bet · H901MJU21 · 2022-04-01 00:00:00 — Utskottet välkomnar vidare att extra medel har tillförts samordningsfunktion för ekologiska livsmedel för arbetet med att bl.a. främja produktion, konsumtion och export av ekologiska livsmedel. Utskottet vill i sammanhanget också framhålla det som framgår av redovisningen ovan, att samordningsfunktionen även ska verka för kunskapsuppbyggnad, kunskapsförmedling, innovation och rådgivning. får enligt sitt regleringsbrev använda för att vidta fortsatta åtgärder som främjar produktion, konsumtion och export av ekologiska livsmedel i enlighet med uppdrag att, inom ramen för livsmedelsstrategin, vidta åtgärder för främjande av produktion, konsumtion och export av ekologiska livsmedel inklusive samordningsfunktion för ekologiska livsmedel. I den svenska strategiska planen som beskriver jordbrukspolitik 2023–2027 föreslår regeringen att det ska finnas möjligheter till ersättning för ekologisk produktion. Regeringen pekar i planen på att ekologisk produktion bl.a. minskar riskerna för läckage av växtskyddsmedel, dels genom en varierad växtföljd och odlingsmetoder som förebygger problem med växtskadegörare, dels genom att kemiska växtskyddsmedel inte används i produktionen. Regeringen anför vidare att de senaste årens väderlek har uppmärksammat behovet av att vårda odlingsmarken som produktionsresurs, ha en effektiv vattenhushållning och utveckla och använda odlings- och produktionsmetoder som ger en förbättrad markbördighet. Inom ekologisk produktion är växtföljderna varierade med en högre andel vall i växtföljden, och man använder organiska gödselmedel. Det ger positiva effekter för markens långsiktiga produktionsförmåga, främst genom effekten på markstrukturer och mullhalt. Ekologisk produktion ger även positiva effekter för den biologiska mångfalden, dels genom en varierad växtföljd, dels genom att kemiska växtskyddsmedel inte används i produktionen. Regeringen föreslår i den strategiska planen även ett stöd till kompetensutveckling. Syftet är att öka kompetensen hos verksamma på landsbygden på ett sätt som bidrar till målen i planen. Stödet ska bidra till en hållbar ekonomisk, miljömässig och social utveckling. Stödet fokuserar i kommande period på tre temaområden, bl.a. området miljö och klimat. Den nationella livsmedelsstrategin med sikte på 2030 är den första svenska livsmedelsstrategin som omfattar hela livsmedelskedjan. Långsiktigheten ska bidra till att potentialen för hela livsmedelskedjan nyttjas fullt ut. Det innebär en ökad och hållbar produktion av mat som kan leda till fler jobb och hållbar tillväxt i hela landet och ge konsumenter, oavsett bakgrund, bättre förutsättningar att göra medvetna val. I livsmedelsstrategin presenteras en vision, ett övergripande mål samt mål för strategins tre strategiska områden. Visionen uttrycker att den svenska livsmedelskedjan 2030 är globalt konkurrenskraftig, innovativ, hållbar och attraktiv att verka inom. Det övergripande målet för livsmedelsstrategin är en konkurrenskraftig livsmedelskedja där den totala livsmedelsproduktionen ökar, som relevanta nationella miljömål nås, i syfte att skapa tillväxt och sysselsättning och bidra till hållbar utveckling i hela landet. Produktionsökningen, både konventionell och ekologisk, bör svara mot konsumenternas efterfrågan. En produktionsökning skulle kunna bidra till en ökad självförsörjningsgrad av livsmedel. Sårbarheten i livsmedelskedjan ska minska. De tre strategiska områdena omfattar regler och villkor, konsument och marknad samt kunskap och innovation. I olika handlingsplaner till strategin anges konkreta insatser för att uppnå strategins målsättningar i form av åtgärder och uppdrag. har i uppdrag att i samråd med berörda myndigheter göra en årlig uppföljning och utvärdering av livsmedelsstrategin. I en interpellationsdebatt (2021/22:224) framförde landsbygdsminister bl.a. följande. I linje med den svenska livsmedelsstrategin arbetar regeringen aktivt för att långsiktigt stärka konkurrenskraften i svenskt lantbruk. Därför har tre handlingsplaner för livsmedelsstrategin beslutats. Handlingsplan 1 innehåller satsningar på via nationella medel och öronmärkta medel i landsbygdsprogrammet. Handlingsplan 2 innehåller satsningar på 2020–2025 samt en extra förstärkning på . Handlingsplan 3 innefattar ytterligare satsningar om 2021–2023. Regeringen beräknar att för åren 2024–2025 tillföra och för åren 2026 och framåt . Handlingsplanerna omfattar bland annat satsningar på forskning och innovation, regelförenkling och kompetensförsörjning. Dessutom aviserades en ytterligare förstärkning på –2025 i budgetpropositionen till vildsvinspaketet, som är en åtgärd i handlingsplanerna. Regeringen har därtill gjort stora satsningar i budgeten för att stärka infrastrukturen och servicen på landsbygden. Utformningen av EU:s gemensamma jordbrukspolitik är därutöver ett viktigt verktyg för att stärka det svenska jordbruket. En central utgångspunkt när strategiska plan för den gemensamma jordbrukspolitiken har utformats är att den ska stärka jordbrukets lönsamhet och underlätta möjligheten att nå livsmedelsstrategins mål. Totalt –2027 omfattar den strategiska planen . Utöver detta beräknas tillföras nationella åtgärder som möter målen i CAP. Regeringen har framhållit att livsmedelssystemets betydelse för möjligheterna att nå de globala målen för hållbar utveckling är central. Inför om livsmedelssystem, Summit 2021 , presenterade regeringen därför en färdväg för hur ska arbeta med hållbara livsmedelssystem. Regeringen anförde att insatser inom ger effekter också globalt som omvärldens utveckling och arbete vad gäller hållbara livsmedelsystem påverkar , inte minst beslut inom EU. har också en global roll för hållbara livsmedelssystem i kraft av sitt internationella bistånd. Flera politikområden behöver samverka för att säkerställa att livsmedelssystemens hållbarhet stärks både i och globalt. I den europeiska gröna given anges hur ska bli den första klimatneutrala världsdelen . Den s.k. från jord till bord-strategin (COM(2020) 381) är en central del av den gröna given. Syftet med strategin är att göra EU:s livsmedelssystem till en global standard för hållbarhet. En handlingsplan medföljer strategin där kommissionen avser att se över relevant lagstiftning och vid behov föreslå ny lagstiftning, och där den gemensamma jordbrukspolitiken, den gemensamma fiskeripolitiken, internationella standarder, privata certifieringar och märkningar är viktiga verktyg. Strategin överlappar också i viss mån strategin för biologisk mångfald. Kommissionen kommer att se över strategin från jord till bord senast i mitten av 2023 för att bedöma om de vidtagna åtgärderna är tillräckliga för att uppnå målen eller om det krävs ytterligare åtgärder. Regeringen har välkomnat meddelandet och att miljö-, klimat- och hälsofrågorna prioriteras under den nya kommissionens mandatperiod. Regeringen anser att EU bör sträva efter ett hållbart livsmedelssystem som håller hög standard och tar hänsyn till miljö, klimat, människors hälsa, djurhälsa, djurvälfärd samt en ansvarsfull användning av antibiotika och som bidrar till en konkurrenskraftig livsmedelskedja (2019/20:FPM44). godkände rådet slutsatser om strategin från jord till bord (12099/20). I en bilaga till COM(2020) 381 finns en handlingsplan med de åtgärder som planeras inom ramen för strategin, bl.a. revidering av vissa förordningar och direktiv. När det gäller frågan om förvaltning av sötvattensresurser och livsmedelsstrategin har uppgett att arbetet med svenska sötvattensresurser framför allt sker inom den svenska vattenförvaltningen och ska enligt ramdirektivet för vatten (2000/60/EG ) samordnas på avrinningsområdesnivå. Åtgärder som omfattar såväl avlopp som dagvatten ingår i vattenmyndigheternas åtgärdsprogram och är framtagna ur ett avrinningsområdesperspektiv. Dessa åtgärder förutsätter ett uppströmsarbete för att nå miljökvalitetsnormen för vatten, men även för att nå motsvarande normer inom havsmiljöarbetet. Samverkan, såväl geografiskt som organisatoriskt, är en viktig utgångspunkt i den svenska vattenförvaltningen och ett krav enligt ramdirektivet för vatten. Havs- och vattenmyndigheten respektive geologiska undersökning är vägledande myndigheter inom vattenförvaltningen. Enligt spelar torvbildande våtmarker en viktig roll i planetens kretslopp av kol, och därmed för klimatet, eftersom de binder in stora mängder kol . Trots att de torvbildande våtmarkerna endast täcker av landytan, innehåller de dubbelt så mycket kol som världens skogar. Vid dränering av en våtmark med kolrik torv sker en oxidation av kolet, med stora koldioxidutsläpp som följd. Även lustgas, som är en mycket stark växthusgas, kan släppas ut om torvmarken är näringsrik. I rapporteras ett årligt utsläpp på koldioxidekvivalenter från dränerad torvmark. Detta motsvarar av de totala territoriella utsläppen i . Att återväta våtmarker som har dränerats är enligt en relativt enkel åtgärd som gynnar klimatet. har en ambition att återväta betydande arealer av de dränerade torvmarkerna . I den klimatpolitiska vägvalsutredningen (SOU 2020:4) görs en uppskattning att det finns potential att återväta skogsmark och jordbruksmark, som tillsammans skulle bidra med minskade utsläpp i storleksordningen koldioxidekvivalenter till 2045. Regeringen bedömde i budgetpropositionen att det behövs en satsning på särskilda naturbaserade lösningar för att återväta torvmarker, restaurera och anlägga våtmarker för att minska utsläppen av växthusgaser, balansera vattenflöden, öka tillskottet till grundvattnet och bidra till biologisk mångfald samt att minska övergödningen. Regeringen satsade totalt 2021 på detta ändamål. Finansieringen beräknas bli 2022 och 2023. Satsningen bedöms kunna bidra till en utsläppsminskning på totalt 1,5–3,koldioxidekvivalenter . beräknas utsläppsminskningen till 0,08–0,koldioxidekvivalenter beroende på vilka marker man väljer att återväta. Samma utsläppsminskning beräknas . har genom regeringens satsning fått ökade anslag för att restaurera, återväta och anlägga våtmarker. Pengarna ska fördelas till olika projekt runt om i landet genom , Lokala naturvårdssatsningen () och länsstyrelsernas åtgärder i skyddade områden. har fått för att finansiera rådgivningen till skogsägare när det gäller att återväta tidigare dikade eller torrlagda våtmarker. Miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan innebär att halten av växthusgaser i atmosfären i enlighet med om klimatförändringar ska stabiliseras på en nivå som innebär att människans påverkan på klimatsystemet inte blir farlig. Arbetet med att nå målet ska ske på ett sådant sätt och i en sådan takt att den biologiska mångfalden bevaras, livsmedelsproduktionen säkerställs och andra mål för hållbar utveckling inte äventyras. Utskottet anser i likhet med regeringen att jordbruket kan bidra i klimatarbetet genom att bli resurseffektivare per producerad enhet, öka kolinlagringen i mark och bidra till en ökad produktion av förnybar energi. Utskottet välkomnar därför att regeringen i den strategiska planen 2023–2027 bland ettåriga miljö- och klimatersättningar föreslår en ersättning för kolinlagring och minskat kväveläckage. Utskottet ser även positivt på rådgivningsverksamhet inom området och det arbete som pågår inom samarbetsprojektet . Utskottet ser fram emot resultatet av det uppdrag som regeringen lämnade till och att strategiskt planera arbetet, inklusive att vidareutveckla metoder, för att minska avgången av växthusgaser från jord- och skogsbrukets organogena jordar och öka kolinlagringen i åker- och betesmark. Inom EU pågår ett arbete om hållbara kretslopp för kol. Som framgår av redovisningen ovan har i ett meddelande betonat vikten av att skapa incitament och affärsmodeller för att åstadkomma ökade koldioxidupptag bl.a. i naturliga kolsänkor i ekosystem. Utskottet är positivt till detta arbete, men anser i likhet med regeringen att det finns vissa frågor och aspekter att arbeta vidare med. Ett motionsyrkande tar upp ett initiativ inom ramen för BSAG (), Carbon Actions MULTA-projekt, om att främja kolinlagring från atmosfären i och att vetenskapligt påvisa denna samt att skapa ett verifieringssystem som behandlar mätdata, modellering och informationssystem. Utskottet kan konstatera att dessa och liknande projekt bidrar till att öka kunskapen om kolinlagring i bl.a. jordbruksmark. Utskottet anser sammanfattningsvis att det är mycket angeläget att varje sektor bidrar med sin del i klimatarbetet. Ett arbete med att minska jordbrukets klimatpåverkande utsläpp pågår både nationellt och inom EU, och utskottet kommer att fortsätta att följa denna fråga. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet att motionerna 2021/22:4066 (MP) yrkande 57 och 2021/22:4079 (MP) yrkandena 1–5. Den ekologiska produktionens klimat- och miljönytta Som framgår av redovisningen ovan har utskottet behandlat frågan om ekologisk produktion. Utskottet har bl.a. välkomnat att extra medel har tillförts samordningsfunktion för ekologiska livsmedel för arbetet med att främja produktion, konsumtion och export av ekologiska livsmedel. Utskottet har också framhållit att samordningsfunktionen även ska verka för kunskapsuppbyggnad, kunskapsförmedling, innovation och rådgivning. Utskottet har med tillfredsställelse noterat att det görs insatser på flera områden för att främja ekologisk produktion och konsumtion och konstaterat att dessa insatser har bidragit till en ökning både av den ekologiska odlingen och av marknaden för ekologiska produkter. Utskottet vidhåller sin tidigare bedömning och välkomnar även att regeringen i den svenska strategiska planen för jordbrukspolitik 2023–2027 föreslår ett stöd för ekologisk produktion. Enligt planen finns även möjligheter till stöd för kompetensutveckling. Utskottet finner mot denna bakgrund inte skäl att vidta ytterligare åtgärder med anledning av motionerna 2021/22:2454 (SD) yrkande 29, 2021/22:4062 (MP) yrkande 54 och 2021/22:4081 (MP). Utskottet vill inledningsvis framhålla att det övergripande målet för livsmedelsstrategin är en konkurrenskraftig livsmedelskedja där den totala livsmedelsproduktionen ökar, som relevanta nationella miljömål nås, i syfte att skapa tillväxt och sysselsättning och bidra till hållbar utveckling i hela landet. En långsiktig inriktning av livsmedelspolitiken skapar stabila och långsiktiga förutsättningar för livsmedelskedjan. Livsmedelsstrategins handlingsplaner består av ett antal olika åtgärder som bidrar till att nå livsmedelsstrategins övergripande mål. Avsikten är att handlingsplanerna ska uppdateras löpande. Livsmedelsstrategin ska således ses som en plattform utifrån vilken livsmedelspolitiken ska utformas . Livsmedelsstrategin anger riktningen för hur regeringens mål ska nås och är således en process snarare än en slutprodukt. Utskottet anser att detta ger möjligheter att anpassa bl.a. jordbrukspolitiken efter nya erfarenheter, forskningsrön och förändringar i omvärlden, vilket regeringen också har gjort, bl.a. genom de olika handlingsplanerna. Utskottet vill även påminna om att det finns andra möjligheter att påverka utvecklingen av jordbruket, bl.a. genom utformningen av EU:s gemensamma jordbrukspolitik. När det gäller frågan om förvaltning av sötvattensresurser hänvisar utskottet till att det arbetet i huvudsak sker inom ramen för den svenska vattenförvaltningen med tillämpning av bl.a. ramdirektivet för vatten. Mot bakgrund av pågående arbete avstyrker utskottet motionerna 2021/22:4062 (MP) yrkande 52, 2021/22:4060 (MP) och 2021/22:4079 (MP) yrkande 6. Utskottet välkomnar regeringens satsning på särskilda naturbaserade lösningar för att återväta torvmarker, restaurera och anlägga våtmarker för att minska utsläppen av växthusgaser, balansera vattenflöden, öka tillskottet till grundvattnet och bidra till biologisk mångfald samt minska övergödningen. Det är uppgift att fördela medel till olika projekt för att restaurera, återväta och anlägga våtmarker i olika delar av landet. Detta sker via , Lokala naturvårdssatsningen () och länsstyrelsernas åtgärder i skyddade områden. Utskottet ser ingen anledning att ändra denna ordning och avstyrker därmed motion 2021/22:4199 (L) yrkande 91. Biologisk mångfald i odlingslandskapet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om biologisk mångfald i jordbrukslandskapet och om blommande ytor för att gynna bl.a. pollinatörer. Jämför reservation 8 (C) och 9 (L). Enligt kommittémotion 2021/22:3650 av m.fl. (C) yrkande 7 bör arbetet förstärkas med att öka den biologiska mångfalden i jordbrukslandskapet. Motionärerna anser att det ska vara möjligt att bedriva en lönsam och hållbar livsmedelsproduktion som den artrikedom som finns i och kring odlingslandskapet bevaras och stärks. Arbetet måste förstärkas i syfte att säkra de ekosystemtjänster som livsmedelsproduktionen är beroende av och för att göra den mer motståndskraftigt mot klimatförändringarna och extremväder. Motionärerna anför i yrkande 8 i motionen att det behöver ses över hur fler vägkanter, kantzoner och diken kan få en ökad mängd och mångfald av blommor och därmed fler insekter och pollinatörer. En rik mångfald av blommor är gynnsamt för insekter och olika slags pollinatörer, vilket i sin tur är gynnsamt för livsmedelsproduktionen. Kommittémotion 2021/22:3981 av m.fl. (L) yrkande 8 tar upp frågan om insatser för att stärka den biologiska mångfalden utan att produktiviteten i jordbruket försämras. Insatser för biologisk mångfald bör beaktas i den gemensamma jordbrukspolitiken inom EU. I yrkande 10 i motionen framhålls att mark bör brukas på sätt som bidrar till en positiv status för fler arter. Konsekvenserna för biologisk mångfald av konventionell odling kontra ekologisk odling behöver fortsätta att undersökas. Målet är att hitta metoder att bruka jorden som skonar den biologiska mångfalden utan att minska effektiviteten i jordbruket. Yrkande 13 i samma motion tar upp behovet av kantzoner intill vattendrag. Jordbrukslandskapets betydelse för den biologiska mångfalden och förekomsten av pollinerande insekter bör vara en viktig parameter i hur jordbrukspolitik utvecklas. Det behövs åtgärder som gynnar pollinerande insekter och hot mot dem behöver röjas undan. Enligt är den viktigaste faktorn för att bevara biologisk mångfald i odlingslandskapet att ha kvar jordbruksverksamhet i hela . De flesta av arterna som lever här hotas av att det tidigare öppna landskapet växer igen när jordbruk upphör. arbetar därför för att bevara livskraftiga jordbruk i hela landet. anger att jordbruk ska bedrivas på ett sådant sätt att arterna som finns i odlingslandskapet kan bevaras. Det gäller inte bara växter och djur ovan jord utan även bakterier, svampar och ryggradslösa djur som t.ex. maskar som sköter nedbrytningen i jorden. Arterna ska kunna hitta lämpliga livsmiljöer och kunna sprida sig mellan områden. I det storskaliga jordbruket är det särskilt viktigt med insatser för att gynna mångfalden. har tillsammans med andra myndigheter och organisationer tagit fram en plan med konkreta åtgärder för att bevara den biologiska mångfalden i odlingslandskapet (Rapport 2019:1). I åtgärdsplanen har identifierat behov av insatser för att kunna bevara odlingslandskapets biologiska mångfald. De insatser som behöver genomföras kan sammanfattas i två övergripande delar: I slättbygd behövs en ökad geografisk och tidsmässig variation samt att de negativa effekterna av växtskyddsmedel på biologisk mångfald minskar. Några av de styrmedel som behövs för att åstadkomma detta finns redan, men de kan behöva justeras och tillämpas på ett sådant sätt att de ger en mer positiv effekt på biologisk mångfald. I skogs- och mellanbygd är situationen en annan, där upphörd hävd som följs av igenväxning eller igenplantering är den största utmaningen för att bevara odlingslandskapets biologiska mångfald. Bristande lönsamhet i produktionen bidrar till nedgången för biologisk mångfald. Det är därför prioriterat att underlätta för jordbruket i skogs- och mellanbygd så att produktionen kan fortsätta. En viktig del i åtgärdsplanen är att bevarandet av biologisk mångfald ska kunna gå att förena med en rationell och lönsam jordbruksdrift, eftersom fortsatt jordbruk är det enskilt viktigaste verktyget för att långsiktigt kunna bevara natur- och kulturvärdena. I det fortsatta naturvårdsarbetet behövs därför en helhetssyn på landskapet som inkluderar både produktions- och naturvårdsaspekter för att det ska vara möjligt att nå miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap. I åtgärdsplanen presenteras ett stort antal åtgärder. Vissa åtgärder kan myndigheterna själva genomföra, och vissa kan genomföras genom den gemensamma jordbrukspolitiken eller på andra sätt. Av budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 23) framgår att insatser för ett miljö- och klimatvänligt jordbruk i nuvarande landsbygdsprogram har en åtgärdsbudget på ca . Medlen används bl.a. till åtgärder för att bevara den biologiska mångfalden och landskapet. omfattades av jordbruksmarken av sådana åtgärder, vilket regeringen bedömer har bidragit till att gynna biologisk mångfald, bevara landskapsvärden, till kolinlagring och förbättrad vattenkvalitet. beviljade ca till länsstyrelserna, för att de i sin tur skulle fördela ut bidrag till lokala pollineringsprojekt inom . avsatte , som kan sökas av kommuner för projekt inom som gynnar vilda pollinatörer. beslutade regeringen om innehållet i strategiska plan för den kommande gemensamma jordbrukspolitiken. Den strategiska planen beskriver målen med jordbrukspolitiken och vad lantbrukarna kan få stöd och ersättning för –2027. kommer att granska förslag, och det kan bli ändringar i stöd och ersättningar innan den strategiska planen slutgiltigt godkänns. Ett av tre allmänna mål i den strategiska planen som alla EU-länder ska arbeta med är att stödja miljövård och klimatåtgärder och bidra till unionens miljö- och klimatrelaterade mål. Ett av nio särskilda mål anger att stöd och ersättningar ska bidra till att hejda förlusten av biologisk mångfald, stärka ekosystemen och bevara livsmiljöer och landskap. Ängs- och betesmarker är viktiga för att de har rika natur- och kulturmiljövärden, är en viktig resurs för jordbruket som varken kräver plöjning, gödsling eller insådd av gräs för att producera foder och gynnar nyttoinsekter som sköter pollinering och ser till att det blir färre skadedjur. I den strategiska planen föreslår regeringen därför ersättning för skötsel av betesmarker och slåtterängar, inklusive komplement. I planen anges att drygt hälften av alla rödlistade arter, framför allt skalbaggar, fjärilar och kärlväxter, är knutna till odlingslandskapet. En tredjedel av samtliga rödlistade arter i (ca 1 600 arter) är direkt beroende av odlingslandskapet för sin överlevnad och är främst bundna till örtrika gräsmarker som betesmarker och slåtterängar. Markerna behöver skötas med bete och slåtter för att bevara och utveckla sina biologiska och kulturhistoriska värden samt för att bevara variationen i landskapet. Syftet med den föreslagna ersättningen är att bevara och förstärka hävdgynnad biologisk mångfald och synliggöra kulturmiljöer och därmed öka variationen i odlingslandskapet. Regeringen anför att ett variationsrikt odlingslandskap med inslag av hävdade betesmarker, slåtterängar och olika typer av landskapselement ger bättre förutsättningar för vilda växter och djur, vars livsmiljöer har skapats vid långvarigt brukande av jordbruksmarken. I takt med att markanvändningen och produktionsmetoder förändrats har arealen ängs- och betesmarker minskat i omfattning. Vidare föreslås i den strategiska planen en ersättning för ekologisk produktion. Åtgärden är inriktad på fler av de särskilda målen, bl.a. målet om att bidra till att stoppa och vända förlust av biologisk mångfald, stärka ekosystemtjänster samt bevara livsmiljöer och landskap. I planen anges att ekologisk produktion ger positiva effekter för den biologiska mångfalden dels genom en varierad växtföljd, dels genom att kemiska växtskyddsmedel inte används i produktionen.