bet · H901FöU6 · 2022-02-03 00:00:00 — såg utskottet i sitt yttrande över årsredovisningen för staten 2020 med oro på att inte upparbetat beställningsbemyndigandet inom anslaget 1:3 Anskaffning av materiel och anläggningar. Utskottet ansåg att ett så stort underutnyttjande tillsammans med de utmaningar i fråga om uppföljning och kontroll som följer med övergången till den nya finansieringsmodellen aktualiserar frågan om FMV:s effektivitet. Utskottet underströk därför vikten av att regeringen återkommer till så att kostnadskontroll och spårbarhet kan följas för såväl materielförsörjningsprocessen som FMV:s effektivitet (2020/21:FöU10y). I budgetbetänkandet såg utskottet skäl att på nytt betona vikten av effektiva och transparenta materielanskaffningsprocesser (bet. 2021/22:FöU1). gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att redovisa en strategi som på ett uthålligt och kostnadseffektivt sätt ska bidra till att det militära försvarets behov av materiel och relaterad forskning, teknikutveckling och tjänster tillgodoses i fred, kris och krig (dir. 2020:119). Utredaren ska bl.a. klarlägga förutsättningarna för materielförsörjningen, analysera försvarsmarknaden och utveckla statens relation till försvarsföretagen. En parlamentariskt sammansatt referensgrupp är knuten till utredningen och uppdraget ska redovisas . Regeringen anger i budgetpropositionen att utredningen kommer att utgöra utgångspunkten för regeringens fortsatta överväganden. I budgetpropositionen redovisar regeringen att arbetet med att utveckla styrningen och uppföljningen av det militära försvaret har fortsatt med fokus på att bl.a. fortsätta omhänderta rekommendationerna från Statskontorets rapport (2018:27) och iakttagelser (ESV 2018-00176). har haft i uppdrag att stödja både Försvarsmakten och , vilket enligt regeringen lett till en fortsatt utveckling av investeringsplanerna. I redovisningen av sina iakttagelser bedömde att båda myndigheterna hade genomfört betydande förbättringar av sina ekonomiska underlag och att merparten av de tidigare identifierade bristerna var åtgärdade (ESV 2019–00649). lämnade också nya rekommendationer bl.a. när det gäller riskhantering och infrastruktur. har genom regeringsbeslut från i uppdrag att fortsätta lämna stöd till Försvarsmakten, men även till i fråga om ekonomisk styrning. Enligt uppdraget ska iakttagelser och förslag till åtgärder redovisas löpande och en rapport redovisas . Regeringen anför i budgetpropositionen att man ska fortsätta följa utmaningarna i materielförsörjningen. uppger i sin årsredovisning att leveransförmågan, dvs. antalet genomförda leveranser till Försvarsmakten jämfört med antalet åtagna leveranser, var oförändrad jämfört mot föregående år och uppgick även . Leveransförmågan för de leveranser som Försvarsmakten identifierat som särskilt viktiga har enligt myndigheten inte mätts 2020 på grund av att informationen inte längre finns i systemet med anledning av anpassningar till den nya finansiella modellen och ändrade ansvarsförhållanden mellan myndigheterna. I budgetbeslutet anvisade ca till . I regleringsbrevet för fördelade regeringen dessa medel på sex anslagsposter där myndighetsförvaltning är den största (1,) följt av posten direkta utgifter för materielanskaffningen (). Totalförsvarsbeslutet fastslog att materielförsörjningen ska säkerställa Försvarsmaktens behov av materiel och tjänster i fred, höjd beredskap och ytterst i krig. Det är enligt utskottets mening angeläget att utifrån denna utgångspunkt ta fram en välgrundad materielförsörjningsstrategi som ger vägledning för ett väl övervägt, långsiktigt och uthålligt agerande i förhållande till försvarets operativa förmåga och statens resurser och säkerhetsintressen. Utskottet noterar att den utredning som pågår om en materielförsörjningsstrategi bl.a. ska klarlägga förutsättningarna för att på ett över tiden effektivt och uthålligt sätt säkerställa det militära försvarets behov av materiel och tjänster i fred, kris och krig. Utredningen ska därutöver analysera försvarsmarknaden, utveckla statens relation till försvarsföretagen och föreslå strukturerade former för en strategisk dialog mellan staten och försvarsföretagen. Utskottet konstaterar därmed att flera av de aspekter som tas upp i motionerna redan omfattas av direktiven till den pågående utredningen. Utskottet anser att utredningens resultat bör vägas in i överväganden om eventuella ytterligare åtgärder på området och ser inte att det finns anledning att föregripa utredningen. Utskottet avstyrker därför motion 2021/22:3643 (M) yrkandena 1, 2, 4 och 19 och motion 2021/22:3908 (KD) yrkande 30. Vidare konstaterar utskottet att principerna för materielförsörjningen behandlades i totalförsvarsbeslutet, där utskottet i likhet med regeringen bedömde att de materielförsörjningsprinciper som fastställdes och som återupprepades i försvarsbeslutet alltjämt gäller men att det är viktigt att i tillämpningen beakta det ökade fokuset på nationellt försvar och väpnat angrepp, kraven på försörjningstrygghet, väsentliga säkerhetsintressen och förändrade internationella förutsättningar. Utskottet ser inte skäl att ompröva principerna med anledning av motionsyrkandet och avstyrker därför 2021/22:2531 (SD) yrkande 6. Utskottet har tidigare uttryckt oro för effektiviteten inom . I sitt yttrande om Årsredovisningen för staten 2020 anförde utskottet att det stora underutnyttjandet av beställningsbemyndigandet på anslaget 1:3 tillsammans med de utmaningar i fråga om uppföljning och kontroll som följer med övergången till den nya finansieringsmodellen aktualiserar frågan om FMV:s effektivitet (yttr. 2020/21:FöU10y). Utskottet ser positivt på att regeringen efter detta har redovisat fortsatta åtgärder för att utveckla uppföljningen av materielförsörjningen och tycker att det är bra att har ett fortsatt uppdrag att stödja när det gäller ekonomisk uppföljning. Utskottet noterar också bedömning om att har förbättrat sina underlag. har den av regeringen aviserade översynen av resultatindikatorer för materielförsörjningen ännu inte presenterats i budgetpropositionen, vilket medför att ännu inte kunnat följa hur materielförsörjningsprocessen effektiviseras eller i vilken utsträckning som reformen för den finansiella styrmodellen för materielförsörjningen som infördes har resulterat i ökad kostnadskontroll, spårbarhet och en effektivare materielförsörjning. Utskottet framhåller därför igen – liksom det gjorde i betänkande 2021/22:FöU1 och i yttrande 2020/21:FöU10y – vikten av att regeringen återkommer till så att kostnadskontroll och spårbarhet kan följas för såväl materielförsörjningsprocessen som effektivitet. Utskottet avser att fortsätta följa utvecklingen noga men mot bakgrund av det som anförts ovan ser utskottet inte skäl att vidta fler åtgärder. Utskottet avstyrker därför motionerna 2021/22:3643 (M) yrkande 22 och 2021/22:2531 (SD) yrkande 9. Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsförslag om forskning och utveckling. Jämför reservation 18 (M) och 19 (SD). m.fl. (M) anför i kommittémotion 2021/22:3643 att det framtida slagfältet kommer att präglas av den snabba teknikutvecklingen inom områden som automation, robotik och artificiell intelligens (AI). Motionärerna föreslår ett närmare samarbete och en fördjupad strategisk dialog mellan myndigheter, akademin och företag inom försvarssektorn för att främja nya teknologier (yrkande 10). Utifrån den ökande betydelsen som AI förväntas få framöver föreslår motionärerna att regeringen ger Försvarsmakten i uppdrag att ta fram en AI-strategi (yrkande 12). De anser också att försvarssektorn behöver arbeta mer systematiskt för att integrera ny teknologi som löpande utvecklas inom den civila sektorn och yrkar på ökad samverkan mellan civil och militär forskning (yrkande 13). I kommittémotion 2021/22:2531 av m.fl. (SD) anför motionärerna att statligt finansierad forskning och utveckling är grundläggande för försvarsindustrin och att den bör koncentreras till områden där svensk industri är framgångsrik. Det är också viktigt att den statligt finansierade forskningen prioriterar det civila försvarets återuppbyggnad (yrkande 7). I sitt betänkande om totalförsvaret 2021–2025 anförde utskottet i sitt ställningstagande att man lade vikt vid att våra forskningsmiljöer svarar mot totalförsvarets behov. Utskottet betonade att synergier mellan civil och militär forskning och utveckling bör eftersträvas där det kan anses vara relevant och vara till ömsesidig nytta för det civila och det militära försvaret samt inom ramen för totalförsvaret (bet. 2020/21:FöU4). Vikten av forskning och utveckling mot bakgrund av den snabba teknikutvecklingen framhölls också av utskottet i samband med beredningen av statens budget , då utskottet föreslog att skulle anvisa högre anslag till forskning och teknikutveckling och till än vad regeringen hade föreslagit. Utskottet motiverade ökningen bl.a. med att utvecklingen visar att den framtida operationsmiljön i hög grad påverkas av en snabb teknikutveckling. Utskottet framhöll att ökningen syftade till att möta kommande behov av kompetens för att kunna göra relevanta framtidsstudier som grund för eventuella upphandlingar och för verksamhet av strategisk betydelse och med totalförsvarsfokus vid FOI (bet. 2018/19:FöU1). I propositionen Totalförsvaret 2021–2025 bedömde regeringen att forskning och utveckling i högre utsträckning bör inriktas mot att långsiktigt öka Försvarsmaktens möjligheter att möta framtida hot (prop. 2020/21:30). Regeringen framhöll behovet av samverkan mellan civila och militära forskningsaktörer och beställare. Eftersom utveckling av teknik som är relevant för försvaret i stor utsträckning sker i det civila samhället är tillämpning av ny civil teknik nödvändig för att stridskrafterna ska förbli relevanta. Regeringen ansåg att synergier mellan civil och militär forskning och utveckling bör eftersträvas där det kan anses vara relevant och vara till ömsesidig nytta för det civila och det militära försvaret och inom ramen för totalförsvaret. Regeringen bedömde att måste ha forskningsmiljöer tillgängliga för totalförsvarets behov. I budgetpropositionen redovisar regeringen i fråga om forskning och utveckling att arbetet med att förstärka nya eller tillförda områden har fortsatt, exempelvis när det gäller operationer i cybermiljön, autonomi och artificiell intelligens. Regeringen anger vidare att förstärkningen av forskningsverksamheten påbörjas och att det sker en ökning av anslaget 1:4 Forskning och teknikutveckling. Regeringen avser att fortsätta att följa Försvarsmaktens och arbete med att utveckla det sätt på vilket de tillgodogör sig den forskning och utveckling som bedrivs. Fokus kommer särskilt att läggas på att bidra till vidareutvecklingen av den samverkan som byggs upp mellan civila och militära aktörer inom forskningsområdet. uppger i sin årsredovisning att verksamheten bl.a. omfattat hur modern informationsteknik kan användas för underrättelseinhämtning, hur AI-metodik kan nyttjas i försvarsorienterade system och driftsättandet av ett AI-beräkningssystem. I Försvarsmaktens årsredovisning redovisar myndigheten bl.a. att forskning har bedrivits om förutsättningarna att bruka artificiell intelligens (AI) i militära tillämpningar. ska utredningen om en materielförsörjningsstrategi redovisa resultatet av uppdraget. Utredaren har i uppdrag att redovisa en strategi som på ett uthålligt och kostnadseffektivt sätt bidrar till att det militära försvarets behov av materiel och relaterad forskning, teknikutveckling och tjänster tillgodoses i fred, kris och krig (dir. 2020:119). I uppdraget ingår att bl.a. föreslå hur forskning och tekniska framsteg kan understödjas samt hur bi- och multilaterala teknologi- och materielsamarbeten bör nyttjas för att bidra till försvarsförmåga. Utskottet delar regeringens bedömning i totalförsvarspropositionen att forskning och utveckling i högre utsträckning bör inriktas mot att långsiktigt öka Försvarsmaktens möjligheter att möta framtida hot. Utveckling av relevant teknik sker i stor utsträckning i det civila samhället, och i likhet med regeringen framhåller utskottet behovet av samverkan mellan civila och militära forskningsaktörer. Utskottet ser därför positivt på att regeringen i budgetpropositionen redovisar att man avser att särskilt följa samverkan som byggs upp mellan civila och militära aktörer inom forskningsområdet. Då utskottet uppfattar att även området artificiell intelligens omfattas av inriktningen att i högre utsträckning rikta forskningen och utvecklingen mot att långsiktigt öka Försvarsmaktens möjligheter att möta framtida hot, samt mot bakgrund av det arbete som myndigheterna redan bedriver, ser utskottet inte skäl att föreslå fler åtgärder på området . Utskottet konstaterar också att utredningen om en materielförsörjningsstrategi ska föreslå hur forskning och tekniska framsteg kan understödjas för att bidra till svensk försvarsförmåga. I fråga om att prioritera det civila försvarets återuppbyggnad i den statligt finansierade forskningen konstaterar utskottet att regeringen har bedömt att måste ha forskningsmiljöer tillgängliga för totalförsvarets behov. Utskottet förutsätter att regeringen i arbetet med att förstärka totalförsvaret –2025 också följer upp att kunskap och kompetens som byggs upp kan möta både civila och militära behov i totalförsvaret. Mot bakgrund av det ovan anförda avstyrker utskottet alla motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsförslag om försvarssamarbetet inom EU och övriga internationella försvarssamarbeten. Jämför reservation 20 (M), 21 (KD) och 22 (M). m.fl. (M) anför i partimotion 2021/22:4039 att det fördjupade försvarssamarbetet i EU har potential att stärka både de enskilda medlemsländernas försvarsförmåga och EU:s försvarsförmåga som helhet. Motionärerna anser att ska sjösätta en strategi med tydliga prioriteringar för deltagandet i EU:s försvarssamarbete (yrkande 13). m.fl. (M) framhåller i kommittémotion 2021/22:3643 att försvarssamarbetet i EU har genomgripande konsekvenser för materiel, marknad och industri. De föreslår att en nationell svensk strategi ska tas fram för deltagande i EU:s försvarssamarbete för att tillgodose att fullt ut kan spela sin roll inom EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik (yrkande 16). I motionen föreslås vidare att bör ta initiativ inom EU och OCCAR för att främja utbildningskompetens när det gäller projektledning av internationella materielsamarbeten (yrkande 17). Motionärerna anser också att det finns skäl att genomföra en utredning om svenska tekniska styrkeområden som kan utgöra grunden för samarbeten med andra länder och vara vägledande för projekt inom den europeiska försvarsfonden (yrkande 18). m.fl. (M) föreslår i kommittémotion 2021/22:3776 att ställer sig bakom det som anförs i motionen om att möjliggöra och säkerställa tredjelandsdeltagande för nära parter i relevanta försvarsprojekt (yrkande 31). Motionärerna anser också att det nordiska försvarssamarbetet ska fördjupas och att försvar ska stärkas (yrkande 6). I kommittémotion 2021/22:3908 av m.fl. (KD) anför motionärerna att det är positivt att EU stärker sitt engagemang på försvarspolitikens område. Motionärerna anser att EU-samarbetet bör beröra frågor som gäller militär forskning och utveckling av försvarsmateriel, asymmetrisk (icke-konventionell) krigföring samt effektivisering av lednings- och samordningssystem för att underlätta trupptransporter mellan medlemsländer och EU-gemensamma försvarsinsatser (yrkande 5). I kommittémotion 2021/22:3996 av m.fl. (L) anför motionärerna att länder måste öka sin försvarsförmåga och att EU ska verka för att medlemsländerna ökar sina nationella kapaciteter och att samarbetet mellan EU:s nationella försvar ökar. Motionärerna yrkar att det europeiska försvarssamarbetet ska fördjupas (yrkande 15). I det sammansatta utrikes- och försvarsutskottets behandling av den säkerhetspolitiska inriktningen för perioden –2025 anförde utskottet i fråga om internationella samarbeten att det var avgörande att stärka EU:s handlingsförmåga som säkerhetspolitisk aktör och unionens förmåga att ta ansvar för sin egen säkerhet och säkerheten i dess grannskap. Utskottet ansåg liksom regeringen att den samlade europeiska försvarsförmågan, liksom EU:s förmåga att agera, bör stärkas. Utskottet framhöll att aktivt bör påverka utvecklingen på säkerhets- och försvarsområdet inom EU som vi värnar svenska intressen. Det svenska ordförandeskapet i EU 2023 är en viktig plattform för att driva frågor av strategisk vikt för . I fråga om nordiskt försvarssamarbete delade utskottet regeringens uppfattning att det är av stor betydelse att det nordiska försvarssamarbetet utvecklas till att omfatta samarbete i fred, kris och konflikt inom överenskomna områden (bet. 2020/21:UFöU4). I försvarsutskottets behandling av samma proposition konstaterade utskottet att regeringen skulle tillsätta en parlamentarisk utredning om en materielförsörjningsstrategi för det militära försvaret. Utredningen skulle bl.a. omfatta förutsättningar för försvarsföretagens marknadstillträde internationellt och inom EU samt förslag om hur nationella intressen bäst ska tillgodoses inom ramen för den europeiska försvarsfonden. Med utgångspunkt i den helhet som materielförsörjningen, försvarsindustrins villkor och exportens betydelse utgör, och då utskottet inte ville föregripa utredningen, ansåg utskottet inte att det fanns skäl att vidta ytterligare åtgärder och avstyrkte därför bl.a. ett motionsyrkande om en svensk strategi för EU:s säkerhets- och försvarssamarbete (bet. 2020/21:FöU4). I försvarsutskottets betänkande Start för europeiska försvarsfonden (utl. 2017/18:FöU10) anförde utskottet att man anser att ska vara drivande i att utveckla samarbetet inom EU på de områden där det finns samarbets- och effektivitetsvinster och där man genom samarbete kan höja såväl enskilda försvarsförmågor som den EU-gemensamma försvarsförmågan. Utskottet anförde också att bör verka för en effektiv och återhållsam budgetpolitik inom EU. Utskottet vidhöll denna uppfattning i sitt betänkande om försvarspolitik (bet. 2019/2020:FöU6). Enligt den inriktning för perioden –2025 som regeringen presenterade i totalförsvarspropositionen bör den samlade europeiska försvarsförmågan stärkas och bör aktivt påverka utvecklingen på försvars- och säkerhetsområdet inom EU, som vi värnar svenska intressen. Samarbetet bör enligt regeringen utformas så att det europeiska och transatlantiska samarbetet är ömsesidigt förstärkande och undviker duplicering. Möjligheten bör säkerställas för tredjelandsdeltagande i projekt och försvarsforsknings- och materielsamarbeten, som vidare bör utformas transparent och utan att snedvrida konkurrensen. Konsekvenserna för svensk försvarsindustri och försvarsekonomi bör beaktas noga. ska utredningen om en materielförsörjningsstrategi redovisa resultatet av uppdraget (dir. 2020:119). I uppdraget ingår bl.a. att klarlägga vilka krav den europeiska försvarsfonden (EDF) ställer på staten och svenska försvarsföretag samt föreslå hur nationella intressen bäst ska tillgodoses inom ramen för fonden. I uppdraget ingår också att föreslå hur bi- och multilaterala teknologi- och materielsamarbeten bör nyttjas för att bidra till försvarsförmåga. Ett nationellt koordineringskontor för EDF inrättades vid 2020 för att främja det svenska deltagandet i fonden. Regeringens inriktning är att fonden bör användas aktivt som ett instrument inom vissa områden och vara en integrerad del av den svenska materielförsörjningen. I budgetpropositionen redovisar regeringen att uppdrag getts åt Försvarsmakten och som syftar till att öka förutsättningarna för svenskt deltagande. överlämnade regeringen en skrivelse om internationella försvarssamarbeten (skr. 2020/21:56). I fråga om EU redogjorde regeringen för att säkerhets- och försvarssamarbetet i EU har utvecklats och förstärkts betydligt sedan EU:s globala strategi presenterades 2016. Ett antal initiativ inom försvarsområdet har startats, såsom det permanenta strukturerade samarbetet (Pesco), den samordnade årliga försvarsöversikten (Card), EU:s militära planerings- och ledningskapacitet (MPCC), den europeiska fredsfaciliteten (EPF), det försvarsindustriella utvecklingsprogrammet EDIDP (för åren 2019–2020) och Europeiska försvarsfonden (EDF för åren 2021–2027). I den fleråriga budgetramen för perioden –2027 inkluderas en rubrik om säkerhet och försvar som förutom EDF även innehåller medel för militär rörlighet. Parallellt fortgår också arbetet inom ramen för Europeiska försvarsbyrån. Ett generaldirektorat för försvarsindustri och rymden har inrättats inom och samarbetet inom unionen för att förenkla militär rörlighet har fortsatt i flera spår, bl.a. med fokus på att underlätta förfarandet vid gränspassage och arbetet med förbättrad transportinfrastruktur för dubbel användning. I skrivelsen redogörs också för att arbetet med hanteringen av hybridhot fortsätter att utvecklas och att EU har vidtagit en rad åtgärder på flera områden. genomfördes en strategisk översyn av Pesco och rådet antog beslut om generella villkor enligt vilka tredjeländer i undantagsfall ska kunna bjudas in att delta i enskilda Pesco-projekt. Regeringen redovisar i budgetpropositionen att regeringen verkade för att svenska företag med utomeuropeiskt ägande ska ha samma möjligheter att delta som övriga heleuropeiska företag, vilket det slutliga rådsbeslutet också bedöms innebära enligt regeringen. innehar ordförandeskapet i EU . presenterade den franska, tjeckiska och svenska ordförandeskapstrion ett 18-månadersprogram för rådets arbete fram till . När det gäller säkerhet och försvar betonas att EU, mot bakgrund av ökad global instabilitet, behöver ta ett större ansvar för sin säkerhet. Trion avser att arbeta för godkännande och genomförande av den s.k. strategiska kompassen, som syftar till att ge tydligare mål och inriktning för genomförandet av EU:s säkerhets- och försvarspolitik inom framför allt områdena krishantering, motståndskraft, förmågeutveckling och partnerskap. Man avser också att verka för bl.a. ett förstärkt samarbete med Nato, bättre samstämmighet mellan EU:s försvarsinitiativ och ökad motståndskraft och förmåga att hantera hybridhot. I fråga om nordiskt försvarssamarbete, anförde regeringen i totalförsvarspropositionen att det är av stor betydelse att det nordiska försvarssamarbetet utvecklas till att omfatta samarbete i fred, kris och konflikt inom överenskomna områden. I budgetpropositionen redovisar regeringen att fortsatt arbete kommer att ske för att utveckla det nordiska försvarssamarbetet inom ramen för Nordefco, det trilaterala operativa försvarssamarbetet mellan , och samt de bilaterala samarbetena med och . Samarbetet med , som har en särställning, ska fördjupas ytterligare med särskilt fokus på förutsättningar för gemensamt operativt militärt agerande i olika scenarier, inklusive frågor som rör värdlandsstöd, operationsplanering och hävdandet av respektive lands integritet samt utvecklat övningssamarbete inom samtliga stridskrafter. Utskottet anser i likhet med regeringen att den samlade europeiska försvarsförmågan, liksom EU:s förmåga att agera, bör stärkas. bör aktivt påverka utvecklingen på säkerhets- och försvarsområdet inom EU som vi värnar svenska intressen. Utskottet ser därför positivt på att utredningen om en materielförsörjningsstrategi ska föreslå hur bi- och multilaterala teknologi- och materielsamarbeten bör nyttjas för att bidra till försvarsförmåga. Dessutom ska utredningen klarlägga vilka krav den europeiska försvarsfonden ställer på staten och svenska försvarsföretag samt föreslå hur nationella intressen bäst ska tillgodoses inom ramen för fonden. Utskottet konstaterar att ordförandeskap i EU 2023 är en viktig plattform för att driva frågor av strategisk vikt för .