bet · H901KU20d3 · 2022-01-01 00:00:00 — När det gäller den samordnande funktionen är det ju väldigt viktigt i en kris av den här omfattningen som har haft så stor påverkan på så många olika samhällssektorer att ha ett organ där berörda departement – i det här fallet har ju alla departement varit berörda – kan samlas och där man på ett effektivt sätt i varje stund kan få en uppdaterad bild av läget och också utbyta information, tankar och funderingar. Det är detta som är samordningen, alltså att vara en plattform eller en mötesstruktur för flera olika berörda departement. (MP): kanske det här blir en alltför praktisk fråga, men du får avgöra hur du kan svara. Men innebär alltså detta att när man som representant för ett departement sitter på ett sådant möte – det är ju olika konstellationer – förstår att det finns saker som mitt departement skulle behöva diskutera mer med ett annat departement är det inte nödvändigtvis i den här samordningskonstellationen man gör det? Tar man då bilaterala kontakter och delar med sig av den dokumentation som man behöver mellan departementen utanför det här samordningsforumet? : Ja, det är korrekt uppfattat. (M): Fru ordförande! Tack, före detta statssekreteraren, för en intressant inblick i hur arbetet med GSS har fortlöpt! Jag skulle vilja lyfta blicken en nivå. Det ärende som utskottet granskar handlar ju inte endast om dokumentation eller om GSS utan om regeringens krishantering och ledning i detta. har kritiserat regeringen för att inte ha tagit ledningen i ett tillräckligt tidigt skede. Vi har ju en modell för hur man leder landet i , där vi har våra expertmyndigheter som sitter på stora mått av kompetens och ett visst mått av egna befogenheter. Men det är ändå regeringen som styr riket och prioriterar mellan olika intressen, vilket möjligen accentueras i en krissituation. Före detta statssekreterare har ju beskrivit hur GSS har handlat genom en gemensam lägesbild. I svaret till beskrivs hur saker och ting när de går in i ett beredningsskede snarare bereds mellan departementen, alltså vid sidan om GSS. I ljuset av kritik gentemot regeringen att fick en alltför framstående ställning, och före detta statssekreteraren har suttit i en så pass central position i sin roll som statssekreterare för det departement som har hand om krishanteringen, har prioriteringen mellan olika intressen inför beslut i regeringen – folkhälso- intresset, kanske också det nationalekonomiska intresset, det rättsuppe- hållande intresset och möjligheten att följa upp och allt sådant – har prioriteringen däremellan varit så välfungerande som man skulle kunna önska med tanke på att varje hemställan som kommer från godkändes av regeringen utan några förändringar? Var det så att hade vägt in alla de perspektiven innan man gjorde sin hemställan till regeringen om att fatta beslut? Det känns som att någonting mer borde ha hänt efter att lämnar ifrån sig ett underlag annat än att en regering helt enkelt bara stämplar detta och skickar det vidare. : Tack för frågan. Jag uppfattar det som att din fråga gäller avvägningar mellan olika samhällsintressen och i vilken utsträckning som regeringen och har gjort det. Det är självklart så att en regering alltid behöver väga olika intressen mot varandra och ha det perspektivet att här finns det flera olika behov och flera olika intressen, och här kan det behöva göras avvägningar. Det är min bild att regeringen naturligtvis har gjort den typen av avvägningar under hanteringen av coronapandemin på samma sätt som man alltid behöver göra den typen av avvägningar. Det är också det som har varit väldigt viktigt med lägesbilden och lägesbeskrivningarna att ha olika perspektiv med in i den som en grund för fortsatt beredning i . (M): beskriver i sina slutsatser att de inledande åtgärderna i pandemin kom för sent och att det saknades ett tydligt ledarskap i den svenska statsförvaltningen för hur man skulle hantera detta. Regeringen borde omgående ha tagit ledningen i delar av krishanteringen, och regeringen borde ha kunnat bemästra hinder som fanns för ett tydligt nationellt ledarskap och så vidare. Har krishanteringen inom varit tillräckligt mycket på tårna givet att kommer med den formen av slutsatser? : Tack för frågan. Min bild utifrån den rollen som jag har haft eller hade under detta är att krishanteringskansliet och den omvärlds- bevakning som finns tidigt uppmärksammade den utveckling som då rapporterades om från med viruset. Man följde tidigt händelse- utvecklingen. Min bild är att vi aktiverade krissamordningen i tidigt i den processen. Jag sammankallade departementen för att få igång sam- ordningen i tidigt skede. (S): Om vi återknyter till nämns det där kring regeringens ansvar och hantering. Man skriver att regeringens uppgifter gäller i första hand strategiska frågor medan ansvaret för ledning och samordning av det operativa arbetet ligger på berörda myndigheter. Man nämner också på sidan 329 att de styrinstrument som regeringen har i olika utsträckning också använts under hanteringen under pandemin. Jag tänker att utifrån det organ vi tittar på , GSS, hänvisade Backteman till att det inrättades 2008. I det perspektivet, har arbetsformer och sådant varit annorlunda nu? Det har varit väldigt många sammanträden, självklart. Men det gäller gentemot bakåt i historien kring detta. : Tack för frågan. Jag är inte säker på att jag kan svara på den frågan. Jag kan bara överblicka det jag själv har erfarenhet av. Det är framför allt pandemihanteringen och krissamordningen som har varit under pandemin. Någonting som sticker ut här är naturligtvis att det är den längsta kris- hanteringen som vi har haft i det svenska samhället över huvud taget och i . Den har varit av en väldigt bred och omfattande karaktär med en inverkan på väldigt många olika samhällssektorer. Det har varit en inverkan på alltifrån individnivå upp till systemnivå. Det har varit en väldigt bred och omfattande krishantering. Det har också medfört att vi har haft behov av att ha en väldigt hög intensitet i samordningen. Sedan har den naturligtvis utvecklats och i frekvens varierat över tiden beroende på i vilket skede i pandemin som vi har varit i, vad det är för typ av frågor som har stått i fokus och vilken typ av utmaningar som har funnits. Jag tror ändå att jag kan säga att det är den mest omfattande kris- samordningen och den mest omfattande krishanteringen, och den har varit väldigt intensiv. (C): Före detta statssekreteraren svarade på min förra fråga att varje departement har ett ansvar för sin krishantering. Så är det med ansvarsprincipen. Men lilla GSS framstår ändå som att ha varit navet i krishantering under den utdragna krisen. Vi har ändå tidigare erfarenheter av stora kriser. Jag tänker närmast på , flodvågskatastrofen, som både utreddes i Tsunami- kommissionen och i det här utskottet. Där framhöll man då från KU:s sida att även om mötena är av mer informell karaktär är det viktigt med dokumentation. Den är värdefull internt för att säkerställa att det inte uppstår osäkerheter om vad man har kommit fram till, för att snabbt kunna vidareförmedla viktig information från mötet, men också för att i ett senare skede underlätta granskning av händelseförloppet. Där är vi . En viktig del i krisarbetet är också att göra lärdomar. Jag vill därför fråga före detta statssekteraren om hon anser att regeringens krishantering har beaktat de uttalandena från KU och . Har man beaktat dessa uttalanden och lägesbilder, lärdomar som man har gjort där, i sin egen hantering den här gången? Har man tagit fasta på det, och på vilket sätt i så fall? : Tack för frågan. Det är inte helt lätt att svara på den frågan för mig känner jag. Jag skulle ändå, med risk för att jag upprepar mig, vilja peka på att det finns en omfattande dokumentation i från krishanteringen. Den finns i olika departement. Men den finns också i det mer centrala organet som jag har ansvarat för i krishanteringskansliet. Det är underlag som har varit föremål för möten i GSS och så. Det finns dokumentation, och den är omfattande. Men vi kommer tillbaka till frågan om mötesanteckningarna eller mötesprotokoll. Det ligger inte på mig att dra några slutsatser för framtiden. Men jag utgår från att och regeringen funderar över helheten inom Corona- kommissionens slutrapport och kommer väl landa i slutsatser och lärdomar både från den och från de egna erfarenheterna om hur man vill göra framgent. Skånberg (KD): Tack för en väldigt fin frågestund. Vi har fått kunskaper som vi inte hade innan. Det såg möjligen ut som att alla de hundratals mötena var ad hoc-möten. Det är klargjort att så är inte fallet. Det fanns dokumentation, lägesbild och uppföljning. Det fanns en mycket fyllig dag- ordning som kunde vara åtta, nio sidor. Det har framkommit exempel på att dokumentation i efterhand skedde i statssekreterarnas egna röstmemon. Men det fanns inte protokoll i formell mening. Man skulle kunna göra en parallell till och den bristande dokumentation som fanns där. Fanns det en tanke i att inte göra några formella anteckningar eller protokoll och i stället välja den frivilliga formen att göra röstmemon? Gjorde till exempel förre statssekreteraren själv röstmemon och på det viset kunde hålla en röd tråd från en gång till en annan? : Tack för frågan. Den här frågan om röstmemon är ingenting jag känner till. Jag har själv för egen del inte använt mig av den Huruvida någon annan har gjort det kan jag inte uttala mig om, för det känner jag inte till. Det är ledamoten som för fram frågan om röstmemon. Men för egen del kan jag svara att jag inte har använt mig av den tekniken. (L): Jag har en fråga om anteckningar för minnet. Har de använts i något sammanhang där man har återkommit till GSS? Har de haft ett syfte som har gjort att de har varit av intresse för en bredare krets än själva den som har gjort anteckningen för minnet? : Tack för frågan. Bara ett förtydligande: Avser ledamoten de noteringar som har gjorts för personligt bruk? Det är jättesvårt för mig att svara på huruvida de har legat till grund för några vidare aktiviteter eller åtgärder och så. Det kan jag inte svara på, hur andra har noterat. I mitt eget fall kanske jag har gått tillbaka, tittat och agerat vidare utifrån det och i andra fall inte. Jag tror att det finns en stor variation på vilken betydelse noteringar har spelat. Då pratar jag utifrån min egen erfarenhet. Jag kan inte överblicka och har ingen insyn i hur andra har agerat där. Ordföranden: ska landa i detta och gå över till nästa ärende. Det är också kopplat till dokumentation. Jag har ändå någonting som har slagit mig under den nästan timme som vi har suttit tillsammans. Det är kring inte dokumentationen som sådan men kring den fråga jag ställde inledningsvis om hur informationen från GSS har kunnat gå vidare till departementen och till övriga , och i vissa fall säkert också berörda myndigheter som så behövts. Den frågan tycker jag att jag inte fick riktigt svar på. Det är det ena. Det andra är: Efter den muntliga sammanfattningen som man gör som ordförande i , hur följer man sedan upp en sådan sammanfattning om vad som egentligen är sagt till nästa gång, till nästa någon och till nästa gång? Finns eller fanns inte då den muntliga sammanfattningen? Hur har ni följt upp? Hur har du som ordförande i följt upp det som har sagts dagen innan eller veckan innan utan att ha någon form av ordnade minnesanteckningar, eller vad vinu ska kalla dem för? Det handlar om stöd för att gå tillbaka och sedan följa upp. Det är min fråga. : Tack för frågan, fru ordförande. De underlag som har funnits till mötena har varit de annoterade dagordningarna. har det också varit annat material från . Det har varit grunden för mötet. Alldenstund lägesbilden inte har fått några justeringar i sig har den naturligtvis kunnat föras tillbaka till departementen. De har kunnat använda den i sitt fortsatta arbete. Frågan gällde frågor att komma tillbaka till. Det är väl noteringar som jag själv har gjort för mitt eget minne för att komma ihåg vad vi har sagt vid tidigare möten och för att kunna komma tillbaka till det. Det är så det har varit. Skånberg (KD): Fru ordförande! hänger i luften det här beskedet, som fick, att skulle de lämna ut sin dokumentation skulle det, citat, inte ge en fullständig och rättvisande bild. Hur ska vi tänka om det? : Tack för frågan! Ja, det är en bedömning som inte jag har gjort. Det där är ju en del i den dialog som har varit mellan och kommissionen efter det att jag lämnade. Jag har inte varit inne i den processen över huvud taget, så jag vill inte uttala mig i den delen. Ordföranden: Då frågar jag om vi därmed kan avsluta G33 och gå vidare till ärendena G30 och G32, som har rubriken socialministerns agerande i förhållande till . Vi är medvetna om att den tidigare statssekreteraren, som sades inledningsvis också på det här mötet, lämnade sin tjänst på , om vi har uppfattat det rätt. Vi har varit inne på dokumentationsfrågorna även i det tidigare ärendet, men handlar det om förhållandet mellan och kommissionen. Det blir ett omtag, men jag måste ändå ställa frågan. När ni arbetade i GSS, fanns tanken på att det ni dokumenterade skulle kunna gå vidare till en granskning, eller fanns det inte med i det sättet som ni hanterade dokumentationen? Jag börjar med den frågan. : Tack för frågan! Jag tror att vi har varit medvetna, naturligtvis, om att hanteringen av den här pandemin, den här krishanteringen, skulle bli föremål för granskningar av olika slag. fattade också regeringen beslutet om att tillsätta , och också att granskningen av skulle ske kändes ju ganska uppenbart. Så det tror jag har varit någonting som vi har varit medvetna om eller som vi var medvetna om under hanteringen. Det finns ju, som jag har sagt tidigare, en mängd olika typer av dokument som också har lämnats till för att de ska kunna, så att säga, fullfölja sitt granskningsuppdrag och som också har begärts ut av andra för olika ändamål. Ordföranden: Ja, som har sagts här tidigare också finns det ju allvarlig kritik från kring just dokumentationen. Med risk för att repetera det som har sagts tidigare skriver man – och jag citerar: Vi har till exempel önskat få en bild av vad som diskuterats i GSS och stora GSS. Vi har fått beskedet att några minnesanteckningar inte görs och än mindre protokoll förs vid dessa ofta dagliga möten. Sedan citerar jag vidare: Gruppen är därför ett tydligt exempel på ett forum där någon borde avdelats att föra minnesanteckningar. Vilka kommentarer har tidigare statssekreteraren till just den kritiken? Delar du den eller inte? : Det finns ju underlag som har tagits fram till GSS som har fått ta del av. Det som inte finns är minnes- anteckningar eller mötesprotokoll. Och som jag har sagt har vi jobbat enligt den ordning som är etablerad sedan GSS inrättades av dåvarande Reinfeldtregeringen. Då har de här mötena inte dokumenterats i form av mötesanteckningar eller mötesprotokoll. Det är den praxis, om man ska kalla det för det, som har funnits kring de här mötena sedan GSS instiftades. Jag tror … Skälet för det är att det inte är ett berednings- eller ett beslutsorgan, utan det är framför allt ett informationsutbyte och ett mötes- forum för diskussion. Ordföranden: du ge några ytterligare kommentarer kring Corona- kommissionens kritik av det som har skett just kring dokumentationen? Skulle det ha varit bättre att göra på annat sätt – om förra statssekreteraren ser det nu med viss distans? : Nej, men jag tänker så här: har haft ett omfattande uppdrag, och de har gjort en omfattande granskning. De har kommit med ett väldigt omfattande underlag i form av rapporter. Och det finns säkert mycket att ta in och att överväga i väldigt många olika avseenden. Jag stannar där, för jag har lämnat min tjänst och sitter här, liksom, i min egen person, så att säga. Men jag är helt övertygad om att man tittar på innehållet och överväger vilka förändringar och vilken utveckling man ska se framgent. (SD): Tack för svaret på frågorna ! Jag har en fråga. Jag tänkte återgå till den här förordningen, som bad regeringen göra för att säkerställa att myndigheter lämnar ut allt det som de behövde för sitt arbete. Syftet med arbete är ju att göra starkare inför framtida kriser och egentligen inte på något annat sätt hänga ut någon på det sättet, utan göra så att vi kan göra ett bättre arbete framledes. När den här förordningen kom till … Någonstans känns det som att … De som närvarar på de här mötena gör ju det på arbetstid, för skattebetalarnas pengar, i . Alltså, ni säger att ni inte har någon rådighet över de här handlingarna. Men när den här förordningen gjordes var det väl just för att man skulle kunna få ut allt som behövde för sitt arbete. Håller med om att det var liksom syftet med den här förordningen? Annars hade man ju inte behövt göra en förordning kanske på det sättet. Då hade det räckt att kanske bara skriva in att det ska vara offentligt och sekretessbrytande, att det skulle vara okej. Men gjorde man en förordning just för det syftet. Håller ni med om det? : Tack för frågan! Jag tror inte att jag kan uttala mig om det. Jag har inte varit inne i de processerna. Jag är inte heller jurist, så att säga, så jag kan inte se materiellt på den här frågan. Jag har inte varit inne i de här processerna heller, så jag får nog passa på den frågan. (S): Jag har inga ytterligare frågor. Jag har fått svar på dem. (C): Ordförande! Det har refererats här från förra statssekreteraren till praxis och den av inrättade GSS. Jag tänker att om man är den enhet inom RK som har ansvar för krishanteringsförmåga och om man inser att de rutiner man har inte är ändamålsenliga då är man ju oförhindrad att ta initiativ för att uppdatera och utveckla dem, i sådana fall. Jag skulle bara vilja ställa den mycket enkla frågan till den före detta statssekreteraren: det rimligt att man inte dokumenterar ett arbete, givet de uttalanden som finns från tsunamikommissionen och KU om vikten av att dokumentera även informella möten? : Tack för frågan! Med risk för att upprepa mig så finns ju dokumentation. Krishanteringskansliet har ju fört en loggbok. Man har också fört någon form av … ja, det som jag tror har kommit att kallas för en dagbok. Där ingår det också att göra noteringar över varje . Vad har varit, så att säga, huvudfrågan eller huvuddiskussionen, i väldigt samman- fattande ordalag? Huruvida det här är någonting som är en förändring jämfört med tidigare vet jag inte, men det är ändå en dokumentation som är gjord. Du hade någon ytterligare aspekt på din fråga, som jag tror jag glömde . (C): Ordförande! Ja, jag undrar helt enkelt om det är rimligt att det är så. Jag vill bara liksom ställa den frågan ändå, fortfarande, om det är en rimlig ordning att man inte dokumenterar. : Ja, det är den bedömning som är gjord nu under coronapandemin – att det har varit, så att säga, en rimlig ordning att arbeta på det sätt som GSS har gjort sedan inrättandet 2008. Mot bakgrund av att det inte är ett berednings- eller beslutsorgan har det heller inte gjorts mötes- anteckningar eller skrivits mötesprotokoll. Den dokumentation som finns är då det underlag som GSS har haft på bordet för respektive möte och också de loggar och de dagböcker som jag refererade till, där det har gjorts sammanfattande noteringar om vad som har varit, så att säga, temat eller huvudfokus för respektive möte. (C): Ordförande! Ska jag alltså förstå det som att stats- sekreterarens bedömning är att det sätt på vilket GSS har dokumenterat under krisen … Det har skett på ett betryggande sätt? : Ja, alltså, det är den praxis som har funnits, och det är det sättet som vi jobbade på, som jag kan överblicka då . Mot bakgrund av att det inte är ett berednings- eller ett beslutsorgan och att det också är det sättet man har jobbat på är det ett rimligt arbetssätt. Sedan får andra överväga om det ska göras på något annat sätt framgent och ta ställning till det, men det är inte min uppgift. (V): kan det vara så att jag ställer frågan till fel person, så jag ber om ursäkt. Men när tillsattes, vilka kontakter hade man mellan krishanteringskansliet och inledningsvis? Jag tänker … Alltså just det här med material … Jag ska inte föregå någonting. Men jag tänker att de kanske har efterfrågat fel instans om dokumentation och fått till svar att det inte finns när det kanske finns någon annanstans. Jag bara undrar vilken kontakt man hade i inledningsskedet för att kanske klargöra vissa frågetecken … och att de kände – och även ni såklart – att de skulle kunna bedriva ett bra arbete. : Tack för frågan! Jag tror inte att jag vågar svara på den frågan av det skälet att jag faktiskt inte vet hur kontaktytorna såg ut där initialt. Jag vill inte ge mig in i den därför att jag har för dåliga kunskaper om hur kontakterna var. (V): Jag gissade att det kanske var så. Jag ber om ursäkt för frågan då. Skånberg (KD): Fru ordförande! Vi har en utestående fråga som hänger ihop med det här, och det är lilla GSS, som ju förra statssekreteraren ledde. Hur gick informationen vidare från den gruppen, lilla GSS? Var den skriftlig? Var det muntliga dragningar? Jag kan inte riktigt följa det. : Det är på samma sätt som jag sagt, så att säga. Eventuella förändringar i några bedömningar av läget som eventuellt … kan jag inte dra mig till minnes att det var så på något möte, men om det hade varit så är det naturligtvis någonting som hade förts in i den större kretsen av statssekreterare som träffades regelbundet. Med olika frekvens men inte mindre än en gång under hela pandemin fördes det med in i den kretsen. Skånberg (KD): Just det. Hur fördes det med in i den kretsen? Skånberg (KD): Ni visste ju att GSS, även lilla GSS, skulle granskas. Var det då … Ursäkta om frågan kanske är lite oförskämd. Var det medvetet att GSS inte förde formella anteckningar? Om det var medvetet, var den hållningen avstämd med statsrådet ? : Tack för frågan! Som jag tidigare sa är det klart att vi var medvetna om att hanteringen skulle komma att granskas. Men det har absolut inte funnits några överväganden om att vi på något sätt ska undanhålla information. Vi har jobbat på enligt den praxis som har funnits och som handlar om att det inte är ett berednings- eller beslutsorgan. Därför har man inte, vare sig tidigare eller under den här pandemin, dokumenterat det här mötet i form av mötesanteckningar eller mötesprotokoll. Skånberg (KD): Jag fick fortfarande inget svar på om den hållningen var avstämd med statsrådet. Kom beskedet att ni skulle handla på det viset från statsrådet, eller handlade ni på eget bevåg? : Tack för frågan! Vi har som sagt jobbat enligt den praxis som var etablerad . Det är inte en fråga som har … Jag har inte fått några andra besked från mitt statsråd i det. Vi har jobbat enligt etablerad praxis. (L): Jag skulle vilja fortsätta med en följdfråga utifrån den tidigare diskussionen. Om GSS hade velat ändra praxis, hade det i så fall varit möjligt att inrätta en ny eller utvecklad praxis för att kunna föra anteckningar? Vilka andra bedömningar gjordes av behovet av dokumentation och var det skulle ske med tanke på just att ni antog att det skulle komma en granskning och en uppföljning? Hur säkrar man upp om man väljer att inte göra det inom ramen för GSS? Var någonstans skulle en sammanhållen dokumentation kunna säkras upp? : Tack för frågan! I den senare delen hänvisar jag till det som tog upp här och refererade till – den här vägledningen från chefstjänstemannen för krishantering som vänder sig till alla departement med information om hur man ska organisera sig när det är en kris men också vilken typ av dokumentation man kan använda sig av. Jag tror att det nämns loggböcker, och det finns andra exempel där också. Det är också varje departements ansvar att ansvara för sin egen kris- organisation och den eventuella dokumentation som man gör. Detsamma gäller för krishanteringskansliet i . Där har man fört loggböcker och dagböcker och samlat på sig olika typer av dokumentation.