bet · H901MJU26 · 2022-06-10 00:00:00 — • Översyn av bestämmelserna om tillstånds- och anmälningsplikt för transport av avfall i 5 kap. avfallsförordningen (2020:614), bl.a. i syfte att förtydliga begreppet yrkesmässighet (). • Utreda förenklat informationsutbyte mellan samverkande myndigheter (länsstyrelserna i samverkan med , , och ). • Utreda möjlighet för tillsynsmyndigheter att stoppa avfallstransporter (länsstyrelserna i samverkan med ). • Se över kontroller vid inre gräns. En av frågorna i en sådan översyn är om bör ha befogenheter att göra avfallskontroller vid gräns till annan medlemsstat i EU. • Ge i uppdrag åt (Brå) att ta fram breddad och utvecklad statistik över miljöbrottslighet, i synnerhet avfallsbrottslighet. • Ge i uppdrag åt Brå att ta fram en breddad och fördjupad lägesbild när det gäller brottslighet inom avfallsområdet. Vid den allmänna frågestunden (prot. 2021/22:108) svarade klimat- och miljöminister följande på en fråga om avfallsbrottslighet: Myndigheter som till exempel polisen och redovisade faktiskt alldeles en rapport där just miljöbrotten och den illegala avfallshanteringen pekades ut som ett stort och växande problem. Precis som ledamoten säger löper kriminella låg risk och kan tjäna stora pengar på det här området, och det finns också en tydlig koppling till organiserad brottslighet. I rapporten föreslogs flera åtgärder för att komma åt detta, och vi ser nu över dem i . gav regeringen ett uppdrag till att, som samordnande myndighet, tillsammans med , Havs- och vattenmyndigheten, Kemikalieinspektionen, och länsstyrelserna utveckla samarbetsformer och genomföra ett antal åtgärder i syfte att främja en mer enhetlig och effektiv tillsyn enligt (M2020/01034/Me). ska, som samordnare av uppdraget, slutredovisa uppdraget . Den nationella strategin för miljöbalkstillsynen 2022–2024 har tagits fram i samverkan mellan , , , Havs- och vattenmyndigheten, , och och är ett verktyg för att uppnå en effektiv och likvärdig tillsyn. Tillsynen är ett viktigt styrmedel för att säkerställa syftet med och därmed främja en hållbar utveckling utifrån miljömålen. Målgruppen för strategin är tillsynsmyndigheterna, dvs. kommuner, länsstyrelser och försvarsinspektören för hälsa och miljö. Strategin syftar till att främja tillsyn inom områden som ur ett nationellt perspektiv är extra angelägna under strategins period. En ökad tydlighet gynnar en effektivare användning av myndigheternas samlade resurser och kompetens, bidrar till en ökad likvärdighet i tillsynen och underlättar planering av tillsyn. I strategin konstateras att dagens tillsyn i många fall är välfungerande men att det också finns brister. Den nationella strategin är en viktig del i att stärka tillsynen, men fler åtgärder behöver utföras i samverkan för att utveckla miljöbalkstillsynen. Strategin innehåller sex tillsynsområden, och vart och ett av dessa har fokusområden med tillhörande preciseringar kopplade till sig. Fokusområdena är avfall, förorenade områden, hälsoskydd, miljöfarlig verksamhet, naturtillsyn och vattenverksamhet. Förutom att peka ut viss tillsyn lyfter strategin också fram andra åtgärder som stärker fokusområdena, exempelvis tillsynsvägledning. Till varje fokusområde finns ett nationellt effektmål för tillsynen. Miljösamverkan är ett samverkansorgan för tillsynsvägledning, tillsyn och viss prövning inom miljöbalksområdet och närliggande lagstiftningar. Deltagare är länsstyrelser, , och Havs- och vattenmyndigheten. Organisationens arbete syftar till att leda till en ökad samsyn mellan länsstyrelserna, ge en mer enhetlig myndighetsutövning och stödja länsstyrelserna i rollen som tillsynsvägledare och som tillsyns- och prövningsmyndigheter. Miljösamverkans uppdrag är att samordna och effektivisera miljöbalkstillsynen och skapa gemensamma bedömningsgrunder för kommunernas och länsstyrelsernas tillsyn. Utbildning och fortbildning är också en viktig del av arbetet. Det praktiska arbetet handlar om att genomföra gemensamma tillsyns- och informationskampanjer, ta fram handläggarstöd och informationsmaterial samt ordna nätverksträffar och utbildningar. En eller flera samordnare leder arbetet inom respektive miljösamverkan. Utöver Miljösamverkan finns det flera regionala samverkansorgan runt om i landet som alla strävar efter att effektivisera och stödja myndigheternas miljötillsyn. Den regionala samverkan består av kommunernas miljöförvaltningar tillsammans med andra i länet, vanligen länsstyrelse, regionförbund/kommunförbund och region. Organisationen ser lite olika ut från län till län. I ett par fall omfattas två län av samma miljösamverkan. Viss samverkan drivs i projektform , som sedan kan förlängas medan andra är tills vidare. Varje samverkansorgan leds av en styrgrupp som tar fram en verksamhetsplan med aktiviteter utifrån kommunernas och länsstyrelsernas behov. Styrgruppen består av representanter från de olika samverkande parterna. Illegal avfallshantering är ett växande problem, både nationellt och internationellt. Utskottet ser med oro på denna utveckling och välkomnar därför de förslag som regeringen nu lämnar i propositionen. När det gäller frågan om säkerheter vid hantering av utvinningsavfall konstaterar utskottet att det framgår av propositionen att förändringar måste göras för att bestämmelser om säkerhet ska stämma överens med bestämmelserna i utvinningsavfallsdirektivet och att de säkerheter som ställs inte är tillräckliga. Utskottet noterar vidare att förslaget i propositionen inte innebär att avfallshanteringsplanen ska godkännas genom ett formellt beslut inom ramen för tillståndsprövningen, och att innehållet i planen därmed inte blir rättskraftigt avgjort i och med tillståndsprocessen. Utskottet ser allvarligt på de fall där verksamhetsutövare som hanterat avfall har upphört med verksamheten och lämnat kvar stora mängder avfall på fastigheten där verksamheten bedrivits. Utskottet välkomnar därför regeringens förslag om att införa en möjlighet att kräva säkerhet för anmälningspliktiga miljöfarliga verksamheteter. Utskottet noterar vidare att det bemyndigande som regeringen föreslår i propositionen ger regeringen möjlighet att bestämma vilken myndighet som ska bedöma frågan om säkerhet och att vid utskottets sammanträde uppgav att behovet av säkerhet ska bedömas av . Detta möjliggör enligt utskottets mening en samlad och likvärdig bedömning av dessa frågor. Det är av största vikt att åklagare snabbt kan inleda en förundersökning och vidta de bevissäkringsåtgärder som krävs vid misstanke om avfallsrelaterad brottslighet. Utskottet delar därför regeringens bedömning att det är befogat att en tillsynsmyndighet ska hantera misstankar om brott skyndsamt i förhållande till övriga tillsynsärenden och att ett uttryckligt skyndsamhetskrav därför bör införas. Utskottet delar även regeringens bedömning när det gäller frågan om att införa ett straffansvar för överlämning av avfall till en obehörig mottagare. Utskottet konstaterar att den som lämnar avfall till en mottagare har en undersökningsplikt och anser liksom regeringen att det är av grundläggande vikt för en effektiv och fungerande avfallshantering att alla delar i en yrkesmässig hantering kan kontrolleras och spåras samt att illegal verksamhet kan förebyggas och beivras. När det gäller regeringens förslag om producentansvar noterar utskottet att Svenskt Producentansvar och Avfall vid utskottets sammanträde framhöll vikten av att antar de föreslagna reglerna. När det gäller det fortsatta förordningsarbetet framhöll organisationerna vidare att ansvarsövergången bör ske för alla kommuner och att övergångsreglerna bör skilja mellan ansvarsövergång och genomförandetid för att ge tid för ett ordnat genomförande. Vid samma sammanträde anförde även att ansvarsövergången för insamlingen av förpackningsavfall ska ske vid ett datum, , att tiden för genomförande av den fastighetsnära insamlingen från hushållen senarelagts till i stället för och att alla verksamheter får ansvar för sitt förpackningsavfall, men att små verksamheter som är samlokaliserade med hushåll ska kunna välja insamling. Vid beredningen av ärendet har det framkommit att regeringen i proposition 2021/22:167 Straffbestämmelser till EU:s förordning om fartygsåtervinning har föreslagit vissa ändringar i 29 kap. 9 § som ska träda i kraft , dvs. innan förslagen i den nu aktuella propositionen ska träda i kraft. Utskottet har ställt sig bakom regeringens förslag (bet. 2021/22:MJU29). Dessa förändringar återfinns dock inte i det nu aktuella lagförslaget. Utskottet anser därmed att regeringens förslag bör ändras så att det stämmer överens med den ändring som föreslagits i proposition 2021/22:167. Ändringen är av sådan art att Lagrådets granskning skulle sakna betydelse. Mot bakgrund av det anförda och med hänvisning till de skäl som i övrigt redovisas i propositionen anser utskottet att bör anta regeringens lagförslag. Utskottet tillstyrker således propositionen, med de ändringar som framgår av utskottets lagförslag i bilaga 3, och avstyrker motionerna 2021/22:4671 (M, KD) yrkandena 1, 3 och 7 och 2021/22:4675 (C) yrkandena 1–7. Som framgått ovan anser utskottet att regeringens proposition bör bifallas. Utskottet står bakom regeringens förslag och bedömningar när det gäller lagstiftningens utformning och avstyrker därmed motionerna 2021/22:4669 (V), 2021/22:4671 (M, KD) yrkandena 4 och 6 och 2021/22:4684 (MP) yrkandena 1–4. Vissa övriga frågor om arbetet mot avfallsbrottslighet Arbetet mot systematiska miljöbrott Som utskottet anfört ovan är illegal avfallshantering ett växande problem, både nationellt och internationellt. Utskottet välkomnar därför de förslag som regeringen lämnat i propositionen och som syftar till att förbättra arbetet mot avfallsbrottslighet. Utskottet noterar vidare den satsning som gjorts genom budgetpropositionen för att stärka arbetet vid bl.a. när det gäller brottslighet kopplad till avfall. m.fl. myndigheter har även redovisat ett regeringsuppdrag som syftar till att förstärka insatserna mot brottslighet inom avfallsområdet. Myndigheterna lämnade ett stort antal förslag på författningsändringar och ytterligare utredningsuppdrag. Förslagen bereds nu inom . Mot bakgrund av det arbete som pågår anser utskottet att motion 2021/22:4671 (M, KD) yrkande 2 kan lämnas utan åtgärd. För att komma till rätta med den allvarliga problematiken kring avfalls-brottsligheten är det utskottets uppfattning att tillsynen på avfallsområdet måste stärkas och effektiviseras. Det är av avgörande betydelse att tillsynsmyndigheterna har rätt förutsättningar och rätt verktyg för att genomföra sitt tillsynsuppdrag. Därutöver behöver myndighetssamverkan över kommungränserna utvecklas för att det ska gå att spåra avfallsflöden både geografiskt och . Det finns inga krav i miljötillsynsförordningen på vad som särskilt ska kontrolleras. En standardiserad miniminivå för miljötillsynen skulle enligt utskottets bedömning underlätta tillsynsarbetet. Utskottet ser också behov av en vägledning för att precisera och likforma tillsynsmyndigheternas arbete. Enligt utskottets bedömning skulle en sådan vägledning underlätta den löpande tillsynen och öka möjligheterna att upptäcka brott. Regeringen bör mot denna bakgrund tillsätta en utredning som undersöker brister i tillsynsarbetet på avfallsområdet inom ramen för tillsynsmyndigheternas ordinarie verksamhet och lämnar förslag på vilka resurser och förstärkningar det finns behov av. Regeringen bör även låta utreda frågan om en vägledning om hur miljötillsynen ska gå till och om utformningen av en standardiserad miniminivå för denna tillsyn. Detta bör tillkännage för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:4671 (M, KD) yrkande 5 och 2021/22:4675 (C) yrkande 8. Säkerheter vid hantering av utvinningsavfall, punkt 1 (M, SD, KD) av (M), (M), (SD), (M), (SD), (SD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag till lag om ändring i i de delar det avser 9 kap. 6 e §, 15 kap. 35 och 36 a–36 c §§, 16 kap. 3 §, 19 kap. 5 §, 22 kap. 1, 1 d, 1 f, 13 a och 25 h §§ och 24 kap. 5 §. 2021/22:4671 av och (M, KD) yrkande 1 och avslår proposition 2021/22:219 i denna del. I takt med omställningen till ett fossilfritt samhälle ökar efterfrågan på de metaller och som används i allt från bilbatterier till vindkraftverk. har unika möjligheter att bidra till att möta denna ökade efterfrågan. har dock blivit mindre attraktivt för gruvinvesteringar och rasat i internationella rankningar, vilket bl.a. beror på de alltför långdragna och komplicerade tillståndsprocesserna. Vi har länge påpekat att tillståndsprocesserna behöver förenklas och att tiden för att handlägga ärenden måste förkortas. Miljökraven ska även fortsättningsvis vara höga, men det måste bli betydligt tydligare för verksamheter som söker tillstånd hur de ska leva upp till kraven, vilka underlag som krävs och hur processen för att bedöma dessa ser ut. Vi kan konstatera att regeringen inte agerat i den riktningen utan i stället tillsatt utredningar som bl.a. syftar till att tidsbegränsa fler tillstånd och därmed öka antalet omprövningar. Förslagen om säkerheter vid hantering av utvinningsavfall och att avfallshanteringsplanen ska utgöra en processförutsättning i prövningen av gruv- och täktverksamheter är ytterligare exempel på förslag som ökar snarare än minskar komplexiteten och tiden för tillståndsgivning. Att det saknas tidsbegränsning för bedömning av storleken på säkerheten innebär ytterligare risk för förseningar i tillståndsprocessen. För att öppna en gruva krävs en rad olika kontroller och utredningar i syfte att klargöra hur miljön påverkas. Det är bra att dessa kontroller görs för att vi ska kunna vara trygga med att miljön inte tar skada. Brytning av påverkar tveklöst miljön. har dock kommit långt i arbetet med att minska denna miljöpåverkan. Den svenska gruvnäringen ska, även med fler aktiva gruvor, vara miljömässigt hållbar. presenterade geologiska undersökning och ett förslag på en strategi för hantering av gruvavfall. Det övergripande syftet med en sådan strategi bör vara att främja en långsiktigt hållbar svensk gruvnäring som tar hänsyn till både industrins förutsättningar och dess miljöpåverkan. Enligt strategin bör det finnas en tydligare koppling mellan gruvors avfallsplan och den ekonomiska säkerhet som gruvor måste ställa för kostnaderna vid en eventuell sanering. Vi ser positivt på inriktningen att avfallshanteringen ska kopplas till säkerhetens utformning, men de förslag som regeringen nu presenterar går bortom detta. Att avfallshanteringsplanen biläggs en ansökan, och ligger till grund för beräkningen av den säkerhet som ska ställas, är rimligt. Men att avfallsplanen blir en processförutsättning för tillstånd – och därmed ska prövas i domstol – innebär att avfallshanteringsplanen kan komma att slås fast som villkor för tillståndet, vilket innebär att den blir låst till detta. Det kan motverka en dynamisk planering och förbättring av hanteringen av avfallet. Förslaget om en ny typ av säkerhet innebär dessutom en risk för kostsamma överförsäkringar, eftersom det ställs krav på säkerhet för efterbehandling. Detta skulle ytterligare hämma investeringar i gruvnäringen. De eventuella kostnader som kan uppstå för avfallshanteringen bör i stället kunna hanteras inom ramen för dagens krav på säkerheter för efterbehandling. Regeringen borde ha undersökt denna möjlighet i stället för att lägga ytterligare lager av komplexitet på redan långdragna tillståndsprocesser. Vi anser därmed att förslagen i propositionen om säkerheter vid hantering av utvinningsavfall bör avslås. Säkerhet för anmälningspliktiga miljöfarliga verksamheter, punkt 2 (M, C, KD) av (C), (M), (M), (M), (C) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag till lag om ändring i i de delar det avser 26 kap. 13 a §. 2021/22:4671 av och (M, KD) yrkande 3 och 2021/22:4675 av m.fl. (C) yrkande 5 och avslår proposition 2021/22:219 i denna del. Att ställa krav på ekonomisk säkerhet är ett sätt att minska risken för att oseriösa aktörer etablerar sig inom avfallsområdet. Regeringens förslag är dock inte tillräckligt träffsäkert och riskerar att leda till en rad oönskade konsekvenser, som det kvarstår flera oklarheter med förslaget. Vi anser därför att regeringens förslag om säkerhet för anmälningspliktiga miljöfarliga verksamheter bör avslås. En tillsynsmyndighets anmälan om brottsmisstanke, punkt 3 (C) av (C) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag till lag om ändring i i de delar det avser 26 kap. 2 §. 2021/22:4675 av m.fl. (C) yrkande 4 och avslår proposition 2021/22:219 i denna del. I propositionen föreslår regeringen att ett skyndsamhetskrav ska införas för att ärenden ska kunna lämnas över till polis och åklagare fortare än . Det är i grunden positivt, men det är inte utdragna åtalsanmälningar som gör att avfallsbrott inte utreds och beivras i högre utsträckning än . Förslaget bygger på en övertro på hur arbetet hos polisen och ser ut i denna typ av ärenden och hur det prioriteras. Det är två myndigheter som redan dras med stora resursbrister. Ett skyndsamhetskrav för anmälan om misstänkta avfallsbrott kommer endast att leda till att fler ärenden läggs på hög. Krav på snabbare anmälan kan också innebära att anmälningarna blir sämre underbyggda, vilket i sin tur leder till merarbete för polisen. Det är också oklart vad tillsynsmyndigheten får fortsätta att göra inom ramen för sitt ordinarie tillsynsarbete om en verksamhet eller del av verksamheten redan är föremål för en polisanmälan. Vi anser därför att regeringens förslag om en tillsynsmyndighets anmälan om brottsmisstanke bör avslås. Straffansvar för överlämning av avfall till obehörig mottagare, punkt 4 (C) av (C) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag till lag om ändring i i de delar det avser 29 kap. 9 §. 2021/22:4675 av m.fl. (C) yrkande 7 och avslår proposition 2021/22:219 i denna del. Att införa sanktioner och ett straffansvar för den som överlämnar avfall till någon som saknar tillstånd eller inte gjort en anmälan till myndigheterna är i grunden ett bra förslag eftersom det tydliggör avfallslämnarens ansvar och har potential att motverka förekomsten av oseriösa aktörer på avfallsmarknaden. finns det även i detta förslag frågetecken och otydligheter som vi anser behöver redas ut framåt. Inte minst är det otydligt vad en avfallslämnare ska kontrollera och hur denna kontroll ska göras samt vilka avfallslämnare som ska omfattas av straffansvaret. Som dagens avfallshantering ser ut i en alltmer cirkulär ekonomi lämnas avfall sällan över i ett led utan snarare i flera olika led som kan inbegripa flera olika verksamhetsutövare. Skrivningarna i propositionen om hur långt beställaransvaret ska sträcka sig i efterföljande led riskerar också att skapa stora osäkerheter för den ursprungliga avfallslämnaren och det hade behövts ett mer precist resonemang redan i propositionen. Vi föreslår därför att förslagen i propositionen om straffansvar för överlämning av avfall till en obehörig mottagare avslås. Förändringar av producentansvaret för förpackningar, punkt 5 (M, C, KD) av (C), (M), (M), (M), (C) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag till lag om ändring i i de delar det avser 15 kap. 15, 16 b, 21 och 22 §§, 21 kap. 1 § och 27 kap. 5 §. 2021/22:4671 av och (M, KD) yrkande 7 och 2021/22:4675 av m.fl. (C) yrkandena 1–3 och 6 samt avslår proposition 2021/22:219 i denna del. Vi värnar ett sammanhållet producentansvar och anser att det är viktigt att producenterna kan påverka utformningen av regler och incitament vid anpassning till EU:s krav. Regeringens förslag motverkar detta. Det finns vidare flera svagheter i förslaget; det kommer bl.a. att kräva stora investeringar trots att det är tveksamt om det leder till någon resurs- eller miljönytta. Vi är också tveksamma till kravet på fastighetsnära insamling och menar att det måste gå att göra avsteg från detta krav med hänsyn till kommunernas olika förutsättningar. Vi vill i stället för regeringens förslag se ett samlat producentansvar som ges möjlighet att utvecklas med hänsyn till teknik och affärsmodeller för att möta behoven i en växande cirkulär ekonomi. Därför anser vi att bör avslå förslagen i propositionen om förändringar av producentansvaret för förpackningar. Lagstiftningens framtida utformning, punkt 6 (M, KD) av (M), (M), (M) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4671 av och (M, KD) yrkandena 4 och 6 samt 2021/22:4669 av m.fl. (V) och 2021/22:4684 av och (båda MP) yrkandena 1–4. har vi sett flera fall där oseriösa avfallsbolag hanterat stora mängder avfall felaktigt, hamnat på obestånd och lämnat efter sig omfattande miljöskulder. När kraven på återvinning ökar, ökar också incitamenten för oseriösa aktörer som vill sko sig på återvinning. I en myndighetsgemensam lägesbild över organiserad brottslighet återges situationen med illegal avfallshantering i . Rapporten drar slutsatsen att kriminell avfallshantering har ökat såväl i som i resten av . Att kräva ekonomisk säkerhet för att avhjälpa en eventuell miljöskada är ett sätt att minska risken för att oseriösa aktörer etablerar sig. Regeringens förslag på detta område är dock inte tillräckligt träffsäkert utan för med sig en rad oönskade konsekvenser. Bland dessa finns risken att även mindre företag, med begränsade ekonomiska resurser, måste ställa ut säkerhet för förhållandevis små mängder avfall. Det finns också en risk att säkerhetens omfattning bedöms olika i olika kommuner, och flera kommuner påpekar också att de saknar kompetens på området. Som framgår av reservation 2 menar vi därför att förslagen i propositionen om säkerhet för anmälningspliktiga miljöfarliga verksamheter bör avslås. Vi anser att regeringen i stället ska återkomma med ett nytt förslag till utformning av säkerheter som på ett mer ändamålsenligt sätt adresserar riskerna i storskalig hantering av avfall. Regeringen föreslår vidare i propositionen att den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot föreskrifter som har meddelats med stöd av genom att lämna avfall till någon som inte har gjort de anmälningar eller har de tillstånd som krävs för avfallshanteringen ska dömas till böter. Vi välkomnar detta förslag och de förtydliganden som finns i propositionen om begränsning av beställaransvaret för att undvika en situation där beställaren blir ansvarig för eventuella senare överlämningar av avfallet. Vi menar att förslaget riskerar att leda till ytterligare administration för beställare som ska bekräfta att en mottagare av avfall har de behörigheter som krävs. Detta gäller inte minst mindre företag. Vi vill därför att regeringen återkommer med förslag på hur företag på ett icke betungande sätt ska kunna bekräfta att rätt behörighet att hantera avfall finns hos mottagaren. Detta kan t.ex. ske genom vägledning om hur kontrollen ska utföras eller verktyg för att kontrollera behörighet. Lagstiftningens framtida utformning, punkt 6 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4669 av m.fl. (V) och 2021/22:4671 av och (M, KD) yrkandena 4 och 6 samt 2021/22:4684 av och (båda MP) yrkandena 1–4. Regeringen föreslår i propositionen att en ny bestämmelse om säkerhet för utvinningsverksamhet läggs till i . Det är bra att krav på säkerhet ska ställas, men regeringens förslag är inte tillräckligt.