bet · H901FöU8 · 2022-03-24 00:00:00 — Ett framtida försvar ska bygga på en allmän och könsneutral värnplikt. En stark folklig förankring och en bred rekryteringsbas är en förutsättning för försvaret, där plikttjänstgöring är en mycket speciell typ av tjänstgöring. I takt med etableringen av den återaktiverade värnplikten ser vi exempelvis en kraftig ökning av antalet sökande till officersprogrammet. Värnplikten fyller därmed flera funktioner, både att skapa försvarsvilja och gemensamt ansvarstagande och att rekrytera officerare. Av Försvarsmaktens årsredovisning framgår att cirka 5 900 värnpliktiga påbörjade grundutbildning och att målsättningen om 5 000 värnpliktiga därmed överträffades. I när försvaret ska växa är det viktigt att nå hela rekryteringsbasen i befolkningen för att kunna anställa de mest lämpade och för att åstadkomma en tillräcklig och effektiv personalförsörjning. En jämställd organisation bidrar också till det militära försvarets legitimitet, trovärdighet och folkförankring. Utvecklingen går i rätt riktning, men tyvärr ser vi fortfarande ett klart lägre intresse bland kvinnor än bland män. Kanske är det inte så konstigt med tanke på att värnplikten tidigare varit manligt betingad. I generationer har våra pappor och våra mor- och farfäder kallats till mönstring, medan det för kvinnor inte ens var möjligt att söka till värnpliktsutbildningen och då endast inom några få områden. Det var först som kvinnor fick tillträde till alla tjänster och alla delar inom Försvarsmakten. Ända krävdes att kvinnor avsåg att söka till officersutbildningen för att få göra sin värnplikt. Det är först med den återaktiverade värnplikten som kvinnor blir kallade till mönstring och värnplikt på samma villkor som män. I årsredovisningen anges också att andelen kvinnor som påbörjade grundutbildningen med värnplikt uppgick till , en ökning jämfört med året innan och en ökning jämfört med . Försvarsmaktens mål är att andelen kvinnor ska uppgå till . För det andra: Trenden håller i sig med ökade elevvolymer på yrkes- och reservofficersutbildningarna, och antalet elever som påbörjade officersprogrammet 2021 var det högsta sedan programmet startade . Antalet yrkesofficerare ökade också , vilket bland annat beror på stort inflöde från de grundläggande officersutbildningarna, återanställningar och att få yrkesofficerare väljer att lämna Försvarsmakten. finns det en obalans i försörjningen. Försvarsmakten har mandat att utforma yrkes- och reservofficersförsörjningen för att bemöta denna obalans. För detta ändamål har också Försvarsmakten vidtagit flera åtgärder, bland annat att skapa flera vägar in i yrket genom den särskilda officersutbildningen. För det tredje: Reservofficerare, alltså officerare som har sin huvudsakliga sysselsättning utanför Försvarsmakten men vid behov kan gå in och lösa uppgifter, är oerhört viktiga för vår beredskap och för att Försvarsmakten ska kunna klara sina uppgifter och producera fullt bemannade krigsförband. Det är nödvändigt att regeringen vidtar konkreta åtgärder för att underlätta och stärka reservofficerares möjlighet till tjänstgöring, så att de till exempel får rätt till tjänstledighet för tjänstgöring i Försvarsmakten precis som tjänstgöringskategorin GSS/T har. För det fjärde: På utskottets förslag har beslutat att tillkännage för regeringen att den bör utreda den moderna civilpliktens utformning. Helt i enlighet med lagen om totalförsvarsplikt är alla tre delarna för att öka den operativa förmågan att stärka försvarsviljan viktiga: värnplikt, civilplikt och allmän tjänsteplikt. Det är utomordentligt viktigt att Försvarsmakten fortsätter att arbeta med att utveckla villkor, anställningsformer och andra incitament. I totalförsvarspropositionen bedömde regeringen också att det var angeläget med en översyn av personalförsörjningen i det civila försvaret. Regeringen anförde att det bör övervägas om en sådan översyn också bör omfatta en bredare hotbild, de hybrida hoten och allvarliga fredstida kriser. De frivilliga försvarsorganisationerna bidrar till folkförankring, förstärkningsresurser och försvarsvilja till totalförsvaret. Stödet till organisationerna kommer att behöva öka ytterligare, inte minst för att säkerställa en långsiktigt hållbar organisatorisk struktur för de frivilliga försvarsorganisationernas verksamhet. Låt mig också avslutningsvis säga något om de värnpliktigas villkor. saknar möjlighet att arbeta självständigt och har inte haft nödvändiga kansliresurser till sitt förfogande. är en del av Försvarsmakten. Ett sådant beroendeförhållande hindrar rådet från att bedriva en självständig verksamhet. oberoende från Försvarsmakten handlar ju ytterst om legitimiteten i systemet, som är byggt på plikt. Därför behöver vi fortsätta utveckla förmågan att förebygga oönskade beteenden och bli bättre i det avseendet. Också där behöver en förändring komma till stånd. Ett modernt folkförsvar bygger på flera ben. Det handlar om Försvarsmaktens förmåga till rekrytering av personal, att stärka villkoren för värnpliktiga reservofficerare och att ge frivilligorganisationen de bästa förutsättningarna för det. Så skapar vi motivation. Så bygger vi motståndskraft. Så stärker vi det svenska folkförsvaret. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag. Min devis inom försvaret kan man sammanfatta som: Man ska göra vad man kan med det man har, inte klaga på det som inte finns. I en situation som blir allvarlig och skarp kommer det alltid att finnas brister. De förband som är tränade att lösa sin uppgift med den utrustning som finns, även om den kanske är bristfällig, är ofta de som är starka. Inte minst situationen i visar på det. Där har man mycket bristfälliga tillgångar, men fortfarande klarar man en strid på ett framgångsrikt sätt mot en militärt överlägsen fiende, som dock kanske saknar motivation. Jag tror också att just detta med motivation är väldigt viktigt och något som vi diskuterar för lite. Det är väldigt lätt hänt att försvarsdiskussioner handlar om antalet vapen och deras art i stället för om hur soldaterna på marken ska ha det. Med detta nämnt tror jag att vi kan göra mer. Därför vill jag fråga försvarsutskottets vice ordförande om han tycker att det är rimligt att den värnpliktige som söker sig vidare till en aspirantutbildning ska gå ned i lön. Så är ju de facto fallet - detta på grund av att det regleras via två förordningar, som väl ett regeringsbärande parti borde kunna ändra på genom en enkel knapptryckning. Det andra jag vill ta upp är att reservofficerare som så att säga har fel arbetsgivare när de ska tjänstgöra inom Försvarsmakten har sämre ekonomiska villkor. De får inte uppfyllnad av lönen, vilket gör att de kanske väljer att inte ta den ekonomiska smällen och prioriterar familjens inkomster framför att göra vad de kan för Försvarsmakten. Jag vill också fråga om försvarsutskottets vice ordförande om han tycker att det är rimligt att man har olika ekonomiska villkor som reservofficer. Det är i grunden ledande frågor som ledamoten ställer till mig. Det finns bara ett svar: Det är klart att det inte är rimligt. Jag håller med om den kritik som finns. Men jag vill också påminna ledamoten om det han själv inledde sitt replikskifte med att säga: Det är viktigt att göra vad man kan, inte att klaga på det som görs. Hela ledamotens anförande var ju en exercis i dysterkvist. Med den pensel som ledamoten hade köpt i färgaffären inför dagens debatt målade han enbart svarta färger. Det fanns inte tillstymmelse till grå nyans. Jag delar ledamotens uppfattning. Mycket görs, men mer behöver göras. Men vi behöver fokusera på vad man faktiskt kan göra och inte bara klaga på det som görs. Det är väl en lärdom som båda har att dra och en bra devis som ledamoten inledde replikskiftet med. Jag kan givetvis hålla med om att det finns mycket goda stämningar inom Försvarsmakten. kritiserade jag själv regeringen för att man inte kunde fylla platserna inom officersutbildningen. kan man fundera över varför det har blivit så. Är det för att man har förbättrat villkoren? Nej, om man ska vara ärlig beror det nog på yttre faktorer. Det är detta som har gjort att det finns ett ökat intresse för Försvarsmakten - inte den politik som regeringen har fört. Min roll som parlamentariker är ju att granska vad regeringen gör, och det är detta jag gör när jag poängterar vissa saker som jag tycker är brister. Det är tacksamt att också vice ordföranden i försvarsutskottet, som är socialdemokrat, instämmer i de bristerna. Det är klart att det ska vara lika villkor för en reservofficer oavsett om man är statligt anställd eller privat anställd. Det är klart att man ska ha högre lön om man tar ett karriärsteg för att bli officer. Då blir min fråga naturligtvis: Varför har vice ordföranden i försvarsutskottet inte gjort någonting? Han har rimligtvis goda kontakter i Försvarsdepartementet, så detta borde inte vara något problem. En annan viktig fråga som jag också tog upp i mitt anförande är Försvarsmaktens misslyckande med att rekrytera de stående förbanden. Detta är ju inget som vare sig den tidigare borgerliga regeringen eller den nuvarande regeringen har lyckats med. Men icke förty måste vi ändå diskutera frågan och se vad vi kan göra. Det har kommit ett antal förslag som jag tror kan vara av betydelse i detta läge och i ett läge då Försvarsmakten inte är lika attraktiv på grund av yttre förhållanden som den är . Man måste titta på de förmåner som soldater har. Om man tittar internationellt är lönerna i inte sämre eller bättre än i jämförbara europeiska länder. Däremot är förmånerna för soldater som tjänstgör bättre i andra länder. Det tycker jag är något vi bör titta på. Det handlar om möjligheten till ledighet och möjligheten till ersättning, så att man inte ska förlora pengar på att gå in och försvara vårt land. Det är klart att man som oppositionspolitiker kan motivera sitt beteende med att man ska granska regeringen, men man behöver inte alltid måla allting i svarta färger, för saker och ting är inte binära. Det är inte ettor eller nollor. Det är inte antingen eller. Det är inte svart eller vitt. Det finns också nyanser av grått, och det kan man också måla med som oppositionspolitiker. Jag vill ändå påminna ledamoten om att det har gjorts oerhört mycket inom försvar de senaste sju åtta åren. Mycket är gjort, men mycket återstår naturligtvis att göra. gör vi stegvisa förändringar. Vi har förbättrat den operativa förmågan. Vi satsar på militären i alla vapenslag. Vi ser till att förbättra villkoren för dem som är soldater och för dem som är anställda i försvar. Den resan är inte färdig. Mycket återstår naturligtvis att göra. ska man veta att de ekonomiska tillskott till försvar som vi nu ser är de största sedan . Det ska kontrasteras, fru talman, mot den politik som parti tidigare drev i regeringsställning. Då stämplade man försvaret som ett särintresse, och då avskaffade man med tre rösters marginal i riksdag den allmänna värnplikten. Så ser det inte ut längre. Jag är tacksam för att och är intresserade av att granska regeringen. Regeringen kan behöva det, och vi socialdemokrater kan behöva det eftersom vi i akt och mening ska göra saker och ting bättre. Jag vill nog ändå påstå att det är den förda politiken som har ökat intresset för Försvarsmakten. ser vi en försvarsmakt i tillväxt. Det är nya tillskott. Man får nya utmaningar, och man bygger ny förmåga. Det är en avgörande faktor för att intresset har ökat för Försvarsmakten, vill jag påstå. Jag vill gärna ställa en fråga till ledamoten. gjorde 2015 ett tillkännagivande om att beslutsprocesserna för miljöprövningen av övnings- och skjutfält behöver ses över i syfte att förkorta de här tiderna. Såvitt jag vet är inte tillkännagivandet slutbehandlat. Det börjar bli detta tillkännagivande, fru talman. Jag vet att ledamoten känner till att det finns ett enormt behov. Jag nämnde just frivilligorganisationerna och en totalförsvarsmakt som ökar i omfattning, vilket är bra. Men hänger inte det här med. Jag undrar: Vet ledamoten hur det går med detta tillkännagivande? Svaret på den frågan är: Nej, det vet jag inte i detalj. Nästa gång försvarsministern är i försvarsutskottet finns det alla möjligheter att fråga: Vad händer? Hur ser det ut? Vilka åtgärder vidtas? Jag satt inte i försvarsutskottet . Jag var inte delaktig då. Men låt det inte råda någon som helst tvekan om att jag, som företräder Socialdemokraterna och är vice ordförande i försvarsutskott, är mycket mån om att vi ska komma till rätta med de utmaningar som finns. Jag är mån om att vi ska hålla ett så högt tempo som det bara är möjligt för att vi ska lyckas bygga militär förmåga och operativ förmåga, för att vi ska få ihop totalförsvaret, för att vi ska skapa tröskeleffekter och för att vi ska göra vårt land säkrare så att det kan stå emot ett väpnat angrepp och så att vi i den omvärld som blir allt osäkrare ska kunna känna oss trygga. Kan vi i utskottet i diskussion med regeringen påpeka brister, hjälpas åt för att göra det bättre och trycka på är jag den första att bidra med det i utskottet. Det tror jag också att ledamoten vet. Man kan inte allt i detalj. Jag vet att ledamoten inte kan svara direkt på alla de här delarna. Men underförstått var det också ett budskap, fru talman: att ledamoten ska ta med sig detta. Det har gått . Alla vet att frivilligorganisationer, Försvarsmakten och så vidare har stort behov av detta. Då förväntar jag mig nog, fru talman, att man tar med sig detta, undersöker det och kanske presenterar det i försvarsutskottet: Så här ligger det till när det gäller dessa frågor. Det är inga konstigheter, utan det är ett sätt att arbeta, fru talman, som jag tycker är riktigt bra. Jag skulle gärna se att man gjorde detta. Jag har också en annan fråga som jag tänker ta upp, fru talman. Vi från uppfattar det som att Försvarsmakten är för detaljstyrd. Det är inte bara ledamotens fel eller Socialdemokraternas eller regeringens. Jag tycker att vi alla har bidragit till att vara väldigt noga med att tala om exakt hur man ska göra. Det ska vara si, och det ska vara så. Jag tycker att man borde se över hur man kan underlätta med en långsiktighet när det gäller de medel, resurser, man tilldelar Försvarsmakten. Det ska naturligtvis vara kontroller och uppföljningar av de medel, och andra resurser, som tilldelas. Och man ska koppla detta till en materielförsörjning när det gäller vapensystem och så vidare mer långsiktigt. Hur ser ledamoten på att man ser över detaljstyrningen? Han kanske inte ens delar den uppfattningen. I så fall skulle jag vilja höra det. Det är naturligtvis som ledamoten säger: att det finns stora behov i försvar. har vi lagt om inriktningen. Vi ser nu de största tillskotten till försvaret sedan . Det är en enorm tillväxt vi ser. Man ska hinna absorbera de ekonomiska anslagen. Man ska hålla ett högt tempo så att man utnyttjar saker och ting effektivt och så att man har en bra och duktig organisation. vet vi att resan inte är slut. Den är bara påbörjad. Den är lång, och det kommer att krävas mer. Det är väl bra att vi hjälps åt att identifiera saker och ting som ännu inte är åtgärdade, men man måste ta saker och ting i rätt steg. När det gäller miljötillstånden kan det absolut bli bättre. Det är viktigt. Vi måste göra någonting åt detta eftersom Försvarsmakten ska ha förmåga att öva och träna och så vidare. Vill ledamoten ha ett löfte från mig om att jag, i mina samtal med försvarsministern, eller vi i utskottet, när vi har möjlighet att diskutera med försvarsministern, ska lyfta detta? Jag har inga bekymmer med det, tvärtom. Det finns också andra frågor som vi behöver diskutera, och det tycker jag att vi ska hjälpas åt att hålla koll på. Den andra diskussionen gällde om Försvarsmakten är detaljstyrd. Det är en diskussion som är ständigt återkommande. Jag tror att den måste vara levande. Vi ska ha en försvarsmakt som är effektiv, rationell, snabbfotad och lättmanövrerad. Men det är också så att Försvarsmakten inte är vilken verksamhet som helst. Jag ska inte nämna andra myndigheter, men det är inte vilken verksamhet som helst. Därför är den demokratiska kontrollen, insynen och styrningen oerhört central. Var ska gränsen gå i detta? Det är lika lite binärt som det jag sa i min förra diskussion, som jag hade med den moderata ledamoten. Det är en gråzon. Man kan alltid diskutera var vi ska dra gränsen, och vi ska ha den diskussionen levande. Men jag tror att man måste tänka på att det är två vågskålar, och man måste hålla koll på båda. Godafton, ni som följer debatten här på läktaren och ni som följer den via tv-apparaten eller mobilen eller var ni nu följer den! I afton har vi två betänkanden från försvarsutskottet som vi debatterar. Det är ett om Försvarsmaktens personal och ett om militära frågor. Jag vill börja med att yrka bifall till vår motion 3908, yrkande 15, under punkt 1. När jag står här och debatterar dessa frågor gör jag det i ett speciellt ljus. Jag tror att vi alla känner av att det är allvarliga tider för vårt land och för . Vi har krig i . Ett fredligt land har anfallits av sin granne. Just , medan vi talar, har detta pågått . Det är fruktansvärt. Detta får konsekvenser för oss. När vi nu står här och pratar om Försvarsmaktens personal är det viktigt att konstatera att vi har en bra försvarsmakt, men den är för liten. Den behöver bli större. När vi nu ser konsekvenserna av det här och ska utvidga är det viktigt att vi går av bnp. Det måste kosta någonting! Vi har slarvat i land med att betala hemförsäkringsavgiften. Vi har försökt att pruta på den, och det, fru talman, är en väldigt dålig idé. Vi måste betala för oss. Vi kan inte lämna en springnota. Vi kan inte skylla på någon annan. Vi måste stå upp, och då handlar det om att satsa , precis som nu går till 2024. Jag tycker att vi ska göra det . Vi måste göra det för att bland annat kunna finansiera fler soldater och officerare och få en större försvarsmakt. Det behövs förstås också materiel, men vi måste se att det handlar om fler soldater. Vi har sagt att vi ska gå från 5 000 till 8 000. Från sida ser vi att vi behöver gå upp till 12 000. Armén har egentligen bara två brigader. Vi ska gå upp till tre, och det är väl sagt att det ska vara klart någonstans 2030. Så kan vi inte ha det. Vi måste snabba på. Vi har inte all tid i världen på oss, utan vi måste snabbare få en starkare försvarsmakt. Därför ser vi att vi behöver gå upp till fem brigader. Marinen är bra, men den är också för liten. Vi behöver fler sjömän för att kunna hålla igång både västkust och ostkust . Det här är väldigt viktigt, och därför måste vi se till att ha attraktiva villkor. Vi måste ha fler officerare och reservofficerare, som har nämnts här förut. Det är ju skandal att man inte kan få tjänstledigt ens i vissa lägen. Så kan vi inte ha det! Vi måste också ha bättre löner och på olika sätt bättre villkor, som har påpekats här. Det är jätteviktigt så att Försvarsmakten blir en attraktiv arbetsgivare. Det gäller officerare, men vi förlorar även piloter därför att villkoren inte är tillräckligt bra. Så kan vi inte ha det. Vi måste se om vårt hus när vi lever i en så allvarlig tid. Det måste få konsekvenser för vår försvarspolitik. Försvarsberedningen lade fram en rapport . Det känner vi till. Den handlade om det civila försvaret. Det var 250 sidor med väldigt många konkreta förslag på hur vi skulle få ordning på det civila försvaret. Vi har problem med det militära försvaret, men vi har ännu större problem när det gäller det civila försvaret, och det måste vi rätta till. Ett av de konkreta förslagen rörde civilplikten. Värnplikt har vi, men detta gäller civilplikt. Vi sa att vi behöver 800 för att stärka upp ledning, skydd, transport och befolkningsskydd. Det här är någonting som behöver genomföras. När det gäller sådant som sabotage exempelvis mot vår elförsörjning skulle civilplikten kunna vara en viktig del med personal som hjälper till som stabsstöd för kommuner och räddningstjänst. Det här har tyvärr inte kommit igång, men det är någonting som hastar. har vi 18 frivilligorganisationer, alltifrån och Blå Stjärnan till och många fler. I Försvarsberedningen sa vi att de skulle få en utökad roll i totalförsvaret, och det är någonting som verkligen behöver förverkligas och bli verkstad. De behöver också få mer pengar så att de kan utbilda och ta till vara det större intresse som finns i den situation vi befinner oss i . Frivilligorganisationerna är en viktig del i att stärka totalförsvaret, och här finns färdiga förslag i Försvarsberedningens rapport. Så har vi frågan om Veterancentrum. Att ett sådant bör inrättas har vi pratat om så att man kan få bättre stöd, till exempel stödsamtal. Det är en viktig mötesplats för soldater och anhöriga med specialistkompetens, något som kan behövas efter avslutad militärtjänst. Vi ska bli bättre på att ta hand om dem som på olika sätt fått svåra erfarenheter i eller i utlandstjänstgöring. Sammanfattningsvis, fru talman, har vi ett viktigt arbete framför oss. Försvarsmaktens personal ska öka, och vi ska göra det vi måste i ett tufft läge. Detta försämrade säkerhetspolitiska läge är tyvärr inte något tillfälligt, utan det är för överskådlig framtid. Under överskådlig framtid har vi den här situationen, och då måste vi se till att svara upp mot den. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .)