bet · H901UU9 · 2022-06-08 00:00:00 — Den svenska tillståndsprövningen av utförsel av krigsmateriel och annan utlandssamverkan bygger även på en uppdelning av de utrikespolitiska hindren i ovillkorliga hinder respektive villkorliga hinder. Ett ovillkorligt hinder innebär att en utförsel eller annan utlandssamverkan är utesluten. De ovillkorliga hindren är således hinder som förbjuder export trots att det kan vara motiverat utifrån säkerhets- eller försvarspolitiska skäl. Utskottet konstaterar att ett beslut av , av EU eller av () om ett vapenembargo utgör ett sådant ovillkorligt hinder. Utskottet konstaterar vidare att det i ärenden där det inte finns några ovillkorliga hinder ska göras en helhetsbedömning där hänsyn tas till alla omständigheter som är betydelsefulla för ärendet. Förekomsten av ett villkorligt hinder innebär att det finns en presumtion för att tillstånd inte ska ges, men det ska också ställas mot de breda säkerhets- och försvarspolitiska intressen som kan finnas i det enskilda fallet. I riktlinjerna anges att respekt för mänskliga rättigheter och den mottagande statens demokratiska status utgör centrala villkor vid tillståndsprövningen. Ju sämre den demokratiska statusen är, desto mindre utrymme finns för att tillstånd beviljas. Ifall det förekommer allvarliga och omfattande kränkningar av mänskliga rättigheter eller grava brister i den demokratiska statusen utgör det hinder för beviljande av tillstånd. I tillståndsprövningen ska det också beaktas om utförseln eller utlandssamverkan motverkar en rättvis och hållbar utveckling i mottagarlandet. Riktlinjerna anger vidare att tillstånd till utförsel av krigsmateriel för strid, eller till annan utlandssamverkan som avser krigsmateriel för strid eller övrig krigsmateriel, inte bör beviljas om det avser en stat som befinner sig i väpnad konflikt med en annan stat, oavsett om krigsförklaring har lämnats eller inte, en stat som är invecklad i en internationell konflikt som kan befaras leda till väpnad konflikt eller en stat som har inre väpnade oroligheter. Enligt riktlinjerna bör tillstånd beviljas för utförsel av materiel som klassificerats som övrig krigsmateriel. Denna presumtion gäller om den mottagande staten inte befinner sig i väpnad konflikt med en annan stat eller har inre väpnade oroligheter, om det i den mottagande staten inte förekommer allvarliga och omfattande kränkningar av mänskliga rättigheter, om det inte finns grava brister i den mottagande statens demokratiska status och om det inte finns ett ovillkorligt hinder. Av riktlinjerna framgår även att ett meddelat tillstånd till utförsel ska återkallas om det uppstår ett ovillkorligt exporthinder. Ett tillstånd bör också återkallas om den mottagande staten kommer i väpnad konflikt med en annan stat eller får inre väpnade oroligheter. Riktlinjerna anger även att det undantagsvis, i de två senare fallen, bör vara möjligt att avstå från att återkalla ett tillstånd, om det är förenligt med de folkrättsliga reglerna och med principerna och målen för utrikespolitik. Utskottet konstaterar att ISP har till uppgift att självständigt pröva ansökningar om tillstånd i enlighet med regelverket i dess helhet. ISP ska lämna över ett ärende till regeringens prövning om ärendet har principiell betydelse eller annars är av särskild vikt (1 § andra stycket krigsmateriellagen). Ärenden som är av principiell betydelse eller större vikt överlämnas till regeringen för beslut eftersom riktlinjerna inte alltid ger tillräcklig vägledning. Av proposition 2017/18:23 med förslag till skärpt exportkontroll av krigsmateriel framkom att en följd av förändringarna för tillståndsprövningen väntades bli att fler ärenden kommer att behöva överlämnas till regeringens prövning. Utskottet konstaterar att EKR utgör ett viktigt stöd för ISP när det gäller att göra bedömningar i de känsligaste ärendena. Inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (Gusp) genomför EU embargon beslutade av FN när det gäller bl.a. handel med vapen och produkter med dubbla användningsområden. EU kan med enhällighet också besluta om vissa embargon som går utöver vad har beslutat. Dessa beslut av är ett utslag av medlemsstaternas vilja att agera gemensamt i olika säkerhetspolitiska frågor. Ett vapenembargo som har beslutats av FN eller EU genomförs genom tillämpning av respektive medlemsstats nationella regelverk för exportkontroll. EU:s vapenembargon omfattar normalt även förbud mot att lämna tekniska och finansiella tjänster med anknytning till krigsmateriel. Dessa förbud regleras i rådsförordningar. Embargon mot handel med produkter med dubbla användningsområden regleras såväl i rådsbeslut som i rådsförordningar. Även de åtföljs normalt av förbud mot att lämna tekniska och finansiella tjänster med anknytning till produkterna. När det gäller frågan om följdleveranser hänvisar utskottet till ställningstagandet tidigare i betänkandet. Mot bakgrund av det som anförs ovan avstyrks motionerna 2021/22:2588 yrkande 19, 2021/22:4686 yrkande 4–9 och 2021/22:4699 yrkande 1. Utskottets förslag i korthet lägger skrivelse 2021/22:114 till handlingarna. Utskottet föreslår att skrivelsen läggs till handlingarna. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår de motionsförslag som beretts i förenklad ordning. Utöver de yrkanden som behandlas tidigare i detta betänkande finns förslag i motioner som är föremål för förenklad motionsberedning enligt de riktlinjer som har fastslagit med anledning av betänkande 2005/06:RS3 (bet. 2005/06:KU21, rskr. 2005/06:333–335) och i enlighet med promemorian Förenklad motionsberedning –2022 som utrikesutskottet fastställde . Utskottet har vid en genomgång och beredning noterat att de motioner som återfinns i bilaga 2 inte kan vara aktuella för något tillkännagivande från . Efter denna behandling avstyrker ett enigt utskott dessa motioner. Övergripande frågor, punkt 1 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4697 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 3 samt 2021/22:2391 av m.fl. (SD) yrkande 13 och 2021/22:4692 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 4. ISP har många komplexa uppdrag såsom exportkontroll, utländska direktinvesteringar, kemvapenkonventionen och sanktioner. Nya och utökade uppdrag till ISP men även omvärldsläget leder till ökad arbetsbelastning för myndigheten. Långa handläggningstider kan påverka svensk industris exportmöjligheter negativt. Export av krigsmateriel kan kräva prövning i flera steg. ISP prövar exporten i samband med begäran om förhandsbesked, underrättelse om anbud och ansökan om utförseltillstånd. Antalet utförselrelaterade ärenden varierar men den övergripande trenden är en ökning . Med tanke på det försämrade omvärldsläget ser vi att exporten av försvarsmateriel och därmed antalet prövningar kommer att öka även fortsättningsvis. Även komplexiteten i frågorna ökar. Export stärker företagens möjligheter att bibehålla en stark konkurrenskraftig teknologinivå och den kompetens som krävs för att underhålla och vidmakthålla Försvarsmaktens materielsystem. Det kan också innebära möjligheter till kostnadsdelning och därmed lägre kostnader för Försvarsmakten. Vi anser att det är kritiskt att har en noggrann och välordnad exportkontroll och därför måste myndigheten med ansvar för frågan tillföras medel för att kunna möta det växande behovet. Internationella samutvecklingsprojekt blir vanligare. Vi ser exempelvis hur Europeiska försvarsfonden (EDF) har öppnat upp för en mer integrerad europeisk försvarsmarknad. Om länderna har olika lagstiftning på och tolkningar av exportkontrollområdet kommer det att skapa snedvridna konkurrensvillkor för försvarsföretag i länder med en striktare exportkontroll. Vi anser att det behövs en nationell strategi för EU:s försvarssamarbete som även inkluderar för att tillgodose att fullt ut kan spela sin roll inom EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik. Flera andra länder har sådana strategier, och till och med som står utanför EU-samarbetet har en strategi för hur deras försvarsindustri ska kunna delta i samarbetet. Vi vill även att ska vara drivande för en ökad harmonisering av exportkontrollregler inom EU. Övergripande frågor, punkt 1 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:2391 av m.fl. (SD) yrkande 13 och 2021/22:4692 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 4 samt 2021/22:4697 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 3. Vi anser att en fortsatt satsning på och utveckling av svensk krigsmaterielexport är av vikt. Det är i grunden en förutsättning för ett starkt och kostnadseffektivt inhemskt försvar. Vi har tidigare tagit upp behovet av att ISP har nödvändig specialistkompetens för att kunna lösa sin uppgift. Detta har föranletts av granskning av exportkontrollen av krigsmateriel (RiR 2017:2, s. 36) där skrev: ”ISP har även uppgett att det är svårt att rekrytera medarbetare med kompetens inom exportkontrollområdet.” Det är avgörande med medarbetare som besitter militär kompetens och har erfarenhet av att arbeta inom Försvarsmakten på strategisk nivå och göra säkerhetspolitiska bedömningar, exempelvis stabsofficerare och tekniska officerare. Vi menar att regeringen i sin skrivelse fortfarande inte adresserar detta behov. I stället fokuseras på att ISP har kompetens inom könsrelaterat våld och jämställdhetsaspekter trots att dessa aspekter har ringa relevans för exportkontroll. Det är mycket allvarligt att de kompetenser som behövs för exportkontroll kopplat till den materiel som exporteras urholkas medan det fokuseras på kompetens som saknar relevans för exportkontroll. Därför anser vi att regeringen behöver prioritera att rätt kompetens finns hos ISP. deltar som en part i 1540 som syftar till att förhindra spridning av massförstörelsevapen. Inom ramen för denna resolution finns initiativet Initiative (PSI). Detta initiativ är mycket lovvärt, och det genomförs både internationella och nationella övningar i syfte att samordna olika myndigheter och stater så att man kan hantera när massförstörelsevapen och/eller komponenter upptäcks på eget eller internationellt territorium. I har sådana övningar genomförts mellan ansvariga myndigheter där bl.a. ISP deltagit. Tyvärr har denna fråga inte prioriterats och få övningar har genomförts. Därför menar vi att ökad uppmärksamhet bör ägnas åt PSI-frågor och att fler övningar framför allt nationellt men också internationellt bör genomföras. Vi anser också att de ansvariga myndigheterna bör ges i uppdrag att genomföra och delta i dessa övningar. Regelverket för krigsmaterielexport, punkt 2 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3643 av m.fl. (M) yrkande 20 och 2021/22:4697 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2021/22:4211 av m.fl. (MP) yrkande 2, 2021/22:4686 av m.fl. (V) yrkandena 1–3 och 10, 2021/22:4692 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2021/22:4699 av m.fl. (KD) yrkande 2. Det nuvarande regelverket för krigsmaterielexport har funnits på plats och svensk försvarsindustri har börjat se vilka praktiska konsekvenser det har fått. Vi anser att det behövs en konsekvensanalys av hur regelverket fungerar när det gäller möjligheten att vara med som underleverantör till internationella projekt utan att slutprodukten faller under svensk lagstiftning. Detta bör inkludera en analys av problemet med att högre krav ställs på svenska underleverantörer i och med att de måste ha krigsmaterieltillstånd. Analysen bör utgå från befintligt svenskt regelverk och föreslå tillägg som gör det möjligt för svensk försvarsindustri att delta i internationella materielprojekt upp till en viss grad utan att detta omöjliggörs av det nuvarande regelverket. Sedan det nya regelverket trädde ikraft har antalet tillståndsinnehavare ökat med . Ökningen avser främst underleverantörer till systemtillverkare av krigsmateriel som sedan lagändringarna trädde i kraft har blivit tillståndspliktiga. Att inneha tillverkningstillstånd är administrativt betungande och det behöver därför säkerställas att det ger effekt ur exportkontrollsynpunkt. Det finns risk att underleverantörer väljer att inte arbeta inom försvarssektorn med tanke på den administrativa bördan och de krav som följer av regelverket. Det skulle påverka svensk försörjningstrygghet negativt om systemleverantörer istället vänder sig till utländska underleverantörer som inte omfattas av regelverket. Det är angeläget att inte ökar sitt beroende av utländska aktörer på grund av detta. Vi vill därför se över möjligheterna att återinföra det undantag för tillverkning av krigsmateriel som bedrivs på uppdrag av den som har tillstånd och som togs bort när regelverket ändrades 2018. Regelverket för krigsmaterielexport, punkt 2 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4692 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2021/22:3643 av m.fl. (M) yrkande 20, 2021/22:4211 av m.fl. (MP) yrkande 2, 2021/22:4686 av m.fl. (V) yrkandena 1–3 och 10, 2021/22:4697 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2021/22:4699 av m.fl. (KD) yrkande 2. Politiken för global utveckling (PGU) ska ingå som ett kriterium vid bedömningen av krigsmaterielexport. Vi anser att detta kriterium inte är genomtänkt och riskerar att vara kontraproduktivt av flera orsaker. Det är inte upp till att avgöra hur olika stater prioriterar i sina budgetar, och om de väljer att satsa på sina väpnade styrkor eller annat. Det finns redan ett kriterium om att den demokratiska statusen ska prövas för stater som köper krigsmateriel och vi menar att det därutöver måste vara staternas eget beslut. Om en stat är hotad militärt kan det också finnas skäl att prioritera försvaret framför andra områden, trots att landet kan ha stora brister på dessa områden. Vi anser därför att PGU inte bör ingå som ett kriterium vid prövning av krigsmaterielexport. I skrivelsen betonas att ISP ska beakta den s.k. feministiska utrikespolitiken och jämställdhetsaspekter inom ramen för sin handläggning av exportkontrollärenden. Det beskrivs vidare att ISP säkerställer att myndigheten har denna kompetens. Vi menar att det är oroande att regeringen gör denna prioritering då dessa frågor riskerar att prioriteras framför den grundläggande kompetensen att exempelvis klassificera krigsmateriel. Det är också svårt att se hur dessa aspekter rent praktiskt ska tillämpas på den typ av materiel som tillverkar och exporterar. Regeringen beskriver själv i skrivelsen att sambanden främst rör små och lätta vapen. Inom dessa vapenkategorier som i huvudsak inkluderar handeldvapen har dock i princip ingen export. Vi anser därför att jämställdhetsaspekter som del av den s.k. feministiska utrikespolitiken inte ska ingå som ett kriterium vid prövning av krigsmaterielexport. Regelverket för krigsmaterielexport, punkt 2 (V, MP) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4211 av m.fl. (MP) yrkande 2 och 2021/22:4686 av m.fl. (V) yrkandena 1–3 och 10 samt 2021/22:3643 av m.fl. (M) yrkande 20, 2021/22:4692 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2, 2021/22:4697 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2021/22:4699 av m.fl. (KD) yrkande 2. Runtom i världen, i länder där risken för väpnad konflikt är stor, kämpar människor oförtrutet för sina medborgerliga och politiska rättigheter mot regimer som brutalt slår ned deras kamp. Vi anser att ska driva på för skärpta regler för kontroll av vapenexport i och i EU för att svenska och europeiska vapen inte ska hamna i konflikter där mänskliga rättigheter kränks. kommer inte med trovärdighet att vara en röst för mänskliga rättigheter någonstans på jorden så länge vapenexporten fortsätter. Vi vill se en värld i fred, utan vapen. Därför menar vi att vapenexport helt ska avvecklas. Regeringens skrivelse är den tredje statistiska sammanställningen som redogör för med det nya regelverket . Skrivelsen ger oss en möjlighet att se vilken effekt det nya regelverket har haft. Vi ser positivt på att underlaget innehåller mer information än eftersom det ökar transparensen och öppenheten kring vapenexporten. Att den svenska exporten ökar till icke-demokratiska stater visar dock på att det nya regelverket har varit helt tandlöst när det gäller att sätta stopp för export till diktaturer och andra länder med omfattande demokratiska brister. Det nya regelverket har framför allt två stora luckor. Den första handlar om att regelverket bara gäller tillstånd för nya affärer som har ingåtts efter . Alla affärer som anses ha en koppling till affärer som beviljades innan villkoret om mottagarlandets demokratiska status trädde i kraft kan klassas som s.k. följdleveranser och kan därmed undkomma det nya striktare regelverket. En lagstiftning som inte inkluderar följdleveranser blir verkningslös om syftet är att sluta exportera vapen till krigförande och icke-demokratiska stater. Den andra luckan i det nya regelverket är att det inte innebär ett stopp av export till icke-demokratiska stater, utan att brister i den demokratiska statusen enbart ska påverka bedömningen och utgöra ”hinder” för export. Om det sedan anses finnas ”avsevärda nationella försvars- eller säkerhetspolitiska intressen” kan export ändå beviljas. Ställningstagandet att inte stödja och legitimera odemokratiska och förtryckande regimer kan därmed åsidosättas om andra intressen anses väga tyngre i bedömningen. Statistiken visar att nästan hälften, , av den svenska vapenexporten gick till länder som klassas som ofria eller delvis ofria, enligt det politiskt obundna forskningsinstitutet rankning av politiska och medborgerliga rättigheter runtom i världen. Så mycket som av den svenska vapenexporten gick till diktaturer. Det är en markant ökning . Vi anser att det är under all kritik att det regelverk som tog att arbeta fram och som skulle göra ett av världens striktaste regelverk ännu striktare inte verkar ha bidragit till sitt syfte, nämligen en minskning av svensk vapenexport till krigförande och icke-demokratiska länder. Vi anser att regeringen bör få i uppdrag att genomföra en grundlig utvärdering av det ändrade regelverket. I bilaga 3 på s. 90 i skrivelsen menar ISP att det är ”klart uttalat från regeringen att följdleveranser till sådana affärer som har godkänts före bör bedömas enligt äldre riktlinjer för följdleveranser”. Uttalas det i stället att samtliga följdleveranser ska bedömas enligt det ändrade regelverket skulle inte exportera krigsmateriel till icke-demokratiska och krigförande stater i den utsträckning som görs . Vi anser att regeringen ska ta ansvar för att det ändrade regelverket också får effekt i bedömningar av krigsmaterielexporten och att ISP bör hänskjuta prövningen till regeringen för alla utförseltillstånd till icke-demokratiska och krigförande länder, inklusive följdleveranser, för bedömning enligt det ändrade regelverket. Vi anser också att transparensen kring vilken version av lagstiftningen som besluten om export lutar sig mot måste säkerställas. I kommande skrivelser om strategisk exportkontroll anser vi att regeringen bör redovisa enligt vilken version av lagen exporttillståndet har beviljats. Även om vi menar att det svenska regelverket för tillståndsgivning av export av krigsmateriel har många brister och är för tillåtande finns i alla fall ett gediget och genomarbetat regelverk. När det gäller importen av krigsmateriel till finns det inte någon liknande reglering. innebär import både ett stöd till det exporterande landets krigsmaterielindustri och en legitimering av landets regim. I regeringens direktiv till utredningen som hade till uppgift att ta fram den nya vapenexportlagstiftningen saknades uppdrag om att utreda hur import av krigsmateriel ska ske i överensstämmelse med de regler som gäller för exporten. Vi menar att detta är en brist och att ett utredningsuppdrag därmed kvarstår. Regeringen bör därför tillsätta en utredning för att se över hur import av krigsmateriel ska genomföras och integreras inom det ändrade regelverket. Regelverket för krigsmaterielexport, punkt 2 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4699 av m.fl. (KD) yrkande 2 och 2021/22:3643 av m.fl. (M) yrkande 20, 2021/22:4211 av m.fl. (MP) yrkande 2, 2021/22:4686 av m.fl. (V) yrkandena 1–3 och 10, 2021/22:4692 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2021/22:4697 av m.fl. (M) yrkande 2. Efter påtryckningar från bland andra infördes det 2018 genom den s.k. KEX-överenskommelsen ett demokratikriterium för prövningen av svensk krigsmaterielexport. hade velat se tuffare skrivningar, särskilt om demokratikriteriet och följdleveranser. Vi varnade för att den positiva presumtionen i fråga om följdleveranser riskerade att undergräva demokratikriteriet. Det verkar dessvärre som att våra farhågor har besannats. Det faktum att omfattningen av svensk krigsmaterielexport nära nog har fördubblats ger anledning till ett förnyat ställningstagande om huruvida gällande regler är tillräckligt tydliga för att ska kunna leva upp till ambitionen att stärka fred, frihet och utveckling samt försoning och mänskliga rättigheter. Jag kräver därför att regeringen kallar partier till förhandlingar för att adressera den positiva presumtionen i fråga om följdleveranser och hur dessa förhåller sig till demokratikriteriet. Tillämpning av regelverket, punkt 3 (V, MP) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:2588 av m.fl. (V) yrkande 19 och 2021/22:4686 av m.fl. (V) yrkandena 4–9 och 2021/22:4699 av m.fl. (KD) yrkande 1. Trots det nya regelverket för krigsmaterielexport fortsätter vapenexporten till flera av de stridande parterna i kriget i . Bland mottagarna av exporten 2021 finns flera av de stridande parterna med, nämligen , , och . Främst gäller det följdleveranser, men det finns även exempel på nya tillstånd som har beviljats. Att fortsätter att förse icke-demokratiska och krigförande stater med krigsmateriel är allvarligt, vanhedrande och högst oansvarigt. Det finns möjligheter inom det svenska regelverket att ge avslag till följdleveranser och dra tillbaka redan godkända vapenaffärer om det finns särskilda skäl för det. Det brutala krig som pågår i anser vi vara ett tillräckligt starkt skäl. All vapenexport till de länder som deltar militärt i kriget i , följdleveranser inkluderat, bör upphöra omgående. har antagit flera resolutioner med krav på vapenembargon mot de stater som ingår i den saudiskledda koalitionen och enligt strider exporten av vapen till exempelvis mot EU:s egna regler. Vi instämmer i kravet i resolutionen. Flera internationella organisationer, däribland svenska , arbetar för ett totalstopp av export av vapen till alla parter som krigar i . Tyvärr har inte den ställt sig bakom kravet. menar att det just nu är extra viktigt att ställer sig bakom kravet eftersom det skulle ge stöd till FN:s generalsekreterares upprop för vapenvila och fred i då alla resurser måste mobiliseras för att hindra effekterna av pandemin som förvärrar den humanitära krisen. Vi anser att skyndsamt bör ta initiativ i EU och FN för ett internationellt vapenembargo mot samtliga krigförande länder i . Vi ser positivt på engagemang när det gäller demokrati och respekt för mänskliga rättigheter i den bilaterala dialogen med .