· H901TU5 · 2022-02-02 12:39:23 — För ordningens skull yrkar jag bifall till reservation 24 under punkt 11, Marktransporter till . Vi pratar om kollektivtrafik. Det är viktiga frågor som har direkt bäring på hela infrastrukturens område. Våra pendlingståg behöver spår som det går att lita på, som är robusta och som klarar av varierande svensk väderlek. Vi har rätt att kräva ett där pendlande människor inte ska behöva stå och frysa på perrongen. Kollektivtrafik ska handla om människors liv och möjlighet att klara av det som vi modernt brukar benämna som livspusslet. Kan människor inte lita på att de kommer till jobbet eller för att hämta på förskolan begränsar det deras möjlighet till karriär och utveckling. Forskning visar att det, i en relation med barn där bara en av föräldrarna kan ta jobb och pendling, i en majoritet av fallen är kvinnan som står tillbaka. Det är hon som tackar nej till jobbet i för att hon inte litar på SL, UL och pendeln från och eftersom det fjärde spåret mellan och aldrig tycks bli byggt. Vi pratar om ensamstående föräldrar som måste ta jobb som innebär pendling med kollektivtrafik för att de ska kunna ställa mat på bordet till sina barn och som och otid blir sena till förskolan för att tåget inte kommer eller för att tåget blir försenat på grund av dåliga spår. Det är de, fru talman, som ofta får försöka förklara för femåringen varför han alltid blir hämtad sist av alla barn eller inte hämtad alls av föräldern. Man får lösa det genom att en snäll vän eller en släkting rycker ut gång efter annan. Det är människor som drabbats av det kaos som varit i , först med ett nytt digitalt system och sedan med sjukdomar som gjort att vart tredje tåg ställts in. Det är människor som drabbas av undermåliga spår och system i . Detta borde vara oacceptabelt. Vi måste bygga in säkerhet och robusthet och utstråla en känsla av trygghet, både organisatoriskt och underhållsmässigt. Detta är för viktigare än höghastighetståg för 400 miljarder. Ute i landet måste bussar kunna köra tryggt på väl underhållna vägar. är det precis tvärtom. statlig väg har hastigheten sänkts på grund av bristande underhåll. Flera riskerar att gå samma öde till mötes . är mycket tydliga. Konsekvensen av regeringens infrastrukturpolitiska proposition är sämre vägar och en ökad underhållsskuld när det gäller både väg och järnväg. Regeringen väljer att underfinansiera underhållet med . Man underfinansierar för att bibehålla nuvarande standard, som har stora och allvarliga brister. Det drabbar företag och pendlare. Det är inte så, fru talman, att det inte finns pengar till infrastruktur . Vi pratar om uppemot 900 miljarder. Men det saknas en politik som ser till att hela kan leva. Det handlar om att pendlingen med storstädernas tåg likaväl som pendlingen med bussar hemma i mitt fungerar. Inget annat är acceptabelt. Vill jag boka en flygbiljett för en resa till andra sidan jorden räcker det med några knapptryck. Då får jag en rutt som inkluderar många länder, flygbolag och flygplatser. Vill jag boka det billigaste och bästa alternativet för en enkel tågresa i måste jag ägna åt att besöka olika hemsidor. Gamla rester av monopol dröjer sig kvar. Här måste vi agera. Vi kan inte ha det på det här sättet. Det ska vara lätt att pendla och lätt att boka. De uppgifter som finns på bör också finnas tillgängliga på en sida där alla andra alternativ finns. Kommunikationerna till och från behöver stärkas. vill bygga ut och utveckla flygplatsen till ledande och till en hubb för jobb och tillväxt. Detta kräver kraftigt förbättrade kommunikationer till och från flygplatsen. Här har regeringen suttit på händerna i sju långa år, blockerade av och bundna till politisk kohandel där och offrats för ägartillskott till SAS. Så kan man inte hantera infrastruktur, fru talman. Det är sju förlorade år som borde ha använts för att bygga ut flygplatsen och stärka kommunikationerna för alla oss som regelbundet reser från landet till flygplatsen för att pendla eller resa utomlands. reste drygt 1,8 miljoner människor med färja till och från . I trafiken mellan och och fraktades 560 000 personbilar och gods. kördes det 21 turer . Detta visar hur viktig färjetrafiken är, inte bara för utan för hela . Det nuvarande avtalet mellan staten och Destination löper ut . Staten bidrar med för att säkerställa färjetrafiken mellan och fastlandet, så detta är ett viktigt åtagande. har några tydliga ingångsvärden inför kommande avtalsperiod: För det första säger nej till alternativet med statligt monopol. All erfarenhet av statliga monopol inom svensk infrastruktur lär oss att detta blir dyrare, sämre och mindre dynamiskt. För det andra ska miljöhänsyn tas genom att man bejakar den pågående utvecklingen kring fossilfria drivmedel. I detta ingår bland annat elektrifiering av hamnar, tillgång till biodrivmedel och en långsiktig satsning på vätgas. För det tredje, fru talman, ska inriktningen vara att binda ihop färdslag vid hamnarna drivna av hållbara drivmedel, detta för att säkerställa både gods- och pendlingsflöden. För det fjärde ska nuvarande sträckningar finnas kvar. Det finns, som jag har nämnt, många brister som behöver åtgärdas för att man ska stärka kollektivtrafiken i en större infrastrukturpolitisk kontext. Men ser vi vilka fantastiska möjligheter som håller på att växa fram med en alltmer fossilfri fordonsflotta. Det är en utveckling som är driven av stora företag, akademi och forskare. Vi talar om den första fossilfria färjan till , om möjligheten till ett fossilfritt inrikesflyg under andra delen av och om bussar drivna av exempelvis vätgas. Mina framtida barnbarn kommer sannolikt att betrakta dagens fossildrivna infrastruktur som jag betraktar ånglok, som något gammalt från en annan tid och som något som man nostalgiskt kan titta på och åka med, som ett kulturarv, en varm sommardag. Möjligheterna är stora om vi gör rätt saker politiskt. Det handlar om att bygga för pendlingsflöden och om att se till att hela kan leva och pendla hållbart. Detta kan vi göra. Pengar saknas inte, men som jag har sagt krävs det att vi gör rätt saker politiskt. står bakom samtliga våra reservationer, men för att vinna tid yrkar jag bifall endast till reservation 13 rörande stärkta rättigheter till färdtjänst. har coronapandemin härjat fritt över jordklotet. Förhoppningsvis har den nått sin topp , och vi får innerligt hoppas att det här är som den slår så hårt mot vår befolkning och vårt samhälle. Återhämtningen för tåg, flyg och bussar gick förvånansvärt snabbt, och var resandet för tåg och bussar på av nivån före pandemin. För flyget var det inte fullt så bra; av resenärerna hade återvänt. välkomnar därför fortsatta kompensationer och slopade banavgifter för att våra operatörer, kommuner och regioner ska rida ut den sista stormen. Då har det hänt igen. blev en tågvärd misshandlad av en resenär utanför . De som arbetar inom kollektivtrafiken är en grupp som i mycket hög omfattning utsätts för såväl hot som våld och sexuella trakasserier. Vi kan inte låta detta fortgå! Jag har själv som resenär blivit utsatt för hot inom kollektivtrafiken. Jag åkte buss i när två killar försökte slå sönder stolarna framför mig. Jag sa till dem, och då tyckte de att vi skulle hoppa av och slåss. Chauffören ingrep inte, och det kan jag förstå. Det kan vara en rädsla för repressalier. Som tur var slutade de när jag hade sagt till på skarpen upprepade gånger. Ska det vara så här i kollektivtrafiken? publicerade fackförbundet en undersökning som drygt 3 000 medlemmar svarade på. Var fjärde ombordanställd uppgav att de , nästan eller upplever att någon utsatts för sexuella trakasserier. Nästan en av fem svarar att de i samma omfattning upplever våld på arbetsplatsen. efterlyser åtgärder som ökad kameraövervakning, ökad dubbelbemanning, fler ordningsvakter och tillträdesförbud för dem som utgör en risk i kollektivtrafiken. Flera av dessa åtgärder tillämpas . Vi ser att fler tåg kameraövervakas, personalen har börjat med kroppsburna kameror och på vissa håll sätter man in ordningsvakter. Ändå fortsätter problemen. Vi menar att mer långtgående åtgärder behövs för att stävja problemet. Här pratar vi om det som lyfter rörande tillträdesförbud till kollektivtrafiken för dem som utgör en säkerhetsrisk. Har du lagförts för att ha hotat, brukat våld eller trakasserat någon inom kollektivtrafiken har du inget där att göra över huvud taget. Du ska stängas ute och hindras från att utsätta såväl personalen som andra resenärer för våld och otrygghet. Därför säger vi ja till att införa tillträdesförbud inom kollektivtrafiken. Åtminstone ligger frågor om tid hos trafikutskottet, för att vara mer korrekt. När det gäller ämnet kollektivtrafik, mer intressant, ligger frågan om rättidiga tåg hos oss. När det gäller bussar har tekniken kommit så långt att flera bolag har transpondrar på bussarna så att man som resenär kan se i apparna var de befinner sig. Detta är värdefullt, i synnerhet för regionbussar som inte har den avgångsfrekvens som stadsbussar vanligen har. När det gäller tåg är det däremot lite si och så med bra information om tåget är eller inte. Allra bäst info får man på en sida som heter . Där kan man i princip i realtid se exakt var tåget befinner sig. Sidan är i princip helt okänd för allmänheten, men den funktionen borde alla appar ha, till exempel SJ och kollektivtrafikbolagen. Att resenärer snabbt får korrekt information om förseningar är viktigt. Det funkar på det stora hela inte bättre nu än det gjorde med skyltningar och utrop. Här måste stärka arbetet med informationen. Att informera snabbt och korrekt om sena tåg är bra, men att slippa informera om sena tåg för att de är ännu bättre. Jag är nog inte den enda här inne som har försökt få vänner och bekanta att åka mer tåg men mötts av kommentarer som att det inte går att lita på tåget. Det är kommentarer som att man antingen kommer fram sent eller inte alls och liknande. Tyvärr är det inte ovanligt att tågen är sena, i synnerhet inte när man färdas längre sträckor. En hel del av dem som kör bil skulle kunna välja att resa med tåg i stället. Det är inte priset som är problemet, för ett månadskort är oftast betydligt billigare än att åka bil. Det är snarare tilliten och till viss del bristen på sittplatser som är det stora problemet. är ett gott exempel på hur man kan lyckas få över resenärer från bil till tåg och till viss del buss. På bussidan har vi det lyckade konceptet med Skåneexpressen för längre resor och en kraftig utbyggnad av Pågatågssystemet ihop med regiontågen Öresundståg, vilket gjort att marknadsandelen ökat från 2009 till 2018. Redan innan verkade det dock så smått bromsa in, så målet om en marknadsandel om till 2030 verkar svårt att nå. Det är fullt i spåren, och det är näst intill omöjligt att få in fler tåg under peaktid. Det finns heller inget utrymme för störningar. Ska vi få fler att pendla regionalt eller lokalt måste vi helt enkelt både bygga bort flaskhalsar och även lägga mer resurser på underhåll och reinvesteringar. Pendelsystemet i våra storstäder kommer så snart coronaeffekterna har släppt att drabbas av en allvarlig infarkt, så nu är det att prioritera rätt. Skrota högkostnadståget, alltså höghastighetståget, och lägg i stället de resurserna på att rusta upp järnvägen och få tågen att gå ! Slutligen, fru talman, tänkte jag ta upp det kanske viktigaste ämnet, nämligen färdtjänsten. Jag tänkte läsa upp lite av vad jag skördat i pressen bara : "kom en uppmärksammad dom från Förvaltningsrätten i där en 21-årig blind man nekades färdtjänsttillstånd. Rätten ansåg att han borde kunna åka kollektivt istället." ", 36 [har efter] att ha drabbats av en hjärntumör och en stroke börjat jobba igen. Sen han fick sitt färdtjänsttillstånd indraget måste han ta sig till jobbet via kollektivtrafiken, ofta i rusningstrafik." ", , har hjärtproblem och kraftig synnedsättning. Han drömmer om en spontan fika, eller att kunna simträna i den lokala simhallen. Men utan färdtjänsttillstånd är han fast hemma." "Trots allvarliga svårigheter att resa med allmän kollektivtrafik nekas , som är helt blind, färdtjänsttillstånd. Hans överklagande har avslagits och har nekat prövningstillstånd." "Det tar lite för 90-åriga att gå till den närmaste busshållplatsen i . Hon har svårt att röra på sig och orkar oftast inte göra så särskilt mycket. Men det räcker inte för att Skånetrafiken ska bevilja henne färdtjänst." Det är inte rimligt att neka svårt sjuka eller funktionsnedsatta färdtjänst på det sätt som sker i bred omfattning. Det är direkt omänskligt. Lagen måste göras om. En synskadad person kanske kan ta sig fram i kända trakter. Men med snö är det en direkt omöjlighet att orientera sig mellan snödrivorna. Ni förstår själva hur orimliga vissa avslagsbeslut blir. reglerades färdtjänsten av socialtjänstlagen. Vi menar att lagen bör återföras dit. Vi menar också att regeringen skyndsamt bör se över lagen i syfte att stärka rättighetsperspektivet. Lagen bör även innefatta rätt till färdtjänst i annan kommun och rätt till korta stopp under resan för att till exempel lämna och hämta barn i skolan. Med detta, fru talman, hoppas jag att bifaller vår reservation 13. Pandemin har förändrat våra resmönster och hur mycket vi reser. Kollektivtrafiken har haft det mycket ansträngt sedan pandemin slog till 2020. Framåt krävs nu att människor hittar tillbaka till kollektivtrafiken. Det kan också innebära att nya former av kollektivtrafik öppnas upp och utvecklas. Vi debatterar trafikutskottets betänkande om just kollektivtrafik, ett betänkande med frågor som ligger nära människors hjärta. Från har vi följande ingångar. anser att andelen resor med kollektivtrafik måste öka. Detta är viktigt för att minska klimatutsläppen men också för att minska trängseln på våra vägar. tar många människor bilen, trots att de gärna hade rest med bussen, pendeltåget eller spårvagnen om det hade funnits möjlighet att göra det. anser därför att förutsättningarna för resor med kollektivtrafiken behöver förbättras. Kollektivtrafik är en fråga för regionerna och kommunerna, men för att stödja och uppmuntra kommuner och regioner att öka kollektivtrafiken vill att det ska införas en kollektivtrafikbonus. Digitaliseringslösningar kan underlätta för människor att göra klimatsmarta val i trafiken. Bilpooler, elcyklar och framför allt självkörande bilar kan bli en del av framtidens kollektivtrafik, liksom delningsekonomins nya koncept för exempelvis taxi. vill att lagstiftningen som rör kollektivtrafiken ska vara utformad så att den möjliggör för nya kollektiva transportlösningar. anser därför att regeringen bör göra en översyn av regelverken som rör kollektivtrafiken och se till så att regelverket underlättar för nya och effektiva transportmedel som fungerar över hela landet. Vi reser alla med kollektivtrafiken på olika sätt. Det beror på var i landet vi bor och hur utbyggd kollektivtrafiken är. Även kvinnor och män reser med kollektivtrafiken på olika sätt. Transporter är grundläggande för vår vardag, och jämställda transporter handlar om att ge kvinnor och män lika förutsättningar. vill att kvinnor och män ska ha samma möjlighet att påverka planeringen av transporter och transportinfrastruktur. Kollektivtrafiken nyttjas främst av kvinnor, medan män väljer bilen i större utsträckning. För att utforma ett mer jämställt och därmed ett mer hållbart transportsystem krävs att både män och kvinnor deltar i samtal och beslut som just rör transportsystemet. Det är viktigt att inkludera jämställdhetsaspekten även när miljömålen formuleras i samband med trafikplaneringen. Kvinnors arbetsmarknadsregioner är ofta mindre än männens, och detta beror bland annat på brister i kollektivtrafiken. I syfte att uppnå en mer jämställd arbetsmarknad är det därför nödvändigt för att förstora sina funktionella regioner med hjälp av just utbyggd transportinfrastruktur. Vi kan också konstatera att många invånare, särskilt kvinnor, känner oro inför att vistas i det offentliga rummet, bland annat med hänsyn till könsrelaterat våld. Detta bör beaktas i planeringsarbetet när det gäller allt från utformning av ljussättning i gångtunnlar till återvändsgränder, grönområden och andra platser med begränsad insyn. Det finns också en delvis otrygg och hotfull miljö i kollektivtrafiken, och det riskerar att minska viljan hos den enskilda att åka kollektivt. Det här är ett allvarligt arbetsmiljöproblem för personalen som jobbar inom kollektivtrafiken. vill underlätta för människor att resa med kollektivtrafik över länsgränserna. Vi anser därför att regeringen bör initiera en översyn av den regionala kollektivtrafiken i syfte att utreda möjligheten till att utveckla ansvaret för nya lösningar på framtidens kollektivtrafik. Att resa med kollektivtrafiken kan man göra både på landsbygden och i staden, och detta ska självklart fungera oavsett var vi befinner oss. vill att man snabbt och enkelt ska kunna boka och köpa biljetter till kollektivtrafiken. Det är nödvändigt för att få fler att välja att resa med kollektivtrafiken. Den utredning som var med och initierade, Ett nationellt biljettsystem för all kollektivtrafik, måste också genomföras. Mot den bakgrunden anser vi att takten i att genomföra utredningens förslag också behöver snabbas upp med de olika förslagen om bland annat en digital infrastruktur för ett nationellt biljettsystem, en nationell åtkomstpunkt för mobilitetstjänster, tredjepartsförsäljning av kollektivtrafikens biljetter samt en nationell gemensam plattform där biljetter säljs för all kollektivtrafik i hela . Det ska vara enkelt att resa över landsgränser. För att människor fullt ut ska kunna dra nytta av den fria rörligheten inom är det centralt att transporter och kommunikationer fungerar på ett tillfredsställande sätt. anser därför att samarbetet inom bör öka när det gäller bland annat utbyggnaden av kollektivtrafiken, och de nordiska länderna bör också sträva efter en gemensam planering av infrastruktur som är av betydelse för gränsregioner och rörligheten inom . Vi vill också peka på att den moderna tekniken gör det möjligt med gemensamma biljettsystem i kollektivtrafiken i . Vår mening är att det således behövs former för tätare samarbete över nationsgränserna mellan infrastrukturmyndigheter, kommuner och regioner. vill därför att regeringen ska verka för ett ökat nordiskt samarbete när det gäller kollektivtrafik och ett gemensamt biljettsystem. Vi har uppmärksammat att det finns problem med nya tidtabeller och planering av tåg till och . Här behöver man på flera nivåer verka för att resenären ska vara i centrum så att det ska vara enkelt att resa och att systemen inte ska motarbeta kollektivtrafiken över landsgränserna. Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till reservation 1. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 15, där vi föreslår en bättre färdtjänstlag. Vi lever i ett klimatnödläge. Det kräver att vi minskar våra utsläpp drastiskt, och det inkluderar utsläppen från våra transporter. har ett mål om att ha minskat utsläppen från inrikestransporter till 2030 jämfört med . Vi ligger efter. För att minska utsläppen från persontransporter krävs att vi ökar andelen resande med kollektivtrafik. Innan pandemin ökade kollektivtrafikresandet stadigt, men restriktioner och rädsla har inneburit att resandet har minskat. Det kommer att krävas målmedvetet arbete för att återfå resenärerna och få människor att välja att åka kollektivt framför egen bil igen. Ändå väljer många regioner att både dra ned på linjer och turer och höja priserna, alltså precis tvärtom mot vad som behöver göras. Det behövs kraftfulla åtgärder för att öka andelen kollektivt resande. För ett mer målmedvetet arbete bör en handlingsplan med konkreta åtgärder tas fram. Vidare vill vi att man som man tar fram ett nationellt biljettsystem tittar på nya klimatsatsning klimatbiljetten, som kombinerar ett nationellt biljettsystem för kollektivtrafiken med lägre priser för att gynna det kollektiva resandet med syftet att göra det enklare, billigare och bekvämare att resa kollektivt och klimatsmart. Vi anser att regeringen bör utreda införandet av ett liknande system med klimatbiljett som en del av det nationella biljettsystemet för kollektivtrafiken. Det är ett system som behöver komma på plats inom det snaraste. Kollektivtrafik handlar inte bara om klimatmål utan även om tillgänglighet och inkludering. Det finns tecken på att vi i har en växande transportfattigdom - som det kallas - när det finns människor som inte har tillgång till transporter och när transportsystemet, inklusive kollektivtrafiken, inte är tillgängligt på ett jämlikt sätt. För att få ett transportsystem som är inkluderande och rättvist fördelat anser vi att det behövs mer kunskap om hur transportsystemet fungerar för olika grupper av resenärer i samhället. Vi vill att regeringen tar fram en handlingsplan för hur kollektivtrafik och transportplanering ska kunna öka tillgängligheten för utsatta grupper och bidra till ett socialt jämlikt och jämställt transportsystem. De som arbetar i kollektivtrafiken hör till dem som varit extra utsatta i pandemin. De tackas med ett system där de genom upphandlingar fått en mer otrygg vardag. Inte bara kan de bli tvingade att söka om sina jobb, utan varje ny upphandling kan dessutom innebära att arbetsgivare ges tillfälle att ta sig ur tidigare överenskommelser. Vi anser att det är en viktig åtgärd att ställa krav på verksamhetsövergång. Det innebär att personalen ska få följa med sina jobb till den nya arbetsgivaren utan att få sämre arbetsvillkor. Det är också viktigt att myndigheterna ställer krav på att företagen ska erbjuda villkor enligt gällande kollektivavtal och att det ska gälla hela leverantörskedjan. En ny anbudsperiod för den upphandlade Gotlandstrafiken närmar sig. behöver få trygga och goda villkor för sin trafik, och vissa principer bör slås fast - principer som gör att inte vid varje upphandling tvingas kämpa för att bibehålla hyfsade villkor och inte få försämringar. Trafiken, precis som den statliga väginfrastrukturen, gör sig bäst i statlig regi och ska ses som en del av den statliga infrastrukturen. Regeringen bör ge i uppdrag att ta fram ett förslag för förstatligande av Gotlandstrafiken när den nuvarande avtalsperioden löper ut och att utforma ett regelverk för kvalitet, prissättning, turtäthet, restider och miljö och klimatanpassning av fartygen tillsammans med Region , som är den region som påverkas mest av hur den här trafiken fungerar. Ett sådant regelverk ska regelbundet uppdateras med grunden att förbättringar ska ske men aldrig försämringar. Regeringen bör också ta fram samverkansformer för att ge Region full insyn i och betydande påverkansmöjligheter på Gotlandstrafiken. Färdtjänsten ska vara till för personer som har väsentliga svårigheter att förflytta sig på egen hand eller att resa med allmänna kommunikationer. Regelverket för vem som är berättigad till färdtjänst har blivit betydligt striktare, och allt fler får avslag trots att de inte har möjlighet att transportera sig utan hjälp. Uttalanden i förarbeten till lagstiftningen har inneburit att rätten till färdtjänst gått från att gälla en insats för personer med funktionsnedsättning i syfte att ge skäliga levnadsvillkor till att handla om en trafikpolitisk lösning. Det är inte bara det faktum att många som behöver färdtjänst inte beviljas det som är problematiskt. De som trots allt erhåller tillståndet får inte sällan se förmånen beskuren av lokala restriktioner, problem med utförandet och höga priser som ändå utesluter dem från att kunna röra sig fritt i samhället. Detta anstår inte ett samhälle som ska föreställa ett välfärdssamhälle.