bet · H901JuU10 · 2022-04-19 00:00:00 — Skärpta straff för grova trafikbrott Utskottet föreslår att gör två tillkännagivanden till regeringen med anledning av motionsyrkanden. Enligt utskottet bör regeringen skyndsamt återkomma med ett lagförslag i enlighet med det förslag som presenterades i promemorian Ett stärkt straffrättsligt skydd mot upprepad trafikbrottslighet och en utvärdering av den nedre promillegränsen för sjöfylleri (Ds 2019:22). I denna del finns en reservation (S, V, MP). Regeringen bör även återkomma till med ett förslag om förbud mot s.k. eftersupning. I denna del finns en reservation (V). Utskottet föreslår att utskottet avslår övriga motionsförslag. I betänkandet finns totalt tre reservationer (S, SD, V, MP). 19 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /22. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Skärpta straff för grova trafikbrott 1.Skärpta straff för grova trafikbrott, punkt 1 (S, V, MP) 2.Rattfylleri och dråp, punkt 2 (SD) 3.Eftersupning, punkt 3 (V) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /22 Utskottets förslag till riksdagsbeslut Skärpta straff för grova trafikbrott ställer sig bakom det som utskottet anför om skärpta straff för grova trafikbrott och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3502 av och (båda C) yrkandena 1 och 2, 2021/22:3781 av m.fl. (M) yrkande 30, 2021/22:3878 av m.fl. (KD) yrkande 2, 2021/22:3974 av m.fl. (L) yrkande 77 och 2021/22:4189 av m.fl. (KD) yrkandena 28–30 och 2021/22:1286 av (S). Reservation 1 (S, V, MP) 2021/22:2527 av m.fl. (SD) yrkande 42. Reservation 2 (SD) ställer sig bakom det som utskottet anför om förbud mot s.k. eftersupning och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:1143 av (KD), 2021/22:1225 av (S), 2021/22:1518 av Boriana (M), 2021/22:3878 av m.fl. (KD) yrkande 4, 2021/22:3974 av m.fl. (L) yrkande 78 och 2021/22:4189 av m.fl. (KD) yrkande 31 och 2021/22:2615 av (M) och 2021/22:3579 av m.fl. (C) yrkande 41. Reservation 3 (V) 2021/22:2807 av (M). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (M), (S), (C), (M), (SD), (S), (S), (L), (SD), (MP), (KD), (SD), (KD) och (V). I betänkandet behandlar utskottet 19 motionsyrkanden från allmänna motionstiden /22 som rör rattfylleri och olovlig körning. Yrkandena återfinns i bilaga 1. I ärendet har inhämtats en sammanställning av remissvaren till regeringens utkast till lagrådsremiss om skärpta straff för olovlig körning och rattfylleribrott. Vid utskottssammanträdet informerade företrädare för utskottet om regeringens arbete med utkastet till lagrådsremiss. Skärpta straff för grova trafikbrott Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om skärpta straff för grova trafikbrott och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 1 (S, V, MP). I kommittémotionerna 2021/22:3878 av m.fl. (KD) yrkande 2 och 2021/22:4189 av m.fl. (KD) yrkandena 28–30 begär motionärerna ett tillkännagivande om att flera av de förslag som lämnades i promemorian Ett stärkt straffrättsligt skydd mot upprepad trafikbrottslighet och en utvärdering av den nedre promillegränsen för sjöfylleri (Ds 2019:22) bör genomföras. Det gäller förslagen om skärpta straff för grov olovlig körning, rattfylleri och grovt rattfylleri samt införande av ett nytt brott, grov trafikbrottslighet. Även i kommittémotion 2021/22:3974 av m.fl. (L) yrkande 77 och motion 2021/22:3502 av och (båda C) yrkandena 1 och 2 efterfrågas skärpt lagstiftning mot upprepat rattfylleri och olovlig körning. I kommittémotion 2021/22:3781 av m.fl. (M) yrkande 30 begärs att maximistraffet för rattfylleri och grov olovlig körning höjs från till fängelse. Enligt motionären i motion 2021/22:1286 av (S) bör man se över hur man kan göra det möjligt att i större utsträckning döma en person som begått rattfylleri av normalgraden till skyddstillsyn. Av 3 § första stycket lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott (trafikbrottslagen) framgår att om någon uppsåtligen framför ett körkortspliktigt fordon utan att vara berättigad till det ska han eller hon dömas till böter för olovlig körning. Har personen tidigare innehaft körkort som blivit återkallat eller har brottet skett vanemässigt eller är det annars att anse som grovt, får dömas till fängelse . Enligt 4 § trafikbrottslagen döms den som för ett motordrivet fordon eller en spårvagn efter att ha intagit alkohol i så stor mängd att alkoholkoncentrationen under eller efter färden uppgår till i blodet eller per liter i utandningsluften för rattfylleri till böter eller fängelse . För rattfylleri döms också den som för ett motordrivet fordon eller en spårvagn efter att ha intagit sådan narkotika som avses i 8 § narkotikastrafflagen (1968:64) i så stor mängd att det under eller efter färden finns något narkotiskt ämne kvar i blodet. Detta gäller dock inte om narkotikan intagits i enlighet med läkares eller annan behörig receptutfärdares ordination. Även den som för ett motordrivet fordon eller en spårvagn och då är så påverkad av alkohol att det kan antas att han eller hon inte kan framföra fordonet på ett betryggande sätt döms för rattfylleri. Detsamma gäller om föraren är lika påverkad av något annat medel. Enligt tredje stycket döms också den som framför ett motordrivet fordon eller en spårvagn och då är så påverkad av alkoholhaltiga drycker att det kan antas att han eller hon inte kan framföra fordonet på ett betryggande sätt för rattfylleri enligt första stycket. Detsamma gäller om föraren är lika påverkad av något annat medel. Grovt rattfylleri regleras i 4 a § trafikbrottslagen. Vid bedömningen av om rattfylleriet är att anse som grovt ska särskilt beaktas om föraren har haft en alkoholkoncentration som uppgått till i blodet eller per liter i utandningsluften, föraren annars har varit avsevärt påverkad av alkohol eller något annat medel, eller framförandet av fordonet har inneburit en påtaglig fara för trafiksäkerheten. För grovt rattfylleri är straffet fängelse i högst . En förutsättning för att en person ska få häktas är att han eller hon misstänks för ett brott med fängelse i straffskalan (24 kap. 1 § ). Av lagföringsstatistiken framgår att dagsböter är den dominerade påföljden för olovlig körning. Vid brott av normalgraden är påföljden vanligtvis 30 dagsböter. När det gäller tillämpningsområdet för det grova brottet saknas vägledande praxis från om när en olovlig körning är att betrakta som grov på grund av återfall eller vanemässighet. I RättsPM 2005:1 anges att en olovlig körning bör bedömas som grov om det är fråga om återfall från den tidigare lagföringen eller den tredje körningen eller femte körningen (jfr beträffande återfall RH 2017:35). Om brottet bedöms som grovt sätts straffet normalt inte under 50 dagsböter. Efter ett antal återfall i grova brott bestäms påföljden i regel till ett kortare fängelsestraff (jfr Borgeke och , Studier rörande påföljdspraxis m.m., 2018, s. 1392, RättsPM 2012:7 och RH 2017:35). I litteraturen har uttalats att påföljden ofta blir ett kortare fängelsestraff även vid återfall efter en tidigare fängelsedom för olovlig körning och att det förhållandet att den tilltalade har gjort sig skyldig till flera olovliga körningar endast måttligt påverkar strafflängden (se Borgeke och , Studier rörande påföljdspraxis m.m., 2018, s. 1392). Rattfylleri och grovt rattfylleri Påföljden för rattfylleri är i regel böter. Vid påverkan av alkohol bestäms antalet dagsböter utifrån hur hög alkoholkoncentrationen varit. För drograttfylleri är 50 dagsböter normalstraffet. (Se RättsPM 2012:7.) Grovt rattfylleri är ett brott av sådan art att påföljden normalt ska bestämmas till fängelse. Utgångspunkten vid straffmätningen är att ett grovt rattfylleri utan särskilda försvårande eller förmildrande omständigheter har ett straffvärde på fängelse i en månad. Bedömningen blir strängare ju större trafikfaran har varit. Särskilt allvarligt är om fordonet har förts på ett sådant sätt eller på en sådan plats att risken för en trafikolycka typiskt sett har varit stor. Även en mycket hög alkoholkoncentration kan medföra att brottet har ett straffvärde som överstiger fängelse i en månad. (Se t.ex. NJA 2003 s. 495 och NJA 2015 s. I vissa fall kan skyddstillsyn eller villkorlig dom i förening med samhällstjänst utgöra en tillräckligt ingripande påföljd (se t.ex. NJA 1997 s. 278, NJA 2000 s. 17 I och II samt NJA 2002 s. 653). Den omständigheten att det varit fråga om återfall i grovt rattfylleri tycks ge ett begränsat genomslag i straffmätningspraxis (se Borgeke och , Studier rörande påföljdspraxis m.m., 2018, s. 1355–1356). Ett stärkt straffrättsligt skydd mot upprepad trafikbrottslighet och en utvärdering av den nedre promillegränsen för sjöfylleri fick en utredare i uppdrag av regeringen att utreda och utvärdera vissa frågor om trafikbrott och sjöfylleri. I uppdraget ingick att kartlägga tillämpningen av bestämmelserna om olovlig körning, grovt brott, rattfylleri och grovt rattfylleri i trafikbrottslagen samt att se över straffskalorna för dessa brott. I uppdraget ingick vidare att utreda behovet av ett starkare straffrättsligt skydd mot upprepad trafikbrottslighet och att särskilt överväga om det bör införas ett nytt, samlat brott i trafikbrottslagen. Uppdraget redovisades i promemorian Ett stärkt straffrättsligt skydd mot upprepad trafikbrottslighet och en utvärdering av den nedre promillegränsen för sjöfylleri (Ds 2019:22). Utredaren föreslår bl.a. att straffmaximum för olovlig körning, grovt brott, respektive rattfylleri ska höjas från fängelse till fängelse samt att straffmaximum för grovt rattfylleri ska höjas från fängelse till fängelse . Det föreslås vidare att ett nytt, samlat brott – grov trafikbrottslighet – införs i trafikbrottslagen. Den särskilda straffbestämmelsen föreslås omfatta den som begår brottsliga gärningar enligt trafikbrottslagen under förutsättning att var och en av gärningarna har utgjort led i ett upprepat särskilt hänsynslöst trafikbeteende och gärningarna varit ägnade att utgöra en allvarlig fara för trafiksäkerheten. Gärningarna ska ingå i ett mönster som sammantaget kan utgöra en allvarlig fara för trafiksäkerheten. Särskild hänsyn bör enligt utredaren tas till den samlade brottslighetens allvar och intensitet. Ju allvarligare de enskilda gärningarna är, desto färre gärningar bör det krävas för att trafikbeteendet ska anses upprepat och särskilt hänsynslöst. Straffet för grov trafikbrottslighet föreslås vara fängelse i lägst och högst . Regeringen remitterade ett utkast till lagrådsremiss om skärpta straff för olovlig körning och rattfylleribrott. I utkastet anför regeringen bl.a. att rattfylleribrott typiskt sett innebär en fara för andra människors liv och hälsa. En alkohol- eller narkotikapåverkad förare utsätter medvetet andra trafikanter för risker och det finns ett tydligt samband mellan förekomsten av trafikolyckor och rattfylleri. Även att köra ett fordon utan att vara behörig till det innebär ett åsidosättande av grundläggande krav på respekt för trafiksäkerheten. Upprepade trafikbrott utgör dessutom lagtrots och det är av väsentlig betydelse att återfallsaspekten kan beaktas i tillräcklig utsträckning när straffet bestäms. Om samhället inte ingriper tillräckligt kraftfullt när en gärningsman gång på gång gör sig skyldig till t.ex. olovlig körning eller rattfylleri kan det ge intryck av att rättsordningen är likgiltig inför den fara för andra som brottsligheten medför. Vid upprepade och allvarliga trafikbrott måste samhället kunna reagera med adekvata sanktioner och på ett effektivt sätt kunna förhindra fortsatt brottslighet. Vissa åtgärder har vidtagits – bl.a. utvidgade möjligheter till förverkande av fordon och snabb lagföring tillsammans med en skärpt återfallsreglering – som markerar samhällets avståndstagande från bl.a. upprepad trafikbrottslighet. Ändringarna kan successivt komma att medföra skärpta reaktioner och förbättringar i arbetet med att förhindra återfall i trafikbrott men ytterligare åtgärder behöver övervägas. Den nuvarande straffmätningspraxisen innebär enligt regeringen att de straff som döms ut för grov olovlig körning och rattfylleribrott är förhållandevis låga även i upprepade och allvarliga fall. Regeringen anser dock att utredningens förslag att införa en straffbestämmelse om grov trafikbrottslighet inte bör införas. Visserligen skulle promemorians förslag medföra att upprepad trafikbrottslighet i vissa fall skulle mötas av en kraftigare reaktion än med hittillsvarande ordning. Vid remissbehandlingen har det emellertid framförts flera nackdelar med förslaget, som också uppmärksammas i promemorian. De tyngst vägande invändningarna har att göra med att brottets konstruktion innebär att den förstärkta reaktionen mot upprepad trafikbrottslighet förutsätter att lagföringen av de brottsliga gärningarna inte sker allteftersom utan . En sådan ordning kan vara motiverad på andra områden, t.ex. när det gäller våld i nära relationer. Gärningar som ingår i en fortlöpande kränkning av en närstående person uppdagas vanligtvis i efterhand i ett sammanhang. Trafikbrott upptäcks och utreds emellertid regelmässigt allteftersom de begås. Som flera remissinstanser påpekar framstår därför promemorians förslag till nytt brott inte heller som ändamålsenligt i förhållande till de åtgärder som genomförts för att åstadkomma en snabbare lagföring och en strängare syn på återfall. Regeringen anser sammantaget att nackdelarna med det av promemorian föreslagna brottet är så pass betydande att det inte bör ligga till grund för arbetet med att åstadkomma en skärpt straffrättslig reaktion vid upprepad och allvarlig trafikbrottslighet. För att åstadkomma en sådan skärpt syn framstår det i stället som en lämpligare metod att skärpa straffskalorna för grov olovlig körning, rattfylleri och grovt rattfylleri. Även en utvidgning av tillämpningsområdet för det grova rattfylleribrottet kan bidra till att straffnivån höjs vid upprepade fall av trafikonykterhetsbrott. I utkastet till lagrådsremiss föreslår regeringen därför att det i straffbestämmelsen om grovt rattfylleri ska införas en ny kvalifikationsgrund som innebär att det vid bedömningen av om brottet är grovt särskilt ska beaktas om föraren har gjort sig skyldig till rattfylleri eller grovt rattfylleri. Vidare föreslås att bestämmelserna om olovlig körning ska utformas i överensstämmelse med vad som normalt gäller vid gradindelade brott. Brottsbeteckningen grov olovlig körning införs som det ska föreskrivas särskilda kvalifikationsgrunder för brottet som innebär att det vid bedömningen av om brottet är grovt särskilt ska beaktas om föraren har haft ett körkort som blivit återkallat, föraren har gjort sig skyldig till olovlig körning eller grov olovlig körning, eller gärningen annars har varit av allvarligt slag. Regeringen föreslår även att maximistraffen för grov olovlig körning och rattfylleri ska höjas från fängelse till fängelse samt att maximistraffet för grovt rattfylleri ska höjas från fängelse till fängelse . I utkastet till lagrådsremiss föreslås slutligen att det införs ett oaktsamhetsansvar för olovlig körning samt att straffbestämmelserna om olovlig körning även ska omfatta den som framför ett fordon i strid med särskilda villkor. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Regeringen har aviserat att en proposition om skärpta straff för olovlig körning och rattfylleribrott kommer att överlämnas till . I betänkande 2017/18:JuU14 behandlade utskottet motionsyrkanden om skärpta straff för rattfylleri (s. 55 f.). Utskottet anförde följande: Alkohol och droger är en av de absolut viktigaste orsakerna till olyckor i trafiken, ofta med allvarliga skador eller dödsfall som resultat. Att identifiera påverkade förare och få dem ur trafik handlar inte bara om brottsbekämpning, utan också om att rädda liv i trafiken. är straffet för rattfylleri böter eller fängelse och för grovt rattfylleri fängelse i högst . Straffet för olovlig körning är böter och för grov olovlig körning fängelse . Det är utskottets uppfattning att en skärpning av straffskalorna för rattfylleri och grov olovlig körning så att straffmaximum uppgår till fängelse skulle göra att straffskalorna står i bättre proportion till brottens allvar. Dagens straffskalor för rattfylleri, drograttfylleri och grov olovlig körning innebär dessutom att personer som är misstänkta för dessa brott inte kan anhållas och häktas. Enligt utskottets uppfattning är det inte acceptabelt att en person som gör sig skyldig till rattfylleri eller grov olovlig körning inte kan frihetsberövas i väntan på huvudförhandling. En skärpning av straffmaximum för dessa brott till fängelse skulle ge åklagare möjlighet att anhålla och begära dessa personer häktade. Mot denna bakgrund anser utskottet att det bör göras en översyn av straffskalorna för rattfylleri, grovt rattfylleri och grov olovlig körning. I samband med översynen bör vidare en utvärdering göras av det gällande regelverket för polisens, tullens och befogenhet att tillfälligt omhänderta fordonsnycklar för att hindra fortsatt färd i dessa situationer. Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen. följde utskottets förslag (rskr. 2017/18:240). Även behandlade utskottet motioner om skärpta straff för rattfylleri liknande de som behandlas (bet. 2019/20:JuU26 s. 77 f.). Utskottet konstaterade att det pågick beredning av en departementspromemoria med förslag om bl.a. höjda straff för olovlig körning, grovt brott och rattfylleri av både normalgraden och grovt brott samt införandet av ett nytt, samlat brott – grov trafikbrottslighet. Utskottet, som ansåg att beredningen av utredningens förslag inte borde föregripas, avstyrkte motionerna. följd utskottets förslag (rskr. 2019/20:258). Senaste gången utskottet behandlade frågor om rattfylleri och olovlig körning var (bet. 2020/21:JuU24 s. 81 f.). Utskottet anförde då att straffskalorna för rattfylleri och grov olovlig körning borde skärpas så att de står i bättre proportion till brottens allvar. Utskottet föreslog därför ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt skulle återkomma till med ett förslag till skärpta straffrättsliga åtgärder mot upprepad trafikbrottslighet i enlighet med det utredningsförslag som tagits fram. ställde sig bakom utskottets förslag (rskr. 2020/21:344). Som utskottet har konstaterat bör straffskalorna för rattfylleri och grov olovlig körning skärpas så att de står i bättre proportion till brottens allvar. Detta gäller inte minst i fall av upprepad brottslighet. Detta har också tidigare tillkännagett för regeringen. Trots tillkännagivanden och trots att en promemoria med ett lagförslag presenterades har regeringen ännu inte återkommit till med något förslag om skärpta straff för rattfylleri och grov olovlig körning och skärpta straffrättsliga åtgärder mot upprepad trafikbrottslighet. I stället remitterade regeringen först ett utkast till lagrådsremiss och aviserade att en proposition kommer att överlämnas till . I utkastet föreslås flera straffrättsliga skärpningar när det gäller olovlig körning och rattfylleribrott, vilket är positivt. Däremot har regeringen, som framgår ovan, avstått från att gå vidare med utredningens förslag att införa en straffbestämmelse om grov trafikbrottslighet. Även om promemorians förslag mött kritik från flera remissinstanser anser utskottet att fördelarna med förslaget, bl.a. att upprepad trafikbrottslighet i vissa fall skulle mötas av en kraftigare reaktion än med hittillsvarande ordning, överväger. Regeringen bör därför skyndsamt återkomma till med ett lagförslag i enlighet med promemorians förslag. Detta bör tillkännage för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:3502 (C) yrkandena 1 och 2, 2021/22:3781(M) yrkande 30, 2021/22:3878 (KD) yrkande 2, 2021/22:3974 (L) yrkande 77 och 2021/22:4189 (KD) yrkandena 28–30. Utskottet anser inte att det finns skäl för att ta några initiativ för att ändra reglerna om val av påföljd vid grovt rattfylleri. Utskottet avstyrker därmed motion 2021/22:1286 (S). Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om rattfylleri och dråp. Jämför reservation 2 (SD). I kommittémotion 2021/22:2527 av m.fl. (SD) yrkande 42 begär motionärerna ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda hur gärningar som innefattar rattfylleri som leder till annans död kan anses mer allvarliga än de gör . Utgångspunkten bör vara att sådana gärningar anses utgöra dråp, och de bör därmed medföra en straffskärpning jämfört med vad som gäller . Enligt 3 kap. 1 § döms den som berövar någon annan livet för mord till fängelse , lägst tio och högst , eller på livstid. Som skäl för livstids fängelse ska det särskilt beaktas om gärningen föregåtts av noggrann planering, präglats av särskild förslagenhet, syftat till att främja eller dölja annan brottslighet, inneburit svårt lidande för offret eller annars varit särskilt hänsynslös. Om brottet med hänsyn till de omständigheter som föranlett gärningen eller annars är att anse som mindre grovt, dömes för dråp till fängelse, lägst sex och högst (2 §). I 3 kap. 7 § anges att den som av oaktsamhet orsakar annans död, döms för vållande till annans död till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter. Är brottet grovt, döms till fängelse i lägst ett och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningen har innefattat ett medvetet risktagande av allvarligt slag, eller om gärningsmannen, när det krävts särskild uppmärksamhet eller skicklighet, har varit påverkad av alkohol eller något annat medel eller annars gjort sig skyldig till en försummelse av allvarligt slag. I samband med att straffskalan för grovt vållande till annans död höjdes anförde regeringen att den gällande straffnivån inte återspeglade den skärpta synen på brottet. Man hänvisade i detta sammanhang bl.a. till vållande till annans död i samband med trafikbrott. Regeringen anförde dock också att det inte bör införas en särskild reglering för vållandebrott i samband med fordonstrafik. Skälet är att det skulle riskera att innebära att lika allvarliga fall av vållande till annans död behandlas olika beroende på i vilket sammanhang de begåtts (prop. 2009/10:47 s. 25). Utskottet har tidigare bl.a. behandlat ett motionsyrkande om att regeringen bör tillsätta en utredning i syfte att se över om vållande till annans död genom framförande av motorfordon under påverkan av alkohol eller annat medel bör bedömas som dråp (bet. 2019/20:JuU26 s. 77 f.). Med hänvisning bl.a. till att den ovan nämnda departementspromemorian (Ds 2019:22) kunde antas leda till att trafikbrott generellt bedöms strängare än fann utskottet inte skäl att ta något sådant initiativ som motionärerna efterfrågade och utskottet avstyrkte yrkandet. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:258). När det gäller frågan om vållande till annans död genom framförande av motorfordon under påverkan av alkohol eller annat medel bör bedömas som dråp vidhåller utskottet de bedömningar som utskottet har gjort. Utskottet konstaterar därvid att regeringen har aviserat att en proposition om skärpta straff för olovlig körning och rattfylleribrott, som kan antas leda till att trafikbrott generellt bedöms strängare än , kommer att överlämnas till . Utskottet avstyrker därmed motion 2021/22:2527 (SD) yrkande 42. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om förbud mot s.k. eftersupning och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 3 (V). I kommittémotionerna 2021/22:3878 av m.fl. (KD) yrkande 4, 2021/22:4189 av m.fl. (KD) yrkande 31 och 2021/22:3974 av m.fl. (L) yrkande 77 samt motionerna 2021/22:1225 av (S), 2021/22:1518 av Boriana (M) och 2021/22:1143 av (KD) begärs att det införs ett förbud mot s.k. eftersupning. I kommittémotion 2021/22:3579 av m.fl. (C) yrkande 41 och motion 2021/22:2615 av (M) efterfrågar motionärerna en översyn av lagen för att se om en kriminalisering av efterförtäring skulle vara möjlig.