag följer vidare att ett införseltillstånd ger rätt att i inneha de skjutvapen och den ammunition som förts hit med stöd av tillståndet under den begränsade tid och för det ändamål som anges i tillståndet. Tillståndet gäller under förutsättning att vapnen och ammunitionen förs in för tillståndet eller den som bestämmer. Inrikesminister anförde i ett skriftligt svar på en fråga om EU:s vapenpass bl.a. följande (fr. 2019/20:497): Enligt EU:s vapendirektiv ska ett europeiskt skjutvapenpass på begäran utfärdas av en medlemsstats myndigheter till en person som legalt förvärvar och använder skjutvapenpass. Ett skjutvapenpass medför i sig ingen rätt att föra ett vapen mellan medlemsländer utan fungerar som ett bevis om att den person som anges i passet har rätt att inneha vapnet i sitt hemland. Vid sidan av bestämmelserna om skjutvapenpass finns en möjlighet för medlemsstaterna att kräva nationellt införseltillstånd. har haft ett krav på införseltillstånd för att ett vapen tillfälligt ska få föras in i landet. Syftet med reglerna om införseltillstånd är att ska kunna göra en bedömning av om det är lämpligt i det enskilda fallet att det aktuella vapnet förs in i . gör vid sin prövning bl.a. en lämplighetskontroll och kontrollerar syftet med att ta in vapnet (jakt eller målskytte). För att få tillstånd att föra in ett skjutvapen krävs att samma förutsättningar som gäller för innehav av skjutvapen i är uppfyllda. När gick med i EU valde man att behålla kravet på införseltillstånd. Skälet till detta var att det finns medlemsstater som inte uppnår samma höga skyddsnivå i sin lagstiftning vad gäller exempelvis kontroll och tillståndskrav för innehav av skjutvapen som . Det finns medlemsstater där kontrollen av vissa typer av vapen, exempelvis hagelgevär, är i det närmaste obefintlig. Det är angeläget att den svenska vapenlagstiftningen är utformad på ett sådant sätt att den i möjligaste mån motverkar att vapen kommer till brottslig användning. betänkande om vapenfrågor behandlades motioner om att föra in vapen till . Utskottet anförde att jägare som vill resa och jaga i andra EU-länder upplever att det är svårt att ta med sig vapen över gränserna. Detsamma gäller för sportskyttar som t.ex. vill tävla i ett annat land. Utskottet ville därför att regeringen skulle ta initiativ till en översyn av reglerna om europeiskt skjutvapenpass och reglerna om införseltillstånd i syfte att underlätta för jägare och sportskyttar att ta med sig vapen över gränserna vid resor inom EU. Detta borde , enligt utskottet, tillkännage för regeringen. Utskottet tillstyrkte därmed motionerna i fråga. följde utskottets förslag (bet. 2018/19:JuU29 s. 44 f., rskr. 2018/19:298). avstyrkte utskottet motionsyrkanden om europeiskt skjutvapenpass med hänvisning till tillkännagivandet från det föregående året. följde utskottets förslag (bet. 2019/20:JuU33 s. 41 f., rskr. 2019/20:304). Även i förra årets betänkande om vapenfrågor behandlades denna typ av motioner. Utskottet ansåg att regeringens behandling av tillkännagivandet dröjde och att det därmed fanns anledning för att rikta ett tillkännagivande till regeringen om att skyndsamt återkomma till med ett förslag i enlighet med det tidigare tillkännagivandet. följde utskottets förslag (bet. 2020/21:JuU30 s. 35 f., rskr. 2020/21:398). I regeringens skrivelse 2021/22:75 Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen anges att ärendet bereds i och att punkten inte är slutbehandlad. har tidigare riktat tillkännagivanden till regeringen om en översyn av reglerna för ett europeiskt skjutvapenpass. Utskottet står fast vid de bedömningar som gjordes . Eftersom regeringens behandling av tillkännagivandena dröjer finns det enligt utskottet anledning för att rikta ett tillkännagivande till regeringen om att skyndsamt återkomma till med ett förslag i enlighet med de tidigare tillkännagivandena. Utskottet tillstyrker därför motionerna 2021/22:633 (M), 2021/22:2509 (SD) yrkande 13 och 2021/22:3782 (M) yrkande 5. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför handel med vapen och tillkännager detta för regeringen. avslår ett motionsyrkande om inventering och kontroll inför förvärv av bolag som driver vapenhandel. Jämför reservation 11 (S, V, L, MP). I kommittémotion 2021/22:3877 av m.fl. (KD) yrkande 33 föreslås att man ska ta bort kravet på ett visst antal transaktioner för att jakthandlare ska få sälja vapen. I motion 2021/22:1343 av och (båda S) vill motionärerna att det genomförs inventering och nödvändig kontroll inför ett förvärv eller övertagande av ett bolag som driver vapenhandel. Enligt 2 kap. 1 § vapenlagen krävs tillstånd för att driva handel med skjutvapen. Närmare bestämmelser om vapenhandlartillstånd finns i 2 kap. 10–10 d §§ vapenlagen. Tillstånd att driva handel med skjutvapen får endast meddelas den som med hänsyn till kunskap, laglydnad och övriga omständigheter är lämplig att driva sådan verksamhet. Tillstånd får meddelas endast för handel som ska bedrivas yrkesmässigt. I fråga om en juridisk person ska prövningen, utom när det gäller kravet på kunskap, dessutom avse de fysiska personer som har ett betydande inflytande över den juridiska personen. Om det sker en förändring av vem som har ett betydande inflytande över en juridisk person, ska tillståndshavaren möjligt anmäla förändringen till . I ett tillstånd att driva handel med skjutvapen ska det anges vilka typer av skjutvapen och vilket antal av varje typ av skjutvapen tillståndet avser. Tillståndet ger rätt att inneha de skjutvapen som anges där. Kravet på yrkesmässighet innebär att verksamheten ska ha en viss varaktighet eller åtminstone vara inriktad på en serie affärshändelser. Verksamhetens omfattning ska alltså tillmätas avgörande betydelse (prop. 1990/91:130 s. 60). Några tiotal transaktioner bör enligt förarbetena tjäna som lämplig riktlinje för kravet på yrkesmässighet (prop. 1990/91:30 s. 39). Den som ansöker om tillstånd bör därför kunna redovisa en uppskattning av hur många skjutvapen av olika slag som ska hållas i lager och ge en uppgift om beräknad omsättning. Någon prövning av den tilltänkta etableringen från marknadssynpunkt ska inte ske (prop. 1990/91:130 s. 60). Dåvarande har utfärdat allmänna råd om kravet på yrkesmässighet (13 kap. RPSFS 2009:13, FAP 551-3). I de allmänna råden anges bl.a. att det för gäller att avgöra om det är fråga om en seriös och yrkesmässig handelsverksamhet. Vid bedömningen bör omfattningen av verksamheten vägas in, varvid några tiotal transaktioner, dock minst 20, till eller från privatpersoner torde kunna vara ett nedre riktmärke. Utskottet behandlade liknande motionsyrkanden och . Utskottet anförde vid det första tillfället att det inte var berett att föreslå några ändringar av bestämmelserna om vapenhandlartillstånd och att det inte fann skäl att ta något initiativ till en sådan översyn som efterfrågades. Även 2020 avstyrktes motionen. följde utskottets förslag (bet. 2018/19:JuU29 s. 48 f., rskr. 2018/19:298 och bet. 2019/20:JuU33 s. 45 f., rskr. 2019/20:304). motionsbetänkande om vapenfrågor såg utskottet dock en risk att kravet på yrkesmässighet, med särskilt fokus på antalet transaktioner, kan leda till att seriösa vapenhandlare tvingas stänga sin verksamhet. Enligt utskottet borde det göras en översyn av vad kravet på yrkesmässighet för att få bedriva handel med skjutvapen ska innebära, och det borde särskilt övervägas om kravet på ett visst antal transaktioner kan tas bort i syfte att fler vapenhandlare ska kunna fortsätta bedriva sin verksamhet. ställde sig bakom utskottets förslag (bet. 2020/21:JuU30 s. 37 f., rskr. 2020/21:398). I regeringens skrivelse 2021/22:75 Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen anges att ärendet bereds i och att punkten inte är slutbehandlad. Som framgår ovan efterfrågade utskottet en översyn av vad kravet på yrkesmässighet för att få bedriva handel med skjutvapen ska innebära, och att det särskilt borde övervägas om kravet på ett visst antal transaktioner kunde tas bort i syfte att fler vapenhandlare skulle kunna fortsätta bedriva sin verksamhet. Detta ställde sig bakom genom ett tillkännagivande till regeringen, men någon åtgärd med anledning av tillkännagivandet verkar inte ha vidtagits. Utskottet anser därför att det finns anledning för att rikta ett tillkännagivande till regeringen med det samma innebörd som det som har tillkännagetts i frågan. Motion 2021/22:3877 (KD) yrkande 33 tillstyrks. Utskottet finner inte skäl att ställa sig bakom motion 2021/22:1343 (S), vilken avstyrks. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om tillsyn av skjutbanor och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 12 (S, V, MP). I kommittémotionerna 2021/22:3782 av m.fl. (M) yrkande 15, 2021/22:2509 av m.fl. (SD) yrkande 3 och 2021/22:3877 av m.fl. (KD) yrkande 37 efterfrågas en utredning om ansvaret för tillsynen och tillståndsprövningen av landets skyttebanor där det övervägs om ansvaret kan flyttas till den nya viltmyndigheten eller till en annan myndighet. I motionerna 2021/22:1380 av Kopparklint (M) och 2021/22:685 av (SD) framställs liknande yrkanden. I motion 2021/22:1848 av och (båda M) vill motionärerna se en översyn av kontrollfunktionen av skjutbanor och i den beakta möjligheten att låta kontrollera och godkänna såväl civila som militära skjutbanor.