bet · H901NU19 · 2022-04-29 00:00:00 — Utskottet har tidigare i betänkande 2019/20:NU15 beskrivit innehållet i den principöverenskommelse om ett frihandelsavtal som kommissionen och de fyra grundarna i – , , och – kom överens om . I betänkandet redogjorde utskottet också för de uppdrag som hade fått att analysera såväl hållbarhetskapitlet som frihandelsdelen i . I EU pågår bl.a. en process med att juridiskt granska och översätta avtalet. För att träda i kraft behöver avtalet sedan godkännas av både EU och . Om avtalet även innehåller frågor som medlemsstaterna beslutar över måste det också godkännas av de nationella (och i vissa fall regionala) parlamenten i EU-länderna. Enligt uppgift från ska kommissionen förhandla med Mercosurländerna om ytterligare åtaganden på hållbarhetsområdet som ska ingå i en politisk deklaration eller i ett s.k. sidoinstrument till avtalet. Regeringens position i frågan uppges vidare vara följande. Regeringen stöder avtalet dels för att det skulle gynna parternas ekonomiska utveckling, tillväxt och sysselsättning, dels för att det vore strategiskt betydelsefullt att öka samarbetet mellan regionerna. innebär enligt regeringen en möjlighet att exportera EU:s normer, standarder och regler. Regeringen menar vidare att EU:s trovärdighet som internationell partner står på spel om EU inte kan anta redan förhandlade avtal. Regeringen oroas över skogsavverkningen i och menar att utvecklingen kan få effekter för ratificeringen av avtalet. Regeringen är därför positiv till kommissionens initiativ att vidta fler åtgärder i syfte att effektivt kunna genomföra avtalets hållbarhetskapitel och kunna påverka i enlighet med avtalet. Enligt regeringen är avtalet med ett exempel på hur EU:s handelspolitik kan användas som ett verktyg för en hållbar utveckling i världen. Ett av EU:s krav för att gå vidare med avtalet var att alla parter förbinder sig att respektera och effektivt genomföra . Viljan att få till stånd ett avtal med EU var delvis orsaken till att valde att inte träda ur . Regeringen menar att EU:s handelspolitik på så vis redan haft effekt. Regeringen konstaterar att avtalets hållbarhetskapitel, som Mercosurländerna samtyckt till, är det mest avancerade bland EU:s handelsavtal. Avtalet ger dessutom EU en plattform för dialog för att påverka Mercosurländernas klimat- och miljöpolitik i allmänhet. enades EU och om ett handels- och samarbetsavtal som bl.a. omfattar varu- och tjänstehandel, e-handel och offentlig upphandling. Kommissionen konstaterar att brexit i jämförelse med övergångsperioden kommer att innebära nya hinder för handel med varor och tjänster och för gränsöverskridande rörlighet i båda riktningar. som avtalet syftar till att begränsa störningar jämfört med en avtalslös situation kommer offentliga förvaltningar, företag, medborgare och intressenter på båda sidor oundvikligen att påverkas. Avtalet trädde i kraft . EU har förhandlat med länder och regioner bl.a. i om s.k. ekonomiska partnerskapsavtal (EPA) om handel och utveckling. Flera av de avtal som förhandlats med länder och regioner i tillämpas provisoriskt. Afrikanska unionen (AU) är en mellanstatlig organisation för samarbete mellan 54 som bildades . I det gemensamma meddelandet Mot en övergripande strategi med ((2020) 4) redovisar kommissionen och den höge representanten för utrikes- och säkerhetspolitiken sin syn på vilka områden som bör ingå i en kommande övergripande strategi med . Ett av huvudområdena är hållbar tillväxt och jobbskapande och omfattar skrivningar om handel. Meddelandet lades fram och utgör grund för kommande diskussioner och framtagande av rådsslutsatser och en kommande Afrikastrategi. Den 17–hölls ett toppmöte i mellan företrädare för och AU. I ett gemensamt uttalande förbinder sig parterna till en gemensam vision för förnyat partnerskap för att bygga en gemensam framtid som närmaste partner och grannar. Parterna är överens om att syftet med visionen är att konsolidera ett förnyat partnerskap för solidaritet, säkerhet, fred och hållbar utveckling samt ekonomiskt hållbar utveckling och välstånd för dagens medborgare och framtida generationer genom att föra samman människor, regioner och organisationer. Visionen ska vidare vara den drivande kraften i att främja gemensamma prioriteringar, gemensamma värderingar och internationell rätt och att tillsammans bevara parternas intressen och gemensamma allmänna nyttigheter. Det inkluderar bl.a. skydd av mänskliga rättigheter för alla, respekt för demokratiska principer, gott styre och rättsstatsprincipen, åtgärder för att bevara klimatet, miljö och biologisk mångfald samt hållbar och inkluderande ekonomisk tillväxt. Frihandelsavtal för gröna varor påbörjades plurilaterala förhandlingar och ett frihandelsavtal för gröna varor (Environmental Goods Agreement, ) mellan EU och 16 andra medlemsländer i WTO. Syftet med avtalet är att ta bort tullar på sådana varor som har betydelse för att skydda miljön och motverka klimatförändringar genom att de renar luft och vatten, hjälper till med avfallshantering, bidrar till energieffektivisering, kontrollerar luftföroreningar eller producerar förnybar energi. genomfördes en 18:e förhandlingsrunda som följdes upp med ett ministermöte . Trots de ansträngningar som gjordes kunde man inte nå ett avtal. Förhandlingarna ligger på is. Plurilaterala förhandlingar om e-handel EU förhandlar med ett drygt åttiotal länder om ett avtal om e-handel. Målsättningen är att slutföra förhandlingarna till , preliminärt 2023. Syftet med förhandlingarna är att förbättra villkoren för den globala elektroniska handeln till förmån för företag och konsumenter och att skapa nya möjligheter att främja inkluderande och hållbar tillväxt och utveckling. Kommissionen förhandlar på ett mandat som antogs av rådet för utrikes frågor (handel) . Samtliga frihandelsavtal som EU förhandlat fram innehåller ett hållbarhetskapitel med bestämmelser om handel och hållbar utveckling. I ett s.k. icke-officiellt dokument från kommissionens tjänstemannaorganisation om feedback och vägen framåt för att förbättra genomförandet och upprätthållandet av handel och hållbar utveckling i EU:s frihandelsavtal konstateras att hållbarhetskapitlen i frihandelsavtalet till stora delar fungerat bra. påtalas att vissa har efterlyst en förbättring av systemet och med utgångspunkt i den debatten har ett arbete initierats för att försöka utforska hur man kan maximera hållbarhetskapitlets bidrag. Inom ramen för arbetet har det tagits fram en handlingsplan med 15 punkter som syftar till att förbättra genomförandet och tillämpningen av hållbarhetskapitlet. Kommissionen genomför en översyn av handlingsplanen och har genomfört ett samråd om handlingsplanen som avslutades . Av kommissionens webbplats framgår att kommissionen som en del av översynen också har initierat en oberoende studie för att kartlägga och jämföra olika tillvägagångssätt för genomförandet och upprätthållandet av hållbarhetsbestämmelser i förhållande till ett antal länder. publicerades den oberoende rapporten som totalt jämfört åtta olika synsätt på hållbarhetsbestämmelser i , , , , , , och . Som redogjorts för har EU ingått ett handels- och samarbetsavtal med som trädde i kraft och tillsammans med det gällande utträdesavtalet är grunden för EU:s relation med . Arbetet med att genomföra avtalen pågår i den kommittéstruktur som inrättats enligt avtalen. antog vid sitt möte slutsatser om EU:s relation till . I dessa framhålls bl.a. att båda avtalen bör genomföras fullständigt och på ett effektivt sätt och att deras förvaltningsstrukturer bör göras operativa. uppmanar kommissionen att fortsätta sina ansträngningar för att säkerställa ett fullständigt genomförande av avtalen med ett fullständigt utnyttjande av instrumenten inom ramen för avtalen och framhåller att rådet fortsätter att följa frågan. I svaret på en interpellation av (M) om handeln mellan och (ip. 2020/21:483) anförde statsrådet bl.a. att avtalet mellan och ger goda förutsättningar för att utveckla handelsförbindelserna, något statsrådet framhöll att regeringen avser att göra. Statsrådet uppgav att regeringen och dess myndigheter fortsätter att arbeta intensivt med att bistå företagen med information och råd om vad det innebär att handla med tredjeländer och vilka regler som gäller i det nya avtalet och hjälper till att reda ut oklarheter. Vidare bistår ambassaden i och Business svenska företag på plats i . Statsrådet betonade att regeringen avser att upprätthålla och vidareutveckla de breda och mycket goda relationerna mellan och för att skapa goda förutsättningar för svenska företag att verka och investera i och för brittiska företag att verka och investera i . inrättades ett vid i . Kontoret ska utveckla och stärka samverkan mellan när det gäller frågor kopplade till regeringens livsvetenskaps-strategi, export- och investeringsstrategin, forsknings- och innovationspropositionen och regeringens strategiska samverkansprogram. Utskottet har i ett tidigare betänkande om handelspolitik (bet. 2015/16:NU9) beskrivit WTO:s bakgrund och organisation. Här nämns även WTO:s tre huvudavtal (, Gats och Trips). Det högsta beslutande organet i WTO är den s.k. ministerkonferensen som vanligtvis möts och fattar beslut om riktlinjerna för samarbetet. Förhandlingarna i WTO och Doharundan bröt samman , och har det varit ett låst förhandlingsläge. Avtal inom WTO fattas med konsensus och det räcker därmed med att ett av organisationens medlemsländer motsätter sig ett beslut för att blockera det. För att komma vidare med förhandlingarna inom WTO för-handlade man under ministerkonferenserna på (2013), i (2015) och i (2017) om s.k. minipaket där några frågor lyftes ut ur den s.k. Doharundan, vilket ledde till att man kunde nå några överenskommelser både på och i . Utsikterna att nå en överenskommelse i var redan på förhand små, och där nådde man inte några liknande överenskommelser. saknar WTO möjlighet att hantera överprövningar av handelstvister då blockerat beslutet om att utse en ny domare efter det att en av domarna pensionerats. På grund av situationen med covid‑19 fick ministerkonferensen som var planerad att äga rum i () den 8–ställas in. kunde inte heller hållas som det var tänkt utan fick än en gång ställas in på grund av pandemin. Den tolfte ministerkonferensen är nu planerad till i där både och kommer att stå som värdar. överlämnade regeringen proposition 2019/20:65 En samlad politik för klimatet – klimatpolitisk handlingsplan till . Propositionen bygger på en överenskommelse mellan regeringen, och Liberalerna. Utskottet har i ett tidigare betänkande (bet. 2019/20:NU15) övergripande redogjort för propositionens innehåll när det gäller klimat- och handelspolitik. yttrade sig över propositionen (yttr. 2019/20:NU6y). Den europeiska gröna given I meddelandet Den europeiska gröna given (COM(2019) 640) presenterade kommissionen en första färdplan för de centrala politiska strategier och åtgärder som kommissionen menar krävs för att ställa om EU:s politik och nå visionen om nettonollutsläpp . Meddelandet innehåller ett avsnitt om hur handelspolitiken kan stödja EU:s gröna omställning. Utskottet har övergripande redogjort för innehållet i detta avsnitt i ett tidigare betänkande (bet. 2019/20:NU15). Miljö- och jordbruksutskottet skrev ett utlåtande över kommissionens meddelande (utl. 2019/20:MJU17) och i ett yttrande berörde näringsutskottet bl.a. de handelspolitiska aspekterna i meddelandet (yttr. 2019/20:NU5y). Regeringens handlingsplan för cirkulär ekonomi beslutade regeringen om en strategi för cirkulär ekonomi och omställningen i och publicerades en handlingsplan med utgångspunkt i strategin. I handlingsplanen presenterar regeringen aktuella styrmedel och åtgärder som regeringen har fattat beslut om eller har för avsikt att fatta beslut om. Vidare presenteras åtgärder som beskriver centrala pågående processer inom EU eller globalt där regeringen driver, eller avser att driva, vissa frågor som bedöms vara extra relevanta i omställningen till en cirkulär ekonomi. Flera delar i handlingsplanen är av relevans för den internationella handeln, bl.a. frågor om standardisering. Förordning om gränsjusteringsmekanism för koldioxid Kommissionen har föreslagit att det ska införas en förordning om inrättandet av en gränsjusteringsmekanism för koldioxid för att reglera sådana växthusgasutsläpp som har orsakats av vissa varor som importeras till EU (COM(2021) 564). Syftet är att minska risken för koldioxidläckage. Mekanismen föreslås komplettera EU:s utsläppshandelssystem genom att tillämpa en motsvarande ordning när det gäller import till EU. Mekanismen ska gälla de fem produktgrupperna cement, stål och järn, aluminium, gödselmedel och el. Den centrala utgångspunkten för planeringen av mekanismen är full kompatibilitet med och EU:s övriga internationella åtaganden. Avsikten är också att gränsjusteringsmekanismen för koldioxid ska vara en av EU:s tre nya egna medel, vilka kommissionen lade fram ett separat förslag om . Förslaget är en del av det s.k. Fit for 55-paketet. Ansvaret för förslaget har tilldelats skatteutskottet. överlade med regeringen om förslaget vid sitt sammanträde (prot. 2021/22:20) och frågan behandlades i inför det kommande samrådet i Europeiska unionens råd för ekonomiska och finansiella frågor (prot. 2021/22:30). Vid såväl överläggningen som samrådet fick regeringen stöd för förslaget till svensk ståndpunkt. Flera partier anmälde dock avvikande ståndpunkter (M, SD, V, KD, L, MP). I regeringens ståndpunkt framhålls bl.a. att det för att bedriva en effektiv klimatpolitik är angeläget att motverka risken för koldioxidläckage. Bedömningen är att den fria tilldelningen inom EU:s utsläppshandelssystem inte kommer att kunna motverka ett sådant läckage i takt med att det totala antalet utsläppsrätter minskar. Införandet av en gränsjusteringsmekanism för koldioxid är därför en förutsättning för att EU:s utsläppshandelssystem ska kunna revideras på ett sätt som kan bidra till att och EU:s klimatmål uppnås. Därutöver kan en gränsjusteringsmekanism ge aktörer utanför EU incitament att minska sina utsläpp och införa koldioxidprissättning. En gränsjusteringsmekanism bör kombineras med andra WTO-förenliga åtgärder som värnar förutsättningarna för europeisk industri att bidra till global klimatnytta genom export. nådde EU-ländernas finansministrar en överenskommelse i rådet för ekonomiska och finansiella frågor om att inrätta en gränsjusteringsmekanism för koldioxid. Det förslag till förordning som antogs vid mötet innehåller ändringar i kommissionens ursprungliga förslag till förordning, bl.a. när det gäller mekanismens förvaltningsmodell, där myndighetsuppgifterna har överförts från medlemsstatsnivå till EU-nivå. Avsikten är att förordningen ska träda i kraft vid ingången av 2023 och att de förberedelser som hör till den första genomförandefasen ska slutföras före utgången av 2022. fattade regeringen beslut om export- och investeringsstrategi. Strategin är framtagen av regeringen, och Liberalerna. Utskottet har i ett tidigare betänkande (bet. 2019/20:NU15) övergripande redogjort för innehållet i strategin när det gäller målsättningen om en fri, rättvis och hållbar internationell handel. Energistadgefördraget (, ECT) är ett multilateralt fördrag som undertecknades 1991 av ett femtiotal östliga och västliga industriländer med syftet att väsentligt öka samarbetet inom energiområdet. Förhandlingarna för att skapa ett rättsligt bindande ramverk för samarbetet slutfördes och fördraget godkändes av på förslag från regeringen (prop. 1995/96:98, bet. 1995/96:NU14). Fördraget innehåller regler om handel, investeringar, transitering och samarbete inom energiområdet. Tvister om fördragets tolkning och tillämpning kan hänskjutas till internationellt skiljedomsförfarande eller tvistlösning enligt modell från . Fördragets investeringsskyddsregler, med möjlighet till bindande internationell skiljedom, utformades med avsikten att öka möjligheterna till och intresset för utländska direktinvesteringar inom energiområdet. Fördraget förhandlades fram på EU:s initiativ. fick en särskild grupp mandat att påbörja förhandlingar om en modernisering av fördraget med målsättning att snabbt kunna nå ett resultat. Den första förhandlingsrundan genomfördes . hölls den elfte förhandlingsrundan. Efter varje förhandlingsrunda publiceras en offentlig kommunikation. Av denna framgår att frågor om investeringsskydd och tvistlösningsmekanismen dominerade dagordningen för den elfte förhandlingsrundan. Frågan var även aktuell vid den tolfte förhandlingsrundan som hölls den 19–. Enligt planeringen ska nästa förhandlingsrunda genomföras den 16–. är part i fördraget både i egenskap av enskild stat och som medlem i EU och Euratom. I förhandlingarna talar EU med en röst. Rådet har bemyndigat kommissionen att inleda förhandlingar om en modernisering av fördraget (COM(2019) 231) och i förhandlingsdirektivet står bl.a. i fråga om investeringsskydd att förhandlingarna bör leda till att energistadgefördragets bestämmelser om investeringsskydd anpassas till de moderna normer som finns i de avtal som EU och dess medlemsstater ingått samt till att energistadgefördraget anpassas till de förändringar som skett globalt både politiskt och ekonomiskt (även i energisektorn). Normerna för investeringsskydd i det moderniserade energistadgefördraget bör vidare syfta till ett högt investeringsskydd och ha bestämmelser som ger rättssäkerhet för parternas investerare och investeringar på varandras marknader. Det moderniserade energistadgefördraget bör vidare uttryckligen ange att de fördragsslutande parterna ska ha rätt att vidta åtgärder för att uppnå legitima allmänna politiska mål. Det moderniserade energistadgefördraget bör därtill innehålla lämpliga normer när det gäller skydd av investerare och investeringar, i linje framför allt med unionslagstiftningen, och här listas bl.a. rätten att reglera. I förhandlingsdirektiven anges också att moderniseringen av de relevanta bestämmelserna om investeringsskydd bör ske först när de pågående internationella initiativen för att reformera tvistlösningen (det internationella centralorganet för biläggande av investeringstvister, ICSID, och den multilaterala investeringsdomstolen, ) gett konkreta resultat. I förhandlingsdirektivet ingår även skrivningar om hållbar utveckling och företagens sociala ansvar. Här framgår att det moderniserade energistadgefördraget bör innehålla bestämmelser om bl.a. klimatförändringar och övergång till ren energi, i linje med de avtal som ingåtts och EU:s positioner i pågående förhandlingar. I svaret på en skriftlig fråga om energistadgefördraget av (V) (fr. 2020/21:3568) uppger statsrådet att han kommer att fortsätta att verka för att revideringen av energistadgefördraget ska innebära en ambitiös modernisering av fördraget i enlighet med EU:s förhandlingsmandat, vilket bl.a. innebär att det inte ska finnas något tolkningsutrymme i fråga om staters rätt att reglera för att uppnå och andra miljömål. Statsrådet angav vidare att regeringen står helt bakom EU:s ståndpunkter i de pågående förhandlingarna, vilket omfattar dess strävan att reformera i synnerhet regleringen av investeringsskyddet. har bl.a. ställt sig bakom EU:s förslag att ta bort och helt fasa ut investeringsskyddet för investeringar i fossila bränslen. Principiellt konstaterar statsrådet att investeringsskyddsavtal är en viktig komponent i och EU:s utrikes- och handelspolitik. I detta ligger också att det måste finnas en regelstyrd mekanism för internationell tvistlösning. presenterade kommissionen ett meddelande (COM(2022) 133) om att säkra livsmedelstryggheten och öka livsmedelssystemens motståndskraft. I meddelandet konstaterar kommissionen att den ryska invasionen av riskerar att få allvarliga konsekvenser för den globala livsmedelstryggheten, i men även för många andra länder med livsmedelsunderskott i , och västra . Tillsammans med stigande livsmedelspriser kommer detta sannolikt att öka fattigdomen och instabiliteten i dessa länder. När det gäller tryggad livsmedelsförsörjning i EU konstaterar kommissionen att livsmedelstillgången i sig inte står på spel, men däremot tillgången till priser som är överkomliga för låginkomsttagare. Kommissionen påminner om att den inrättat en ny europeisk mekanism för beredskap och insatser vid livsmedelsförsörjningskriser som syftar till att förbättra samordningen mellan europeiska och nationella myndigheter samt berörda länder utanför EU och privata aktörer för att trygga livsmedelstillgången och livsmedelsförsörjningen . Mekanismen inledde sitt arbete och kommer att göra en grundlig kartläggning av risker och sårbarheter i EU:s livsmedelskedja, följt av rekommendationer och lämpliga riskreducerande åtgärder. Kommissionen framhåller att en välfungerande inre marknad är grunden för EU:s livsmedelstrygghet och livsmedelssäkerhet, även under den nuvarande krisen. Medlemsländernas leveranskedjor är beroende av varandra och alla omotiverade begränsningar av den inre marknaden kan få oavsiktliga konsekvenser som kan hota EU:s försörjning av säkra livsmedel. Kommissionen motsätter sig starkt medlemsstaternas åtgärder att skydda den inhemska livsmedelsförsörjningen genom att förhindra export. Sådana handelssnedvridande åtgärder är i sig oförenliga med den inre marknaden och kommer enligt kommissionen att i slutändan ha en negativ inverkan på livsmedelstryggheten. Införandet av krisinstrumentet för den inre marknaden kommer enligt kommissionen ytterligare att stärka unionens beredskap och samordningskapacitet och minska riskerna för omotiverade begräsningar (se vidare om förslaget om ett krisinstrument under avsnittet om EU:s inre marknad). Kommissionen anger vidare att även om krisstödåtgärder är viktiga på kort sikt kan de inte uppfylla behovet av att på lång sikt omorientera livsmedelssektorn mot hållbarhet och motståndskraft. Ett hållbart livsmedelssystem är grundläggande för livsmedelstryggheten. Kommissionen hänvisar till att det pågår ett arbete på detta område. Kommissionen konstaterar vidare att den nuvarande krisen blottlägger hur beroende EU:s livsmedelssystem är av importerade insatsvaror, som t.ex. fossila bränslen, gödselmedel, foder och råvaror, vilket kommissionen menar bekräftar behovet av en grundläggande omorientering av EU:s jordbruk och EU:s livsmedelssystem mot hållbarhet, i linje med den gröna given och den reformerade gemensamma jordbrukspolitiken och med stöd av de åtgärder som föreslås i den långsiktiga visionen för landsbygdsområden. Kommissionen framhåller att motståndskraften i EU:s livsmedelssektor kräver diversifierade importkällor och avsättningsmöjligheter genom en ambitiös och robust handelspolitik, såväl multilateralt som genom handelsavtal. Innehållet i meddelandet diskuterades vid ett rådsmöte . Av regeringens webbplats framgår att statsrådet träffade , och representanter från livsmedelsbranschen för att kartlägga styrkor och möjliga störningar i livsmedelskedjan med anledning av den allvarliga säkerhetspolitiska utvecklingen. Vidare framgår att bedömningen är att beredskap är god och att den svenska livsmedelskedjan inte är påverkad. kan omvärldsläget snabbt förändras och då behövs en samlad bild av vad ett möjligt försämrat scenario skulle innebära för livsmedelsförsörjningen i . Åtgärdsplan för råvaror av avgörande betydelse presenterade kommissionen meddelandet Resiliens för råvaror av avgörande betydelse: Att staka ut vägen mot ökad trygghet och hållbarhet (COM(2020) 747). I meddelande framhåller kommissionen dessa kritiska råvarors stora betydelse för EU:s ekonomi och vikten av att stärka en motståndskraftig tillförsel och det öppna strategiska oberoendet. Kommissionen föreslår att detta ska genomföras genom en säker, hållbar och ansvarsfull försörjning av kritiska råvaror, till följd av förbättrad cirkularitet och resurseffektivitet, ökad inhemsk mineralresurskapacitet, diversifierade globala leveranskedjor och minskat importberoende.