bet · H901MJU25 · 2022-06-08 00:00:00 — Utskottet noterar även att regeringen var pådrivande i arbetet med de rådsslutsatser som antogs , bl.a. i fråga om behovet av ett ökat samarbete mellan länderna för att på så sätt stärka zonsystemet för ömsesidiga godkännanden. som utskottet konstaterar att regeringen delar utskottets syn på att tillgången på lämpliga växtskyddsmedel är avgörande för det svenska jordbruket ser utskottet ett behov av att tydliggöra att detta arbete måste fortsätta med förnyad intensitet. Utskottet anser att regeringen särskilt bör möjliggöra för myndigheterna att dels i större utsträckning använda sig av ömsesidigt erkännande av växtskyddsmedel, dels ta hänsyn till hur andra medlemsstater förhåller sig i syfte att skapa konkurrensneutrala förutsättningar för det svenska jordbruket. Det är viktigt att i detta arbete ha ett brett perspektiv, där hänsyn tas till såväl företagens intressen som de övergripande miljökonsekvenserna av ökad import. Detta bör tillkännage för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:2482 av (SD) yrkande 14, 2021/22:3437 (M) yrkande 34 och 2021/22:3880 (KD) yrkande 18. Som utskottet framhåller ovan är tillgången på lämpliga växtskyddsmedel avgörande för att det svenska lantbruket ska kunna bibehållas och utvecklas. som utskottet anser att användningen av växtskyddsmedel bör vara omgärdad av omfattande restriktioner i syfte att minska riskerna är det viktigt att restriktionerna är ändamålsenliga och faktabaserade. Som utskottet framfört tidigare är det senare av avgörande betydelse inte minst för att vinna acceptans för användningen av växtskyddsmedel bland unionens medborgare. När det gäller glyfosat noterar utskottet att Efsa och Echa publicerade sin bedömningsrapport och förslag till klassificering samt öppnade för offentligt samråd . Vad utskottet erfar avser Efsa och Echa att organisera expertdiskussioner och publicera slutsatser . Beslut fattas därefter av kommissionen i samråd med medlemsstaternas regeringar. Utskottet anser att det är viktigt att den i detta sammanhang verkar för att godkännande och användning av glyfosat bygger på vetenskapliga kriterier. Den pågående utvärderings- och godkännandeprocessen av glyfosat ska vara faktabaserad. Detta bör tillkännage för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:2482 (SD) yrkande 16 och 2021/22:3437 (M) yrkande 35. När det gäller användning av glyfosat för bekämpning av parkslide vill utskottet framhålla att den ansvariga myndigheten avråder privatpersoner från att bekämpa parkslide med kemiska bekämpningsmedel, bl.a. eftersom felaktig behandling kan vara direkt kontraproduktiv. Vidare krävs det så pass höga doser och koncentrationer av glyfosat att de produkter som är godkända att användas av privatpersoner inte kan rekommenderas mot parkslide. Utskottet anser att den ansvariga myndigheten är bäst lämpad att hantera frågan. Utskottet avstyrker således motion 2021/22:1823 (M). Mål för användning och utfasning av bekämpningsmedel ser utskottet mycket positivt på att regeringens arbete med växtskydd är inriktat på att åstadkomma en minskande risktrend. Regeringens ambition är bl.a. att halterna av växtskyddsmedel i yt- och grundvatten ska minska successivt för att bli nära noll i linje med det av fastställda miljökvalitetsmålet Giftfri miljö samt att användningen av växtskyddsmedel som är skadliga för pollinerande insekter ska begränsas så att riskerna minimeras. Utskottet välkomnar även att regeringen beslutat om ett nytt etappmål som anger att användningen av växtskyddsmedel med särskilt farliga egenskaper ska ha minskat väsentligt 2030. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2021/22:3279 (V) yrkande 44, 2021/22:3437 (M) yrkande 32, 2021/22:3981 (L) yrkande 7 och 2021/22:4062 (MP) yrkande 39. Riskbedömning av biologiska bekämpningsmedel Utskottet noterar att inrättat ett prövningssystem för biologiska bekämpningsmedel som består av makroorganismer. Utskottet noterar att målet med det nya systemet, som ska bidra till att uppfylla miljökvalitetsmålet Giftfri miljö, är att förbättra förutsättningarna för att välja biologiska bekämpningsmedel framför kemiska medel vid odling eller annan verksamhet. I likhet med vad utskottet anfört tidigare ser utskottet ett stort värde i att i ökad utsträckning kunna ersätta kemiska bekämpningsmedel med biologiska. Även biologiska bekämpningsmedel måste dock användas med stor försiktighet, bl.a. för att inte skada den biologiska mångfalden. Utskottet ser ingen anledning att ifrågasätta det nya prövningssystemets ändamålsenlighet, och noterar i sammanhanget att den ansvarig myndigheten kommer att besluta om nya föreskriftsbestämmelser om nematoder, insekter och spindeldjur () som bekämpningsmedel. Med hänvisning till det som anförs ovan avstyrker utskottet motion 2021/22:2454 (SD) yrkande 13. Reglering och utfasning av farliga ämnen Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om reglering och utfasning av PFAS, om kemikaliers kombinationseffekter samt om inrättande av ett europeiskt substitutionscentrum. Jämför reservation 10 (M, SD, C), 11 (KD, L), 12 (MP), 13 (M), 14 (MP) och 15 (MP). I ett antal motionsyrkanden framförs förslag på åtgärder för att på olika sätt reglera och fasa ut högfluorerade ämnen, dvs. per- och polyfluorerade alkylsubstanser (PFAS). Enligt kommittémotion 2021/22:3433 av m.fl. (M) yrkande 2 ska verka för en harmoniserad lagstiftning i EU med strikta gränsvärden för högfluorerade kemikalier i konsumentprodukter. Motionärerna anser att även ska verka för att åtgärder vidtas för att inom hela EU successivt fasa ut PFAS i förpackningsmaterial som är avsett för livsmedelsändamål (yrkande 3). Regeringen bör kräva en harmoniserad lagstiftning med strikta gränsvärden för PFAS i papp, kartong, bläck, lim och bindemedel genom en starkare koppling till Reachförordningen. Enligt kommittémotion 2021/22:3665 av m.fl. (C) yrkande 61 ska regeringen vidta åtgärder för att snabba på utfasningen av PFAS i fler konsumentprodukter. I samma motion yrkande 63 föreslås det att åtgärder vidtas, i synnerhet på EU-nivå, för att snabbare fasa ut samt sänka gränsvärdena för PFAS och andra hormonstörande ämnen. Motionärerna tillägger att det till följd av de brandskum som bl.a. försvaret använder är svårt att helt fasa ut PFAS men att användningen kan begränsas och i konsumentprodukter ska försiktighetsprincipen tillämpas. Enligt kommittémotion 2021/22:3881 av m.fl. (KD) yrkande 27 bör ett förbud införas mot alla PFAS förutom de ämnen där det kan visas att ämnenas miljö- och hälsoegenskaper är acceptabla. Enligt kommittémotion 2021/22:4062 av m.fl. (MP) yrkande 35 behövs det ökad kunskap om och kartläggning av var det sker utsläpp av PFAS till vattenmiljön. Motionärerna framhåller att systematiserad information om PFAS-utsläpp är avgörande för att kunna vidta rätt åtgärder. Enligt kommittémotion 2021/22:3433 av m.fl. (M) yrkande 11 ska regeringen arbeta för att samverka inom EU för att hantera risker av kombinationseffekter av kemikalier. Hälsoriskerna av kemikalieblandningar är större än man trott. Det är viktigt att regeringen agerar skyndsamt för att utveckla lagstiftning på området. I kommittémotion 2021/22:4062 av m.fl. (MP) yrkandena 37 i denna del och 38 framhålls det att riskerna med kombinationseffekter av kemikalier, såsom växtskyddsmedel, måste regleras i lag. Av denna anledning bör regeringen vidta åtgärder för att genomföra förslagen i utredningen kemikaliekontroll – Hantering av kombinationseffekter och gruppvis bedömning av ämnen (SOU 2019:45). Inrättande av ett europeiskt substitutionscentrum Enligt kommittémotion 2021/22:4062 av m.fl. (MP) yrkande 45 ska regeringen verka för att inrätta ett europeiskt substitutionscentrum enligt svensk modell. Syftet ska vara att ersätta farliga ämnen med mindre farliga ämnen eller alternativ teknik. Motionärerna anser att en sådan satsning behövs för att kunna växla upp arbetet både i och inom EU. behandling och kompletterande uppgifter PFAS är en stor och komplex grupp på mer än 4 700 identifierade ämnen med varierande egenskaper och bred användning i samhället. PFAS används i många olika varor (t.ex. textilier och non–stick-produkter) och kemiska produkter (t.ex. impregneringssprejer och skidvalla) på grund av sina eftertraktade egenskaper. De är fett-, smuts- och vattenavvisande, temperaturtåliga och filmbildande. Det finns ingen övergripande lagstiftning som gäller för alla PFAS som grupp. Det finns inte heller krav i lagstiftningen på att PFAS alltid ska deklareras. Ett fåtal specifika PFAS regleras i olika regelverk enligt följande: – För ett fåtal PFAS finns det en harmoniserad klassificering och märkning. Dessa ämnen förtecknas i bilaga VI till CLP-förordningen, dvs. förordning (EG) nr 1272/2008 om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar. Enligt Kemikalieinspektionen pågår det ett arbete med att ta fram förslag på harmoniserad klassificering för ytterligare PFAS. – Ett tiotal PFAS är identifierade som särskilt farliga ämnen, s.k. SVHC-ämnen (substance of very high concern), och finns upptagna på kandidatförteckningen enligt regler i Reachförordningen, dvs. och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach) m.m. – finns det regler i bilaga XVII i Reachförordningen som begränsar användningen av en särskild typ av PFAS. Begränsningen omfattar omkring 200 PFAS och de nya reglerna ska med vissa undantag tillämpas fr.o.m. . – Echa tillhandahåller den s.k. PACT-listan (public activities coordination tool) som innehåller information om ämnen som är under någon form av utvärdering inom Reach- eller CLP-förordningen. Listan innehåller () ett flertal PFAS. – Det finns ännu inga PFAS som omfattas av tillståndskrav och därmed är upptagna i bilaga XIV i Reachförordningen eller tillståndsförteckningen på Echas webbplats. –2017 arbetade Kemikalieinspektionen med att fram en nationell strategi för högfluorerade ämnen. I uppdraget ingick att vara pådrivande i de nätverk som myndigheten bildat tillsammans med andra myndigheter och aktörer, verka för att företag frivilligt ersätter högfluorerade ämnen med mindre farliga ämnen och material, verka för att en handlingsplan om PFAS initieras inom EU, kartlägga användningen av högfluorerade ämnen och förekomsten av alternativa ämnen och material samt undersöka och i lämpliga fall föreslå om det bedöms nödvändigt med nationella begränsningar. I slutredovisning av uppdraget om en handlingsplan för en giftfri miljö (rapport 4/2020) redovisas att arbetet med att bygga upp en strategi för EU för hantering av PFAS har intensifierats . Regeringen och Kemikalieinspektionen har tillsammans med likasinnade medlemsstater, främst genom den s.k. Reach up-gruppen, tagit fram ett förslag baserat på två huvudprinciper: – Alla PFAS ska hanteras och bedömas på gruppnivå. – Endast samhällsnödvändig användning ska vara tillåten. Enligt Kemikalieinspektionen vore en bred begränsning i Reachförordningen det mest effektiva sättet att minska riskerna med PFAS. Förslaget omfattar alla PFAS och syftet är att förbjuda all användning inom EU som inte är nödvändig för samhället. Enligt uppgift från Kemikalieinspektionen väntas begränsningen träda ikraft . När en ny reglering tas fram för en enskild PFAS ersätts ofta ämnet med en annan oreglerad PFAS vilket leder till att regleringen inte får någon effekt i form av riskminskning. Denna problematik, tillsammans med att alla PFAS är extremt svårnedbrytbara och sannolikt skadliga, bidrar till den samlade riskbilden. Det finns en gemensam syn inom EU att PFAS därför ska behandlas som en grupp. arbetar tillsammans med ett antal likasinnade medlemsstater för att ta fram ett brett begränsningsförslag i bilaga XVII i Reachförordningen som omfattar alla PFAS, förutom de som redan är reglerade. Utöver det att PFAS ska bedömas och regleras som en grupp, driver regeringen och på för att användningen av PFAS ska minimeras och upphöra helt och att endast användning som saknar alternativ och som är kritisk för samhället ska tillåtas. För många områden där PFAS används finns fluorfria alternativ tillgängliga på marknaden. antog kommissionen en uppdaterad ram för att hantera riskerna med hormonstörande ämnen (COM(2018) 734) såsom vissa PFAS. Det övergripande målet för kommissionens arbete med hormonstörande ämnen är att säkerställa en hög skyddsnivå för EU:s befolkning och miljön och upprätthålla den inre marknaden. I ramen identifierar kommissionen brister i den EU-gemensamma lagstiftningen och kunskapsluckor i den akademiska forskningen och aviserar åtgärder för att komma till rätta med dessa frågor. I meddelandet redogör kommissionen för sitt arbete med att uppdatera informationskraven i samtliga relevanta EU-lagstiftningar, t.ex. i Reachförordningen, för att förbättra möjligheten att identifiera hormonstörande ämnen, införa enhetliga kriterier för identifiering av hormonstörande ämnen, införa sätt att ta hänsyn till kombinationseffekter och införa åtgärder för att särskilt skydda känsliga grupper. /19 granskade utskottet kommissionens meddelande om en EU-ram för hormonstörande ämnen (utl. 2018/19:MJU10). Utskottet underströk vikten av att tydligare belysa tillämpningen av försiktighetsprincipen och att ersätta särskilt farliga ämnen med bättre alternativ samt värdet av en stark och enhetlig tillsyn och marknadskontroll. Svårigheten att bryta ned PFAS i kombination med att många av ämnena är vattenlösliga och rörliga i mark innebär att dricksvattentäkter riskerar att förorenas . Den största utsläppskällan av PFAS som identifierats i är från användning av brandskum vid brandövningsplatser. Den användningen har gett upphov till lokalt höga halter av PFAS i grund-, yt- och dricksvatten. För att kartlägga var det finns PFAS i råvatten och dricksvatten skickade en enkät till alla landets kommuner. Underlaget i rapporten kommer från vattenverk som försörjer fler än 500 personer, totalt 580 vattenverk i 257 kommuner. Majoriteten av de vattenverk som rapporterade in analysresultat hade halter vatten. Den högsta halten, som hittades i två vattenverk vid enstaka provtagningstillfällen, var . Vid andra mätningar var halterna lägre. Samtliga halter ligger under den nuvarande nationella åtgärdsgränsen och gränsvärdet i dricksvattendirektivet som är . I fråga om gränsvärden för PFAS fastställde den europeiska livsmedelssäkerhetsmyndigheten (Efsa) 2020 sin bedömning av hur mycket PFAS man kan få i sig utan risk för hälsan. Det nya fastslagna hälsobaserade riktvärdet är per kilo kroppsvikt och vecka (tolerabelt veckointag, TVI) och gäller för fyra olika PFAS tillsammans. Det innebär en kraftig sänkning av tidigare TVI för PFOS och PFOA . Rådet beslutade att införliva gränsvärden för PFAS i ett nytt dricksvattendirektiv. Värdena är bindande och direktivet ska vara införlivat i de nationella dricksvattenföreskrifterna . Medlemsstaterna kan välja att införa striktare lagstiftning i sina nationella regler om det finns skäl för detta. målsättning är att införa ett nationellt gränsvärde för PFAS i dricksvatten i samband med att dricksvattendirektivet införs i de nationella dricksvattenföreskrifterna. Gränsvärdet bör vara anpassat efter förhållanden i svenskt dricksvatten och också ta hänsyn till Efsas hälsobaserade riktvärde så långt det är möjligt. Det finns ännu inte några gränsvärden för hur mycket PFAS det får finnas i mat. började kommissionen arbeta med att ta fram sådana gränsvärden. Enligt regeringen är avsaknaden av unionsrättsliga bestämmelser för papper, kartong, metall, glas och tryckfärg som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel problematisk. Regeringen driver därför på för att kommissionen med stöd av förordning (EG) nr 1935/2004 om material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel antar utkast till lagstiftningsförslag för att införa specifika regler för papp och kartong samt fasa ut särskilt farliga ämnen i dessa produktkategorier. presenterade kommissionen en ny kemikaliestrategi för hållbarhet (COM(2020) 667) med ambition och målsättningar för kemikaliepolitiken . Strategin innehåller bl.a. åtgärder som rör hormonstörande ämnen, farliga ämnen i varor och särskilt i varor som importeras till EU, kombinationseffekter och svårnedbrytbara kemikalier såsom PFAS. Parallellt med kemikaliestrategin antog kommissionen även ett åttonde miljöhandlingsprogram och flera arbetsdokument, bl.a. en översyn av dagens lagstiftning som reglerar hormonstörande ämnen, en sammanställning av kunskapsläge, riskbedömningsmetodik och nuvarande regler kring kombinationseffekter samt ett faktaunderlag om PFAS och bakgrunden till de åtgärder som föreslås i strategin. I strategin identifierar kommissionen ett antal specifika åtgärder vad gäller PFAS. Kommissionen åtar sig att vidta följande åtgärder: – förbjuda alla PFAS som grupp i brandsläckningsskum samt för andra användningar och tillåta användning endast om den är nödvändig för samhället – införa en gruppansats för PFAS, inom ramen för relevant lagstiftning om vatten, hållbara produkter, livsmedel, industriutsläpp och avfall – ta itu med PFAS-problem på global nivå genom relevanta internationella forum och i bilaterala policydialoger med tredjeländer – införa en EU-omfattande strategi och tillhandahålla ekonomiskt stöd inom ramen för forsknings- och innovationsprogram för att identifiera och utveckla innovativa metoder för att sanera PFAS-föroreningar i miljön och i produkter. tillhandahålla forsknings- och innovationsfinansiering inom ramen för Horisont för att åstadkomma säkra innovationer som kan ersätta PFAS. Utskottet har granskat kommissionens meddelande om en kemikaliestrategi (utl. 2020/21:MJU12). I sin granskning anförde utskottet bl.a. att det är viktigt att utfasningen av SVHC-ämnen intensifieras, att det krävs åtgärder för att stimulera säker design och giftfria kretslopp för en innovativ cirkulär ekonomi, samt att kemikaliefrågorna behöver integreras i kommissionens övriga strategiska satsningar. Specifikt i fråga om PFAS anförde utskottet följande: När det gäller särskilt farliga ämnen vill utskottet även påminna om att och likasinnade medlemsstater vid upprepade tillfällen och i olika forum har uppmanat kommissionen att ta fram en EU-gemensam PFAS-strategi. Utskottet konstaterar att kemikaliestrategin omfattar ett antal åtgärder som styr arbetet i denna riktning. Utskottet ser särskilt positivt på att kommissionen har åtagit sig att införa en gruppansats för PFAS inom ramen för relevant lagstiftning om vatten, hållbara produkter, livsmedel, industriutsläpp och avfall. Utskottet ser också positivt på att åtgärder ska tas fram för att förbjuda PFAS som grupp i brandsläckningsskum samt för andra användningar, och användning ska tillåtas endast om den är nödvändig för samhället. Utskottet noterar emellertid att det först behöver definieras vad som är nödvändig användning. I fråga om PFAS i livsmedelsförpackningar anförde utskottet följande: När det gäller livsmedel bedömer utskottet att strategin innefattar viktiga åtgärder för att minimera förekomsten av främmande ämnen i livsmedelskedjan. I likhet med vad som framhållits ovan ser utskottet ett mycket stort värde i att större hänsyn tas till kombinationseffekter även i fråga om vatten, livsmedelstillsatser och material som kommer i kontakt med livsmedel. I detta sammanhang vill utskottet framhålla att avsaknaden av unionsrättsliga bestämmelser för papper, kartonger, metall, glas och tryckfärger avsedda att komma i kontakt med livsmedel är mycket problematisk. Enligt utskottet bör kommissionen med stöd av förordning (EG) nr 1935/2004 om material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel anta utkast till lagstiftningsförslag för att införa specifika regler för papp och kartong samt fasa ut särskilt farliga ämnen i dessa produktkategorier. Därutöver påtalade utskottet problemet med att det saknas unionsrättsliga bestämmelser för papper, kartong, metall, glas och tryckfärg som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel. Det pågår en översyn av Reachförordningen för att se till att bestämmelserna i förordningen är i linje med kemikaliestrategin. Förslag på ändringar som övervägs är bl.a. – utökade informationskrav vid registrering av ämnen – registrering av vissa polymerer – införande av en bedömningsfaktor för att ta hänsyn till kombinationseffekter av kemikalier – förenkling av kommunikation i distributionskedjan – översyn av processerna för dossier- och ämnesutvärdering – revidering av processerna för tillstånd och begränsning – införande av ett kontrollorgan med uppgift att kontrollera att medlemsstaterna genomför tillsyn av Reachförordningen på ett effektivt sätt. pågår det samråd för att hämta in synpunkter från olika intressenter och medborgare om den pågående översynen. Kommissionen har aviserat ett färdigt förslag till ändringar i Reachförordningen till slutet av 2022. Kombinationseffekter är när exponering för två eller flera ämnen tillsammans orsakar en högre risk för skada än varje ämne för sig. Lagstiftningar om kemiska ämnen och kemiska produkter innehåller vanligen bestämmelser om att ta hänsyn till risker med avsiktligt tillverkade blandningar. Det finns en generell modell för riskbedömning av blandningar, s.k. concentration addition. Dock hanteras blandningar fortfarande osystematiskt i EU:s olika kemikalielagstiftningar och en övergripande vägledning saknas. Dessutom saknas det krav i de flesta av dessa lagstiftningar på att ta hänsyn till risker med oavsiktliga blandningar. När det gäller oavsiktliga blandningar är ett problem att deras sammansättning ofta är okänd och varierande och rum samt att det finns ett närmast oändligt antal möjliga kombinationer. Det innebär att det inte är möjligt att testa eller göra specifika riskbedömningar för alla blandningar som kan uppkomma. Ytterligare en svårighet med oavsiktliga blandningar är att data om toxicitet, förekomst och exponering för komponenterna i en blandning, som behövs för att göra specifika riskbedömningar, normalt är otillräckliga eller obefintliga. Enligt Kemikalieinspektionen är det därför ofta omöjligt att göra en detaljerad riskbedömning. beslutade regeringen att tillsätta en utredning om hur gruppvis hantering av farliga kemikalier kan förbättras, och hur kombinationseffekter kan beaktas i regulatorisk riskbedömning (dir. 2018:25). Utredningen lämnade sitt betänkande Framtidens kemikaliekontroll – Hantering av kombinationseffekter och gruppvis bedömning av ämnen (SOU 2019:45) till regeringen . Sammanfattningsvis visar analysen att det behövs betydande förändringar och förbättringar av det nuvarande systemet för kemikaliekontroll om det ska hålla jämna steg med innovationer i kemikalieanvändningen och utvecklingen inom vetenskapen. Att regelverket utvecklas parallellt med dessa är en förutsättning för att uppnå det övergripande målet med EU:s kemikalielagstiftning att säkerställa en hög skyddsnivå för hälsa och miljö, och det svenska miljömålet att den totala exponeringen för kemiska ämnen via alla exponeringskällor inte ska vara skadlig för människor eller biologisk mångfald. I betänkandet presenteras elva rekommendationer om hur europeisk kemikaliekontroll kan utvecklas för att bättre hantera komplexitet med blandningar. Förslagen fokuserar på två centrala områden: riskbedömning och hantering av kemiska blandningar i syfte att göra kemisk riskbedömning och riskhantering mer relevant för målet att skydda människors hälsa och ekosystemen gruppvis utvärdering av kemikalier, för att underlätta identifiering av problematiska ämnen och stödja processen att byta ut farliga kemikalier mot säkrare alternativ. Förslagen bereds inom . Majoriteten av åtgärderna är inriktade på det EU-gemensamma regelverket.