bet · H901TU19 · 2022-06-14 00:00:00 — Av trafiksäkerhetsskäl kan behörigheten behöva begränsas på något sätt för att myndigheten ska kunna medge undantag, och då krävs det att begränsningen ger en betydande minskning av riskerna i trafiken. Exempel på begränsningar är körning (t.ex. från efter soluppgången till före solnedgången), körning inom en begränsad radie från körkortsinnehavarens bostad eller inom staden eller regionen samt körning utan passagerare. Det är bara den som är lämplig med tanke på de personliga och medicinska förhållandena som beviljas körkortstillstånd. En ansökan måste därför prövas utifrån detta. När det gäller synkrav reviderades de EU-gemensamma kraven 2009 till följd av ny kunskap. Kraven innebär bl.a. att den som ansöker om körkort av någon av kategorierna A, A1, A2, AM, B, B1 och BE ska, om nödvändigt med korrigerande linser, ha en s.k. binokulär synskärpa (visus) av minst 0,5 för båda ögonen tillsammans (bilaga III, punkt 6.1). Strängare krav gäller för de högre kategorierna, dvs. C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 och D1E (punkt 6.2). beslutade kommissionen om ett överträdelseärende mot med anledning av att kommissionen ansåg att brustit i införlivandet av det tredje körkortsdirektivet i den del som avser synskärpa (IP/15/2118). Kommissionen klargjorde i överträdelseärendet att de medicinska minimikraven för körkortsinnehav alltid ska vara uppfyllda. Med anledning av överträdelseärendet fattade Transportstyrelsen beslut om en ändring i medicinföreskrifterna. Ändringen innebar att 2 kap. 9 § togs bort ur föreskrifterna eftersom kommissionen i överträdelseärendet haft synpunkter på att denna bestämmelse innehöll ett undantag från gällande krav på synskärpa för den som före hade ett körkort eller körkortstillstånd. Sådana undantagsregler, som handlar om förarens medicinska lämplighet att framföra ett fordon, är enligt kommissionen inte förenliga med körkortsdirektivet. Kommissionen har klargjort att medicinska förutsättningar aldrig kan omfattas av s.k. farfarsrättigheter (artikel 13.2) eftersom det skulle underminera betydelsen av fynd i ny forskning och nya rön. Transportstyrelsen genomförde en översyn av de medicinska synkraven för innehav av körkort. Av slutsatserna i rapporten framgår att det i vissa delar är nödvändigt att revidera reglerna om syn i medicinföreskrifterna för att uppfylla minimikraven i körkortsdirektivet. Det finns också vissa delar i föreskrifterna som bör ändras av andra anledningar. Transportstyrelsen har därför påbörjat ett föreskriftsarbete för att se över och revidera kapitlen om syn i Transportstyrelsens medicinföreskrifter. Transportstyrelsen uppger att arbetet har försenats och man räknar nu med att nya föreskrifter kan träda i kraft . Enligt uppgift beror förseningen bl.a. på att det under arbetets gång har visat sig att många av frågeställningarna är mer komplicerade och tar att utreda än vad myndigheten hade räknat med. Synens påverkan på bilkörning och synkontroller Frågan om återkommande synkontroller för lägre körkortsbehörigheter ingick inte i Transportstyrelsens översyn , vilken refereras ovan. Transportstyrelsen är tveksam till om det med tanke på den höga trafiksäkerheten i är samhällsekonomiskt försvarbart att införa återkommande synkontroller. Transportstyrelsen uppger vidare att en sådan förändring skulle kräva lag- och förordningsändringar. publicerade VTI en studie om synskärpans påverkan på bilkörning. Syftet med studien var att undersöka synens påverkan på körförmåga, oavsett ålder. Till följd av att tidigare forskning har visat att det behövs fler syntester än enbart synskärpa för att bedöma bilkörning kompletterades synskärpa med kontrastseende och testet Useful Field of View (UFOV) samt simulatorkörning. Datainsamlingen genomfördes i en körsimulator från VTI. Studien visade i korthet att synfunktioner spelar en viktig roll för säker bilkörning, oavsett ålder, och att körsimulator är ett användbart verktyg för att bedöma körförmåga. Författarna konstaterar också att det behövs ytterligare studier för att öka förståelsen för exakt vilken grad av nedsättning, kopplat till varje typ av synfunktion, som försämrar körbeteendet och leder till minskad trafiksäkerhet. Det finns ett samarbete mellan och optikerbranschen, kallat Synbesiktningen, där förare i samband med att bilen besiktigas kan välja att genomgå en synundersökning. Syftet är att uppmärksamma synens betydelse för ansvarsfull bilkörning. svarade 1 666 bilister på attitydfrågor, och 1 059 bilister testade sin syn. Resultatet års undersökning visar att av förarna har en syn som är oskarp redan på en meters avstånd och som innebär att de inte skulle få ta körkort i dagens läge. Vidare framgår att av bilisterna anser att det borde vara lagstadgat med synkontroller för bilister i samband med körkortsförnyelsen . betonade infrastrukturministern i sitt svar på fråga 2020/21:2996 om obligatoriska synkontroller vid körkortsförnyelse för privatbilister att det inom EU finns harmoniserade medicinska minimikrav för syn. Ministern konstaterade att dessa innebär krav på en viss synskärpa och på att det inte finns allvarliga syndefekter eller synbortfall. För högre körkortsbehörigheter finns det krav på att förare efter att de har fyllt regelbundet visar att de uppfyller hälsokraven genom att genomgå en läkarundersökning, där synen är en av flera hälsoaspekter som kontrolleras. Ett intyg om synprövning som avser både synskärpa och synfält ska enligt körkortsförordningen (1998:980) lämnas tillsammans med en ansökan om körkortstillstånd. Vidare konstaterade ministern att har initierat en översyn av körkortsdirektivet (2006/126/EG) och arbetar med att förbereda ändringar i direktivet. Ministern betonade att aktivt bidrar i det arbetet utifrån bl.a. ett miljö- och trafiksäkerhetsperspektiv. Inom EU finns harmoniserade medicinska minimikrav för innehav av körkort i bilaga III till och rådets direktiv /126/EG av om körkort (körkortsdirektivet). Dessa krav avser bl.a. synförmåga, vilket innebär krav på en viss synskärpa och på att det inte finns allvarliga syndefekter eller synbortfall. Körkort får t.ex. inte utfärdas eller förnyas om det under läkarundersökning framkommer att det horisontella synfältet är mindre än , med undantag för särfall för vilka det får ges dispens om det finns stöd av ett gynnsamt läkarutlåtande och ett praktiskt prov med positivt resultat. Enligt 3 kap. 2 § körkortslagen (1998:488) får körkortstillstånd meddelas endast för den som med hänsyn till personliga och medicinska förhållanden kan anses lämplig som förare av ett körkortspliktigt fordon. Detta förutsätter bl.a. att sökanden har tillfredsställande syn både i fråga om synskärpa och synfält. Ett intyg om synprövning ska enligt 3 kap. 1 § körkortsförordningen (1998:980) lämnas tillsammans med en ansökan om körkortstillstånd. Körprov kräver att personen har körkortstillstånd och alltså uppfyller de medicinska kraven. Kraven på synfält regleras i 2 kap. 4 och 5 §§ Transportstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (TSFS 2010:125) om medicinska krav för innehav av körkort m.m. Av föreskrifterna framgår vilken metod som ska användas för att mäta det centrala och det perifera synfältet samt vilka resultat som är godkända och inte. Synfältet är det område som en person kan se utan att vrida blicken. Synfältsdefekter, i sin tur, innebär brister i vidvinkelseende och att man därmed kan ha svårt att upptäcka snabba skeenden i trafiken. Möjliga orsaker till synfältsdefekter är grön starr, tillstånd efter en stroke eller att man har ögonskador orsakade av diabetes. Synfältsdefekter kan inte avhjälpas med glasögon eller andra hjälpmedel. Forskning inom området visar att synfältsdefekter på aggregerad nivå påverkar körförmågan negativt, som samma studier visar att det krävs en individuell bedömning, eftersom förmågan till trafiksäkert beteende varierar kraftigt mellan individer. Många med synfältsdefekter kan genom sitt körbeteende kompensera synfelet och fortsätta att framföra fordonet på ett trafiksäkert sätt. Bedömningen av om en förare uppfyller de medicinska kraven görs av Transportstyrelsen, som också i vissa fall kan medge undantag från kraven om det kan ske utan fara för trafiksäkerheten. För att förare med synfältsbortfall ska kunna beviljas dispens måste synfältet mätas och värderas för att säkerställa att de EU-gemensamma reglerna följs, och därmed att föraren är lämplig från trafiksäkerhetssynpunkt. Transportstyrelsen får ca 200 ansökningar om medicinsk dispens. är kopplade till olika slag av synnedsättningar orsakade av diabetes, stroke eller hjärntumör. De flesta får enligt uppgift avslag på sin ansökan. Transportstyrelsens analys av synfältskraven i medicinföreskrifterna Som framgår ovan har Transportstyrelsen genomfört en analys av bl.a. synfältskraven i sina medicinföreskrifter i förhållande till kraven i körkortsdirektivet, och myndigheten har även jämfört de svenska kraven med kraven i vissa andra länder i EU. I analysen konstaterades att de svenska föreskrifterna uppfyller minimikraven i körkortsdirektivet. Transportstyrelsen arbetar , inom ramen för körkortsdirektivets minimikrav, med en översyn av de föreskrifter som rör syn. Syftet är att se vilka alternativ som finns för att ge en så stor tillgänglighet som möjligt för personer med bl.a. synfältsdefekter utan att trafiksäkerheten påverkas negativt. publicerade Transportstyrelsen två rapporter om syn och diabetes av vilka det framgår att medicinföreskrifterna i vissa delar inte uppfyller minimikraven i körkortsdirektivet och i vissa delar är strängare än direktivets krav. Minimikraven innebär att det finns utrymme för medlemsstaterna att fastställa strängare krav, men inte mildare, än de som fastställts i direktivet. Enligt Transportstyrelsen är strängare i sina krav än de länder som man har jämfört med; det gäller framför allt kraven på synfältet. De synfältskrav som finns i körkortsdirektivet specificerar inte vilken metod som ska användas för att mäta synfältet och inte heller hur resultatet ska tolkas. Det har fått till följd att alla länder har gjort sin egen tolkning av direktivet och att dessa tolkningar skiljer sig åt. Transportstyrelsens översyn visar att tolkning har lett till att medicinföreskrifternas synfältskrav till viss del är strängare än i de länder som det har jämförts med. Vidare lyfts det fram att forskning visar att det är mycket svårt att ange vilken nivå av synfältsdefekter som påverkar körförmågan så att innehav av körkort inte borde tillåtas. Transportstyrelsen betonar att när synfältskraven infördes fanns det goda grunder för de krav som infördes, och kraven baserades på den kunskap som fanns att tillgå. Kraven var och är enligt Transportstyrelsen inte felaktiga, och det är fortfarande mycket svårt att sätta en gräns för vilken nivå av synfältsdefekter som kan accepteras. Men eftersom andra länder med hög trafiksäkerhet, som t.ex. och , har mildare krav föreslår Transportstyrelsen att det i ett föreskriftsarbete utreds om synfältskraven kan mildras även i . Användning av simulatortester och praktiska körtester Det finns enligt Transportstyrelsen inte någon möjlighet att genomföra ett körprov på väg när de medicinska kraven inte uppfylls. Detta beror på att körkortslagen reglerar att ett körkortstillstånd krävs för att få genomföra körprov på väg. Ett körkortstillstånd får inte beviljas för en person som inte uppfyller de medicinska kraven. Körkortslagen ställer inte några specifika krav för att synen ska anses godkänd. Transportstyrelsens föreskrifter möjliggör tester av körförmåga för individer med kognitivt nedsatt förmåga, t.ex. vid stroke och demens, innan ett körkort eventuellt dras in, dock inte för synfältsbortfall. En godkänd körning i en särskild simulator har tidigare ingått i Transportstyrelsens bedömning av om undantag från de krav som rör synfältsdefekter kan beviljas för körkort med behörighet B eller inte. Tester av körförmåga för personer med synfältsbortfall genomfördes –vid VTI:s körsimulator i . Personer med synfältsbortfall och indraget körkort kunde då testa sin körförmåga i körsimulatorn på egen bekostnad för . hade 269 personer genomfört körtestet i simulatorn. Av dem hade 114 godkänts av VTI med anledning av testresultatet. rekommenderade Transportstyrelsen att simulatoranvändningen skulle pausas för att ge utrymme för en utvärdering sedan det visat sig att personer med mycket stora synfältsdefekter klarat testet, fått dispens och därmed återfått sitt körkort. Den frågeställning som lyftes var om simulatorn fyllde avsedd funktion. Transportstyrelsen påbörjade därefter en utvärdering av VTI:s simulator för att testa kompensationsförmåga vid synfältsdefekter och undersöka om det finns belägg för att en körning i simulatorn med säkerhet kan visa vem som kan kompensera för sina synfältsdefekter och vem som inte kan det. Utvärderingen som blev klar visade att simulatortesterna hade vissa brister när det gällde möjligheterna att testa körförmågan i mer varierade trafiksituationer som inkommande trafik från sidan eller cirkulationsplatser, samt att det saknades möjligheter att validera resultaten, dvs. att visa att en person som har genomgått simulatortesten med godkänt resultat verkligen hade förmåga att köra trafiksäkert trots synfel. beslutade Transportstyrelsen att inte längre väga in godkänd körning i VTI:s simulator när myndigheten bedömer körförmågan hos personer som har fått sitt körkort återkallat på grund av synfältsbortfall. Myndigheten baserade sitt beslut bl.a. på en genomgång av vetenskaplig litteratur som visar att för att kunna dra slutsatser om körförmåga på väg baserat på utfall av körning i en simulator krävs det omfattande valideringar, däribland studier på väg. En sådan validering har inte utförts på simulatorn vid VTI. En uppföljning av de personer som godkänts för dispens genom VTI:s simulatortest efteråt uppvisar dock att dessa har en lägre risk att hamna i en olycka rent statistiskt. Andra delar som påverkade Transportstyrelsens ställningstagande var att testscenariot i simulatorn är begränsat. Praktiska körtester används i vissa länder i ärenden om dispens från synkraven, ofta som en avslutande del av underlaget för bedömningen av en persons körförmåga. De olyckor som inträffar på grund av synfältsdefekter innebär oftast att man inte har hunnit reagera på cyklister och gångtrafikanter som plötsligt dyker upp från sidan. Ett problem är därför att praktiska körtester i trafik ofta pågår , vilket innebär att sannolikheten för att en sådan incident skulle inträffa är liten och då kan vara förenad med fara för inblandade trafikanter. Transportstyrelsen har anfört att innan körprov eller någon annan form av praktiskt test kan införas krävs en omfattande utredning för att undersöka samhällsnyttan av ett körprov. En sådan utredning bör enligt Transportstyrelsen bl.a. undersöka hur många som skulle omfattas av ett praktiskt test, kostnaden för att ta fram ett sådant test samt kostnaden för individen för att genomgå testet när det har tagits i bruk. Det praktiska testet bör stå i proportion till den samhällsnytta det medför. Om ett praktiskt test bedöms vara motiverat behöver utformningen av ett sådant test utredas. I en sådan utredning behöver också ingå vilka eventuella förändringar och nya regleringar som kan komma att krävas på lag-, förordnings- och föreskriftsnivå. tar Transportstyrelsen hänsyn till vilken typ av mätinstrument som används vid synfältsundersökningar när myndigheten fattar beslut i körkortsärenden. Det betyder att personer som tidigare fått sitt körkort återkallat eller nekats körkortstillstånd kan få en ny prövning i ärendet. Synfältet mäts med en s.k. perimeter, och det finns olika modeller på marknaden. Transportstyrelsen har tidigare jämställt resultat från olika synfältsundersökningar, men i vissa fall behöver resultaten från olika perimetrar räknas om för att vara jämförbara. riktade ett tillkännagivande till regeringen om att möjligheten att använda ett simulatortest för att bedöma körförmågan hos personer som fått sitt körkort återkallat på grund av synfältsdefekter bör återinföras och att ett nytt system för körprov på väg för personer med synfältsdefekter bör utredas (bet. 2019/20:TU14, rskr. 2019/20:323). Regeringen hänvisar i skrivelse 2021/22:75 till att Transportstyrelsen har analyserat användningen av simulator som grund för att kunna bedöma om en person som inte uppfyller de medicinska kraven i fråga om syn ändå på ett säkert sätt kan framföra ett vägfordon och därför kan medges undantag från kraven, vilket har beskrivits ovan. Regeringen framhåller vidare att den gav VTI i uppdrag att i samarbete med Transportstyrelsen och analysera testmetoder för att bedöma om ett undantag kan medges från de medicinska kraven i fråga om horisontellt synfält för körkort. VTI ska utreda förutsättningarna för att utveckla och validera tester av körförmåga för personer med synfältsbortfall. Regeringen betonar att en grundläggande förutsättning för att kunna framföra ett fordon på ett säkert sätt är att man har god syn. De synundersökningar som används för att utreda en persons synfältsbortfall upplevs dock i vissa fall som trubbiga. Någon som står inför återkallande av körkort eller vars körkort blivit indraget på grund av synfältsbortfall har inga möjligheter att på andra sätt visa att han eller hon kan köra på ett säkert sätt trots sin syndefekt. Regeringen har därför gett VTI i uppdrag att analysera förutsättningarna för att simulatortester och praktiska körtester i avskild bana och/eller i vanlig trafik på ett trafiksäkert sätt skulle kunna utvecklas och användas som underlag vid bedömningen av undantag från de medicinska kraven i fråga om horisontellt synfält för körkort. För att kunna användas som underlag behöver ett test i en körsimulator eller ett praktiskt körprov kunna visa om en person kan köra på ett trafiksäkert sätt och därmed kan få undantag från de medicinska kraven i fråga om horisontellt synfält. VTI ska utreda om det finns andra trafiksäkra tester som skulle kunna användas i dessa fall. Uppdraget ska redovisas . Motionsyrkanden om trafikmedicinska frågor behandlades senast i utskottets betänkande 2020/21:TU6 Trafiksäkerhet. Utskottet föreslog att skulle avslå yrkandena, bl.a. med hänvisning till att nyttan med återkommande hälsokontroller av äldre har utretts. Utskottet framförde att det avser att bevaka frågan om behovet av regelbundna synkontroller och konstaterade att frågan om synfältsdefekter var under beredning. Vidare fann utskottet inga skäl att ändra på regelverket för dispenser för yrkesförare. biföll utskottets förslag. Trafikmedicinska bedömningar och tester för äldre Utskottet kan inledningsvis konstatera att det finns ett stort engagemang i utskottet när det gäller trafikmedicinska frågor. Utskottet vill starkt betona att såväl de EU-gemensamma medicinska kraven som den svenska nollvisionen fordrar kompetenta förare, vilket i sin tur förutsätter ett regelverk som effektivt fångar upp de förare som är olämpliga att framföra motorfordon. När det gäller motionsförslagen om tester för äldre vill utskottet hänvisa till att nyttan med återkommande hälsokontroller av äldre förare har utretts av den ansvariga myndigheten och att den inte fann skäl att gå vidare i frågan. Konsekvenserna för körkortsinnehavare och den ökade kostnaden för hälso- och sjukvården står inte i proportion till den marginella säkerhetseffekt som förväntas uppnås. Utskottet konstaterar att de flesta äldre förare har lyckats anpassa sig till förändringarna trots att trafikmiljön och trafikintensiteten har förändrats sedan dagens äldre tog körkort. Stor körerfarenhet gör att många klarar även komplicerade situationer. När insikt och omdöme inte är försämrade är de flesta också medvetna om sina begränsningar och anpassar sitt körsätt därefter. När det gäller motionsförslag om trafikmedicinska bedömningar vill utskottet påminna om att bestämmelserna om läkares anmälningsskyldighet ändrades 2010 för att avdramatisera anmälan och därmed göra det lättare att anmäla personer vars körkortsinnehav kan ifrågasättas av medicinska skäl. Utskottet menar att systemet med anmälningsskyldighet därmed synes ha blivit mer effektivt för att hindra personer från att framföra motorfordon om de inte uppfyller de medicinska kraven för körkort. När det gäller frågan om trafikmedicinsk kompetens vill utskottet även peka på att det krävs att det läkarintyg som är underlag för bedömningen ska vara skrivet av en läkare med specialistkompetens för att Transportstyrelsen ska kunna återkalla körkortet. I en motion framhålls behovet av att utreda möjligheten till dispens från medicinska krav på yrkesförare. Utskottet kan konstatera att det av trafiksäkerhetsskäl finns en restriktivitet när det gäller att medge undantag från de medicinska kraven. En förutsättning är att den ansvariga myndigheten bedömer att det kan ske utan fara för trafiksäkerheten. Enligt utskottets bedömning finns det inte någon anledning att vidta åtgärder med anledning av motionen. När det gäller frågan om återkommande synkontroller konstaterar utskottet att det enligt den ansvariga myndighetens bedömning är tveksamt om sådana kontroller skulle vara samhällsekonomiskt försvarbara. Utskottet delar denna uppfattning och konstaterar att Transportstyrelsen menar att en eventuell förändring av reglerna skulle kräva lag- och förordningsändringar. Utskottet är inte berett att ta initiativ till sådana ändringar men avser att även i fortsättningen bevaka frågan om behovet av regelbundna synkontroller för att ytterligare öka trafiksäkerheten på våra vägar. Utskottet kan vidare konstatera att Transportstyrelsen har påbörjat ett föreskriftsarbete för att se över och revidera medicinföreskrifterna om syn. Enligt uppgift är detta arbete försenat, och utskottet avser att även framöver noga följa utfallet av myndighetens arbete i dessa frågor. Det kan även tilläggas att har initierat en översyn av körkortsdirektivet och arbetar med att förbereda ändringar i direktivet. När det slutligen gäller frågan om synfältsbortfall understryker utskottet att de trafiksäkerhetspolitiska målen, som har beslutat om, fordrar ett regelverk som i största möjliga mån säkerställer att förare är säkra och kompetenta. En grundläggande förutsättning för att framföra ett fordon på ett säkert sätt är att föraren har en god syn. Utskottet konstaterar att tillkännagivande om simulatortester är under beredning. Bland annat har Transportstyrelsen gjort en analys av simulatortester och regeringen har gett VTI i uppdrag att analysera testmetoder för att bedöma om ett undantag kan medges från de medicinska kraven när det gäller synfältsbortfall. Utskottet ser fram emot att ta del av resultatet av detta arbete. Mot bakgrund av vad som anförts ovan avstyrker utskottet motionerna 2021/22:29 (SD), 2021/22:371 (SD), 2021/22:1120 (M), 2021/22:1472 (KD), 2021/22:1728 (MP) yrkandena 1 och 2, 2021/22:2968 (SD) yrkandena 15, 93 och 94, 2021/22:3394 (L) yrkandena 55–59, 2021/22:3467 (M), 2021/22:3679 (C) yrkandena 66–68, 2021/22:3878 (KD) yrkande 9 och 2021/22:3917 (C). Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om vissa behörighetsfrågor. Utskottet tar upp att innehavare av B-körkort av trafiksäkerhetsskäl inte får köra lätt motorcykel och konstaterar att möjligheten att framföra fordon som är tyngre än vad man normalt får köra med B‑behörighet har utretts. Utskottet bedömer också att nuvarande bestämmelser om krav på förarbevis och åldersgräns för att få framföra vissa motordrivna fordon och vilken typ av släpfordon som får kopplas till personbilar är väl avvägda. Jämför reservation 40 (C). I kommittémotion 2021/22:3679 yrkande 52 anför m.fl. (C) att det behövs en översyn och eventuell justering av dagens viktbegränsningar för B96- och B-körkort då el- och biogasdrivna fordon får en högre egenvikt. Motionärerna vill se över gränsvärdena när det krävs behörighet till ett B96-körkort i takt med att el- och gasbilarna blir tyngre.