bet · H901JuU24 · 2022-03-22 00:00:00 — Enligt 9 § krävs t.ex. inte tillstånd vid bevakning som bedriver av vägtrafik eller vid en betalstation eller kontrollpunkt som avses i bilagorna till lagen (2004:629) om trängselskatt och som sker för att samla in uppgifter som behövs för att beslut om trängselskatt ska kunna fattas och för att kontrollera att sådan skatt betalas. Tillstånd krävs inte heller i vissa fall vid bevakning som sker för att skydda en anläggning eller ett område som är ett skyddsobjekt, om bevakningen endast omfattar skyddsobjektet eller ett område i dess omedelbara närhet. Som nämnts ovan finns också ett generellt undantag för kamerabevakning som bedrivs av , , och . togs kravet på tillstånd till kamerabevakning bort för bevakning i färdmedel som används i kollektivtrafik och för stations-, terminal- och hållplatsområden som används för sådan trafik (prop. 2019/20:109, bet. 2019/20:JuU36, rskr. 2019/20:322). Kravet på tillstånd togs även bort för bevakning av vissa platser vid spårområden och av flygplatser. Undantagen gäller om bevakningen sker i brottsbekämpande syfte, i syfte att förhindra olyckor eller i ordningshållande syfte. Kravet på tillstånd togs bort för bevakning i butikslokaler där det bedrivs apoteksverksamhet, om bevakningen sker i brottsbekämpande syfte. Undantaget gjordes mot bakgrund av att apotek utför sådana uppgifter av allmänt intresse som avses i 7 § kamerabevakningslagen och som normalt kräver tillstånd. Tystnadsplikt och utlämnande av uppgifter Kamerabevakningslagen innehåller en bestämmelse om tystnadsplikt och utlämnande av uppgifter (22 §). Enligt bestämmelsen får den som tar befattning med en uppgift som har inhämtats genom kamerabevakning inte obehörigen röja eller utnyttja det som han eller hon på detta sätt har fått veta om någon enskilds personliga förhållanden. I det allmännas verksamhet tillämpas offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL. Av OSL framgår att sekretess gäller för sådana uppgifter om en enskilds personliga förhållanden som har inhämtats genom kamerabevakning som avses i kamerabevakningslagen om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till honom eller henne lider men (32 kap. 3 § OSL). Sekretessen hindrar inte att en uppgift lämnas till en åklagarmyndighet, , , , eller , om uppgiften behövs för att utreda ett begånget brott med fängelse i straffskalan eller för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet som innefattar brott med fängelse i straffskalan (32 kap. 3 a § OSL). Sekretessen hindrar inte heller att en uppgift lämnas till en kommun eller en myndighet för att förebygga en hotande olycka eller för att begränsa verkningarna av en redan inträffad olycka. Den sekretessbrytande bestämmelsen i 32 kap. 3 a § OSL bryter endast den sekretess som gäller enligt 32 kap. 3 § OSL. Bestämmelsen möjliggör således inte genombrott av den absoluta sekretess för bilder som tagits upp med trängselskattekameror som gäller enligt 27 kap. 1 § OSL (se vidare nedan). Obehörighetsrekvisitet i 22 § kamerabevakningslagen är avsett att tolkas på så sätt att ett uppgiftslämnande av en enskild aktör som motsvarar ett uppgiftslämnande som är tillåtet enligt OSL inte är att betrakta som obehörigt (prop. 2017/18:231 s. 157). Ett utlämnande som är tillåtet enligt den sekretessbrytande bestämmelsen i 32 kap. 3 a § OSL är alltså tillåtet också enligt 22 § kamerabevakningslagen. Sekretess för uppgifter om trängselskatt För uppgifter om trängselskatt gäller s.k. skattesekretess enligt 27 kap. OSL. Enligt 27 kap. 1 § gäller absolut sekretess för uppgift om en enskilds personliga förhållanden i verksamhet som avser bestämmande av skatt eller fastställande av underlag för bestämmande av skatt. Härifrån görs i 27 kap. 6 § första stycket undantag i fråga om beslut som skatt eller underlag för bestämmande av skatt fastställs genom. När det gäller trängselskatt finns dock en särskild reglering i andra stycket med innebörden att sekretess gäller i ett sådant beslut för uppgift om vilken betalstation bilen har passerat och tidpunkten för denna passage. Transportstyrelsen kan emellertid lämna ut uppgifter som ligger till grund för beslut om trängselskatt till och Säkerhetspolisen med stöd av sekretessbrytande bestämmelser i (se SOU 2018:65 s. 219 f.). Om begäran om utlämnande har sin grund i misstanke om ett visst begånget brott kan Transportstyrelsen tillämpa 10 kap. 24 § OSL. Enligt den bestämmelsen hindrar inte sekretess att en uppgift som angår misstanke om ett begånget brott lämnas till bl.a. eller Säkerhetspolisen om fängelse ingår i straffskalan för brottet och påföljden inte kan antas stanna vid böter. Bestämmelsen kan bli tillämplig när det handlar om att lämna ut uppgifter om en viss bil som använts av någon som misstänks för brott. Uppgifterna kan då användas för att ta reda på om bilen har passerat en betalstation för trängselskatt. Paragrafen kan dock inte tillämpas för att lämna ut uppgifter om personer som inte med fog kan misstänkas för brott. Den kan alltså inte användas för att lämna ut uppgifter om samtliga bilar som passerat en viss betalstation under ett visst tidsintervall, även om uppgifter ska lämnas ut för utredning av ett konkret begånget brott (se regeringsbeslut i N2011/4356/TE). När 10 kap. 24 § OSL inte är möjlig att använda kan den s.k. generalklausulen i 10 kap. 27 § OSL bli tillämplig. Enligt den bestämmelsen får en sekretessbelagd uppgift lämnas ut till en annan myndighet om det är uppenbart att intresset av att uppgiften lämnas har företräde framför det intresse som sekretessen ska skydda. Bestämmelsen kan exempelvis användas vid utlämnande till och Säkerhetspolisen av uppgifter kopplade till förestående brottslighet. Den kan också användas för att lämna ut uppgifter om samtliga bilar som passerat en viss betalstation när det ännu saknas någon misstänkt för ett begånget brott. Utredningen om informationsutbyte vid samverkan mot terrorism redovisade betänkandet Informationsutbyte vid samverkan mot terrorism (SOU 2018:65) med bl.a. förslag på vissa ändringar i OSL. I betänkandet lämnas också förslag på en förordningsändring som avser Transportstyrelsens möjlighet att lämna ut vissa uppgifter om trängselskatt till och Säkerhetspolisen. I linje med utredningens förslag i denna del beslutade regeringen att det skulle införas en ny paragraf, 5 kap. 3 a §, i vägtrafikdataförordningen (2019:382). Enligt den bestämmelsen ska Transportstyrelsen på begäran av eller Säkerhetspolisen utan dröjsmål lämna ut uppgifter om trängselskatt som gäller passager av en betalstation eller kontrollpunkt om det framgår av begäran att uppgifterna i ett brådskande fall behövs för att förhindra eller på annat sätt ingripa mot en handling som kan utgöra brott enligt lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. Personuppgifter får inte behandlas än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med behandlingen (2 kap. 17 § brottsdatalagen). Detta kallas för principen om lagringsminimering. Detaljerade föreskrifter om hur länge uppgifter får behandlas finns i lagen (2018:1695) om behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område, lagen (2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område och lagen (2018:1694) om behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. Om det inte är föreskrivet när en viss kategori av personuppgifter inte längre får behandlas ska den som ansvarar för behandlingen se över behovet av att fortsätta behandla uppgifterna (2 kap. 18 § brottsdatalagen). Om det inte finns någon lagreglerad tidsgräns måste den som bedriver bevakningen själv avgöra vilken lagringstid som är nödvändig med hänsyn till bevakningens ändamål. Om materialet används exempelvis i en förundersökning finns det särskilda bestämmelser om hur länge uppgifterna får behandlas för detta ändamål. Genom principen om lagringsminimering, som bygger på att lagringstiden ska vara så kort som möjligt, säkerställs det i övrigt att uppgifter från kamerabevakning inte bevaras än nödvändigt. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att ta ställning till om har tillgång till tillräckligt effektiva verktyg i gränsnära områden (dir. 2020:23). Enligt direktiven skulle utredningen särskilt överväga om det bör göras författningsändringar för att kamerabevakning ska kunna användas för att effektivisera kontrollen av utlänningars vistelserätt och bekämpningen av brott i gränsnära områden. Det anges att det t.ex. kan handla om ändringar som utökar möjligheterna att samla in, använda och lagra personuppgifter. Utredningen överlämnade betänkandet Åtgärder i gränsnära områden (SOU 2021:92) till regeringen. Utredningens förslag fokuserar främst på befogenheter, men gäller även och Säkerhetspolisens användning av kamerabevakning i brottsbekämpningen. I betänkandet konstateras att trafiken i de gränsnära områdena är en viktig informationskälla, bl.a. i arbetet med att bekämpa den gränsöverskridande brottsligheten, och att de brottsbekämpande myndigheterna har ett berättigat intresse av att samla in och på andra sätt behandla uppgifter om denna trafik med hjälp av modern kamerateknik. Något som enligt utredningen kan vara särskilt användbart i gränsnära områden är kamerabevakning med tekniska verktyg för objektsigenkänning, t.ex. automatisk igenkänning av registreringsskyltar. Sådan teknik används av som ett verktyg inom tullkontrollverksamheten. Fordonsuppgifter, framför allt registreringsnummer, kan ibland hänföras till en fysisk person och uppgifterna utgör då personuppgifter. Behandlingen av uppgifterna styrs då av den dataskyddsrättsliga regleringen. En central fråga när det kommer till behandling av personuppgifter inom underrättelseverksamheten är hur länge uppgifterna får behandlas. Utredningen konstaterar att det inte finns något generellt svar på den frågan utan svaret beror på omständigheterna, exempelvis vad som behandlas och för vilka ändamål. Gällande regelverk ger enligt utredningen goda möjligheter till behandling, däribland lagring, av personuppgifter som samlats in genom kamerabevakning. Enligt utredningens bedömning av rättsläget bör videomaterial från gränsnära områden i regel kunna lagras i obearbetat skick för syften inom den brottsbekämpande verksamheten och längre än så när personuppgifter behandlas för särskilda syften, exempelvis i ett underrättelseärende eller en brottsutredning. När det gäller fordonsuppgifter som samlats in genom kamerabevakning i ett gränsnära område anser utredningen dock att en något längre tids behandling av uppgifterna kan godtas. Det är fråga om uppgifter som endast indirekt kan härledas till en identifierbar person. Så länge uppgifterna inte omfattar identifierbara ansiktsbilder på förare eller passagerare utgör uppgifterna i regel inte heller känsliga personuppgifter. Utredningen föreslår därför att det införs en särskild bestämmelse som innebär att uppgifter om fordon som har samlats in genom kamerabevakning i ett gränsnära område, eller av anslutande tillfartsvägar, alltid får behandlas av , Säkerhetspolisen eller efter det att de samlades in. Betänkandet, som har varit ute på remiss, bereds inom . Alla bevakningskameror som används i skolverksamhet och filmar en plats dit allmänheten har tillträde är tillståndspliktiga. Av information på webbplats framgår att skolgårdar generellt anses vara en plats dit allmänheten har tillträde. Inne i en skolbyggnad anses allmänheten ha tillträde till ytan fram till skolexpeditionen. Kamerabevakning av dessa ytor är därmed tillståndspliktiga. Övriga ytor inne i skolbyggnaden anses vara platser dit allmänheten inte har tillträde, och kamerabevakning där är därför inte tillståndspliktig. Där ansvarar huvudmannen själv för att reglerna i dataskyddsförordningen och kamerabevakningslagen följs. Eftersom skolan är en arbetsplats finns en skyldighet för arbetsgivaren att förhandla med arbetstagarorganisationer i enlighet med 11–14 §§ i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet i samband med att kamerabevakning övervägs. Tillståndskravet i kamerabevakningslagen omfattar kamerabevakning inom hälso- och sjukvården, förutsatt att det rör sig om bevakning av utrymmen som allmänheten har tillträde till. Regeringen anger i förarbetena till kamerabevakningslagen att det saknas underlag för att i sammanhanget närmare överväga ett undantag från tillståndskravet för viss kamerabevakning inom hälso- och sjukvården. Möjligheterna att få tillstånd för kamerabevakning på platser av det aktuella slaget där det finns problem med brottslighet och andra störningar förbättras dessutom genom regeringens förslag eftersom det vid tillståndsprövningen särskilt ska beaktas om kamerabevakningen behövs för att platsen är brottsutsatt eller för att det av särskild anledning finns risk för angrepp på någons liv, hälsa eller trygghet till person eller på egendom (prop. 2017/18:231 s. 81). Utskottet har återkommande behandlat motioner om ökade möjligheter till kamerabevakning, i betänkande 2020/21:JuU25. I det betänkandet behandlades bl.a. frågor om kamerabevakning i sjukvården och utanför skolor och sjukvårdsinrättningar. Utskottet konstaterade att den nya kamerabevakningslagen innebär förbättrade möjligheter att få tillstånd till kamerabevakning inom bl.a. hälso- och sjukvården eftersom det vid tillståndsprövningen ska beaktas särskilt om bevakningen behövs för att platsen är brottsutsatt eller för att det av särskild anledning finns risk för angrepp på någons liv, hälsa eller trygghet till person eller på egendom. Utskottet såg därför inte något skäl att ställa sig bakom förslagen och avstyrkte motionerna (s. 23 f.). följde utskottets förslag (rskr. 2020/21:289). I samma betänkande behandlade utskottet motioner om att polisen ska ges tillgång till befintliga övervakningskameror, t.ex. kameror för trängselskatt. Utskottet fann inte något skäl att ställa sig bakom ett sådant tillkännagivande (s. 24). Utskottet var inte heller berett att ta något initiativ till att införa ett kvalitetskrav för kamerabevakning. följde utskottets förslag (rskr. 2020/21:289). Däremot ansåg utskottet att möjligheterna för kommuner och regioner att bedriva kamerabevakning på allmänna platser och andra platser dit allmänheten har tillträde borde förstärkas i syfte att öka tryggheten och se till att fler brott upp. Utskottet föreslog därför ett tillkännagivande till regeringen om att utreda om kravet på tillstånd till kamerabevakning bör tas bort för kommuner och regioner (bet. 2020/21:JuU25 s. 24). Ledamöterna från Socialdemokraterna, reserverade sig mot förslaget och ansåg att inte skulle göra något sådant tillkännagivande (s. 100 f.). biföll reservationen (rskr. 2020/21:289). Vidare behandlades i samma betänkande motioner om möjligheten att bära videokamera i tjänsten. Utskottet noterade att kamerabevakningslagen inte omfattar handhållna kameror eller liknande utrustning och inte heller kameror som på annat sätt är kroppsburna. Utskottet såg inte något skäl för ett tillkännagivande i frågan och avstyrkte motionerna (s. 24). följde utskottets förslag (rskr. 2020/21:289). I samma betänkande behandlades slutligen en motion om en analys av den nya kamerabevakningslagens effekter på djurhållande företagares trygghet. Utskottet var inte berett att ställa sig bakom ett sådant tillkännagivande och avstyrkte motionsyrkandet (s. 24). följde utskottets förslag (rskr. 2020/21:289). En motion om förlängd lagringstid för de uppgifter som samlar in behandlades av utskottet i betänkande 2019/20:JuU27. Utskottet noterade att en särskild utredare hade fått i uppdrag att bl.a. ta ställning till om det bör göras författningsändringar för att kamerabevakning ska kunna användas för att effektivisera kontrollen av utlänningars vistelserätt och bekämpningen av brott i gränsnära områden. Utskottet ansåg att detta arbete inte borde föregripas och avstyrkte motionsyrkandet (s. 23). följde utskottets förslag (prot. 2019/20:120). Ett liknande yrkande behandlades förenklat i betänkande 2020/21:JuU25. En ny kamerabevakningslag trädde i kraft . Avsikten med den nya lagen var bl.a. att förbättra möjligheterna att använda kamerabevakning som integritetsskyddet förstärktes. Som framgår ovan har det därefter införts vissa möjligheter till ett enklare förfarande. Utskottet är mot denna bakgrund inte berett att ta något initiativ till att ytterligare förstärka möjligheterna till kamerabevakning i enlighet med vad som anförs i motionerna 2021/22:2248 (M) yrkande 5, 2021/22:2556 (SD) yrkande 19, 2021/22:2992 (SD) yrkande 1 och 2021/22:4034 (M) yrkande 5. Däremot anser utskottet att det finns anledning att se över möjligheterna till kamerabevakning inom hälso- och sjukvården. När kriminella hotar vårdpersonal och andra personer i deras yrkesutövning är detta indirekt ett hot mot hela samhällssystemets förmåga att fungera. Detta är helt oacceptabelt. Det allmänna bär i dessa fall också ett ansvar som arbetsgivare och ett ansvar för att säkerställa att människor även framöver vill arbeta i offentlig tjänst. Problemen med att kriminella exempelvis tränger sig in och hotar personal och patienter på sjukhus och vårdinrättningar måste adresseras. Regeringen bör därför göra en översyn av lagstiftningen för att förenkla för sjukhusen att, med bibehållet högt integritetsskydd för patienter och personal, sätta upp kameror med inspelningsmöjlighet för ökad trygghet och brottsbekämpning. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:2556 (SD) yrkande 18 och 2021/22:3579 (C) yrkande 71 samt tillstyrker delvis motion 2021/22:1446 (M) yrkande 1. Utskottet finner emellertid inte skäl att ställa sig bakom förslaget i motion 2021/22:3965 (L) yrkande 66 om kamerabevakning utanför skolor och sjukvårdsinrättningar. Motionsyrkandet avstyrks därmed. Utskottet är inte heller berett att ställa sig bakom ett tillkännagivande om att rektor ska ha rätt att besluta om kamerabevakning i skolan och på skolgården. Även motion 2021/22:407 (SD) yrkande 4 avstyrks därför. Kamerabevakning är vidare ett effektivt verktyg för att öka tryggheten och säkra bevisning om brott som begås på öppen gata. Bevakningen kan även fungera som avskräckande medel. Utskottet anser därför alltjämt att möjligheterna för kommuner och regioner att bedriva kamerabevakning på allmänna platser och andra platser dit allmänheten har tillträde bör förstärkas. Kommuner och regioner bör därför få samma generella befogenheter som polisen att utan tillstånd sätta upp kameror på allmän plats, om trygghetsproblem på platsen gör det befogat. Vad utskottet nu har anfört bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2021/22:1497 (M), 2021/22:3965 (L) yrkande 67, 2021/22:3974 (L) yrkande 24 och 2021/22:4032 (M) yrkande 36 i denna del. Utskottet har tidigare behandlat och avstyrkt motionsyrkanden om att polisen ska ges tillgång till befintliga övervakningskameror, t.ex. kameror för trängselskatt. Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning att det inte finns skäl att ställa sig bakom ett sådant tillkännagivande och är inte heller berett att ta något initiativ till att införa ett kvalitetskrav för kamerabevakning. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2021/22:278 (SD) yrkande 3, 2021/22:2556 (SD) yrkande 17, 2021/22:3781 (M) yrkande 25 i denna del och 2021/22:4190 (KD) yrkande 40. När det gäller lagringstiden för de uppgifter som samlar in konstaterar utskottet att Utredningen om effektivare polisiära åtgärder i gränsnära områden föreslår att vissa uppgifter som har samlats in genom kamerabevakning i ett gränsnära område ska få behandlas efter det att de samlades in. Utskottet anser att beredningen av utredningens förslag inte bör föregripas och avstyrker därför motion 2021/22:2510 (SD) yrkande 3. Utskottet noterar att kamerabevakningslagen inte omfattar handhållna kameror eller liknande utrustning och inte heller kameror som på annat sätt är kroppsburna, t.ex. en kamera som är fäst i en persons kläder, och finner inte skäl att ställa sig bakom förslagen i motionerna 2021/22:2968 (SD) yrkande 17, 2021/22:2992 (SD) yrkande 2 och 2021/22:3001 (SD) om möjligheterna att använda kamera i tjänsten. Utskottet anser inte att det har framkommit något som ger anledning för att ta initiativ till en sådan utvärdering av kamerabevakningslagen som efterfrågas i motionerna 2021/22:2159 (S) yrkande 1 och 2021/22:3650 (C) yrkande 44. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att knyta tillstånd till hemlig avlyssning eller övervakning av elektronisk kommunikation till en person, om platskrav vid hemlig dataavläsning och om datalagring. Detta ska tillkännage för regeringen. avslår övriga motionsyrkanden om bl.a. utökad användning av hemliga tvångsmedel. Jämför reservation 9 (SD), 10 (V), 11 (M, SD, KD), 12 (L), 13 (SD), 14 (M, KD), 15 (M, KD), 16 (M, KD), 17 (SD), 18 (V), 19 (L), 20 (M, SD, KD), 21 (S, V), 22 (M, SD, KD), 23 (SD), 24 (KD), 25 (SD) och 26 (C, V). Översyn av reglerna om hemliga tvångsmedel I kommittémotion 2021/22:2556 av m.fl. (SD) yrkande 5 efterfrågas en översyn och modernisering av reglerna om hemliga tvångsmedel. m.fl. (V) anför i kommittémotion 2021/22:462 yrkande 1 att regeringen bör ge Utredningen om utökade möjligheter att använda hemliga tvångsmedel (dir. 2020:104) ett förändrat uppdrag så att det tydligt framgår att utredaren ska ta ställning till hur skyddet för den personliga integriteten ska stärkas. I yrkande 2 anförs att regeringen bör ge utredningen ett tilläggsdirektiv om att göra en bred översyn av användningen av hemliga tvångsmedel och deras konsekvenser för skyddet för den personliga integriteten. Utökad användning av hemliga tvångsmedel m.m. m.fl. (M) begär i kommittémotion 2021/22:3783 yrkande 5 att hemlig rumsavlyssning ska vara möjlig vid grova brott med koppling till terrorism. I yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om att nivån bör sänkas för när hemliga tvångsmedel får användas enligt lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott. I kommittémotion 2021/22:2556 av m.fl. (SD) yrkande 4 begärs att restriktionerna för polisens användning av hemliga tvångsmedel ska lättas så att dessa ska kunna användas vid brottslighet med ett lägre straffvärde än vad som är fallet . I samma motion yrkande 6 anförs att hemliga tvångsmedel bör kunna knytas till en person i stället för ett telefonnummer, en viss plats eller liknande. I yrkande 8 begärs att ljudupptagning ska tillåtas vid hemlig kameraövervakning. Motionärerna anför vidare i yrkande 14 att regeringen bör utreda om preventiva tvångsmedel ska kunna användas även för normalgraden av brott mot lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall och lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt allvarlig brottslighet. m.fl. (KD) anser i kommittémotion 2021/22:4184 yrkande 26 att möjligheterna till underrättelseverksamhet mot misstänkt bidragsbrottslighet bör utvidgas. Enligt motionärerna bör inhämtningslagen därför kunna användas vid grov bidragsbrottslighet. m.fl. (KD) anför i kommittémotion 2021/22:4190 yrkande 39 att polisen bör få möjlighet att spana på vissa personer via dold kamerabevakning på distans. Ett tillkännagivande om kamerabevakning begärs också i kommittémotion 2021/22:4189 av m.fl. (KD) yrkande 42. I samma motion yrkande 47 anförs att beslut om hemlig avlyssning eller annan övervakning bör knytas till en person i stället för ett telefonnummer, en adress eller en viss elektronisk kommunikationsutrustning. I kommittémotion 2021/22:3974 av m.fl. (L) yrkande 51 föreslås utökade möjligheter att använda hemliga tvångsmedel vid allvarlig brottslighet.