bet · H901KU40 · 2022-06-10 00:00:00 — Initiativ till sådan omprövning kan enligt utskottet komma antingen från regeringen eller från , t.ex. genom att ledamöter i motioner eller på annat sätt uppmärksammar problem med lagstiftningen. och behandlade utskottet motionsyrkanden om regelförenklingar (bet. 2014/15:KU19 s. 8 f. och bet. 2015/16:KU17 s. 9 f.). Utskottet framhöll då att det pågår ett löpande arbete för att förenkla regler, och utskottet utgick från att föråldrade lagar, lagar som leder till tillämpningsproblem och lagar som inte längre tillgodoser sitt syfte omprövas. Utskottet avstyrkte och motionsyrkanden om bl.a. tidsbegränsning av regler (bet. 2017/18:KU39 s. 15 f. och bet. 2018/19:KU28 s. 30 f.). Utskottet välkomnade det löpande arbetet för att förenkla regler och förutsatte att regeringen även i fortsättningen arbetar med frågan. har vid behandlingen av motionsyrkanden om regelförenklingar för företag anfört att det är centralt med ändamålsenliga regler som medför så begränsad administration som möjligt för att svenska företag ska ha konkurrenskraftiga förutsättningar i förhållande till omvärlden (bet. 2016/17:NU12 s. 44 f. och bet. 2017/18:NU12 s. 56 f.). Som framgår av redovisningen ovan pågår det ett löpande arbete för att förenkla regler. Utskottet utgår från att regeringen även i fortsättningen arbetar med frågan och att föråldrade lagar, lagar som leder till tillämpningsproblem och lagar som inte längre tillgodoser sitt syfte omprövas. Därutöver finner utskottet inte skäl att ta ett sådant initiativ som motionären föreslår. Teknikneutral och digitaliseringsanpassad lagstiftning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om teknikneutral och digitaliseringsanpassad lagstiftning. Jämför reservation 1 (C). m.fl. (C) begär i kommittémotion 2021/22:3227 tillkännagivanden om att lagar och regler kontinuerligt bör ses över för att anpassas till den nya digitala ekonomin (yrkande 6) och om att ny lagstiftning bör vara digitaliseringsredo och utformas med inriktning på automatisering av handläggningen (yrkande 9). Motionärerna anför att skrivningar i bestämmelser som förutsätter kontakt via analoga kanaler som brev och fax bör ändras. Lagstiftningen bör vidare inom alla sakområden utformas med begrepp som inriktas på automatiserad handläggning. (C) begär i motion 2021/22:1650 ett tillkännagivande om en genomlysning av svensk lagstiftning för att göra den teknikneutral och målstyrd i stället för teknikstyrd. Motionären anför att lagstiftning som förutsätter viss teknik snabbt blir föråldrad. En bättre ordning skulle enligt motionären vara att lagstiftningen preciserar vilket mål som ska vara uppfyllt, såsom integritet, säkerhet eller energieffektivisering, oavsett vilken teknisk utrustning som används. överlämnade betänkandet Juridik som stöd för förvaltningens digitalisering (SOU 2018:25). I betänkandet diskuterar utredningen bl.a. fördelar och nackdelar med en teknikneutral reglering (s. 126 f.). En teknikneutral reglering innebär enligt utredningen att regleringen blir mer långsiktigt hållbar i den bemärkelsen att den inte behöver anpassas eller reformeras i samma tempo som den tekniska utvecklingen. framhålls att en alltigenom teknikneutral reglering riskerar att försvåra regleringens förutsebarhet, till nackdel för både myndigheter och enskilda. Otydliga rättsliga förutsättningar bedöms också föra med sig exempelvis risker för rättsosäkerhet när varje myndighet för varje utvecklingsarbete ska finna sina egna rättsliga lösningar. Vidare bedöms det kunna uppstå risker för onödiga kostnader eller avsaknad av effektiva lösningar om eller när systemen i efterhand inte visar sig hållbara från rättslig synvinkel. betänkande har remitterats och bereds inom . beslutade regeringen att ge Myndigheten för digital förvaltning i uppdrag att stödja regeringens arbete –2024 med att förbättra möjligheterna att digitalisera välfärden genom att identifiera rättsliga hinder för en sådan digitalisering samt utarbeta förslag till anpassning av befintlig reglering eller förslag till ny reglering där sådan saknas (dnr I2022/00620). Välfärdens digitalisering innefattar, i detta uppdrag, verksamhet som berör kommuner, regioner och aktörer inom skola, hälso- och sjukvård och socialtjänst. Uppdraget ska genomföras i två steg. Myndigheten för digital förvaltning ska först sammanställa och föreslå prioriteringar av de rättsliga hinder och utmaningar som har identifierats under arbetets gång eller i tidigare sammanhang. Vid prioriteringen av rättsliga hinder ska myndigheten eftersträva balans mellan kostnadseffektivitet och samhällsekonomisk effektivitet. Vidare måste krav på informationssäkerhet och dataskydd säkerställas. Regeringen kan därefter återkomma och ge myndigheten i uppdrag att arbeta vidare med konkreta förslag om att eliminera specifika rättsliga hinder som har identifierats och som regeringen bedömer vara prioriterade. Utifrån den samlade behovsbilden ska Myndigheten för digital förvaltning och därefter regelbundet till (Infrastrukturdepartementet) rapportera vilka författningsändringar som bör bli föremål för fortsatta åtgärder. Myndigheten för digital förvaltning ska lämna en skriftlig slutredovisning av uppdraget till (Infrastrukturdepartementet). har tidigare behandlat motionsyrkanden om teknikneutral lagstiftning (bet. 2003/04:KU24, bet. 2004/05:KU26, bet. 2004/05:KU31 och bet. 2011/12:KU13). Ofta har yrkandena handlat om utformningen av bestämmelser i en specifik lagstiftning. och behandlade utskottet likalydande yrkanden som de nu aktuella (bet. 2017/18:KU39 s. 27 f. och bet. 2019/20:KU18 s. 12 f.). Utskottet konstaterade att det i pågick en beredning av frågan om teknikneutral lagstiftning och att fördelar och nackdelar med en teknikneutral reglering hade diskuterats i en utredning. Utskottet, som inte ville föregripa beredningen, avstyrkte motionen. Som tidigare nämnts har utskottet även behandlat motionsyrkanden om regelförenklingar (bet. 2014/15:KU19 s. 8 f. och bet. 2015/16:KU17 s. 9 f.). Utskottet framhöll då att det pågår ett löpande arbete för att förenkla regler, och utskottet utgick från att föråldrade lagar, lagar som leder till tillämpningsproblem och lagar som inte längre tillgodoser sitt syfte omprövas. Utskottet konstaterar att frågor som aktualiseras i motionsyrkandena utreds eller bereds inom . Detta arbete bör inte föregripas. Därutöver finner utskottet inte skäl att ta sådana initiativ som motionärerna föreslår. En förteckning över bemyndiganden till regeringen Utskottets förslag i korthet avslår en motion om en förteckning över bemyndiganden till regeringen. (M) begär i motion 2021/22:3770 ett tillkännagivande om att en förteckning ska tas fram inför varje ny valperiod som redovisar vilka bemyndiganden att meddela föreskrifter regeringen har fått av . Motionären anför att möjlighet att bemyndiga regeringen att meddela föreskrifter i vissa frågor är rimlig eftersom den bl.a. underlättar det praktiska arbetet. När en ny riksdag samlas efter ett val bör det emellertid enligt motionären göras tydligt vilka bemyndiganden som gäller. Av 8 kap. 1 § regeringsformen följer att föreskrifter meddelas av genom lag och av regeringen genom förordning. Föreskrifter kan också, efter bemyndigande av eller regeringen, meddelas av myndigheter och av kommuner. Ett bemyndigande att meddela föreskrifter ska alltid ges i lag eller förordning. I 8 kap. 3–5 §§ regeringsformen anges i vilka frågor kan bemyndiga regeringen att meddela föreskrifter. Regeringen får dessutom meddela föreskrifter om verkställighet av lag och om alla andra frågor som inte enligt grundlag ska meddelas av (8 kap. 7 § regeringsformen). kan bestämma att en föreskrift som regeringen har meddelat med stöd av ett bemyndigande ska underställas för prövning (8 kap. 6 § regeringsformen). har understrukit värdet av att det framgår av en förordning vilket eller vilka bemyndiganden som har utnyttjats (bet. 2012/13:KU10 s. 78). I Statsrådsberedningens promemoria Gröna boken – Riktlinjer för författningsskrivning anges också att när en ny förordning tas fram bör en sådan upplysning övervägas (Ds 2014:1 s. 88 f.). En uppföljning av bemyndiganden till regeringen kan göras inom ramen för granskning. Ett utskott kan vidare i samband med beredningen av ett förslag om ett bemyndigande ta initiativ till att begär att regeringen ska återkomma med en redogörelse för tillämpningen av just det bemyndigandet. Utskotten följer också regelmässigt upp riksdagsbeslut inom ramen för arbetet med uppföljning och utvärdering eller vid budgetberedningen. När delegerar normgivningsmakt i ett visst ämne till regeringen kan också medge att regeringen bemyndigar en förvaltningsmyndighet eller en kommun att meddela föreskrifter i ämnet, s.k. subdelegation (8 kap. 10 § regeringsformen). Av 18 c § första stycket författningssamlingsförordningen (1976:725) framgår att det hos varje myndighet under regeringen ska finnas en förteckning över samtliga gällande författningar som har beslutats av myndigheten eller någon föregångare till denna. Enligt bestämmelsens tredje stycke ska ett exemplar av förteckningen lämnas till regeringen i samband med att myndigheten lämnar sitt budgetunderlag. Utskottet finner inte skäl att ta ett sådant initiativ som motionären föreslår. Konsekvensanalyser i fråga om den personliga integriteten Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om konsekvensanalyser i fråga om den personliga integriteten. Jämför reservation 2 (L). m.fl. (L) begär i kommittémotion 2021/22:3388 yrkande 19 ett tillkännagivande om obligatoriska integritetsanalyser i lagstiftningsarbetet. Enligt motionärerna måste integritetshänsyn spela en viktig roll redan på ett tidigt stadium i lagstiftningsprocessen. I alla direktiv till utredningar om ny lagstiftning bör det enligt motionärerna ingå en obligatorisk bedömning av regelförändringars effekter på människors personliga integritet, på samma sätt som man alltid bedömer effekterna på t.ex. jämställdheten och den regionala utvecklingen. I motion 2021/22:2827 av (M) begärs ett tillkännagivande om att 15 § kommittéförordningen ska kompletteras med ett krav på att också redovisa huruvida förslagen har betydelse för den personliga integriteten. Detta är enligt motionären nödvändigt för att kunna fatta goda och överblickbara beslut och för att få bättre kunskap om hur olika förslag påverkar den personliga integriteten. I 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen anges att var och en gentemot det allmänna är skyddad mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden. Av 7 kap. 2 § regeringsformen följer att vid beredningen av regeringsärenden ska behövliga upplysningar och yttranden inhämtas från berörda myndigheter. Upplysningar och yttranden ska också i den omfattning som behövs inhämtas från kommuner. Även sammanslutningar och enskilda ska i den omfattning som behövs ges möjlighet att yttra sig. I 14–15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474) finns bestämmelser om de konsekvensanalyser som ska genomföras och redovisas av kommittéer och särskilda utredare som har ett utredningsuppdrag beslutat av regeringen. Av bestämmelserna framgår att det ska lämnas en redovisning av utredningsförslagens olika ekonomiska konsekvenser. Vidare ska det redovisas om förslagen har betydelse för bl.a. den kommunala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, småföretagares förutsättningar eller jämställdheten mellan kvinnor och män. Enligt 16 § kommittéförordningen anger regeringen närmare i utredningsuppdraget vilka konsekvensbeskrivningar som ska finnas i ett betänkande. Regeringen beslutade att ge en parlamentariskt sammansatt kommitté i uppdrag att bl.a. följa upp och analysera effekterna i lagstiftningsarbetet av förstärkningen av grundlagsskyddet för den personliga integriteten genom införandet av 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen (Ju 2014:09, dir. 2014:65, dir. 2016:12). Kommittén, som tog namnet , överlämnade slutbetänkandet Så stärker vi den personliga integriteten (SOU 2017:52) till det ansvariga statsrådet. I betänkandet noterar kommittén att det i kommittéförordningen saknas krav på konsekvensanalyser av förslag i förhållande till 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen och till den personliga integriteten över huvud taget. Kommittén anser att det är angeläget att statliga kommittéer och särskilda utredare blir bättre på att uppmärksamma och tillämpa bestämmelsen. Kommittén föreslår därför att regeringen inför en bestämmelse i kommittéförordningen med innebörden att om ett förslag har betydelse för den personliga integriteten i de fall som avses i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen ska dessa konsekvenser beskrivas i betänkandet. I regeringens skrivelse 2021/22:203 kommenteras slutsatser, iakttagelser och rekommendationer i rapporten – redovisning av utvecklingen på it-området när det gäller integritet och ny teknik (2021:1). Enligt bör regeringen när den tar fram utredningsdirektiv alltid överväga om det bör framgå särskilt att en integritetsanalys ska genomföras. Myndigheten föreslår att den vägledning för kommittéväsendet i att genomföra integritetsanalyser som myndigheten har tagit fram införlivas i (Ds 2000:1). Huruvida myndighetens förslag är en möjlig eller lämplig lösning får enligt regeringen övervägas, t.ex. i samband med den översyn som planeras av handboken. Regeringen framhåller att under alla omständigheter kommer vägledning att utgöra ett bra komplement till och vara ett användbart verktyg för kommittéväsendet i arbetet med integritetsanalyser. förslag om en bestämmelse i kommittéförordningen om konsekvensanalyser i förhållande till 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen har skrivits av mot regeringens skrivelse. har tidigare behandlat motionsyrkanden om att en analys av konsekvenserna för den personliga integriteten ska genomföras i samband med lagförslag (se bl.a. bet. 2008/09:KU17 s. 17 f., bet. 2011/12:KU9 s. 19 f., bet. 2013/14:KU25 s. 24 f. och bet. 2014/15:KU15 s. 18 f.). Utskottet avstyrkte yrkandena med hänvisning till då genomförda integritetsskyddsutredningar och till att utskottet utgick från att konsekvenserna i integritetshänseende alltid analyseras när nya bestämmelser både om brottsbekämpning och inom andra områden utreds och föreslås. Senast utskottet behandlade motionsyrkanden om att en analys av konsekvenserna för den personliga integriteten ska genomföras i samband med lagförslag var (bet. 2018/19:KU32 s. 16 f.). Utskottet avstyrkte motionsyrkandena med hänvisning till att det inte ville föregripa beredningen av utredning. Utskottet, som konstaterar att regeringen planerar en översyn av , utgår från att konsekvenserna i integritetshänseende alltid analyseras när nya bestämmelser utreds och föreslås. Därutöver finner utskottet inte skäl att ta ett sådant initiativ som motionärerna föreslår. Konsekvensanalyser i fråga om begränsningar i grundlagsskyddade fri- och rättigheter Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om konsekvensanalyser i fråga om begränsningar i grundlagsskyddade fri- och rättigheter. Jämför reservation 3 (C). Per Schöldberg m.fl. (C) begär i kommittémotion 2021/22:3217 yrkande 2 ett tillkännagivande om att regeringen i propositioner som föreslår extraordinär lagstiftning måste redogöra för förslagets konsekvenser för de grundlagsskyddade fri- och rättigheterna. Som exempel nämns den s.k. covid-19-lagen, som enligt motionärerna möjliggör ingrepp i grundläggande fri- och rättigheter. I 2 kap. regeringsformen finns bestämmelser om skyddet för grundläggande fri- och rättigheter, såsom yttrandefrihet, religionsfrihet, förbud mot dödsstraff och rörelsefrihet. Grundläggande fri- och rättigheter skyddas också av bl.a. Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () samt EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna. Vid beredningen av regeringsärenden ska behövliga upplysningar och yttranden inhämtas från berörda myndigheter (7 kap. 2 § regeringsformen). Upplysningar och yttranden ska också i den omfattning som behövs inhämtas från kommuner. Även sammanslutningar och enskilda ska i den omfattning som behövs ges möjlighet att yttra sig. Av 2 kap. 20–25 §§ regeringsformen följer vilka rättigheter som får begränsas och under vilka förutsättningar detta får ske. Begränsningar får enligt 20 kap. 21 § bara göras för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningen får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen. Begränsningen får inte göras enbart på grund av politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning. I 14–15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474) finns som nämnts bestämmelser om de konsekvensanalyser som ska genomföras och redovisas av kommittéer och särskilda utredare som har ett utredningsuppdrag beslutat av regeringen. Av bestämmelserna framgår att det ska lämnas en redovisning av utredningsförslagens olika ekonomiska konsekvenser. Vidare ska det redovisas om förslagen har betydelse för bl.a. den kommunala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, småföretagares förutsättningar eller jämställdheten mellan kvinnor och män. Enligt 16 § kommittéförordningen anger regeringen närmare i utredningsuppdraget vilka konsekvensbeskrivningar som ska finnas i ett betänkande. Utskottet konstaterar att det i 2 kap. regeringsformen och regleras om och under vilka förutsättningar grundläggande fri- och rättigheter får begränsas. Av regleringen följer att konsekvenser av fri- och rättighetsinskränkningar måste övervägas. Utskottet finner mot den bakgrunden inte skäl att ta ett sådant initiativ som motionärerna föreslår. Konsekvensanalyser i fråga om effekter på klimatet och miljön Utskottets förslag i korthet avslår en motion om konsekvensanalyser i fråga om effekter på klimatet och miljön. I motion 2021/22:3082 av (S) begärs ett tillkännagivande om att frågor om klimat och miljö tydligare ska beaktas i . Motionären anför att även politiska beslut som inte har ett uttalat miljösyfte kan påverka klimatet och miljöutsläppen. De konsekvensanalyser som ska göras när utredningar lämnar förslag bör därför omfatta även klimat- och miljöaspekter. Av 7 kap. 2 § regeringsformen följer att vid beredningen av regeringsärenden ska behövliga upplysningar och yttranden inhämtas från berörda myndigheter. Upplysningar och yttranden ska också i den omfattning som behövs inhämtas från kommuner. Även sammanslutningar och enskilda ska i den omfattning som behövs ges möjlighet att yttra sig. I kommittéförordningen (1998:1474) finns som nämnts krav på konsekvensanalyser av förslag från kommittéer och särskilda utredare. Om förslagen i ett betänkande påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, regioner, företag eller andra enskilda ska en beräkning av dessa konsekvenser redovisas, liksom samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt. En samhällsekonomisk analys ska i princip ta hänsyn till alla effekter för alla individer i samhället, inklusive klimatrelaterade kostnader och nyttor (SOU 2016:47 s. 152 f.). Utöver denna generella skyldighet föreskrivs särskilt att det ska redovisas konsekvenser för den kommunala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, sysselsättning och offentlig service, småföretagares villkor, jämställdhet mellan män och kvinnor eller möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Vidare gäller att regeringen i utredningsuppdraget närmare ska ange vilka konsekvensbeskrivningar som ska finnas. Innan förvaltningsmyndigheter under regeringen beslutar föreskrifter och allmänna råd ska myndigheten utreda föreskrifternas eller de allmänna rådens kostnadsmässiga och andra konsekvenser i den omfattning som behövs och dokumentera utredningen i en konsekvensutredning. Bestämmelser om detta finns i förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. I förordningen finns en allmän beskrivning av vad en konsekvensutredning ska innehålla. Därutöver finns det särskilt angett hur konsekvenser för företags villkor samt för kommuner och regioner ska beskrivas. Miljömålsberedningen överlämnade betänkandet En klimat- och luftvårdsstrategi för (SOU 2016:47) till det ansvariga statsrådet. I betänkandet föreslår kommittén bl.a. att det införs bestämmelser om konsekvensanalys av effekter på klimatet i kommittéförordningen och i förordningen om konsekvensutredning vid regelgivning (s. 149). Kommittén framhåller att förslagen innebär att eventuella konflikter mellan klimatmålet och andra samhällsmål sannolikt kommer att kunna undvikas, som positiva synergier tillvaratas (s. 461). I propositionen En samlad politik för klimatet – klimatpolitisk handlingsplan instämde regeringen i huvudsak med kommitténs förslag i denna del och aviserade mot denna bakgrund att tydliggöra regelverket så att konsekvensanalyser görs av effekter för klimatet inom de politikområden där det är relevant (prop. 2019/20:65 s. 52 f.). En översyn av förordningen om konsekvensutredning vid regelgivning och av kommittéförordningen skulle påbörjas. Utskottet avstyrkte ett motionsyrkande om konsekvensanalyser om utsläpp av växthusgaser med hänvisning till beredningen av Miljömålsberedningens förslag (bet. 2018/19:KU32 s. 18 f.). Utskottet konstaterar att frågor som aktualiseras i motionen har väckts inom . Utskottet, som inte finner skäl att ta ett sådant initiativ som motionären föreslår, avstyrker motionen. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om barns medverkan i . Jämför reservation 4 (MP). (MP) begär i motion 2021/22:3400 ett tillkännagivande om barns medverkan i . Motionären anför att barn och unga enligt har rätt till delaktighet och inflytande i frågor som rör dem. Barn berörs enligt motionären av de flesta riksdagsbeslut, och att involvera barn i beslutsprocessen skulle ge ett bättre beslutsunderlag. I samband med varje offentlig utredning bör det därför övervägas om barn ska ges möjlighet att medverka. Enligt 1 kap. 2 § femte stycket regeringsformen ska det allmänna verka för att alla människor ska kunna uppnå delaktighet och jämlikhet i samhället och för att barns rätt tas till vara. Konventionen om barnets rättigheter () antogs av () generalförsamling . ratificerade efter ett beslut i utan att reservera sig på någon punkt (se internationella överenskommelser SÖ 1990:20, prop. 1989/90:107, bet. 1989/90:SoU28, rskr. 1989/90:350). I artikel 3.1 i konventionen anges att vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myndigheter eller lagstiftande organ, ska barnets bästa komma i främsta rummet. Enligt 1 § lagen (2018:1197) om konvention om barnets rättigheter ska artiklarna 1–42 i i originaltexternas lydelse gälla som svensk lag. Regeringen har tagit fram en vägledning för tillämpning av (Ds 2019:23) som stöd vid tolkning och tillämpning av . Vägledningen syftar till att underlätta för olika aktörer bl.a. vid rättstillämpning genom att redogöra för hur man metodmässigt kan gå till väga när man tolkar och tillämpar en internationell konvention som . Utnämning av ledamöter i kommittéer och insynsråd En kommitté är en tillfällig myndighet som regeringen tillsätter för att genomföra ett utredningsuppdrag. I Statsrådsberedningens promemoria (Ds 2000:1) beskrivs processen för att inrätta en kommitté. Uppdraget anges i direktiv för kommittén, som beslutas vid ett regeringssammanträde. bemyndigar regeringen det föredragande statsrådet att bestämma vilka personer som ska medverka i kommittén. Det ansvariga statsrådet utser sedan de personer som i olika funktioner ska delta i arbetet.