bet · H901MJU16 · 2022-02-21 00:00:00 — om det utförts med otillåten hjälp av ett motordrivet fortskaffningsmedel eller någon annan motordriven anordning om det utförts med en särskilt plågsam jaktmetod. skärptes straffen för jaktbrott. I samband med denna reform ändrades även utformningen av 44 § andra stycket 1 jaktlagen. I andra stycket första punkten byttes uttrycket värdefullt vilt ut mot uttrycket annars särskilt skyddsvärt vilt. De djur som kan avses i första punkten är enligt uppgift från t.ex. björn, varg, lo, järv och kungsörn som tillhör gruppen hotade arter. Man kan dock gå fri från ansvar om man dödar något av dessa djur i en nödsituation. När det gäller 33 § jaktlagen framgår av detta lagrum att jakt efter älg får ske efter licens av och inom ett område som har registrerat (licensområde). Jakt efter älg får även ske utan licens inom ett område som har registrerat (älgskötselområde). Sedan jaktlagen tillkom 1987 har viltförhållandena väsentligt förändrats i . var många arter hotade, och utmaningen var i första hand att återskapa goda viltstammar. De senaste decenniernas ökade tillgång på jaktbart vilt har medfört nya utmaningar, och viltet orsakar stora ekonomiska skador för olika näringar och samhället i stort, vilket ställer nya krav på lagstiftningen. Sedan den tidigare jaktlagsutredningen lades ned har skadorna för jord- och skogsbruket samt olyckorna i trafiken med allvarliga konsekvenser och mänskligt lidande ökat ytterligare. Det är angeläget att bryta den utvecklingen. Utskottet anser därför att en statlig utredning bör tillsättas som ska få i uppdrag att se över den svenska jaktlagstiftningen i syfte att lägga fram en ny jaktlag med ett enkelt regelverk, en tydlig systematik och moderna bestämmelser. Jaktlagen bygger på ett delat ansvar för viltvården mellan markägaren och jakträttsinnehavaren. Lokal och regional viltförvaltning är en utgångspunkt . Frihet under ansvar och samarbeten mellan olika intressen är viktiga delar i dagens jaktlagstiftning. Löshundsjakten är ett svenskt kulturarv som ska värnas. Dessa principer ska värnas även i den kommande jaktlagsutredningen. Syftet med lagstiftningen ska vara att åstadkomma en hållbar jakt och viltvård med en bred folklig förankring och acceptans, inte minst utanför storstadsområdena. Lagstiftningen ska även stärka förutsättningarna för att minska viltskadorna i jord- och skogsbruket samt mängden viltolyckor. Detta bör tillkännage för regeringen. Utskottet tillstyrker därför motionerna 2021/22:1026 (C) yrkande 2, 2021/22:3429 (M) yrkande 1 och 2021/22:3664 (C) yrkande 5. Utskottet finner däremot inte skäl att ta initiativ till de övriga förändringar av jaktlagen som förordas i motionerna 2021/22:700 (C) yrkande 1, 2021/22:1894 (M), 2021/22:1902 (M) yrkandena 1 och 2 samt 2021/22:2938 (M). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om jakttider. Jämför reservation 3 (SD). I kommittémotion 2021/22:2459 av m.fl. (SD) yrkande 32 anförs att ripjakten i och bör få ett senare slutdatum och vara tillåten fram t.o.m. . I yrkande 33 i motionen framförs att ripjakten bör ha samma slutdatum i den resterande fjällvärlden och ripornas övriga utbredningsområde och att det därför ska vara tillåtet att jaga ripa till i och . Motionärerna framhåller att t.o.m. februari är förhållandena sådana att det är omöjligt att jaga på fjället och att detta i praktiken innebär att vinterjakten på ripa försvåras eller helt omöjliggörs. Enligt motion 2021/22:1176 av (C) bör frågan om en begränsning av jakt på högdräktiga älgkor övervägas. Motionären anför att det inte är rimligt att älgkor som är högdräktiga ska skjutas eller jagas med löshund. Jakt på högdräktiga kor kan också orsaka sådan stress att de kastar sina . I motion 2021/22:2226 av (M) yrkande 1 anförs att regeringens beslut om förändrade tider för allmän jakt bör ha sin utgångspunkt i biologiska och ekologiska hänsyn samt att viltarter som kan förvaltas genom jakt ska förvaltas genom jakt. Värdet i viltet blir som tydligast när det förvaltas genom jakt, och då blir drivkraften att långsiktigt förvalta viltet som störst. Enligt yrkande 2 i motionen bör regeringen justera sitt beslut om tider för allmän jakt för att samtliga viltslag som kan förvaltas genom jakt ska förvaltas genom jakt och att jakttiderna för varje viltslag ska vara så långa som möjligt utifrån biologiska och ekologiska hänsyn. Motionären menar att flera arter är helt utan goda skäl otillåtna att jaga . I yrkande 3 anför motionären att regeringen inför sin nästa översyn av tiderna för allmän jakt ska ta särskilt i beaktande behovet av förlängd jakttid på dalripa och fjällripa . Enligt yrkande 4 bör regeringen inför sin nästa översyn av tiderna för allmän jakt särskilt ta i beaktande behovet av förlängd jakttid på älg . Frågan om hur lång jakt som ska tillåtas på olika viltslag och vilken tid som är lämplig för jakt är avgörande för en ändamålsenlig viltförvaltning. I varierar förutsättningarna för viltet kraftigt mellan olika landskap, och motionären anser att viltförvaltningen därför behöver anpassas till detta. I 2 § jaktförordningen (1987:905) infördes en bestämmelse om att minst en gång ska se över de jakttider som regleras i förordningen och vid behov föreslå ändringar till regeringen. En översyn av jakttiderna har genomförts. Denna översyn är den första som har gjorts sedan förordningsändringen 2018. Den förra systematiska översynen av jakttiderna genomfördes . Utgångspunkten för översyn har varit att föreslå lämpliga justeringar av regleringen av jakttider utifrån juridiska och biologiska överväganden samt utifrån perspektivet om jakttiderna ligger i linje med strategin för svensk viltförvaltning . Beredningen av frågan om ändrade jakttider har utförts i flera steg. Utgångspunkterna i arbetet med jakttidsöversynen har varit transparens och delaktighet i processen. Jakttidsöversynen inleddes med att samtliga berörda aktörer gavs möjlighet att förutsättningslöst lämna förslag till ändring av de jakttider som gällde då. I dialog med en beredningsgrupp som bestod av representanter för flera organisationer och myndigheter tog sedan fram preliminära förslag till ändringar av jakttider. Under den remissperiod som sedan följde kunde berörda aktörer lämna synpunkter på det preliminära förslaget. Synpunkterna bereddes sedan av som därefter lämnade ett förslag på jakttider till regeringen (NV-08122-18). Regeringen remitterade förslaget på jakttider till ca 120 remissinstanser. beslutade regeringen om nya tider för jakt genom en ändring i jaktförordningen. Samtliga jakttider hade setts över och uppdaterats för att anpassas utifrån rådande förhållanden. Även tiderna för jakt och jaktträning med hund ändrades. Ändringarna trädde i kraft . Regeringen har därefter beslutat att justera sitt tidigare beslut om ändrade jakttider när det gäller ripa. Denna ändring i jaktförordningen trädde i kraft . Dåvarande landsbygdsministern anförde i sitt svar på en skriftlig fråga (fr. 2020/21:3253) bl.a. följande. Regeringen har bedömt att det sammantaget finns skäl för vissa justeringar när det gäller jakttiden för ripa. Regeringen beslutade att jaktslutet alltjämt kommer att vara den 28 (29) februari i kommun och i och i och i , ovan den så kallade lappmarksgränsen. Jaktslutet i resten av och i resten av och kommer att vara , vilket innebär att jakttiden blir längre i dessa områden än . Det nya beslutet innebär även att allmän jakt på ripa fortsatt kommer att vara tillåten i , och , med samma jakttid . När det gäller jakt efter älg innebär regeringens beslut att fasta startdatum för älgjakten har införts: i norr och i söder. Slutdatum i hela landet är . Länsstyrelserna i , och får dock besluta om jaktstart om det ökar möjligheten att nå avskjutningsmålen. Länsstyrelserna i norr får vidare besluta om uppehåll i jakten om under älgens parningstid. Det finns inga speciella regler i jaktlagstiftningen när det gäller jakt på dräktiga älgkor. Regeringen har beslutat om nya tider för jakt genom en ändring i jaktförordningen (1987:905). Under beredningen av ärendet gavs ett stort antal myndigheter och intressenter möjlighet att framföra sina synpunkter i fråga om ändrade jakttider. Utskottet ser positivt på att ändringarna föregicks av en omfattande beredningsprocess som möjliggjorde ett brett beslutsunderlag. Utskottet bedömer att regeringens beslut är väl avvägt och ser därför inte skäl att ta något initiativ till sådana förändringar av jakttider som begärs i motionerna 2021/22:1176 (C), 2021/22:2226 (M) yrkandena 1–4 och 2021/22:2459 (SD) yrkandena 32 och 33. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om jakt- och viltvårdsuppdraget och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 4 (S, V, MP) och särskilt yttrande 3 (S, V) och 4 (MP). I kommittémotion 2021/22:2459 av m.fl. (SD) yrkande 42 anförs att ska få tillbaka jakt- och viltvårdsuppdraget för att i fortsättningen sköta delar av jakten och viltvården. Förbundet har en ovärderlig kompetens, hög trovärdighet och starka band till jägarkåren. Jakt- och viltvårdsuppdragets betydelse för jakt- och viltvården i kan inte överskattas. Även i kommittémotion 2021/22:3429 av m.fl. (M) yrkande 2 anförs att ska återfå ansvaret för det allmänna uppdraget att sköta delar av jakt- och viltvården i landet. Svenska Jägareförbundets arbete enligt det allmänna uppdraget har fungerat väl och utförts på ett både effektivt och ansvarsfullt sätt. Det allmänna uppdraget är ett bra exempel på ett gott samarbete mellan det civila samhället och myndigheter. Genom det allmänna uppdraget får staten tillgång till det nätverk har och når därmed ut till en stor del jägare på ett kostnadseffektivt sätt. I kommittémotion 2021/22:3877 av m.fl. (KD) yrkande 38 anförs att Svenska Jägareförbundets uppdrag bör återställas till hur var före omorganisationen så att förbundet även i fortsättningen får leda och organisera delar av jakten och viltvården. Enligt motion 2021/22:1607 av och (båda C) bör frågan om viltvårdsuppdraget åter tas upp med EU i syfte att återgå till den modell där får ett bidrag för att sköta jakt- och viltvårdsuppdraget. Med tanke på de oklarheter som finns om finansieringen av viltvården ska räknas som grund för upphandling eller bidrag, borde regeringen enligt motionärerna åter ta upp frågan med EU med målet att ompröva beslutet om krav på upphandlingsförfarande. I motion 2021/22:2674 av (M) anförs att hanteringen och regelverket runt det allmänna uppdraget bör återställas så som regelverket var utformat innan regeringen ändrade detta. Regeringen har gett ett jakt- och viltvårdsuppdrag (allmänna uppdraget) att leda delar av den praktiska viltvården och jakten i landet. Enligt 41 § jaktlagen (1987:259) får regeringen meddela föreskrifter om skyldighet för den som jagar att bl.a. betala en årlig avgift (viltvårdsavgift) för att främja viltvården eller andra liknande ändamål som är förenliga med syftet med jaktlagen. Avgifterna ska bilda en fond (viltvårdsfonden) som får användas för de ändamål som regeringen har bestämt om. har, efter årliga beslut av regeringen, tilldelats medel ur viltvårdsfonden för att kunna utföra det allmänna uppdraget. beslutade regeringen om vissa förändringar när det gäller viltvårdsfonden. I samband med detta framförde regeringen att viltvårdsfonden har varit viktig för att finansiera en framgångsrik viltvård i . Det sätt på vilket pengar delats ut från fonden har dock fått kritik från bl.a. för att strida mot upphandlingsreglerna. Regeringen anförde att den nya ordningen innebär en utveckling av Svenska Jägareförbundets roll där en anpassning har skett till bl.a. upphandlingslagstiftningen. Förbundet kommer enligt regeringen alltjämt att utföra ett helt avgörande arbete när det gäller det rikstäckande ansvaret för landets viltvård. kommer att behålla sin roll men få ett mer renodlat organisationsbidrag. I beslutet gav regeringen i uppdrag att främja landets viltvård. ska fr.o.m. se till att åtgärder som rör bl.a. viltövervakning, trafikeftersök och klövviltsförvaltning utförs. För dessa åtgärder får medel ur viltvårdsfonden användas, och upphandlingsreglerna ska beaktas. Dåvarande landsbygdsministern anförde i sitt svar på en skriftlig fråga (fr. 2020/21:1247) bl.a. följande. 2016 inledde ett pilotärende om efterlevnad av upphandlingsreglerna angående det s.k. allmänna uppdraget. Kommissionens initiala rättsliga analys var att allmänna uppdraget och de medel erhållit sammantaget utgör ett offentligt kontrakt som ska upphandlas. svarade på kommissionens frågor om det allmänna uppdraget och anförde då bland annat att det på regeringens initiativ pågår en översyn av tilldelningen av medel ur viltvårdsfonden och att syftet med översynen är att, med beaktande av både nationell rätt och unionsrätten, effektivisera förfarandet. Efter kontakter med meddelade den att svar godtagits och stängdes EU-ärendet. kommer alltjämt att ha en viktig roll i landets viltförvaltning, men regeringen anser att tilldelningen av medel ur viltvårdsfonden behöver moderniseras och anpassas till gällande lagstiftning. Gränsdragningen mellan bidrag och vad som måste upphandlas i enlighet med upphandlingslagstiftningen behöver tydliggöras. För att skapa ett långsiktigt effektivt, hållbart och transparent förfarande för tilldelningen av medel ur viltvårdsfonden har regeringen beslutat att uppdra åt att se till att åtgärder som bl.a. rör viltövervakning, trafikeftersök och klövviltsförvaltning utförs. För detta får medel ur viltvårdsfonden användas och upphandlingsreglerna ska beaktas. Svenska Jägareförbundets särställning inom landets viltvård kommer att bevaras genom att regeringen avser tilldela förbundet ett flerårigt organisationsbidrag ur viltvårdsfonden för dess rikstäckande viltvårdsarbete. Vidare har regeringen beslutat om förordningen (2021:12) om vissa bidrag ur viltvårdsfonden, genom vilken ideella rikstäckande organisationer kan söka organisations- eller verksamhetsbidrag för att utföra åtgärder som främjar viltvården eller andra liknande ändamål som är förenliga med syftet med jaktlagen (1987:259). blir ansvarig myndighet och kommer att besluta om bidrag enligt förordningen. Regeringen anser att dessa förändringar, utöver att göra förfarandet för tilldelningen mer förenligt med upphandlingslagstiftningen, även kommer att främja landets viltvård i stort. I ett beslut beviljade regeringen bidrag ur viltvårdsfonden till , dels i form av ett treårigt organisationsbidrag för att främja landets viltvård, dels ett verksamhetsbidrag för för verksamhetsområdena viltövervakning, organisering och utbildning av eftersöksekipage samt klövviltsförvaltning. Regeringen beslutade att tilldela ytterligare bidrag för att förbundet ska kunna ombesörja viktiga viltvårdsåtgärder. ingick och ett avtal om en konsulttjänst för viltförvaltning inom området vilt och trafik. Uppdraget beräknas starta och pågår till . har därefter möjlighet, men ingen skyldighet, att förlänga kontraktet i taget, dock med högst 24 månader. Kontraktet har tillkommit efter en upphandling. Utskottet vill framhålla att Svenska Jägareförbundets arbete enligt det allmänna uppdraget har fungerat väl och har utförts på ett både effektivt och ansvarsfullt sätt. Förbundet har en ovärderlig kompetens och en hög trovärdighet. Det allmänna uppdraget är ett bra exempel på ett gott samarbete mellan det civila samhället och myndigheterna. Genom det allmänna uppdraget får staten tillgång till det nätverk har och når därmed ut till många jägare på ett kostnadseffektivt sätt. Utskottet anser mot denna bakgrund att ska återfå ansvaret för det allmänna uppdraget och att en återgång ska ske i dialog med berörda intressenter inklusive . Utskottet vill framhålla att jakt- och viltvårdsuppdraget kan betraktas som unikt på grund av att det är jägarnas egna pengar som finansierar bidraget och därmed uppdraget. Detta bör tillkännage för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:1607 (C), 2021/22:2459 (SD) yrkande 42, 2021/22:3429 (M) yrkande 2 och 2021/22:3877 (KD) yrkande 38 och tillstyrker delvis motion 2021/22:2674 (M). Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om viltvårdsavgiftens storlek. I motion 2021/22:2673 av (M) anförs att möjligheten att återställa avgiften för det statliga jaktkortet till bör ses över. Motionären pekar på att avgiften har höjts från till för /2022. Enligt motionären är det inte rimlig med en höjning av avgiften eftersom den tas ut för att jägarna ska kunna få jaga på sina egna jaktmarker eller få del av bytet från sina egna jaktmarker. Enligt 41 § jaktlagen (1987:259) får regeringen föreskriva om skyldighet för den som jagar att betala viltvårdsavgift. Avgifterna tillförs viltvårdsfonden och får användas för att främja viltvården eller andra liknande ändamål som är förenliga med syftet med jaktlagen. Det är regeringen som fattar beslut om hur viltvårdsfonden ska användas. Avgifterna betalas in via . Viltvårdsfonden förvaltas av Kammarkollegiet. Det statliga jaktkortet är ett bevis på att jägaren betalat viltvårdsavgiften. I sitt svar på fråga 2020/21:3150 anförde dåvarande landsbygdsministern bl.a. följande. För att skapa ett långsiktigt effektivt, hållbart och transparent förfarande för tilldelningen av medel ur viltvårdsfonden beslutade regeringen om vissa förändringar, bl.a. om viltvårdsavgiftens storlek samt om hur bidrag betalas ut till ideella organisationer. Viltvårdsavgiften har varit och viltvårdsfonden har under att antal år varit underfinansierad. För att stärka fonden och ytterligare kunna främja viltvården beslutade regeringen att höja viltvårdsavgiften . Ändringen trädde i kraft . Viltvårdsfonden finansieras av den viltvårdsavgift som jägarna betalar in. Som framgår av redovisningen ovan har fonden under att antal år varit underfinansierad. För att stärka fonden och på så sätt ytterligare kunna främja viltvården har regeringen beslutat att höja viltvårdsavgiften . Utskottet har inget att invända mot denna avgiftshöjning och avstyrker därför motion 2021/22:2673 (M). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om vissa jaktmetoder. Jämför reservation 5 (MP). Enligt kommittémotion 2021/22:4061 av m.fl. (MP) yrkande 69 bör oetiska jaktformer som exempelvis grytjakt och grytanlagsprov förbjudas. Motionärerna ser ett problem med att använda hund eller tam iller för s.k. grytjakt, som innebär att man släpper ned hunden eller illern i grytet hos grävlingen eller kaninen för att hetsa eller döda bytet. Även de s.k. grytanlagsproven bör förbjudas eftersom de utsätter både hund och grävling för fara och stor stress. I yrkande 70 framhålls att fällor av viltlevande djur för levandefångst bör förbjudas, utom för vildsvin och i särskilda fall, och ska larmanordning krävas. Ett förbud mot att använda fotsnara vid jakt begärs i yrkande 71. Motionärerna framhåller att fällfångst utsätter djur för onödigt lidande och att de utsätts för svår stress när de försöker befria sig. Eftersom det är komplicerat att göra fällorna selektiva, kan dessa fånga djur av icke avsedda arter och djur med ungar. Vilt är fredat och får jagas endast om detta följer av jaktlagen (1987:259) eller av föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen (3 §). När viltet är fredat, gäller fredningen också dess ägg och bon. Viltet ska vårdas i syfte att bevara de viltarter som tillhör landets viltbestånd och de fågelarter som tillfälligt förekommer naturligt i landet samt främja en med hänsyn till allmänna och enskilda intressen lämplig utveckling av viltstammarna. I viltvården ingår att genom särskilda åtgärder sörja för att viltet får skydd och stöd och att anpassa jakten efter tillgången på vilt. Markägaren och jakträttsinnehavaren svarar för att åtgärderna utförs och att anpassningen sker (4 §). Enligt 27 § jaktlagen ska jakten bedrivas så att viltet inte utsätts för onödigt lidande. Av 30 § samma lag framgår att man vid jakten endast får använda de vapen och jaktmedel i övrigt som regeringen föreskriver. I 10 a § jaktförordningen (1987:905) anges att det vid jakt endast får användas sådana vapen eller andra jaktmedel som uppfyller de krav som föreskriver. Användandet av fångstredskap regleras i föreskrifter och allmänna råd om användande av fångstredskap (NFS 2018:3). Bestämmelserna i föreskrifterna syftar till att tillräcklig hänsyn tas till djurskydd, säkerhet och selektivitet vid användandet av fångstredskap (2 §). Det finns två huvudtyper av godkända fångstredskap. I dödande fällor (slagfällor) fångas och dödas djuret i fångstögonblicket. I fällor för levandefångst hålls djuret kvar antingen genom att stängas in i en bur eller i ett nät eller genom att hållas fast av en snara. Vilka redskap som är godkända framgår av förteckning över godkända fångstredskap. Den som använder fångstredskap som inte dödar ska undvika att vilt är fångat i fångstredskapet (17 §). I det allmänna rådet till 17 § sägs att fångstredskap som inte dödar bör utrustas med larmanordning för att kunna vittjas snabbt efter fångst. Fångstredskap som inte dödar och som är avsett för fångst av fågel ska vittjas minst en gång (18 §). Även fångstredskap som inte dödar och som är avsett för fångst av däggdjur ska vittjas minst en gång (19 §). För vissa arter ska vittjande ske minst , . Fotsnara för rödräv ska vittjas minst , morgon, senast vid gryningen, och kväll (21 §). Fångstredskap som har utrustats med larmanordning ska vittjas möjligt efter det att larmanordningen har gett utslag (22 §). Fotsnara för rödräv får endast användas av personer som har genomgått en särskild utbildning (24 §) och får endast användas i , , och . får besluta om undantag för vissa områden om det är motiverat för skydd av hotade djurarter (25 §). När det gäller fångstredskap avsett för vildsvin gäller – utöver de andra krav som anges för användande av sådant redskap – att fångstredskapet ska utrustas med larmanordning, att redskapet endast får betas med oförädlat vegetabiliskt foder och att redskapet ska ställas in så att ingångsöppningen som mest är (20 §). Det sistnämnda kravet är enligt till för att man ska undvika att fånga suggor som har kultingar. Regeringen beslutade att ge och i uppdrag att tillsammans utreda behovet av grytanlagsprov med levande grävling. Syftet var att kartlägga i vilken utsträckning det finns intressen som kan motivera att grytanlagsprov med levande grävling ska få fortsätta. Uppdraget redovisades (NV-05336-19). och konstaterade i rapporten att grytjakt kan vara ett viktigt verktyg vid bekämpning av främmande arter samt vid eftersök av skadat grytlevande vilt. Ur ett samhällsperspektiv är det således angeläget att det även finns lämpliga hundar för grytjakt. Det har dock inte framkommit något som visar att grytanlagsproven med levande grävling skulle vara ett bättre redskap för att få fram lämpliga grythundar än en alternativ metod, såsom användning av attrapper eller grytjaktprov. och har inte heller i övrigt sett att det finns några risker för tydliga negativa samhälleliga effekter om användning av levande grävling vid grytanlagsprov inte längre skulle vara tillåtet. Mot bakgrund av att det konstaterats att det finns en påtaglig risk för lidande hos grävlingar som används vid grytanlagsprov, och med beaktande av att det inte har framkommit några tillräckligt tungt vägande skäl för att grytanlagsprov med levande grävling ska få fortgå, anser och att det inte är motiverat med ett fortsatt undantag från huvudregeln om förbud mot att utsätta djur för lidande. Grytanlagsproven med levande grävling bör således fasas ut. Myndigheterna anser att användning av levande grävling vid grytanlagsprov bör fasas ut om , för att det ska finnas tid för fortsatt utveckling och testning av alternativ. Rapporten har remissbehandlats. Utskottet vill lyfta fram att jakt enligt 27 § jaktlagen ska bedrivas så att viltet inte utsätts för onödigt lidande. Av 30 § samma lag framgår att det vid jakt endast får användas de vapen och jaktmedel i övrigt som regeringen föreskriver.