bet · H901MJU18 · 2022-03-22 00:00:00 — Huruvida ett biodrivmedel är koldioxidneutralt beror helt och hållet på vilken bioråvara som används och vilket tidsperspektiv man räknar med. Klimatkrisen är akut här och men kommer också att definiera samhället i all överskådlig tid framåt. Vi måste klara av att se på utmaningen ur såväl kortsiktiga som långsiktiga perspektiv. Det kommer att ta tid att minska transportbehoven och ställa om till nollutsläppslösningar. Vissa biobränslen blir här en övergångslösning som, trots att de är långt ifrån perfekta, är bättre än fossila alternativ såsom kol, olja och gas. Andra biobränslen med mycket låg eller till och med positiv klimatpåverkan, som biogas från avfall, kommer att spela en viktig roll i energipusslet även på lång sikt. Lösningen är mindre energianvändning, smartare användning av bioråvara och lösningar med nollutsläpp. Eftersom biobränslen och andra användningsområden för bioråvara har en klimatpåverkan och mängden råvara är begränsad behöver de användas klokt och där de gör störst samhälls- och klimatnytta. När behovet ökar i en sektor går det inte att bara öka den totala tillförseln. I stället behöver bioresurser frigöras i andra delar av samhället. I den mån det går ska bioråvara först användas i långlivade produkter eller material, t.ex. i byggnader. Därefter ska produkten repareras och återanvändas så långt som möjligt, materialåtervinnas, och först därefter användas för energi. Ett sådant system gör att behoven av ny råvara minskar. Det svenska skogsbruket har haft hög avverkningstakt. Det är hög tid att fundera på hur en lägre avverkningstakt kan öka kolinlagring och andra kollektiva nyttigheter. Innovation i skogsbruket, men också i förädlingsindustrin, gör att material som inte kunnat användas annat än till bränsle kan komma att kunna utnyttjas i flera användningsled i värdekedjan. Innovation behövs också för att utveckla mer naturfrämjande skogsbruksmetoder som är mer resilienta, som skapar ökad kolinlagring och som ökar skogens sociala och naturmässiga värden som en god produktion av skogsråvara kan upprätthållas. Till följd av vad som redovisats ovan anser jag att det saknas anledning för att göra ett sådant tillkännagivande som motionärerna efterfrågar. Angrepp av granbarkborren i skyddade områden, punkt 51 (S, MP) (MP), (S), (S), (S), (S) och (S) anför: Vi anser att det saknas anledning för att göra ett sådant tillkännagivande som motionärerna efterfrågar. Vi utvecklar här våra skäl för detta. Att bekämpa skogsskador är och har varit ett högt prioriterat arbete för regeringen ända sedan den tillträdde 2014. Den svenska skogen är vårt gröna guld som skapar jobb och hållbar tillväxt i hela landet. Men den svenska skogen har också ett unikt naturvärde och ska därför förvaltas i balans mellan naturvård och skogsbruk. Skogsskador orsakar kostnader för miljarder kronor för skogsnäringen och staten. Regeringen arbetar redan med frågan på flera olika sätt. Som ett led i arbetet för att förebygga, övervaka och bekämpa skogsskador satsade exempelvis regeringen 2021 för att inrätta ett nationellt centrum för skogsskador vid (). SLU Skogsskadecentrum har redan hunnit delta i ett flertal projekt i samarbete med andra aktörer. De viktigaste har inneburit att bidra till underlag för att motverka utbrott av barkborren i och för att motverka s.k. multiskador på ungskog i norra . En forskarskola för doktorander håller på att etableras tillsammans med näringen och myndigheter och flera olika nya övervakningsinsatser håller på att utvärderas, bl.a. sporfällor för olika skadesvampar. Vidare har länsstyrelserna också fått ett regeringsuppdrag att redovisa vilka förebyggande respektive direkta åtgärder de har vidtagit för att minska spridningen av granbarkborren från skyddade områden i de län som omfattas av bekämpningsområde. Uppdraget ska redovisas till () . Vi anser att frågan om ett nationellt handlingsprogram för biologisk mångfald i skogen är viktig och ska prioriteras, och programmet kan när det är på plats användas som ett verktyg mot granbarkborreangrepp i alla skogar. Frågan är högt prioriterad och bereds inom . Angrepp av granbarkborren i skyddade områden, punkt 51 (V) (V) anför: När det gäller tillkännagivandet om att vidta ytterligare åtgärder för att bekämpa granbarkborren i skyddade områden och tydliggöra att det är statens ansvar att vidta dessa åtgärder samt se över om och hur enskilda skogsägare som drabbats av granbarkborreangrepp på grund av bristande skadedjursbekämpning i angränsande skyddade naturområden ska kunna kompenseras anser vi att det bör avslås. Det är inte de skyddade områdena som är orsaken till spridning av omfattande granbarkborreangrepp. Dessutom har skyddade områden i högre utsträckning tillgång till arter som lever på granbarkborrar, som är en naturlig del av skogsekosystemet. Däremot gynnar dagens skogsbruk med likåldriga granbestånd, ibland på marker där det inte är hållbart att plantera gran, uppkomsten av utbrott av granbarkborrar. Ett mer hållbart skogsbruk är således en mer effektiv metod för att minska skador av granbarkborren än att hugga ned skyddade skogar. De tillkännagivanden som utskottet riktar till regeringen med anledning av betänkandet syftar till att ytterligare försvaga skogsskyddet och i stället låta de ekonomiska intressena vara överordnade. anser därför att tillkännagivandet bör avslås. Motioner som bereds förenklat, punkt 59 (SD) (SD), (SD) och (SD) anför: Utskottet har genom förenklad motionsberedning avstyrkt de motionsförslag som finns i bilaga 4. Motionsförslagen bereds förenklat till följd av att utskottet behandlat samma eller i huvudsak samma frågor tidigare . har beslutat i enlighet med utskottets förslag. Vi vidhåller de synpunkter som företrädare för vårt parti framför i aktuella kommittémotioner men avstår från att ge uttryck för dem i en reservation. Motioner som bereds förenklat, punkt 59 (C) (C) och (C) anför: Utskottet har genom förenklad motionsberedning avstyrkt de motionsförslag som finns i bilaga 4. Motionsförslagen bereds förenklat till följd av att utskottet behandlat samma eller i huvudsak samma frågor tidigare . har beslutat i enlighet med utskottets förslag. Vi vidhåller de synpunkter som företrädare för vårt parti framför i aktuell kommittémotion men avstår från att ge uttryck för dem i en reservation. Motioner som bereds förenklat, punkt 59 (V) (V) anför: Utskottet har genom förenklad motionsberedning avstyrkt de motionsförslag som finns i bilaga 4. Motionsförslagen bereds förenklat till följd av att utskottet behandlat samma eller i huvudsak samma frågor tidigare . har beslutat i enlighet med utskottets förslag. Jag vidhåller de synpunkter som företrädare för mitt parti framför i aktuella parti-och kommittémotioner men avstår från att ge uttryck för dem i en reservation. Motioner som bereds förenklat, punkt 59 (KD) (KD) anför: Utskottet har genom förenklad motionsberedning avstyrkt de motionsförslag som finns i bilaga 4. Motionsförslagen bereds förenklat till följd av att utskottet behandlat samma eller i huvudsak samma frågor tidigare . har beslutat i enlighet med utskottets förslag. Jag vidhåller de synpunkter som företrädare för mitt parti framför i aktuella kommittémotion men avstår från att ge uttryck för dem i en reservation. Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och ökade incitament för naturvården i skogen med frivillighet som grund (V) (V) anför: når varken internationella åtaganden eller nationella miljömål för att bevara biologisk mångfald i skogslandskapet. Utvecklingen i skogsmiljön har därtill konstaterats vara negativ. För att nå samhällets mål för skogen krävs ökade insatser för att bevara livsmiljöer och värna skogens kulturella och sociala värden samt dess klimatnytta. Skogar med höga naturvärden måste skyddas och miljöhänsynen stärkas i skogsbruket. genomförde 1993 en avreglering av skogspolitiken som bygger på ”frihet under ansvar” och som i hög grad bygger på att skogsägare själva ska ta ansvar för miljöhänsynen. motsätter sig inte att frivillighet fortsatt ska vara ett betydande inslag i skogspolitiken men kan konstatera att nuvarande skogspolitik under snart tre decennier varit otillräcklig för att värna samhällsnyttan och ett ekologiskt hållbart skogsbruk. Trots detta har S-MP-regeringen i propositionen valt en inriktning för den fortsatta skogspolitiken med stort fokus på ökad frivillighet och stärkt ägande- och brukanderätt. välkomnar propositionens förslag om nya ersättningsmarker och nytt markförsäljningsprogram från för att i huvudsak skydda den fjällnära skogen. I övrigt saknas konkreta förslag i propositionen för att ska uppnå ett hållbart skogsbruk. Regeringen gör i propositionen en rad bedömningar som enligt vår uppfattning i stället försvagar möjligheterna till detta. Det är högst anmärkningsvärt i ett läge där krisen för den biologiska mångfalden jämte klimatkrisen tillhör de största globala utmaningar vi står inför. Regeringen anser att det formella skyddet av skogen ska utgå från frivillighet, vilket riskerar både att de skogar som har störst behov av skydd inte får det och att skattepengar används ineffektivt för naturvården. I propositionen framhåller regeringen vidare att den har en tydlig ambition att skyddsvärda skogar inte ska avverkas men föreslår inga åtgärder för att förhindra det i praktiken. Av propositionen framgår det även att regeringen anser att inventering och registrering av nyckelbiotoper bör upphöra, detta trots att en forskningssammanställning från SLU 2018 visat att nyckelbiotoperna verkligen har ett rikare växt- och djurliv än omgivningarna. Många studier visar även att de små nyckelbiotoperna är känsliga för avverkning i omgivande skog. anser att registrering och inventering av nyckelbiotoper har varit av central betydelse för att hänsyn ska tas till områden med höga naturvärden i samband med slutavverkningar. Kunskapen om och registreringarna av var dessa områden finns är mycket viktiga för naturvården och ger även allmänheten möjlighet att uppleva dessa. Det har dessutom stärkt markägarnas möjligheter att leva upp till sitt ansvar för att värna miljön. konstaterar att propositionen saknar förslag för att ska uppnå ett hållbart skogsbruk. Hur våra skogar brukas är en angelägenhet för alla medborgare, inte bara skogsägarna och skogsbolagen, och påverkar kommande generationer. Staten och politiken kan inte abdikera från ansvaret för att beakta denna samhällsnytta. De kvarvarande naturskogarna, såväl de fjällnära som de övriga, måste ges ett långsiktigt skydd för att bevara den biologiska mångfalden och de stora kollagren. Skogsbruket måste bedrivas med ökad miljöhänsyn, kalhyggenas utbredning måste begränsas och kalhyggesfritt skogsbruk måste stimuleras. Skogens klimatnytta måste värnas genom incitament som stöder ökad lagring och ökat upptag av kol i skogar genom att man i högre grad låter skogen stå. Vid uttaget av bioråvara från skogen bör man i högre utsträckning prioritera långlivade produkter. Även skogens värden för rening av luft och vatten, turism, kultur, landsbygdsutveckling och rekreation måste beaktas i jämförelse med de ekonomiska värdena av skogsprodukterna. För att utforma en skogspolitik som beaktar skogens hela samhällsnytta och livskraftiga ekosystem föreslår en rad åtgärder i motionerna 2021/22:3279 Biologisk mångfald och 2021/22:3277 Klimatkrisen. Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och ökade incitament för naturvården i skogen med frivillighet som grund (MP) (MP) anför: hade som ambition att minska konflikten kring skogsbruk och naturvård. Man måste konstatera att det finns stora målkonflikter mellan skogsindustrins nuvarande skogsbruksinriktning och naturvården samt de klimatåtgärder som behövs. Skogspolitik är en oerhört viktig politisk fråga. är medlem i EU, vilket i det världspolitiska läget som gäller nu är mycket bra. EU:s gröna giv är beslutad. Klimatpolitiken är beslutad. ”Business as usual” för svenskt skogsbruk är därmed inte möjligt, även om skogspolitik är en nationell angelägenhet. Så länge klimatpolitik och miljöpolitik är en EU-angelägenhet och så länge dessa politikområden inverkar på skogsbruket måste det svenska skogsbruket också miljö- och klimatanpassas. Frivilligt formellt skydd beskrivs av somliga som något nytt, men i själva verket är det redan så att skydd av naturreservat genomförs i samarbete och avtalsreglerat mellan myndigheter och markägare. Det är i grunden en bra ordning. Den stora frågan om att öka skogsägarnas rättigheter handlar inte om att de frivilligt skulle välja mellan att skydda värdefull natur, bidra till klimatomställningen eller inte. Det är reglerat i svensk lag och i att skyddsvärd natur ska skyddas. Den stora frågan är att skogsägare ska ha möjlighet att få ersättning när skogen måste skyddas av naturskyddsskäl. Den stora frågan är att skogsägare ska kunna få rådgivning när skogsmarkerna måste klimatanpassas så att vi kan undvika storskaliga bränder i samband med de allvarliga vädersituationer som klimatförändringarna leder till. Den stora frågan när man tar bort pengar för skydd och rådgivning från statsbudgeten är: Vem ska då ta ansvar? Hur ska då äganderätten kunna öka? Det går inte ihop. har i samtal och förhandlingar med Socialdemokraterna och arbetat för att uppgörelsen om skogspolitiken ska bli så bra som möjligt. Vi står bakom propositionen men har en reservation för att pengarna inte finns i budgeten, och vi anser att regeringen måste återkomma med ett förslag på hur åtgärderna ska finansieras. Vi har även en reservation som innebär att det är skogsvårdslagen och inte som borde revideras. Vi invänder kraftigt mot att de statliga nyckelbiotopsinventeringarna avskaffas utan att det finns resurser att stödja enskilda skogsägare med kunskapsunderlag så att skogsägaren med förtjänst kan sälja sitt virke till svenska och internationella köpare som kräver certifiering och skydd av biotoper. Utan pengar för naturvården pressas skogsägarna ekonomiskt, vilket är fullständigt oacceptabelt. Med den situation som finns med låga virkespriser och höga kostnader är de enskilda skogsägarnas förutsättning hårt pressad. Att i det läget låta 700 skogsägare vänta ännu längre på utlovade pengar för skydd av natur är ett hån från riksdagsmajoriteten. Dagens skogsbruk är inte hållbart. anser att vi måste få ett mer variationsrikt skogsbruk i , där nya skogsbruksmetoder utvecklas som tar större hänsyn till artmångfalden och klimatarbetet. Skogsbruket måste bli hållbart. Det är centralt att samhällets mål för skogen uppfylls. beslutade miljökvalitetsmål ska uppnås och internationella åtaganden ska genomföras. Den som äger en naturresurs förvaltar den och har ett ansvar för att den brukas hållbart. Samhället skapar regler för detta och dessa regler måste säkerställa att brukandet är långsiktigt hållbart. Dagens regelverk och metoder vid nyttjande av skogen leder inte till att samhällets mål för skogen uppfylls. Detta syns i myndigheternas uppföljning av miljömålen och i vetenskapliga studier av tillståndet för den biologiska mångfalden i skogslandskapet. En rad förbättringar krävs därför inom skogspolitiken, i fråga om skogsbruksmetoder och skydd av skogsmiljöer med höga naturvärden. menar att stora delar av regeringens proposition är rimligt avvägda. Men det finns delar som är i stort behov av utveckling och där kompletteringar krävs. Inte minst omöjliggörs genomförandet av bärande delar sedan propositionens finansiering i stora delar utraderades genom att , och budget fick störst stöd i , även av , som uttryckligen stödde budgeten som rörde skogsbruket. Det saknas dessutom fortfarande ett helhetsgrepp när det gäller hur skogsvårdslagen förhåller sig till nationell rättsutveckling, EU-direktiv och domar, internationella åtaganden och konventioner samt omvärldshändelser, en intensifierad klimatkris och naturkris. menar därför att det behövs en grönare skogsvårdslag och att en utredning bör tillsättas för att göra en genomgripande översyn av lagen. Det är också av avgörande betydelse, och kan inte nog understrykas, att efterlevnaden av gällande lagstiftning, i synnerhet , måste säkras, och att tillsynsarbetet på måste förstärkas för att kunna uppfylla regeringens målsättning om att skyddsvärda skogar inte ska avverkas. Många åtgärder och satsningar i propositionen har nära koppling till satsningar i regeringens förslag till budget . Om budgetmedel saknas finns inte heller förutsättningar att genomföra bärande delar av propositionen. Avsaknad av budgetmedel medför att den samlade balansen mellan produktionsintressen och naturvärden förändras betänkligt och det blir långt mindre betoning på att långsiktigt stärka och skydda värdefull natur än den ursprungliga uppgörelsen mellan Socialdemokraterna, innebar. Exempelvis har möjligheterna till frivilligt formellt skydd minskat drastiskt. Medel för ersättning till markägare kommer inte att räcka till och programmet med ersättningsmark löper hög risk att läggas ned eftersom det saknas långsiktig finansiering. Mer förmånliga skattevillkor, väntansavtal, biotopskydd, nationalparkssatsningar, rådgivning för hållbar tillväxt, rådgivning om betesskador, ersättning för naturvårdsavtal och skötsel av naturreservat kan inte längre genomföras med den ekonomiska ram som har fastställt med stöd av , , . Det hela är oerhört olyckligt och mycket anmärkningsvärt. Neddragningarna i budgeten kommer framför allt att drabba mindre familjeskogsbrukare som en förbättrad skötsel av befintliga naturreservat riskerar att inte bli av. menar därför att regeringen bör återkomma till med en redovisning av hur de olika åtgärder som föreslås i propositionen ska finansieras. Ett viktigt bidrag som skogsutredningen gett är den utförliga redogörelsen för vikten av ett långsiktigt skydd av de sammanhängande fjällskogarna. Utredningen konstaterar att de kvarvarande stora sammanhängande naturskogarna inom och även i nära anslutning till gränsen för fjällnära skog har unika naturvärden och utgör ett mycket viktigt bidrag till de internationella åtagandena för bevarande av biologisk mångfald och är ett särskilt ansvar för att bevara. Naturvärdet av dessa skogar består dels i att de är ett av de få kvarvarande stora sammanhängande naturskogsområdena i , dels att de utgörs av ofta väglösa områden som endast i liten grad är påverkade av skogsbruk. Skogarnas unika värden består både i att de har höga naturvärden i form av gamla träd och död ved och är relativt orörda och att de utgör större sammanhängande funktionella ekosystem. De stora sammanhängande naturskogarna återfinns både ovan och i nära anslutning till gränsen för fjällnära skog. För att säkra ett stabilt skydd av fjällskogarna krävs ersättning från staten till alla de markägare som på olika sätt vill bevara naturvärden på sina marker långsiktigt. När budgeten drogs ned med genom att , , röstat ned regeringens budget blir konsekvensen att pengarna inte räcker och att många skogsägare inte kan skydda sin mark. I hela landet är det omkring 700 markägare som väntar på ersättning, och i , och är det sammantaget enligt länsstyrelsernas uppgifter fjällnära skog där markägarna antingen redan anmält intresse eller där man väntar på ersättning. Propositionen förväntas därutöver medföra att ansökningarna från markägare om att bevara naturvärden och skydda mark kommer att öka. Det gynnar inte äganderätten att förvägra skogsägare pengar för att skydda naturvärden, tvärtom. Äganderätten bör också gälla rätten att bevara och stärka naturvärden. Förslagen i propositionen om nya utvecklade skyddsformer för att bevara och stärka naturvärden utgår från frivillighet och att skyddsarbetet ska bedrivas i god dialog med markägarna. Det är viktigt att poängtera att myndigheternas arbete med formellt områdesskydd baseras på frivillighet från skogsägares sida. Som påpekar är också dialog med markägaren ett av de viktigaste momenten vid bildande av naturreservat och biotopskydd. Det är mycket ovanligt att länsstyrelserna går till beslut mot markägarens vilja, och med ett ännu bättre arbetssätt från myndigheternas sida ser vi det som möjligt att göra det i än mindre utsträckning än . I debatten och bland skogsägare finns dock en föreställning om att staten ofta tvingar till sig marken. Det är viktigt att klargöra att det är fel; det är inte så skyddsarbetet bedrivs i . Vikten av god dialog med markägare står också inskärpt i förarbetena till nuvarande lagstiftning. Därför kan det inte heller betraktas som ett omfattande problem att en markägare får ett naturreservat på sin mark mot sin vilja. I praktiken är det oftast så att problemet inte heller är att beslut om områdesskydd innebär ett tvångsingripande. I skogsutredningen anges att flera av de markägare utredningen haft kontakt med i stället beskriver att det är otydligheten i att stora arealer pekas ut som skyddsvärda utan att markägaren har möjlighet till ersättning som orsakar problem för den enskilda markägaren. påpekar också att när en enskild markägare inte känner sig skäligen kompenserad eller när denna kompensation drar ut därför att myndigheten i närtid inte med ekonomiska medel kan tillgodose de anspråk markägaren har, uppstår problem, och acceptansen för myndighetsutövning sviktar. Dagens situation med otillräckliga ekonomiska medel hos beslutande myndigheter är ett större problem för markägarna än det faktum att myndigheterna har möjlighet att fatta beslut mot markägarens vilja. Även detta faktum understryker vikten av en nödvändig finansiering av propositionen och av att regeringen återkommer med förslag till en sådan. När det gäller propositionens förslag om frivilligt formellt skydd vill särskilt poängtera att när vi förhandlade propositionen sas det att den nuvarande lagstiftningen skulle kvarstå och att skulle förbli intakt. Vi utgår från att den socialdemokratiska regeringen inte bryter denna överenskommelse när de kommit med sitt uttalande om att se över . När det gäller frågan om formellt skydd innebär uppgörelsen att även om det är bra att enskilda skogsägare i större utsträckning kan ta initiativ till skydd ska det även i fortsättningen framgå tydligt av den nationella strategin för formellt skydd att myndigheterna även i fortsättningen har möjlighet att ta initiativ till formellt skydd. Det är nödvändigt för att säkra kvaliteten i skyddsarbetet, den ekologiska funktionaliteten ur ett landskapsperspektiv och den ekologiska representativiteten. Detta angreppsätt är mycket viktigt ur ett bevarandeperspektiv på både kort och lång sikt, vilket också påpekas av ansvariga expertmyndigheter. Ett skyddsarbete utan ett systematiskt landskapsperspektiv är inte effektivt. Myndigheternas arbetsformer ska också i högre grad än öka incitamenten för markägare att bevara och utveckla naturvärden på sin fastighet. Betydelsen av förhandlade lösningar inklusive oberoende värderingar ska tydligt lyftas fram i enlighet med vad som framgår av propositionen. Ett uppdrag ska därför ges av regeringen till relevanta myndigheter att revidera den nationella strategin för formellt skydd i enlighet med ovanstående och att utveckla fler incitament för markägare att långsiktigt bevara naturvärden. När det gäller skogsbruksmetoder saknar utredningen i hög utsträckning förslag, vilket är en stor brist. För att nå samhällets gemensamma mål för skogen har skogsbruket en helt avgörande roll. Centralt är vilken skogsbruksmetod som är bäst för att målen inom miljömålssystemet ska nås, i synnerhet Levande skogar. Förutsättningarna att göra det har ett naturnära skogsbruk som bevarar skogens ekosystem och som upprätthåller kontinuerlig ekologisk funktionalitet och värnar natur- och kulturvärden. Lagen bör då den följs göra att miljömålen nås. Så är det inte . önskar ett system som ger ökad lönsamhet för den som sköter sina skogar med extra stor hänsyn till biologiska och sociala värden.