bet · H901NU20 · 2022-04-28 00:00:00 — Fyra tillkännagivanden som rör gruv- och mineralnäringen Mellan och beslutade om fyra tillkännagivanden om gruv- och mineralnäringen. Det första tillkännagivandet innebär att uppmanade regeringen att vidta nödvändiga åtgärder för att förenkla och förkorta tillståndsprocesserna för gruv- och mineralnäringen (bet. 2018/19:NU11, rskr. 2018/19:209). I det andra tillkännagivandet, , anförde utskottet att regeringen senast i samband med tidpunkten för avlämnandet av budgetpropositionen skulle redovisa för vilka konkreta åtgärder som vidtagits med anledning av tillkännagivande om gruv- och mineralnäringens tillståndsprocesser (bet. 2019/20:NU11, rskr. 2019/20:85). beslutade om ett tredje tillkännagivande om gruv- och mineralnäringen (bet. 2020/21:NU16, rskr. 2020/21:257). Utskottet anförde i tillkännagivandet att regeringen , dock , bör återkomma med förslag som innebär att det görs tydligt att prövningen i de fall det krävs ett Natura 2000-tillstånd ska göras i samband med prövningen av tillstånd enligt . Det fjärde tillkännagivandet som rör den nämnda näringen beslutades även det av (bet. 2020/21:NU18, rskr. 2020/21:228). Utskottet anförde att regeringen ska återkomma till med konkreta förslag på förenklade tillståndsprocesser och kortare handläggningstider för gruv- och mineralnäringen. När det gäller de nyssnämnda tillkännagivandena anförde regeringen i budgetpropositionen att den i föregående års budgetproposition redovisat att regeringen beslutat om ett kommittédirektiv till en utredning som ska se över det nuvarande systemet för miljöprövning och lämna förslag på de ändringar och åtgärder som krävs för att uppnå en modernare och mer effektiv miljöprövning (prop. 2020/21:1 utg.omr. Uppdraget ska redovisas . Regeringen uppgav vidare att den beslutat om ett kommittédirektiv till en utredning som ska se över prövningsprocesser och regelverk för en hållbar försörjning av innovationskritiska metaller och . Uppdraget ska redovisas . Mot denna bakgrund bedömde regeringen att tillkännagivande (bet. 2019/20:NU11 punkt 1, rskr. 2019/20:183) är slutbehandlat. Övriga tillkännagivanden angavs ännu inte vara slutbehandlade. Utskottet uppgav i sitt budgetbetänkande i fråga om utgiftsområde 24 (bet. 2021/22:NU1) att det inte hade några synpunkter på regeringens bedömningar. riksdagsbehandling av vissa övriga frågor Utskottet har , (bet. 2020/21:NU18) avstyrkt motionsyrkanden om att införa en gemensam kontaktpunkt i tillståndsprocesserna, en s.k. one-stop shop. Utskottet konstaterade vid det nämnda tillfället att har tagit del av en rapport från Tillväxtanalys som innehåller förslag om en one-stop shop och att rapporten utgör ett kunskapsunderlag i regeringens arbete. Utskottet fann därmed ingen anledning för att genom ett tillkännagivande uppmana regeringen att införa en one-stop shop för de tillståndsprocesser som föregår en gruvetablering. Företrädare i utskottet för framhöll en annan uppfattning i en reservation. Utskottets ställningstagande redovisas under följande rubriker: – Övergripande om tillståndsprocesser – Åtgärder för enklare tillståndsprocesser och kortare handläggningstider – Tillståndsprocesser för gruv- och mineralnäringens långsiktiga förutsättningar – Övrigt om förenklade tillståndsprocesser. För att gruvdrift ska vara möjlig krävs flera olika tillstånd enligt regler i både minerallagen och . Detta har redovisats i det föregående. I motionerna 2021/22:3691 (M) yrkande 4 och 2021/22:4030 (M) yrkande 26 förordas att regeringen ska vidta åtgärder för att ändra balansen mellan de två lagarna i tillståndsprocesserna. I motionerna anförs att minerallagen bör få en tydligare ställning och därmed också en ökad betydelse i tillståndsprövningsprocessen. Som redovisats har beslutat om ett antal tillkännagivanden som rör utformningen av tillståndsprocesserna för gruv- och mineralnäringen och utskottet kan konstatera att det nu pågår en översyn av regelverken på området i två utredningar som bedrivs parallellt. Den ena ska ge förslag för att åstadkomma en modern och effektiv miljöprövning, och den andra ser över prövningsprocesser och regelverk för en hållbar försörjning av innovationskritiska metaller och . Utskottet vill framhålla att det finns olika uppfattningar bland företrädarna för de olika riksdagspartierna i utskottet när det gäller hur balansen mellan minerallagen och i tillståndsprocesserna bör se ut. Utskottet ser dock att det finns skäl att invänta de pågående utredningarnas bedömningar i frågan innan agerar. Utskottet har ingen avsikt att förorda några riksdagsuttalanden när det gäller tillståndsprocessernas uppbyggnad så som föreslås i de nämnda motionerna och avser därmed inte att ställa sig bakom dessa förslag. I motionerna 2021/22:3691 (M) yrkande 3 och 2021/22:4030 (M) yrkande 25 efterfrågas vidare åtgärder för att säkerställa en modern och rättssäker tillståndsprocess. Utskottet har i grunden ingen annan uppfattning än motionärerna, d.v.s. att tillståndsprocesserna ska vara effektiva och rättssäkra, men vill av denna anledning påminna om att det övergripande syftet med de nämnda utredningarna är att åstadkomma moderna och effektiva prövningsprocesser. Utskottet vill även påminna om att beslutat om tillkännagivanden som rör vikten av förenklade tillståndsprocesser för gruv- och mineralnäringen. Även om utskottet är angeläget om att tillståndsprocesserna för gruv- och mineralnäringen ska vara effektiva, moderna och rättssäkra ser utskottet ingen anledning att på nytt förorda ett tillkännagivande med en sådan inriktning. Samtliga motionsyrkanden avstyrks därmed. Åtgärder för enklare tillståndsprocesser och kortare handläggningstider I motionerna 2021/22:2431 (SD) yrkande 10, 2021/22:3691 (M) yrkande 2, 2021/22:3916 (C) yrkandena 3–5 och 2021/22:4131 (C) yrkande 19 förordas olika åtgärder för att förkorta och effektivisera tillståndsprocesserna för gruv- och mineralnäringen. Det föreslås bl.a. att en samordnare för gruvärenden ska inrättas, att en sökande endast ska behöva ha kontakt med en myndighet i tillståndsprocessen och att färre länsstyrelser ska vara inblandade i prövningen. Det föreslås även att tidsbegränsningen i olika typer av tillstånd bör tas bort och att åtgärder behöver vidtas för att öka prospektering i . Som framgår av det föregående har tillståndsprocesserna för gruv- och mineralnäringen varit föremål för tillkännagivanden från . Regeringen har som redovisats också tillsatt olika utredningar som ska se över reglerna för tillståndsprövningen, och utredarna väntas presentera sina slutsatser senare . När det gäller de effektiviseringsåtgärder som förespråkas i de nämnda motionerna avser utskottet att inte förorda att uppmanar regeringen att genomföra dem. Utskottet kan konstatera att utredarna har i uppdrag att presentera olika förslag på området och ser i dessa fall lämpligheten i att avvakta utredarnas slutsatser. Utskottet utgår från att regeringen därefter återkommer till med förslag som avser att få till stånd effektivare och modernare tillståndsprocesser. Utskottet noterar avslutningsvis de uppdrag som redovisats i det föregående om bättre samverkan och vägledning när det gäller miljöprövningen och att förslag som rör en mer ändamålsenlig sammansättning av mark- och miljödomstolarna har beslutats av . Samtliga motionsyrkanden avstyrks därmed. Tillståndsprocesser för gruv- och mineralnäringens långsiktiga förutsättningar I motionerna 2021/22:3199 (V) yrkande 8, 2021/22:3916 (C) yrkande 2, 2021/22:4062 (MP) och 2021/22:4131 (C) yrkande 18 förordas åtgärder för att på olika sätt skapa långsiktiga förutsättningar för att gruvverksamhet ska kunna bedrivas. Utskottet har ingen annan uppfattning än att långsiktighet och förutsebarhet är grundläggande för att de gruvor som behövs ska kunna öppna och att gruvbolagen ska kunna bedriva sin verksamhet på ett livskraftigt sätt. Vilka premisser som bör vara styrande för hur regelverken är uppbyggda finns det dock olika åsikter om bland ledamöterna i utskottet. Även om olika förslag framförts i det föregående hänvisar utskottet i detta fall till pågående utredningar på området och nöjer sig med att konstatera att de nämnda motionsyrkandena inte ger upphov till att utskottet vill ta några initiativ i linje med det som föreslås. Motionsyrkandena avstyrks därmed. Övrigt om förenklade tillståndsprocesser beslutade om ett tillkännagivande som rör tillståndsprocesserna för gruv- och mineralnäringen och Natura 2000-tillståndens roll i prövningen (bet. 2020/21:NU16, rskr. 2020/21:257). Utskottet anförde i tillkännagivandet att regeringen , dock , bör återkomma med förslag som innebär att det görs tydligt att prövningen i de fall det krävs ett Natura 2000-tillstånd ska göras i samband med prövningen av tillstånd enligt . Detta har redovisats i det föregående. I motion 2021/22:4217 (KD) yrkande 36 förordas att ska fatta ett nytt i princip identiskt beslut. Mot bakgrund av att olika utredningar har tillsatts för att komma med förslag på moderna tillståndsprocesser och en hållbar försörjning av innovationskritiska metaller och ser utskottet inte några skäl för att på nytt uppmana regeringen att agera. Motionsyrkandet avstyrks därmed. Äganderätt och vissa frågor om ersättningar Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som rör markägares rätt och olika aspekter på utformningen av systemet med mineralersättning. Utskottet hänvisar till pågående arbete och gällande rätt. Jämför reservation 9 (KD), 10 (L), 11 (SD), 12 (C), 13 (V) och 14 (M, SD, KD). I partimotion 2021/22:3511 av m.fl. (C) anförs att det behövs en ökad acceptans hos markägare och lokalbefolkningen för att utvinning av innovationskritiska metaller och ska vara långsiktigt hållbar. Motionärerna framhåller därför att mineralersättningen bör höjas som den del som tillfaller staten i stället bör gå till lokalsamhället vars närmiljö påverkas. I yrkande 22 begärs ett tillkännagivande om att det bör göras en genomlysning av möjligheterna till detta. I kommittémotion 2021/22:3691 av m.fl. (M) framförs att det är ett problem att mineralersättningen inte är en prioriterad fordran vid en eventuell konkurs hos ett gruvbolag. I yrkande 11 förordas därför att markägarens rättigheter som fordringsägare när det gäller dennes del av mineralersättningen vid en konkurs ses över. m.fl. (SD) anför i kommittémotion 2021/22:2431 att mineralersättningen bör vara på en nivå som inte hindrar nya investeringar i prospektering och gruvverksamhet. bör ersättningen garantera en rimlig avkastning till såväl mark- och fastighetsägare som staten. I yrkande 12 förordas därför att mineralersättningens utformning, nivå och fördelning ses över. Motionärerna framhåller vidare att det är rimligt att stärka markägarens rätt till ersättning vid en eventuell konkurs hos ett gruvbolag. I yrkande 13 föreslås att detta lämpligen kan uppnås genom att man ser till att markägarens del av mineralersättningen betraktas som en prioriterad fordran. I kommittémotion 2021/22:3199 av m.fl. (V) yrkande 6 anförs att regeringen bör ge berörda myndigheter i uppdrag att utreda hur en degressiv mineralersättning kan bidra till att främja lokal vidareförädling. Det skulle främja lokalsamhällen och ge arbetstillfällen och värden skulle stanna där gruvbrytningen sker. I yrkande 7 framhålls vidare att mineralersättningen bör höjas och att pengarna ska avsättas i en gruvfond där huvuddelen av pengarna återförs till gruvregionerna för att bl.a. finansiera utbildning, bostadsbyggande och samhällsservice. I kommittémotion 2021/22:3380 av m.fl. (L) yrkande 13 anförs att markägarens rättigheter i samband med prospektering av metaller och bör ses över. har gruvföretag stora möjligheter att inleda prospektering som kan påverka miljön och inskränka markägarnas äganderätt. I kommittémotion 2021/22:4131 av m.fl. (C) yrkande 14 förordas att uppmanar regeringen att överväga att höja mineralavgiften något och att göra tillämpningen av riksintressena mer flexibel genom att utreda möjligheten till lokalt inflytande. Motionärerna framhåller att den del av mineralersättningen som tillfaller staten i stället bör gå till lokalsamhället vars närmiljö påverkas av en gruva. I kommittémotion 2021/22:4217 av m.fl. (KD) yrkande 39 framförs att regeringen bör tillsätta en utredning av minerallagen som ser över äganderättens ställning. Utredningen bör bl.a. överväga om det finns anledning att ändra äganderättens utsträckning under markytan och ge förslag på hur frågan om ekonomisk säkerhet för återställande av skador ska lösas. Äganderätten måste stärkas när det gäller minerallagen, anförs det i motion 2021/22:2031 av (M). Motionären anser att markägaren har små möjligheter att stoppa en gruvexploatering, och ett eventuellt fynd innebär att det läggs en död hand över markområdet. Därtill är markägarens ersättning för intrånget mycket ringa. Motionären efterfrågar ett tillkännagivande från om stärkt äganderätt i minerallagstiftningen. Bakgrund och pågående arbete I 2 kap. 15 § första stycket regeringsformen anges att vars och ens egendom är tryggad genom att ingen kan tvingas avstå sin egendom till det allmänna eller till någon enskild genom expropriation eller något annat sådant förfogande eller tåla att det allmänna inskränker användningen av mark eller byggnader utom när det krävs för att tillgodose angelägna allmänna intressen. Vidare gäller enligt andra stycket i samma paragraf att den som genom expropriation eller något annat sådant förfogande tvingas avstå från sin egendom ska vara tillförsäkrad full ersättning för förlusten. Ersättning ska också vara tillförsäkrad den för vilken det allmänna inskränker användningen av mark eller en byggnad på ett sådant sätt att den pågående markanvändningen inom den berörda delen av fastigheten avsevärt försvåras eller att skada uppkommer som är betydande i förhållande till värdet på denna del av fastigheten. Ersättningen ska bestämmas enligt grunder som anges i lag. Samhällsintresset av att kan brytas och tas till vara har bedömts vara ett så starkt allmänt intresse att grundlagens förutsättningar för ingrepp i markägarnas rätt är uppfyllda. Vid ingrepp i markägares rättigheter med stöd av minerallagen är markägarna dock garanterade ersättning. Skador eller intrång som orsakas av undersökningsarbete ska ersättas av den som har ett undersökningstillstånd eller en koncession med vars stöd arbetet bedrivs. Ofta bestäms ersättningens storlek genom frivilliga uppgörelser mellan koncessionshavaren och markägaren. Om inte sådana uppgörelser kan nås bestäms ersättningen enligt expropriationsrättsliga principer. Ägare av den mark som omfattas av en bearbetningskoncession får även en särskild ersättning baserad på värdet av den malm som bryts, s.k. mineralersättning. Bestämmelserna om mineralersättning gäller alla koncessioner som har beviljats och där gruvdrift pågår. Mineralersättning från koncessionshavaren till markägarna syftar till att uppnå en bättre balans mellan exploatörer och markägare (7 kap. 7 § minerallagen). Ersättningen ska motsvara av värdet av de som koncessionen omfattar och som har brutits . Av ersättningen ska tre fjärdedelar tillfalla fastighetsägarna inom koncessionsområdet och en fjärdedel staten. Mineralersättningen har inte någon direkt koppling till den eventuella miljöskada som gruvverksamheten kan resultera i eller till finansiering av efterbehandlingsåtgärder. De intäkter som tillfaller staten genom mineralersättningen redovisas i stället enligt gällande principer för statens budgethantering mot inkomsttitel i budgetpropositionen. Mineralersättning som en prioriterad fordran I 11 kap. konkurslagen (1987:672) regleras utdelning av medel från ett konkursbo till fordringsägarna. Den ordning i vilken betalningsanspråken ska tillgodoses vid konkurs och utmätning regleras i sin tur i förmånsrättslagen (1970:979) och i utsökningsbalken. Utgångspunkten är att alla fordringar har samma rätt. I förmånsrättslagen finns dock en uppräkning av vissa fordringar som har bättre rätt än andra, dvs. förmånsrätt, och vilken ordning som gäller mellan dessa s.k. prioriterade fordringar. Fordringar utan förmånsrätt, dvs. oprioriterade eller övriga fordringar, har inbördes lika rätt. Konkurs- och förmånsrättslagarna bereds av civilutskottet. Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och ökade incitament för naturvården i skogen med frivillighet som grund lämnade regeringen propositionen Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och ökade incitament för naturvården i skogen med frivillighet som grund (prop. 2021/22:58) till . I propositionen redogörs för flera av regeringens bedömningar som rör markägares äganderätt och ersättningsmöjligheter. I dessa avseenden anför regeringen i propositionen att den ska återkomma till med förslag i olika delar. Den nämnda propositionen har beretts av miljö- och jordbruksutskottet och beslutades av tidigare (bet 2021/22:MJU18). Motionsyrkanden som rör markägares rätt till mineralersättning och storleken på denna ersättning, samt den grundlagsskyddade äganderätten har behandlats och avstyrkts av utskottet under innevarande valperiod, (bet. 2020/21:NU18). Utskottet hänvisade då främst till det pågående arbetet med skogspolitiken där äganderättsfrågorna spelar en stor roll. Utskottet framhöll att de överväganden som görs om äganderättens ställning, inklusive frågor om ersättningar vid ianspråktagande av mark, med fokus på skogsmark även kan ha inverkan på kommande överväganden och förslag som har kopplingar till äganderättsliga spörsmål på det mineralpolitiska området. Företrädare för och framhöll en annan uppfattning än utskottets i en reservation. Detta gjorde även företrädare för och i olika reservationer. Även motionsyrkanden där det förordas att mineralersättningen bör vara en s.k. prioriterad fordran har behandlats och avstyrkts , (bet. 2020/21:NU18). Utskottet hänvisade till gällande rätt. En avvikande uppfattning uttrycktes i en reservation från företrädare i utskottet för . Utskottets ställningstagande redovisas under följande rubriker: – och markägares rätt – Mineralersättning som en prioriterad fordran. Samhällsintresset av att kan brytas och tas till vara har bedömts vara ett så starkt allmänt intresse att grundlagens förutsättningar för ingrepp i markägarnas rätt är uppfyllda. Detta kan utskottet konstatera. Vid ingrepp i markägares rättigheter med stöd av minerallagen är markägarna dock garanterade ersättning. Skador eller intrång som orsakas av undersökningsarbete ska ersättas av den som har ett undersökningstillstånd eller en koncession med vars stöd arbetet bedrivs. Motionärerna som står bakom motionerna 2021/22:2031 (M), 2021/22:3380 (L) yrkande 13 och 2021/22:4217 (KD) yrkande 39 ställer sig dock tveksamma till att den nu gällande ordningen i minerallagen tillgodoser de äganderättsliga aspekterna på ett godtagbart sätt. Här vill utskottet bl.a. hänvisa till att det pågår arbete med frågor som har koppling till det grundlagsskyddade egendomsskyddet, vilket i förlängningen även har med den ersättning som bör betalas ut till den berörda markägaren att göra. Som redovisats framförde genom ett tillkännagivande att regeringen bör ta initiativ till en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppdrag att se över och stärka det grundlagsreglerade egendomsskyddet. Därtill kan det även nämnas att överlämnade sitt slutbetänkande Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och naturvård i skogen (SOU 2020:73) till regeringen. Flera förslag som utredaren för fram berör äganderätten, och betänkandet bereds fortfarande i vissa delar inom . Utskottet kan vidare konstatera att den utredare som har i uppdrag att ge förslag som syftar till att skapa en hållbar försörjning av innovationskritiska metaller och bl.a. ska ge förslag på hur en större andel av det värde som gruv- och mineralnäringen genererar kan komma hela landet till del. När det gäller äganderättsfrågor vill utskottet inte föregripa några slutsatser från utredaren genom att förorda att uttalar sig på området. Motionsyrkandena avstyrks därmed. De frågor som rör gruv- och mineralnäringen och markägares rätt hör ofta tätt samman med hur markägare ska ersättas om deras mark tas i anspråk. Ofta bestäms ersättningens storlek genom frivilliga uppgörelser mellan koncessionshavaren och markägaren. Ägare av den mark som omfattas av en bearbetningskoncession får även en särskild ersättning baserad på värdet av den malm som bryts, s.k. mineralersättning. Som redovisats regleras denna ersättning i minerallagen och syftar till att uppnå en bättre balans mellan exploatörer och markägare. I motionerna 2021/22:2431 (SD) yrkande 12, 2021/22:3199 (V) yrkandena 6 och 7 samt 2021/22:4131 (C) yrkande 14 ifrågasätts dagens utformning av mineralersättningen. I motionerna framförs i stället andra förslag som syftar till att förändra såväl storleken på och fördelningen av ersättningen som utformningen av själva ersättningssystemet. Som framgår av det föregående pågår en utredning om att se över regelverk för att åstadkomma en hållbar försörjning av innovationskritiska metaller och . Av utredningens direktiv framgår att utredaren ska ta fram förslag som syftar till att en större andel av det värde som gruv- och mineralnäringen genererar kan komma hela landet till del. Utskottet vill betona vikten av att regeringen i kommande förslag även beaktar frågor som rör ersättningar. Utskottet avser därmed att inte förorda några tillkännagivanden som riskerar att föregripa viktiga avväganden på området. Samtliga motionsyrkanden avstyrks därmed. Mineralersättning som en prioriterad fordran Förslag om att regeringen bör se över markägarens rättigheter som fordringsägare när det gäller hans eller hennes del av mineralersättningen i samband med en konkurs har avslagits av vid ett antal tillfällen under den senaste valperioden. Sådana förslag har väckts även under detta och finns i motionerna 2021/22:2431 (SD) yrkande 13 och 2021/22:3691 (M) yrkande 11. Utskottet har vid tidigare tillfällen redovisat vad som gäller för utdelning av medel från ett konkursbo till fordringsägarna. Utskottet kan inte se att det har tillkommit några nya fakta eller andra förhållanden som motiverar att ska fatta ett annat beslut än ett avslag på motionerna, vilket den även gjorde så sent som . Motionsyrkandena avstyrks därmed. Utvinning och vissa miljöfrågor Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden om utvinning och vissa miljöfrågor. Utskottet hänvisar till pågående arbete och gällande bestämmelser. Jämför reservation 15 (SD), 16 (SD), 17 (V) och 18 (MP). I kommittémotion 2021/22:2431 av m.fl. (SD) yrkande 15 föreslås att lagstiftningen om bolagens ansvar för sanering och efterbehandling av mark i samband med avslutad gruvverksamhet reformeras. En lösning som framhålls i motionen är att bearbetningskoncessionen villkoras med att koncessionshavaren löpande avsätter medel som ska kunna täcka de sanerings- och återställningskostnader som bedöms återstå när verksamheten är avslutad. I motionen anförs vidare att det återigen ska vara möjligt att ge tillstånd enligt till gruvdrift för att utvinna uran. I yrkande 18 begärs ett tillkännagivande med denna innebörd. I yrkande 19 förordas även att det ska vara möjligt att ge tillstånd till brytning, provbrytning, bearbetning och fysikalisk eller kemisk anrikning av uran för att använda uranets fissila egenskaper. I kommittémotion 2021/22:3199 av m.fl. (V) yrkande 5 framförs att rätten att bryta malm i en fyndighet – s.k. bearbetningskoncession – ska ges endast om ekonomisk lönsamhet är möjlig när hela miljökostnaden, inklusive kostnader för efterbehandling inkluderas. Detta bör även gälla vid en utökad brytning i en gammal fyndighet. I motion 2021/22:544 av (M) anförs att förbudet mot uranutvinning i bör upphävas. Motionären menar bl.a. att förbudet innebär att utvinning av innovationskritiska metaller och begränsas eftersom dessa ofta bryts tillsammans med uran.