bet · H901MJU16 · 2022-02-21 00:00:00 — Man hänvisar till gynnsam bevarandestatus och till att det är vetenskapligt framtagna siffror som vi anpassar oss efter . Så är det inte. Siffran för gynnsam bevarandestatus är inte vetenskaplig, utan det är ett politiskt satt mål. Vi har gett i uppdrag att ta fram den siffran här i . IUCN, som är världens största miljövårdsorganisation, säger att vargen är hotad; den är förvaltningsbar. Är det då inte dags att regeringen från svensk sida börjar driva på gentemot EU för en ändring av bilagorna till art- och habitatdirektivet så att vargen enklare kan förvaltas? Vargen är nämligen, precis som alltför stora stammar av klövvilt i vissa områden i , ett hot mot livsmedelsproduktionen. Den är också ett hot mot den biologiska mångfalden när det gäller de små, viktiga naturbetesmarkerna. Vilka naturbetesmarker är det man släpper först när man får en vargetablering i sitt område? Jo, man släpper de små naturbetesmarkerna, de som ligger insprängda i skogen någonstans och är svåra att kontrollera och skydda från vargen. Det är de som är absolut viktigast för den biologiska mångfalden. Detta är ett bekymmer. Många fårbönder väljer nu att sluta med sin produktion på grund av vargen. Vargen börjar etablera sig mer och mer i , och vi hör om fler och fler problem. Vi behöver ta tag i vargen, och vi har majoritet för det i denna kammare. Jag vill först yrka bifall till reservation nummer 4. Sedan vill jag passa på att ställa en fråga eller två till . Min första fråga är: Vad är det som saknas i jaktlagen för att man ska kunna åtgärda viltskador bättre? Det var kort och koncist! Vad som saknas kan jag inte svara på. Men det är också därför vi vill ha den här utredningen. Vi kan uppleva, och vi hör framför allt från näringarna, att det finns stora problem med stora viltstammar. Vi vet att den jaktlagstiftning som finns har handlat väldigt mycket om att bygga upp viltstammar i stället för att kanske förvalta dem. I det här läget handlar det om att förvalta för att kunna begränsa skador och minimera antalet trafikolyckor med vilt inblandat. Hade detta varit möjligt med dagens jaktlagstiftning hade vi väl hanterat det på ett bättre sätt. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Jakt och viltvård Jag vet också att jägarkåren nu på ett föredömligt sätt har minskat vildsvinsstammen - eller vi tror att vildsvinsstammen har minskat. Det återstår att se efter den föryngring som sker ungefär . Det finns också tecken på att det kan vara en del sjukdom inblandad i att vildsvinsstammen håller på att gå tillbaka. Det återstår också att se. Jag pratade med en forskare om just detta. Det är ganska tydligt att det kan finnas en stor sjukdomsinblandning i den nedgång som sker just nu när det gäller vildsvinen. Men inte desto mindre - jag har också besökt , som lyfte upp som ett exempel tidigare, där tusentals hektar jordbruksmark ligger för fäfot, för man anser det inte längre vara värt att odla på grund av de stora viltstammarna. Då säger någon: Men jakträttsinnehavaren och markägaren kan väl förvalta viltstammarna? Men det har gått så långt att de inte klarar det. Då är det väl att vi får en genomlysning av en jaktlagstiftning som är lite omodern och behöver ses över? Jag kan utifrån det svar jag får av konstatera att det är ganska oklart varför det finns en majoritet i riksdag för att kräva en översyn av jaktlagen för att åtgärda viltskadorna, när man egentligen inte vet något om problemet, varför en översyn bör göras eller vad man skulle vilja åstadkomma. I själva verket finns det enorma problem på andra sätt. Det kanske gäller brist på samverkan, som var inne på när det gäller och hjortarna och vildsvinen. Det kanske gäller frågan om skogsbrukets metoder, som gör att älgarna inte får tillräckligt med mat. Det blir helt enkelt tallen som älgarna betar på, trots att det inte är favoritfödan. Det handlar om viltskadorna i trafiken. Vad kan göra för att förbättra möjligheterna? Är det verkligen jaktlagen som ska ses över, eller krävs det en helhetssyn på hur vi kommer till rätta med arbetet och ser till att få fler ungdomar att utbilda sig till jägare och att få fler jaktlag med yngre ledare, som kanske inte är så trötta som de äldre farbröderna börjar bli? Jag vill ställa ett par avslutande frågor om vargen, fru talman. Hur vill säkerställa gynnsam bevarandestatus för vargstammen i ? Och hur vill säkerställa att vargen inte fortsatt är så inavlad som den är ? Jag tackar för frågorna. Jag tycker att jag redogjorde ganska väl för varför det finns luckor som vi kanske behöver se över och som gör att vi behöver en översyn av jaktlagstiftningen. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Jakt och viltvård Vad gäller älgens föda, till exempel, tror jag inte att det är så lätt. Jag tror inte att det enbart hänger på skogsbruksmetoder. Jag kan se till mig själv - jag är markägare och jägare. Vi jobbar väldigt mycket med naturligt viltfoder på mina marker. Vi jobbar med bryn, och vi lämnar mycket av RASE:n som viltfoder. Ändå har vi väldigt kraftig försommarbetning på tall av någon anledning. Jag vet inte. Jag har inte svaren, för jag är inte forskare. Men jag tror att det finns ett större problem med älgen och betning av tall, i alla fall i . Gynnsam bevarandestatus för vargen är ett politiskt mål. Det är en siffra som man har satt politiskt. MVP, däremot, minsta livskraftiga stam, har man tagit fram vetenskapligt. Den siffra som har angett, 300 vargar, är politiskt bedömd från deras sida. De hänvisar till forskning som de har beställt. Men den tydligaste forskning vi har är fortfarande den som Skandulv har redovisat. När det gäller gynnsam bevarandestatus menar vi att vi måste anta ett politiskt mål. Där har vi för del satt 170 vargar. Sedan finns det inavel, absolut, och där har vi problem. Men skulle vi minska vargstammen till de nivåer som vi nu talar om kanske det finns möjlighet att plocka in fler individer för att blanda upp det blod vi har. Men de kommer förmodligen inte norrifrån av sig själva. Det tror jag inte. Men kan vi ha en mindre vargstam kan vi också göra mer mot inaveln, för det kommer att finnas en helt annan acceptans för vargen. Jag måste förära en replik också. Jag tycker att vi behöver diskutera den här frågan. Det har efterfrågats en översyn av jaktlagen, för den är gammal, omodern och inte fullt relevant. Men det har ju gjorts två översyner tämligen . En översyn påbörjades som hade bäring på jaktlagsutredning. Den kom fram till att det är utfodringen som man måste reglera. Detta resulterade i en proposition till riksdag. Majoriteten här i kammaren sa nej till den propositionen, som lade fram. Då reviderades den, och det gjordes ytterligare en översyn av jaktlagen. Den resulterade i att vi här i kammaren beslöt att länsstyrelserna ska ha möjlighet att begränsa utfodringen när det är för stora stammar, till exempel när godsägare övergöder för att föda upp stora hjortstammar för att kunna sälja jakt. Det handlar om hjort som kan skjutas av jägare som måste ha förtroende för markägarna. Det är precis som när sparar sina bryn. Det är jätteviktigt att markägarna säkerställer att det finns bete för viltet. Det är inte jaktlagen som säkerställer att det finns bete för viltet. Däremot reglerar den detta och säger att markägaren har ett ansvar för viltet. Detta tycker vi är bra. Det värnar vi, och vi kan för allt i världen inte förstå varför det är just jaktlagen som man siktar in sig på. Det finns mycket annat att invända mot, men inte jaktlagen. Jag uppfattade egentligen inte någon fråga, så jag tänker att jag väl kan resonera lite fritt kring det här. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Jakt och viltvård Det första förslaget när det gällde utfodring sa en majoritet nej till. Från sida sa vi nej även , för varken första eller kunde man presentera några vetenskapliga belägg på att detta skulle få effekt, utan det var mer en känslomässig bedömning från regeringen när man lade fram förslaget. Jag vet att det pågår försök som visar på kraftigt ökade viltstammar, men det finns också tydliga exempel där det inte har varit utfodring som har lett till detta. Det är alltså inte hela sanningen. Man löser inte hela problematiken med ett utfodringsförslag. Jag är lite förvånad över att Socialdemokraterna är så negativt inställda till att se över jaktlagstiftningen. Vi måste väl hitta alla vägar vi kan för att komma till rätta med det här problemet? Bönder i produktiva jordbruksområden väljer att sluta producera livsmedel för att de anser att vilttrycket är alldeles för hårt och att de inte kan hitta samarbeten. Då har vi ett problem. Socialdemokraterna brukar ofta slå sig för bröstet för en livsmedelsstrategi som kom till 2017, där man har skapat tre handlingsplaner. Men man vill inte ta i det här problemet, som innebär kraftigt höjda viltstammar. Jag vet, fru talman, att Socialdemokraterna och tänker mycket på norrländska förhållanden, på älgjakten i och i hembygder, men det är inte det problemet vi vill lösa med detta. Jag kan konstatera att varken eller någon annan företrädare som står bakom tillkännagivandet om jaktlagen har kunnat påvisa att det på något sätt skulle vara jaktlagen som är problemet när det gäller att förvalta viltstammarna. Det finns många andra delar som man behöver ta tag i. Därmed tänkte jag faktiskt gå över till att prata lite varg. Socialdemokraterna har kongressbeslut på 200 vargar. Det har man glömt bort . Vi har tyckt att den här frågan är väldigt viktig och att det ska ha en stor bred majoritet. Vi har förhållit oss till rovdjurspropositionen . Men det som blir galet och som faktiskt misstolkar är att detta inte är något mål. Lagen säger att vi ska ha gynnsam bevarandestatus, sedan sätter den ett mål mellan 170 och 270 vargar. Jag tycker att det kan vara problematiskt om vi får 170 vargar och har ett antal individer som är väldigt skadebenägna. Då behöver vi ta bort dem. Då tror jag att man behöver ha en marginal för det, oavsett vilket antal man har. Det förslag som lade fram här i kammaren är en bevarandeproposition, och det kan finnas skäl att ta steg mot en förvaltningsproposition. Vi kommer att vara behjälpliga när det gäller att hitta en bred majoritet för att säkerställa både gynnsam bevarandestatus och minskade skador på jordbruket, fårnäringen, rennäringen och så vidare. Men med flera kan inte komma här och säga att det är ett mål. partikamrater har faktiskt här röstat igenom en bevarandeproposition som vi nu har att förhålla oss till, plus att vi har art- och habitatdirektivet och så vidare, och vi klarar ändå att navigera det hela ganska väl. kanske får ändra sin argumentation lite så att den förhåller sig till verkligheten. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Jakt och viltvård Då kanske Socialdemokraterna ska upplysa sina egna ministrar om det stämmobeslutet. Gynnsam bevarandestatus är någonting som vi tar beslut om i det här landet. Om vi då har forskning som visar på att vi klarar av 100 vargar på Skandinaviska halvön med en katastrof , där av stammen kan försvinna, kan ju 170 vargar som gynnsam bevarandestatus absolut vara en väg ut. Vi kan ha 171 vargar. Då är vi ändå väldigt långt ifrån de 100 som forskningen visar som minsta livskraftiga stam. Det är detta som vi från sida säger. Sedan finns det ett antal mål i rovdjurspropositionen som vi inte är i närheten av att leva upp till just , och det ser vi som olyckligt. Det är därför vi tillsammans med flera partier vill att vi ska ha ett politiskt beslut , för vi kommer inte vidare i vargfrågan. när jag har debatterat med socialdemokratiska ministrar har jag sträckt ut handen och sagt att vi kan sätta oss ned tillsammans och komma fram till hur det ska vara. Men jag har inte fått en enda inbjudan till för att hitta en gemensam lösning på det här, och då kommer denna upprivande strid att fortsätta. Från moderat sida kommer vi inte att ge oss. Vi behöver minska vargstammen ordentligt. Det kommer vi att driva. Jag hoppas att Socialdemokraterna kommer till sans i detta och kanske vill hitta en blocköverskridande överenskommelse, vilket Socialdemokraterna väldigt brukar vilja hitta i andra frågor. och Socialdemokraterna har ju tillsammans tittat på tillståndsärenden . Varför skulle vi inte kunna titta på vargstammen tillsammans? Det känns ju lite märkligt att stå här och debattera medan människor dör i ett krig i vår närhet. Jag var själv pilot i flygvapnet under slutet av , När föll trodde jag att vi skulle se en ljus framtid . Tyvärr har det ljuset släckts , när med sitt vidriga agerande invaderar . Som många andra har sagt måste de demokratiska processerna fortsätta i det här huset. Därför övergår jag nu till debatten om själva betänkandet. Jag skulle för ovanlighetens skull vilja yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Den som lyssnar på denna debatt, som handlar om jakt och viltvård, kanske tycker att det saknas en mängd frågor. Men ett flertal av de frågorna återkommer i betänkandet Naturvård och biologisk mångfald, och jaktvapenfrågorna behandlas i justitieutskottet. kan med glädje konstatera att det i det betänkande från miljö- och jordbruksutskottet som vi nu debatterar finns tre tillkännagivanden om frågor som vi har drivit. Det handlar om att se över jaktlagen, om att föra tillbaka jakt- och viltvårdsuppdraget till och, slutligen, om förbättrade möjligheter för personer med funktionsnedsättning att bedriva jakt. När det gäller tillkännagivandet om en ny jaktlagsutredning kan man konstatera att jaktlagen var föremål för översyn under alliansregeringen, men den tillsatta utredningen lades ned utan motivering av den rödgröna regeringen efter maktskiftet 2014. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Jakt och viltvård Sedan jaktlagen kom till 1987 har viltförhållandena väsentligt förändrats i . Då var det många arter som var hotade, och utmaningen var primärt att återskapa goda viltstammar. har ökad tillgång till jaktbart vilt medfört att det finns nya utmaningar. Viltet orsakar stora ekonomiska skador för olika näringar och samhället i stort, vilket också ställer krav på en ny lagstiftning. Denna utveckling måste brytas, och en ny jaktlagsutredning med bred acceptans från både markägare och jägare behöver därför tillsättas. Nästa tillkännagivande handlar om att föra tillbaka jakt och viltvårdsuppdraget till . Först kanske man måste fråga sig varför man ville förstöra en väl fungerande verksamhet. Regeringen har fattat ett beslut om att jakt- och viltvårdsuppdraget, som har legat på , ska upphandlas. Anslaget, alltså pengarna för att sköta detta, kommer från viltvårdsfonden. Viltvårdsfonden finansieras i sin tur av de statliga jaktkort som svenska jägare betalar, och den summan uppgår till . anmälde en person till EU att jakt- och viltvårdsuppdraget borde upphandlas, och det resulterade i att ifrågasatte den svenska modellen. Det var här någonting gick fel. Regeringen borde ha tagit striden med EU, då jakt- och viltvårdsuppdraget inte omfattas av reglerna för offentlig upphandling eftersom bidrag inte är upphandlingspliktiga. Flera jurister som är experter inom offentlig upphandling menar att jakt- och viltvårdsuppdraget är unikt på grund av att det är jägarnas egna pengar som finansierar själva bidraget. Den tidigare landsbygdsministern säger till Svensk Jakt att det inte är EU som har varit bekymret. säger till Svenskt Jakt: "Det är som drivit på i frågan, i alla fall jag var minister. Allmänna uppdraget har i stora delar fungerat bra. Det är jägarnas pengar som andra organisationer vill ha del av." Att nu riktar ett tillkännagivande till regeringen om att återföra jakt- och viltvårdsuppdraget till är helt rätt. Jag tänker nu ta upp det tredje tillkännagivandet, som endast har reserverat sig mot. anser att jakten ska vara tillgänglig för alla. Tyvärr har det visat sig att de jägare som använder motordrivet fordon på grund av en funktionsnedsättning stöter på problem med nuvarande regelverk. Att använda motordrivet fordon kräver i de flesta fall dispens från terrängkörningslagen, jaktförordningen och jaktlagen, och länsstyrelserna runt om i landet hanterar dispensgivning på olika sätt när det gäller områdes- och tidsbegränsningar. Dispens som gäller för ett begränsat område innebär för en person med funktionsnedsättning att han eller hon enbart kan jaga på det område som han eller hon har sökt dispens för. Det innebär att personer med funktionsnedsättning kan behöva söka ny dispens för jakt utanför det begränsade området. Många aktiva jägare med funktionsnedsättning har därför ett stort antal dispenser som måste medföras till varje jakt. Systemet innebär att dispenshanteringen är onödigt tidskrävande och kostsam. Tiden för handläggning av dispensärenden - - skulle kunna användas till mer prioriterade ärenden. Därför vore det önskvärt att sökt och beviljad dispens gäller för jakt med motordrivet fordon i hela . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Jakt och viltvård Att det finns ett brett förtroende för jakt- och viltpolitiken är en viktig förutsättning för att politiken ska ge effekt i praktiken, och det förutsätter att de som lever och verkar i områden med mycket vilt och stora rovdjur har inflytande över förvaltningen. Den sårbarhetsanalys som tog fram inför riksdagsbeslutet anger att den minsta livskraftiga populationen för varg i och är 100 individer. Enligt riksdagsbeslutet nås vargens gynnsamma bevarandestatus vid 170-270 individer. Den nuvarande regeringen, och den tidigare regeringen, har låtit sätta ett nytt referensvärde på 300 individer. Vargen rör sig över stora områden och inte sällan över landsgränserna. Därför vill att vargen ska samförvaltas med . Det totala antalet vargar i och beräknas till 480 individer. Men det finns ett osäkerhetsintervall i detta, och det gör att det kan vara ända upp till 624 vargar just . Och har vi inte räknat in de vargar som är födda . anser att regeringen har misslyckats med att uppnå syftet med riksdagsbeslutet , som handlade om att öka acceptansen för vargförvaltningen och rovdjurspolitiken. Konfliktnivån har tvärtom ökat. Den alltför stora numerären av vargar i det mellansvenska förvaltningsområdet, kombinerat med att acceptansen för att tillåta en växande vargstam i det södra och norra förvaltningsområdet är mycket liten hos renägare, fårägare, hästägare och andra djurhållare, visar tydligt att vargförvaltningen har hamnat fel. För att återfå acceptansen för vargförvaltningen anser att vargstammen som ett första etappmål ska begränsas till 170 vargar, som har beslutat om som lägsta möjliga antal, men det långsiktiga målet ska vara 150 vargar. Rovdjursskador kan förebyggas. När angrepp sker trots förebyggande åtgärder ska skyddsjakt kunna genomföras. har drivit flera förslag för att åstadkomma en effektivare och snabbare skyddsjakt på varg. Flera av förslagen har även resulterat i ett tillkännagivande till regeringen . Tillkännagivandet handlar om att göra det tryggare, enklare och snabbare för personer att ansöka om skyddsjakt men även om att det ska vara möjligt att fatta beslut om skyddsjakt på ett helt revir. Vid skyddsjakt ska man dessutom, till skillnad från när det gäller licensjakt, inte behöva ta hänsyn till den genetiska statusen hos den varg som orsakar stor skada. Regeringen uppmanas också att se över sekretessbestämmelserna i samband med skyddsjakt och licensjakt. Den som ansöker om skyddsjakt eller utför skyddsjakt ska kunna få sina personliga uppgifter belagda med sekretess om han eller hon så begär. Staten bör också ta ett större ansvar för skyddsjakt. De stora rovdjuren är statens vilt, och då är det rimligt att staten tar ett större ansvar för de skador rovdjuren orsakar. Regeringen har ännu inte gjort någonting av dessa tillkännagivanden. För övrigt står jag bakom folket i . Det är sena timmen, och sist men inte minst får jag tala om jakt- och viltvårdspolitik. Jag ställer mig givetvis ödmjuk - det är mitt första år här i - inför den kunskap som finns hos alla mina kollegor i utskottet. Det är både givande och glädjande att lyssna på det engagemang som finns för vår natur, för djuren och för viltvården. Det är lärorikt, och jag spetsar alltid mina öron. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Jakt och viltvård Innan jag börjar med det som jag hade tänkt säga vill jag bara tillägga något, så att det inte finns någon otydlighet om det, fru talman: Även står bakom beslut om 170-270 vargar som gynnsam bevarandestatus. Men vi ser också att en viltvårdsmyndighet skulle kunna vara en bra lösning, där expertisen kan förvalta. Det är inte alltid enkelt att göra det från denna kammare när det gäller ett exakt antal. Jakt och viltvård engagerar. Det är sedan gammalt. Sedan hur länge är det så? Ja, min referensram sträcker sig ända tillbaka till . Det är där jag brukar landa. Det handlar om att förvalta, att ta hand om. Det är där vi hamnar här när vi debatterar detta ämne. Hur ska vi förvalta djur och natur på bästa sätt? Det landar självfallet i de ansvarsfulla och trogna jägare som i vårt land bär förvaltarskapet med respekt och stolthet. Det är därför jag ställer mig bakom dagens betänkande och det föreslagna tillkännagivandet till regeringen att det allmänna uppdraget, förvaltarskapet, ska återgå till , som visat sig vara duktigt på både effektivitet och ansvar. Som aktiv i civilsamhället blir man alltid berörd och glad när civilsamhället och en myndighet klarar av att jobba tätt tillsammans och dessutom på ett kostnadseffektivt sätt. Detta är något värdefullt som vi bör ta till vara. Något som vi i Liberalerna kan tala mycket om när det gäller jaktpolitik är funktionsrättspolitik. Där välkomnar jag det förslag till tillkännagivande som lagt fram. Det är en politik som vi i Liberalerna också har drivit . Varje människa ska kunna forma sitt eget liv, och god tillgänglighet blir därför att göra så att en funktionsnedsättning inte blir ett hinder. För jägare med funktionsnedsättning krävs tidskrävande planering, pappersarbete och dispensansökningar innan jägaren får använda ett motordrivet fordon vid jakt och kan ta sig ut i terrängen tillsammans med jaktlaget. Det blir alltså ett hinder , inte en hjälp. Det är vår bestämda uppfattning att ett sådant ansökningsarbete måste vara väl avvägt och inte får belasta vare sig jägaren eller våra gemensamma resurser mer än nödvändigt. Till att börja med ser vi ingen anledning till att länsstyrelserna gång på gång ska behöva bedöma behovet av dispens för samma person. Funktionsnedsättningen förändras ju inte beroende på vilken skog man går in i. På samma sätt ska man inte ha områdesbegränsningar. Vissa länsstyrelser utfärdar dispenser för hela det aktuella länet, medan en dispens i andra län bara innebär viss jaktmark. Det finns ingen möjlighet till generell dispens i hela landet. Detta innebär att en jägare som bjuds in med sitt jaktlag att jaga på jaktmarken intill den vanliga kan behöva söka en ny dispens. Då får man hoppas att det finns framförhållning i inbjudan för de som det tar att söka dispens. Detta är orimligt. Systemet kostar dessutom mycket pengar och är tidskrävande. Det är önskvärt att länsstyrelsernas dispenser för jakt med motordrivet fordon gäller och utfärdas för jakt i hela landet. En modern terrängkörningslagstiftning genom generella undantag förbättrar möjligheterna för jägare med funktionsnedsättning. Det ska inte vara ett hinder när man ska jaga. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Jakt och viltvård Avslutningsvis, fru talman, vill jag återvända till den jägare som jag nämnde i mitt anförande under den förra debatten, , som hemma på gården skymtade en älg uppe på kullen i sitt kikarsikte. Han blev förbryllad när han plötsligt såg att älgen delade på sig och gick åt två olika håll. Det var ansvarsfullt av att inte avlossa något skott. Han kunde ju inte säkerställa vad det var för djur, vilket det heller inte var. Det var bara jag och min blivande fru som i gryningen stod där uppe på kullen och precis hade förlovat oss. Det är en förmån att finnas med i jaktboken med den jakthistorien.