bet · H901JuU41 · 2022-06-10 00:00:00 — När brottet infördes bedömdes att straffskalan för våldtäkt mot barn bör motsvara den för våldtäkt. Regeringen anser att straffskalan för våldtäkt mot barn även i fortsättningen bör vara densamma som för våldtäkt. Skärpt straff för sexuellt övergrepp och grovt sexuellt övergrepp Regeringen föreslår att straffminimum för sexuellt övergrepp höjs till fängelse och straffminimum för grovt sexuellt övergrepp höjs till fängelse . En särskild straffskala om fängelse i högst införs för sexuellt övergrepp som är mindre grovt. Regeringen anför att gemensamt för de handlingar som omfattas av bestämmelsen om sexuellt övergrepp är att någon genomfört en sexuell handling med någon som inte deltagit frivilligt. Enligt regeringen kan det redan mot den bakgrunden ifrågasättas om ett minimistraff motsvarande fängelse på ett tillräckligt sätt återspeglar brottets allvar på en lägsta nivå. Vidare måste det beaktas att regeringen föreslår att straffminimum för våldtäkt ska höjas till fängelse och att straffminimum för våldtäkt som är mindre grov ska höjas till sex månaders fängelse. Som redogörs för nedan föreslås också att en särskild straffskala för grovt sexuellt ofredande mot barn och grovt sexuellt ofredande ska införas med ett minimistraff på sex månaders fängelse. Mot denna bakgrund föreslår regeringen skärpt straffminimum för sexuellt övergrepp. Liksom när det gäller normalgradsbrottet anser regeringen att den skärpta synen på sexualbrott inte har fått tillräckligt genomslag genom det nuvarande minimistraffet. Det måste också beaktas att regeringen föreslår att minimistraffet för normalgradsbrottet ska höjas till sex månaders fängelse. Vidare bör förhållandet till grov våldtäkt beaktas. Vid reform höjdes minimistraffet för grov våldtäkt till fängelse . Någon motsvarande ändring gjordes inte för grovt sexuellt övergrepp, trots att kvalifikationsgrunderna för båda brotten är desamma. Mot denna bakgrund bedömer regeringen att minimistraffet för grovt sexuellt övergrepp nu bör höjas. Skärpt straff för sexuellt övergrepp mot barn och grovt sexuellt övergrepp mot barn Straffminimum för sexuellt övergrepp mot barn föreslås höjas till fängelse och straffminimum för grovt sexuellt övergrepp mot barn till fängelse och . En särskild straffskala om fängelse i högst införs för sexuellt övergrepp mot barn som är mindre grovt. Regeringen anför att gemensamt för de handlingar som omfattas av bestämmelsen om sexuellt övergrepp mot barn är att någon genomfört en sexuell handling med ett barn eller i vissa fall . Enligt regeringen kan det redan mot den bakgrunden ifrågasättas om ett minimistraff motsvarande fängelse på ett tillräckligt sätt återspeglar brottets allvar på en lägsta nivå. Straffskalorna för brott mot barn bör vidare inte vara lindrigare än de för motsvarande brott mot vuxna. Regeringens förslag att höja minimistraffet för sexuellt övergrepp talar alltså för att höja minimistraffet även för sexuellt övergrepp mot barn. Även förslaget om att höja minimistraffet för våldtäkt mot barn och en särskild straffskala för grovt sexuellt ofredande mot barn och grovt sexuellt ofredande (se vidare nedan) talar för att höja minimistraffet för andra sexuella handlingar mot barn. Mot den bakgrunden bedömer regeringen att straffminimum för sexuellt övergrepp mot barn bör höjas till sex månaders fängelse. Bestämmelsen om sexuellt övergrepp mot barn rymmer emellertid gärningar av mycket skiftande slag. Brottet omfattar bl.a. sådana situationer som, om det hade varit fråga om samlag eller en sexuell handling som med hänsyn till kränkningens allvar är jämförlig med samlag, uppenbart hade varit att bedöma som sexuellt utnyttjande av barn, dvs. det brott som omfattar mindre grova fall av våldtäkt mot barn. Det betyder att det kan vara situationer där det är fråga om sexuella handlingar som varit ömsesidiga och som också framstått som frivilliga även om målsäganden var och alltså i princip inte kunde samtycka till sådana handlingar. Regeringen bedömer mot den bakgrunden att det inte skulle vara lämpligt att höja minimistraffet för samtliga fall av sexuellt övergrepp mot barn. För att undvika oskäliga resultat anser regeringen därför att en särskild straffskala bör införas för sexuellt övergrepp mot barn som är mindre grovt. Det innebär att den skärpta synen på sexualbrott får genomslag som det finns förutsättningar att ta hänsyn till uppenbart förmildrande förhållanden. Bestämmelsen bör endast tillämpas i undantagsfall. Vad gäller grovt brott anser regeringen, på samma sätt som med brott av normalgraden, att den skärpta synen på sexualbrott inte fått tillräckligt genomslag genom det nuvarande minimistraffet. Det måste också beaktas att regeringen föreslår att minimistraffet för normalgradsbrottet ska höjas till sex månaders fängelse. Vidare bör förhållandet till grov våldtäkt mot barn beaktas. Vid reform höjdes minimistraffet för grov våldtäkt mot barn till fängelse . Någon motsvarande ändring gjordes inte för grovt sexuellt övergrepp mot barn. Mot denna bakgrund bedömer regeringen att minimistraffet för grovt sexuellt övergrepp mot barn nu bör höjas. Skärpt straff för utnyttjande av barn för sexuell posering Regeringen föreslår att straffminimum för utnyttjande av barn för sexuell posering höjs från böter till fängelse. Straffbestämmelsen om utnyttjande av barn för sexuell posering har fått särskild aktualitet genom den tekniska utvecklingen och möjligheten till elektronisk kommunikation. Det är inte ovanligt med fall där barn förmås att posera framför en webbkamera efter instruktioner från gärningsmannen och inte sällan dokumenteras handlingen. Av studier som utredningen har tagit del av framgår att en faktor som starkt påverkar barns mående är rädsla för att gärningsmannen ska sprida de fotografier eller filmer som gärningsmannen har av dem. Barn som utnyttjas för sexuell posering riskerar att drabbas av såväl fysiska som psykiska skadeverkningar. Detta gäller givetvis även i de fall gärningsmannen inte dokumenterat utan endast beskådat barnet. Mot den bakgrunden bedömer regeringen att böter inte kan anses vara ett tillräckligt straff för något av de straffbara ageranden som ryms inom bestämmelsen. Skärpt straff för köp av sexuell tjänst Regeringen föreslår att straffminimum för köp av sexuell tjänst höjs från böter till fängelse. Regeringen anför att prostitution är en oacceptabel företeelse som medför skador både för den enskilda individen och för samhället i stort. Prostitution är vidare ett allvarligt hot mot möjligheten att uppnå jämställdhet mellan könen och innebär inte sällan en cynisk och hänsynslös exploatering av redan utsatta personer. Att förebygga och bekämpa prostitution är därför ett angeläget samhälleligt intresse. I det arbetet utgör straffbestämmelsen om förbud mot köp av sexuell tjänst ett viktigt instrument. Det är i detta sammanhang angeläget att straffet i det enskilda fallet motsvarar brottets allvar. Regeringen anser att böter som påföljd för köp av sexuell tjänst därför aldrig kan anses vara ett tillräckligt straff för brottet. Straffvärdet för brottet bör därmed alltid ligga på fängelsenivå. Skärpt straff för utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling Regeringen föreslår höjt straffminimum för utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling till fängelse . En särskild straffskala om fängelse i högst föreslås för utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling som är mindre grovt. Regeringen anför att tillämpningsområdet för bestämmelsen är sådant att gärningar av skiftande slag kan bedömas som utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling. Regeringen konstaterar därtill att i sitt första tillkännagivande i frågan anfört att det kan finnas fall med ett straffvärde lägre än sex månaders fängelse. I tillkännagivandet anges att det därför noga bör övervägas hur sådana fall ska hanteras inom ramen för införandet av ett minimistraff om sex månaders fängelse (se bet. 2017/18:JuU29 s. 26). Brottet innebär emellertid enligt regeringens mening en allvarlig kränkning av barnet. Det är vidare alltid fråga om en sexuell handling, dvs. inte enbart en sexuell beröring eller kontakt av annat slag. Kravet på sexuell handling innebär att det ställs höga krav på gärningen för att straffansvar för brottet över huvud taget ska komma i fråga. Enligt regeringen är skyddet av barnet en särskilt framträdande aspekt i dessa fall. Det finns också skäl att markera att köp av sexuella handlingar av barn generellt sett har ett högre straffvärde än motsvarande handlingar som riktar sig mot vuxna. Vissa remissinstansers har framfört att straffskalan för utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling ska motsvara straffskalorna för allvarligare sexualbrott. Regeringen pekar på att den som köper sex av ett barn kan dömas för bl.a. våldtäkt mot barn och att den som köper sex av ett barn som fyllt och som inte deltar frivilligt kan dömas för bl.a. våldtäkt respektive oaktsam våldtäkt, där en helhetsbedömning av situationen ska göras. Vid vissa allvarliga fall av utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling kan alltså andra allvarligare sexualbrottsbestämmelser tillämpas. Vad gäller en särskild straffskala för brott som är att bedöma som mindre grova konstaterar regeringen att ett antal remissinstanser motsätter sig detta. Regeringen instämmer dock i vad anfört i sitt tillkännagivande om att det kan finnas fall av köp av sexuell handling av barn som har ett lägre straffvärde än fängelse . Som exempel kan nämnas fall där ersättning i någon form visserligen förekommit men där offret är nära och skillnaden i ålder mellan offer och gärningsman är liten och omständigheterna även i övrigt är sådana att straffvärdet är lågt. Enligt regeringen bör det därför införas en särskild straffskala på fängelse i högst med avseende på brott som är att bedöma som mindre grova. Avsikten är att den särskilda straffskalan ska tillämpas endast i undantagsfall när omständigheterna klart avviker från vad som normalt är fallet. Regeringen konstaterar vidare att utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling innefattar ett allvarligt angrepp på den personliga integriteten och att brotten framstår som särskilt angelägna att motverka. Barn riskerar i större utsträckning än tidigare att exploateras och utnyttjas i prostitution och människohandel när förövare hittar nya vägar och arenor att nå dem på nätet. Det handlar också om brottslighet som är svår att förebygga. Enligt regeringen kan det därför vara motiverat att särbehandla brottet utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling. Regeringen anser alltså att brottet är av sådan art att det bör finnas en presumtion för att välja fängelse som påföljd. Det bör enligt regeringen gälla de brott som inte bedöms som mindre grova. Skärpt straff för sexuellt ofredande mot barn och för allvarliga fall av sexuellt ofredande Regeringen föreslår att straffbestämmelsen om sexuellt ofredande delas upp i en bestämmelse som gäller brott mot barn och en som gäller övriga fall. Straffet för sexuellt ofredande mot barn ska vara fängelse i högst . Straffet för sexuellt ofredande ska som vara böter eller fängelse i högst . Regeringen föreslår även att brotten gradindelas genom att det införs grova grader med brottsbeteckningen grovt sexuellt ofredande mot barn respektive grovt sexuellt ofredande. Straffet för de grova brotten föreslås vara fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om fler än en förgripit sig på offret eller på annat sätt deltagit i övergreppet eller om gärningsmannen med hänsyn till offrets låga ålder eller någon annan omständighet visat särskild hänsynslöshet. Vad gäller en uppdelad straffbestämmelse konstaterar regeringen att straffbestämmelsen om sexuellt ofredande rymmer gärningar av vitt skilda slag. Bestämmelsen utgör en nedre gräns för vad som är straffbelagt som sexualbrott och omfattar således även mindre allvarliga gärningar. Det är mot den bakgrunden rimligt att straffminimum för sexuellt ofredande är böter. Enligt regeringen bör ett sexuellt ofredande mot ett barn emellertid i allmänhet anses mer straffvärt än motsvarande brott mot en vuxen person. När det gäller barn , dvs. barn som är så unga att de inte uppnått åldern för sexuellt självbestämmande, anser regeringen att böter inte kan anses vara ett tillräckligt straff för något av de straffbara ageranden som ryms inom bestämmelsen. Oavsett om det handlar om sexuella beröringar, blottningar som är ägnade att väcka obehag, yttranden som är ägnade att kränka den sexuella integriteten eller andra sexuellt kränkande beteenden anser regeringen alltså att minimistraffet för sexuellt ofredande mot barn bör vara fängelse. Detta talar enligt regeringen för att reglera dessa brott särskilt. En särskild straffbestämmelse för sexuella ofredanden mot barn skulle vidare på ett tydligt sätt visa att barn har ett särskilt skydd mot sexuella kränkningar och att barn aldrig kan samtycka till sexuell beröring eller andra handlingar med sexuell innebörd. En uppdelning av bestämmelsen på detta sätt skulle vidare följa strukturen för majoriteten av de brott som regleras i 6 kap. . När det gäller en gradindelning av brotten anser regeringen att det finns anledning att införa grova brott i syfte att åstadkomma mer nyanserade bedömningar av straffvärdet. Visserligen innebar sexualbrottsreform att vissa allvarliga gärningar som tidigare bedömdes som sexuellt ofredande omfattas av bestämmelserna om våldtäkt och sexuellt övergrepp. I praxis förekommer dock alltjämt försvårande omständigheter som t.ex. betvingande, förnedrande inslag, att målsäganden var ung eller i en utsatt situation och att fler än en gärningsman deltagit i kränkningen. Enligt regeringen är det därför uppenbart att det finns ett praktiskt tillämpningsområde för en grov grad av brotten. Införandet av grova brott kan också leda till att domstolarna beaktar försvårande omständigheter i ökad utsträckning och således till mer nyanserade bedömningar av straffvärdet. Därmed kan en skärpt reaktion för de allvarligaste och mest hänsynslösa gärningarna åstadkommas, som nuvarande praxis alltjämt kan tillämpas för övriga fall. Vad gäller straffskalan för grovt sexuellt ofredande konstaterar regeringen att har tillkännagett för regeringen att straffskalan för grovt sexuellt ofredande bör bestämmas till fängelse och högst . Regeringen anför att minimistraffet nio månaders fängelse är föreskrivet för bl.a. grovt olaga tvång (4 kap. 4 § ) och grovt olaga hot (4 kap. 5 § ). Vid bedömningen av om olaga tvång och olaga hot är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen har innefattat hot som påtagligt har förstärkts med hjälp av vapen, sprängämne eller vapenattrapp eller genom anspelning på ett våldskapital eller som annars har varit av allvarligt slag. Det ska också särskilt beaktas om gärningen annars har varit av särskilt hänsynslös eller farlig art. Vid bedömningen av om olaga tvång är grovt ska det vidare särskilt beaktas om gärningen har innefattat våld av allvarligt slag. En jämförelse bör också göras med grovt olaga integritetsintrång (4 kap. 6 d § ). Vid bedömningen av om ett sådant brott är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen var ägnad att medföra mycket allvarlig skada för målsäganden. Minimistraffet för grovt olaga integritetsintrång är fängelse . Jämförelsen med andra brott ger enligt regeringen vid handen att proportionalitets- och ekvivalenshänsyn talar för att välja sex månaders fängelse som minimistraff för grovt sexuellt ofredande. Även om sexuellt ofredande kan inrymma gärningar av relativt allvarligt slag bör det även fortsättningsvis ses som det minst allvarliga av sexualbrotten. I sammanhanget bör nämnas att den som använder våld eller hot när han eller hon begår ett sexuellt ofredande kan dömas även för andra brott med strängare straffskala. Enligt regeringen markerar ett minimistraff på fängelse en påtagligt skärpt syn på de grova fallen av sexuellt ofredande. Vid en sammantagen bedömning anser regeringen att straffminimum för grovt sexuellt ofredande och grovt sexuellt ofredande mot barn bör bestämmas till fängelse . Straffmaximum för grovt sexuellt ofredande och grovt sexuellt ofredande mot barn bör bestämmas till fängelse . Med den föreslagna straffskalan menar regeringen att en proportionerlig påföljd kan dömas ut även i de allvarligare fallen. Ett skärpt straffansvar för sexualbrott på distans Regeringen föreslår att straffansvaret för våldtäkt och sexuellt övergrepp utvidgas till att omfatta den som förmår en person som inte deltar frivilligt att företa eller tåla en sådan sexuell handling som avses i respektive straffbestämmelse. Straffansvaret för våldtäkt mot barn och sexuellt övergrepp mot barn utvidgas till att omfatta den som på ett otillbörligt sätt förmår barnet att företa eller tåla en sådan sexuell handling som avses i respektive straffbestämmelse. Regeringen anför att det i bestämmelserna om våldtäkt och sexuellt övergrepp och motsvarande brott mot barn straffbeläggs att, under närmare angivna förutsättningar, genomföra en sexuell handling med någon annan. Det är möjligt att döma för dessa brott även när de begås på distans, men efter ett avgörande från 2018 (NJA 2018 s. 1103) står det klart att ett krav för att rekvisitet genomför ska anses uppfyllt är att gärningsmannen på något sätt deltagit under den del av händelseförloppet som innehåller det agerande som kan kvalificera handlingen som sexuell. Högsta domstolens avgörande bör enligt regeringen inte uppfattas så att det, för att rekvisitet ska vara uppfyllt, krävs att gärningsmannen deltagit genom bild- eller videoöverföring. Även närvaro utan bild eller video, t.ex. via telefonsamtal, torde alltså vara tillräckligt för att bestämmelserna ska vara tillämpliga. Den nuvarande lagstiftningen ger i flera avseenden ett starkt straffrättsligt skydd mot distansbrott. En konsekvens av gällande rätt är emellertid att distansbrott med ett uppdelat förlopp, där gärningsmannen inte har deltagit när den sexuella handlingen företagits, inte bedöms enligt samma straffbestämmelser som gärningar där gärningsmannen och offret närvarat . Det gäller även när den sexuella handling som offret förmåtts till framstått som lika kränkande som i fall då förloppet inte varit uppdelat. Regeringen anser därför att straffansvaret för sådana sexualbrott bör skärpas. Det bör då säkerställas att det även vid sådana distansbrott finns ett ändamålsenligt straffrättsligt skydd på en nivå som motsvarar dagens reglering av de allvarligaste sexualbrotten. För att säkerställa detta bör det enligt regeringen införas ett rekvisit som träffar de situationer som är straffvärda men som faller utanför det straffbara området. Regeringen föreslår att straffansvaret ska utvidgas till att omfatta att en gärningsman förmår en person som inte deltar frivilligt eller på ett otillbörligt sätt förmår ett barn under den för bestämmelsen relevanta åldern – eller i vissa fall – till en sexuell handling. Rekvisitet förmår innebär att det för straffansvar måste finnas kausalitet mellan gärningsmannens handlande och den sexuella handlingen. Den påtryckning som gärningsmannen utsätter offret för bör dock inte behöva vara överhängande för offret. Detta innebär att offret inte behöver genomföra den sexuella handlingen direkt efter gärningsmannens påtryckningar utan att kan passera. En bedömning av omständigheterna i det enskilda fallet, där hänsyn tas till bl.a. påtryckningens allvar och offrets utsatthet, bör alltid göras. För straffansvar bör det enligt regeringen inte krävas dokumentation eller återkoppling till gärningsmannen. Bestämmelserna om våldtäkt och våldtäkt mot barn förtydligas och görs mer neutrala med avseende på kön och sexuell läggning. Detta sker genom att samlagsbegreppet ändras på så sätt att orden vaginalt, analt eller oralt läggs till före ordet samlag. Lagändringarna föreslås träda i kraft . I propositionen redovisar regeringen behandlingen av de tillkännagivanden som beskrivits ovan under , med undantag för de tillkännagivanden som riktade till regeringen i betänkande 2021/22:JuU23 Straffrättsliga frågor. Genom de förslag som lämnas i propositionen om straffskärpningar och om grovt sexuellt ofredande anser regeringen att de tillkännagivanden som regeringen redogör för är tillgodosedda. Dessa tillkännagivanden är därmed slutbehandlade. Skärpta straff för sexualbrott I kommittémotion 2021/22:4708 av m.fl. (M) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att ytterligare se över straffskalorna för sexualbrott i skärpande riktning. I kommittémotion 2021/22:4711 av m.fl. (SD) yrkande 1 vill motionärerna att regeringen ska återkomma med förslag om ytterligare skärpta straff, även höjt straffminimum, för sexualbrott mot barn. I kommittémotion 2021/22:4708 av m.fl. (M) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att införa ett synnerligen grovt brott för våldtäkt och våldtäkt mot barn. I kommittémotion 2021/22:4712 av m.fl. (KD) begär motionärerna att minimistraffet för mindre grov våldtäkt ska höjas till fängelse (yrkande 1) och att straffet för grov våldtäkt ska höjas till fängelse i minst åtta och högst (yrkande 2). I kommittémotion 2021/22:4709 av m.fl. (L) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att maximistraffet för våldtäkt av normalgraden ska höjas till fängelse, och i yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att det vid ett mycket stort antal våldtäkter ska vara möjligt att döma till livstids fängelse. I kommittémotion 2021/22:4709 av m.fl. (L) yrkande 3 begärs att straffminimum för grovt sexuellt ofredande ska vara nio månaders fängelse. Sexuellt övergrepp mot barn I kommittémotion 2021/22:4724 av m.fl. (C) yrkande 1 och 2 begärs höjt straffminimum för grovt sexuellt övergrepp mot barn till fängelse och höjt maximistraff för sexuellt övergrepp mot barn av normalgraden till fängelse. Köp av sexuell tjänst och utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling I kommittémotion 2021/22:4708 av m.fl. (M) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att grovt brott bör införas för köp av sexuell tjänst och utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling, och att de försvårande omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om brottet ska anses som grovt bör anges i straffbestämmelserna. I kommittémotion 2021/22:4724 av m.fl. (C) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att det inte ska införas en särskild straffskala för utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling som är att bedöma som mindre grovt. I kommittémotion 2021/22:4709 av m.fl. (L) yrkande 4 begärs en ändrad rubricering på brottet utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling, då det är en form av våldtäkt av minderårig. I kommittémotion 2021/22:4711 av m.fl. (SD) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att regeringen ska ge Brå i uppdrag att analysera lagändringarnas genomslag på utdömda påföljder. Om förslagen inte resulterar i en betydande höjning av utdömda strafftider för sexualbrott bör ytterligare åtgärder vidtas, enligt motionärerna. Som framgår ovan har utskottet efterfrågat skärpta straff för sexualbrott för att bättre spegla allvaret i dessa brott. Utskottet har vidare anfört att straffen för sexualbrott framstår som förhållandevis låga jämfört med andra brott. har också ställt sig bakom utskottets bedömningar och riktat tillkännagivanden till regeringen med denna innebörd. Som regeringen också anför är sexuella övergrepp ett extremt och oacceptabelt uttryck för bristande respekt för en annan människas självklara rätt till personlig och sexuell integritet och sexuellt självbestämmande. Sexuella övergrepp har ofta stor inverkan på den drabbades fysiska och psykiska hälsa. Utskottet anser i enlighet med det anförda att det är välkommet att regeringen nu återkommer med förslag om skärpta straff för sexualbrott. Enligt utskottet är regeringens lagförslag ändamålsenligt utformat och bör antas. Därmed tillstyrker utskottet propositionen.