bet · H901KU30 · 2022-02-25 00:00:00 — Enligt artikel 11.4 i får ett antal unionsmedborgare, som uppgår till minst 1 miljon personer och som kommer från ett betydande antal medlemsstater, ta initiativ till att uppmana kommissionen att, inom ramen för sina befogenheter, lägga fram ett lämpligt förslag i frågor där dessa medborgare anser att det krävs en unionsrättsakt för att tillämpa fördraget. Vilka regler och förfaranden som gäller framgår av och rådets förordning (EU) 2019/788 av om det europeiska medborgarinitiativet. I saknas föreskrifter som tillåter medborgarinitiativ på nationell nivå. Däremot kan kommuner och regioner med stöd av 8 kap. 1 § kommunallagen (2017:725) besluta att medborgarna får väcka förslag i fullmäktige, s.k. medborgarförslag. Enligt 8 kap. 2 § kommunallagen får ett ärende om att hålla folkomröstning i en viss fråga i fullmäktige väckas av av de röstberättigade kommun- eller regionmedlemmarna enligt lagen (1994:692) om kommunala folkomröstningar (folkinitiativ). Initiativet ska vara skriftligt, ange den aktuella frågan samt innehålla initiativtagarnas egenhändiga namnteckningar, uppgifter om när namnteckningarna gjorts, namnförtydliganden, personnummer och adressuppgifter. Av 5 kap. 37 § kommunallagen följer att om ett folkinitiativ har väckts enligt 8 kap. 2 § ska fullmäktige besluta att folkomröstning ska hållas, förutsatt att den fråga som initiativet avser är sådan att fullmäktige kan besluta om den och att inte minst två tredjedelar av de närvarande ledamöterna röstar mot förslaget. Av förarbetena framgår att bestämmelsen innebär att det finns en presumtion för att ett folkinitiativ ska leda till att en folkomröstning hålls om den fråga som initiativet avser är sådan att fullmäktige kan besluta om den (prop. 2009/10:80 s. 321). I den proposition som innehöll förslaget om att införa möjligheten till medborgarförslag anförde regeringen att olika vägar behöver stå öppna för medborgarna att påverka politiken och att medborgarna genom rätten att väcka förslag i fullmäktige ges möjlighet att påverka den lokala politiken direkt (prop. 2001/02:80 s. 53). Regeringen framhöll att rätten att initiera ärenden i fullmäktige har ett stort symboliskt värde och att den medborgerliga förslagsrätten kan leda till ett ökat engagemang i kommunal- och landstingspolitiska frågor, till fler diskussioner mellan valen bland medborgarna och till ett minskat avstånd mellan väljare och valda. Därmed kunde förslagsrätten också komma att stärka den representativa demokratins funktionssätt och vitalisera fullmäktige. Slutligen kan nämnas att det i finns en lag om medborgarinitiativ på nationell nivå. Enligt lagen har minst 50 000 röstberättigade finska medborgare rätt att lägga fram initiativ för om att en lag ska stiftas. Ett medborgarinitiativ kan väckas av en eller flera röstberättigade finska medborgare, och ett initiativ kan innehålla antingen ett lagförslag eller ett förslag om att lagberedning ska inledas. Ett initiativ kan också gälla ändring eller upphävande av en gällande lag. Stödförklaringar för ett medborgarinitiativ ska samlas in på papper eller på elektronisk väg i ett datanät. Stödförklaringarna ska samlas in . Överenskommelser med andra stater eller med mellanfolkliga organisationer ingås av regeringen (10 kap. 1 § regeringsformen). I vissa fall krävs dock att har godkänt överenskommelsen. Enligt 10 kap. 3 § första stycket regeringsformen krävs godkännande innan regeringen ingår en för riket bindande internationell överenskommelse som förutsätter att en lag ändras eller upphävs eller att en ny lag stiftas eller i övrigt gäller ett ämne som ska besluta om. Om det riksdagsbeslut som avses i första stycket 1 eller 2 ska fattas enligt en särskild ordning, ska denna följas även vid godkännande av överenskommelsen (10 kap. 3 § andra stycket regeringsformen). Även i andra fall krävs godkännande innan regeringen ingår en internationell överenskommelse som är bindande för riket, om överenskommelsen är av större vikt (10 kap. 3 § tredje stycket regeringsformen). Regeringen kan dock avstå från att inhämta godkännande, om rikets intresse kräver det. Regeringen ska då i stället överlägga med innan överenskommelsen ingås. Enligt 1 kap. 4 § skollagen (2010:800) ska utbildningen inom skolväsendet bl.a. förmedla och förankra respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande demokratiska värderingar som det svenska samhället vilar på. Grundlagsregleringen om nationella folkomröstningar såg bl.a. över folkomröstningsinstitutet på nationell och nivå (SOU 2008:125 s. 223 f.). När det gäller nationella folkomröstningar anförde utredningen att möjligheten att hålla rådgivande nationella folkomröstningar är ett värdefullt komplement till den representativa demokratin och att sådana omröstningar kan bidra till att öka medborgarnas politiska engagemang och till att vitalisera demokratin. Utredningen framhöll också att nationella folkomröstningar har en folkbildande effekt. Enligt fanns redan goda möjligheter att hålla rådgivande nationella folkomröstningar, och det fanns inte något skäl att utvidga dessa möjligheter. Någon rätt för en minoritet i eller för ett visst antal medborgare att påkalla en folkomröstning borde enligt utredningen inte införas. fann inte heller något skäl att närmare reglera förfarandet vid rådgivande folkomröstningar. Det borde enligt utredningen inte införas någon möjlighet att hålla beslutande folkomröstningar i andra frågor än om vilande förslag till en grundlagsändring. föreslog endast mindre ändringar av bestämmelsen om att hålla beslutande folkomröstningar om vilande grundlagsförslag. Regeringen ställde sig bakom förslag, som därefter antogs av (prop. 2009/10:80, bet. 2009/10:KU19 och bet. 2010/11:KU4, rskr. 2010/11:21). Grundlagsregleringen om internationella avtal utredde även grundlagsregleringen av det internationella samarbetet (SOU 2008:125 s. 483 f.). Som har redovisats tidigare menade utredningen bl.a. att EU-medlemskapet tydligt borde framgå för den som tar del av regeringsformen. Vidare konstaterade utredningen att regeringsformen inte innehöll någon allmän bestämmelse som berör övriga internationella samarbeten direkt med andra länder och inom ramen för olika internationella organisationer. föreslog i denna del att det uttryckligen borde framgå att deltar i internationellt samarbete. Därutöver föreslog utredningen vissa förändringar av bestämmelserna när det gäller överlåtelse av beslutanderätt med anledning av samarbetet inom EU. Syftet med detta var att säkerställa att en betryggande majoritet av ledamöter står bakom beslutet. har regeringen tillsatt utredningar med uppdrag att analysera allmäntillståndet i demokratin (SOU 2016:5 s. 89). De två mer omfattande utredningarna har varit (SOU 1990:44) –1990 och (SOU 2000:1) –2000. var en kommitté som bestod av forskare från olika discipliner, och den hade bl.a. till uppgift att fördjupa kunskaperna om den svenska demokratins villkor och om medborgarnas möjligheter att påverka sina levnadsvillkor. var en parlamentariskt sammansatt kommitté, och i dess uppdrag ingick att belysa de förutsättningar, problem och möjligheter som folkstyret stod inför . Båda utredningarna hade till uppgift att göra breda översyner av demokratins villkor och utveckling. Därutöver finns några utredningar med mer begränsade uppdrag. Dessa är (SOU 1993:24), (SOU 1996:162), (SOU 2001:48) och lokala demokratins funktionssätt (SOU 2012:30). Regeringen beslutade att ge i uppdrag åt en särskild utredare att utarbeta förslag till åtgärder för att öka och bredda engagemanget inom den representativa demokratin och att stärka individens möjligheter till delaktighet i och inflytande över det politiska beslutsfattandet mellan de allmänna valen (dir. 2014:111). Vidare utsågs bl.a. en parlamentarisk referensgrupp som skulle bistå utredaren i arbetet. Utredningen, som tog namnet Demokratiutredning – Delaktighet och jämlikt inflytande (), överlämnade sitt betänkande Låt fler forma framtiden! (SOU 2016:5). För att vitalisera demokratin och stärka de enskilda medborgarnas inflytande över beslutsfattandet föreslår att det införs en medborgerlig förslagsrätt i , en s.k. folkmotion (s. 331 f.). En folkmotion innebär enligt att en enskild individ som har rösträtt till får möjlighet att väcka ett förslag och att förslaget, om det får stöd av av de röstberättigade till , ska tas upp som en motion i . Folkmotionen ska kunna lämnas och stödjas över internet. Om motionen fått tillräckligt stöd väcks den i på samma sätt som motioner av riksdagsledamöter och utskottsbehandlas. Beroende på vad motionären kräver kan ett bifall till motionen leda till ett utskottsinitiativ eller ett tillkännagivande till regeringen. I betänkandet framhålls att förslaget om folkmotion är inspirerat av det s.k. medborgarinitiativet som finns i . Med en möjlighet att väcka en folkmotion i får enligt alla individer tillgång till en formell kanal för att göra sin röst hörd. Detta skulle kunna innebära att de resursstarka organisationernas övertag i opinionsbildningen kan vägas upp och leda till transparens i påverkansarbetet. Införandet av folkmotion kan också enligt motiveras av de politiska partiernas försvagade ställning och de förändrade formerna för politiskt deltagande och engagemang. I betänkandet framhålls att den föreslagna reformen innebär att ändringar behöver göras i riksdagsordningen, och därför föreslås att införandet av medborgerlig förslagsrätt, folkmotion, ska utredas i särskild ordning. Enligt bör vidare en maktutredning tillsättas för att sammanställa kunskap om hur maktförhållandena i det svenska samhället har förändrats och för att analysera hur pågående samhällsförändringar kan påverka maktförhållandena (s. 94 f.). I betänkandet redovisas närmare hur en sådan maktutredning bör organiseras och dess uppgifter. behandlar även lobbning (s. 354 f.). Utredningen konstaterar att ett förslag som ofta nämns i den mediala debatten om lobbning är att införa någon form av registrering av lobbyister och att förslaget delvis har inspirerats av de register som finns i bl.a. EU. Ett register över lobbyister har genom en överenskommelse mellan och kommissionen upprättats på EU-nivå. anser att ett obligatoriskt eller frivilligt lobbyregister i varken är lämpligt ur ett demokratiskt hänseende eller realistiskt ur ett juridiskt perspektiv. Ett uppenbart problem är enligt utredningen svårigheten att avgöra vad som bör definieras som lobbning. De olika påverkansaktörer som kontaktar beslutsfattare omfattar både enskilda individer och företag, ideella organisationer, medborgerliga sammanslutningar, representanter för näringslivet, fackförbund, tankesmedjor och professionella pr-byråer. framhåller att det skulle vara svårt att införa en reglering av politisk påverkan som enbart skulle omfatta vissa aktörer, såsom organiserade eller professionella lobbyister. Därutöver menar utredningen att en obligatorisk registrering inte är förenlig med grundlagarna. En frivillig registrering, i likhet med det system som finns i EU, skulle enligt troligen inte ge några positiva effekter för demokratin. Bland annat skulle den demokratiska rättigheten för var och en att försöka påverka politiker urholkas. Politiker kan också tendera att lyssna mer till de registrerade lobbyisterna, vilket skulle hämma mångfalden. Därutöver visar erfarenheterna från bl.a. EU att det är få organisationer som väljer att registrera sig. Vidare behandlar skolans demokratiuppdrag (s. 513 f.). I denna del anför utredningen bl.a. att kunskapen om hur kommuner och regioner fungerar samt formerna för medborgerligt inflytande i det politiska beslutsfattandet bör öka bland skolelever och att skolor i större utsträckning bör samverka med förvaltningen i kommuner och regioner och träffa företrädare för de politiska partierna på lokal nivå. föreslår därför att den lokala demokratins funktionssätt ska ingå som en av insatserna i det nationella skolutvecklingsprogrammet. Detsamma ska gälla för kunskap om kritisk granskning och källkritik. Därutöver framhålls att föreningsengagemanget i grund- och gymnasieskolorna måste stödjas. anför vidare att även universiteten och högskolorna har en central plats i demokratin och att det därför är viktigt att de politiska studentförbunden, politiska partier och andra föreningar som baseras på en värdegrund av demokrati och mänskliga rättigheter har goda förutsättningar att verka på högskolorna. För att betona högskolornas betydelse för demokratin anser utredningen att det bör framgå av högskolelagen att högskolorna ska verka för att främja demokratins centrala principer och respekten för allas lika värde. betänkande har remitterats, och ärendet bereds i . Sekretariatet för demokratijubileet och Demokratin 100 år beslutade riksdagsstyrelsen att en parlamentarisk kommitté skulle bildas med uppdrag att lägga fram förslag på hur ett demokratijubileum skulle kunna se ut. Arbetsgruppens rapport skulle användas som underlag för kommitténs arbete. Den parlamentariska kommittén lämnade ett förslag till omfattning och val av tidpunkt för högtidlighållandet av demokratins införande i . beslutade riksdagsstyrelsen bl.a. att – högtidlighållande av demokratins genombrott i skulle inledas och avslutas – högtidlighållande skulle sätta processen för demokratiseringen och roll i denna i centrum – den parlamentariska kommittén för högtidlighållande av demokratins införande skulle ta fram ett program för aktiviteter och arrangemang som skulle genomföras . inrättades ett sekretariat för demokratijubileet vid , och under jubileumsåren anordnades en rad olika aktiviteter i och runt om i landet. Det har även tagits fram studiematerial och böcker. Närmare information om demokratijubileet, olika arrangemang och det material som tagits fram finns på webbplats. För att uppmärksamma att det 2021 var det första riksdagsvalet där både kvinnor och män fick rösta beslutade regeringen att tillsätta en kommitté med uppdrag att –2021 planera, samordna och genomföra flera insatser och aktiviteter för en stark demokrati (dir. 2018:53). Kommittén antog namnet Demokratin (Ku 2018:2). behandlade motioner om ytterligare förutsättningar för nationella folkomröstningar (bet. 2013/14:KU18 s. 9 f.). I sitt ställningstagande konstaterade utskottet att förutsättningarna för att få till stånd sådana folkomröstningar relativt hade setts över av . Utskottet ansåg att det inte fanns någon anledning att göra ett tillkännagivande om en ny översyn och avstyrkte därför motionerna. Utskottet behandlade motsvarande motionsyrkanden bl.a. (bet. 2018/19:KU30 s. 34 f.). Utskottet vidhöll sina tidigare ställningstaganden och avstyrkte yrkandena. Senast utskottet behandlade motionsyrkanden om ytterligare förutsättningar för nationella folkomröstningar var (bet. 2020/21:KU24 s. 92). Yrkandena avstyrktes då efter beredning i förenklad ordning. behandlade en motion om att införa ett webbaserat verktyg för lagstiftningsprocessen i (bet. 2011/12:KU19 s. 10 f.). Utskottet noterade i sitt ställningstagande att utvecklingen av e-förvaltning och e-demokrati ger större möjligheter för medborgare att på ett enklare och effektivare sätt ta del av offentlig information och att delta i den demokratiska dialogen. I sammanhanget konstaterade utskottet att såväl som regeringen tillhandahåller egna webbplatser genom vilka nästan all dokumentation om den svenska lagstiftningsprocessen görs tillgänglig. Utskottet bedömde således att tillgängligheten till kunskap om utvecklingsprocessen i fråga om lagförslag är god. Utskottet ansåg vidare att medborgarnas deltagande i handläggningen av rikets gemensamma angelägenheter, t.ex. i frågor om lagstiftning, främst säkerställs genom folkvalda representanter för politiska partier. Mot den bakgrunden saknades enligt utskottet anledning att föreslå en översyn av möjligheten att införa ett sådant webbaserat verktyg för lagstiftningsprocessen som motionären hade begärt. En motion om en förslagsbox för allmänheten behandlades av utskottet (bet. 2012/13:KU17 s. 29 f.). I sitt ställningstagande hänvisade utskottet till ett tidigare uttalande om att medborgarnas deltagande i handläggningen av rikets gemensamma angelägenheter, t.ex. i frågor om lagstiftning, främst säkerställs genom folkvalda representanter för politiska partier. Utskottet vidhöll denna uppfattning och avstyrkte motionen. och behandlade utskottet motionsyrkanden om medborgarinitiativ på nationell nivå (bet. 2015/16:KU16 s. 29 f. och bet. 2017/18:KU36 s. 28 f.). Utskottet konstaterade att den fråga som aktualiserades i motionerna bereddes i . Detta beredningsarbete borde enligt utskottet inte föregripas, och därför avstyrktes motionsyrkandena. Även behandlade utskottet motsvarande motionsyrkanden (bet. 2018/19:KU30 s. 36 f.). Utskottet fann inte skäl att ta sådana initiativ som motionärerna föreslog och avstyrkte motionsyrkandena. I betänkandet lämnades en reservation (SD). Senast utskottet behandlade motionsyrkanden om medborgarinitiativ på nationell nivå var (bet. 2020/21:KU24 s. 92). Yrkandena avstyrktes då efter beredning i förenklad ordning. behandlade motioner om en folklig granskning inför en ratificering av internationella avtal (bet. 2020/21:KU24 s. 59 f.). Utskottet, som inte fann skäl att ta ett sådant initiativ som motionären föreslog, avstyrkte motionerna. behandlade en motion om en ny maktutredning (bet. 2013/14:KU34 s. 36 f.). Utskottet ansåg att det inte fanns skäl att göra ett tillkännagivande om en ny bred maktutredning och avstyrkte motionen. Motioner om en ny maktutredning behandlades av utskottet även och (bet. 2017/18:KU36 s. 120 f. och bet. 2020/21:KU24 s. 86 f.). Utskottet, som vidhöll sitt tidigare ställningstagande, avstyrkte motionerna. har behandlat motioner om lobbning. gjorde utskottet med anledning av en motion en allmän genomgång av frågan om lobbning, både i och i länder där olika typer av registreringsförfaranden tillämpas samt i (bet. 1997/98:KU27 s. 53 f.). Utskottet anförde bl.a. att frågan om lobbning som riktar sig mot regeringen och verkade ha utvecklats i olika avseenden . konstaterade utskottet att det saknades en systematisk genomgång av lobbyismens former, omfattning och effekter på det demokratiska systemet i . Mot denna bakgrund föreföll det lämpligt att avvakta resultatet av det utredningsarbete som då pågick i (se även bet. 1998/99:KU20 s. 13, bet. 2000/01:KU4 s. 34 och bet. 2001/02:KU12 s. 27). fann i sitt betänkande En uthållig demokrati (SOU 2000:1 s. 95 f.) att en registrering av lobbyister skulle öka den politiska ojämlikheten och därför inte borde införas. Att registrera lobbyisterna skulle konservera en maktfördelning och göra det svårare för nya medborgargrupper att ta sig in. Det gäller framför allt resurssvaga grupper, t.ex. nyare sociala rörelser, som till skillnad från bl.a. näringslivet och fackföreningarna sällan har egna lobbyister. Dessutom visade erfarenheter från enligt på praktiska problem med att åstadkomma en användbar lagstiftning. behandlade utskottet åter en motion om ökad öppenhet vid lobbning (bet. 2004/05:KU29 s. 29 f.). Utskottet konstaterade att hade funnit att starka skäl talade mot en reglering. Utskottet var då inte berett att förorda en ny utredning i syfte att föreslå en lagstiftning på området och avstyrkte motionen. Utskottet har därefter vid ett flertal tillfällen vidhållit detta ställningstagande, då motioner om en reglering av lobbyister avstyrktes (bet. 2019/20:KU9 s. 12 f.). har tidigare behandlat motioner om att det borde införas en demokratikanon (bet. 2008/09:UbU17 och bet. 2009/10:UbU8). Utskottet avstyrkte motionerna och hänvisade i sitt ställningstagande till att det i skollagen anges att verksamheten i skolan ska utformas i överensstämmelse med grundläggande demokratiska värderingar (bet. 2008/09:UbU17 s. 82). behandlade en motion om att införa en demokratikanon (bet. 2015/16:KU16 s. 92 f.). Utskottet konstaterade att utbildningsutskottet tidigare hade avstyrkt motsvarande motioner med hänvisning till skollagens bestämmelse om respekten för grundläggande demokratiska värderingar i skolans verksamhet, att man i det pågående arbetet inom med att förbereda och genomföra ett jubileum med anledning av demokratins införande i bl.a. övervägde möjligheten att på ett eller annat sätt involvera skolorna i jubileet och att frågor som aktualiserades i motionen bereddes i . Detta beredningsarbete borde enligt utskottet inte föregripas. Därmed avstyrkte utskottet motionen. Motionsyrkanden om att införa en demokratikanon behandlades av även (bet. 2017/18:KU36 s. 124 f.). Utskottet, som vidhöll sitt tidigare ställningstagande, avstyrkte motionsyrkandena. behandlade ett motsvarande motion (bet. 2020/21:KU24 s. 89 f.). Utskottet framhöll att som utbildningsutskottet tidigare hade konstaterat finns det redan en bestämmelse i skollagen om respekten för grundläggande demokratiska värderingar i skolans verksamhet. Därutöver hänvisades till det pågående jubileumsarbetet inom och regeringen som på olika sätt uppmärksammade demokratins införande i , och att skolorna delvis var involverade i detta arbete. Därmed fann utskottet inte skäl att ta ett sådant initiativ som motionären föreslog och motionen avstyrktes. Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om nationella folkomröstningar, medborgarinitiativ, internationella avtal, en ny maktutredning, lobbyregister och en demokratikanon. I dessa delar vidhåller utskottet sina tidigare ställningstaganden och avstyrker motionsyrkandena. När det gäller motionsyrkandet om det konstitutionella skyddet för demokratin delar utskottet uppfattningen att de demokratiska principerna ska förklaras och försvaras. Utskottet finner dock inte skäl att ta ett sådant initiativ som motionärerna föreslår. Motionsyrkandet avstyrks därför. Politiska partier och riksdagsarbetet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en representativ fördelning av politiska uppdrag, yttre hot mot politiska partier, partifinansiering, en minskning av antalet riksdagsledamöter och byte av partitillhörighet och ledamotsuppdraget. Jämför reservation 19 (C). En representativ fördelning av politiska uppdrag m.fl. (MP) yrkar i kommittémotion 2021/22:4065 yrkande 26 att ställer sig bakom det som anförs i motionen om politiska uppdrag och proportionellt bättre representation. Motionärerna framhåller att politiska uppdrag på nationell nivå i alldeles för liten omfattning innehas av personer . Yttre hot mot politiska partier m.fl. (C) efterlyser i partimotion 2021/22:3509 yrkande 12 ett tillkännagivande om att tillsätta en utredning i syfte att stärka de politiska partiernas motståndskraft mot yttre hot. I partimotion 2021/22:3509 begär m.fl. (C) tillkännagivanden om att stärka förbudet mot partifinansiering från utländska källor (yrkande 13) och om att införa striktare regler för partifinansiering, med krav på politiska partier att redovisa fler uppgifter om sina finanser och att skyndsamt efter val redovisa intäkter och utgifter kopplade till valkampanjer (yrkande 16). En minskning av antalet riksdagsledamöter Yrkanden om att minska antalet riksdagsledamöter framställs av (M) i motion 2021/22:581, av (M) i motion 2021/22:2719 och av (KD) i motion 2021/22:3167. Som skäl anför motionärerna bl.a. att antalet ledamöter i – vid en jämförelse med andra länder – är stort i förhållande till landets folkmängd, att en stor del av riksdagsledamöterna är okända för väljarna och att ett minskat antal ledamöter skulle innebära en högre igenkänning bland väljarna. Andra skäl som framförs är att en sådan förändring skulle minska kostnaderna och även ge de invalda ledamöterna ett större helhetsinflytande och ansvar. Byte av partitillhörighet och ledamotsuppdraget m.fl. (SD) efterlyser i motion 2021/22:256 yrkande 6 ett tillkännagivande om att partitillsatta positioner i bör bli partimandat.