bet · H901FöU6 · 2022-02-03 00:00:00 — Förra försvarsberedningen konstaterade och skrev att regeringen bör ge Försvarsmakten och MSB i uppdrag att gemensamt göra en översyn av hur de frivilliga försvarsorganisationerna kan bidra till totalförsvaret för att utveckla frivilligverksamheten bland annat. Det handlar om nya behov, rekryteringar, utbildningar och så vidare, till exempel på de räddningsskolor som jag nämnde i mitt anförande. Vad har hänt? Hur går arbetet? Enligt mina kontakter - detta behöver inte vara korrekt - händer i stort sett ingenting. Man diskuterar lite grann, men man har svårt med målsättningarna i detta stycke. Jag önskar en kommentar till det. Sedan undrar jag: Hur ser ledamoten på civilplikt? Jag vet att det är en del som krigsplaceras. Men jag undrar över en civilplikt överlag. Det är den andra delen. Alla vet att har kämpat för tvåprocentsmålet till 2030. Det kan man läsa även 2014, om man tycker att det är spännande. är flera partier med på detta. Hur ser Socialdemokraterna och ledamoten på att man tydligt lägger fast ett sådant mål? Tack, ledamoten, för frågorna! De rör egentligen den civila biten som är minst lika viktig om inte ännu viktigare. Det är klart att det av flera skäl är viktigt att ha en civil förmåga och ett starkt civilförsvar. Det är viktigt, eftersom det minsta man kan begära av ett samhälle är att vi kan ta ansvar för våra medborgare vid en konflikt eller annan kris som uppstår. För att vi ska ha en förmåga att försvara oss själva i situationer av konflikt är det viktigt att det finns en förståelse och att man känner att det fungerar, annars kommer man nog inte att delta i det över huvud taget. Där tror jag att de frivilliga organisationerna och försvarsorganisationerna är oerhört viktiga. Där skapas en miljö för att kunna göra insatser. Dessa finns runt om i vårt land, och med tanke på omvärldssituationen ser vi nu hur man träffas och planerar. Jag pratade om hemvärnet, vilket kanske inte är frivilligt på det sättet, och hur man möter de här olika sakerna och vad man kan göra. Jag är en vän av värnplikten. När det gäller civilplikten har vi sagt att vi inte riktigt är framme . Men det är klart att det säkert kan komma en möjlighet när vi måste utnyttja även detta. Det finns ju utredningar som rullar kring den civila biten och hur det ska se ut. Dem får man titta på. För att säga något lite kort om ekonomin är jag ingen vän av att vi ska säga av bnp på det sättet, utan det viktiga är att vi funderar på vad vi behöver för att kunna försvara våra gränser och upprätthålla det här samhället. Då får det kosta vad det kostar. Där någonstans måste vi sätta det. Tack - så länge! De här är liksom ett mål att förhålla sig till, och vi knyter det till Värnkraft, som vi skrev under. När vi räknar på den och de delar som ska införas, där Försvarsmakten var med, blir det ganska bra , och vi har också sagt att vi kan gå över detta efter 2030. Men utifrån Värnkraft landar vi på de här beloppen, så det är inte bara taget ur luften. Det är bra att ha ett mål att förhålla sig till. Det målet kan ändras efter hand och bli 2 ½ procent. Det vet vi inte. Men Värnkraft kräver de här pengarna. Om civilplikten fick jag svar. Delar ledamoten synen att har satt sig självt i och befinner sig i ett mycket, mycket allvarligt läge? Vi har en livsmedelsförsörjning som går ned i stället för upp. Vi har lantbrukare som lägger ned sin verksamhet. Enligt LRF har det blivit över 5 miljarder dyrare att vara lantbrukare, sett över landet. Det här är jätteallvarliga problem. Jag tycker att de flesta koncentrerar sig på försvaret. Försvaret har pengar. De bygger sitt, och vi vill gärna tillföra mer pengar där. Men de har ordning och reda på det här, och sedan får Försvarsberedningen konstatera vilka pengar de behöver för att verkställa omedelbara åtgärder. Detta är jag alltså inte särskilt orolig för i förhållande till att folk dör i sjukvårdsköer, inte får plats och får ligga på golvet på sjukhusen, att drivmedelspriserna rusar och företag lägger ned. Det oroar mig betydligt mer just . Om jag återgår till 2-procentsmålet tror jag att man måste fundera på vad det är vi vill göra och vad det kommer att kosta. Jag tror inte att man ska sätta upp ett mål på det sättet. Om jag inte minns min historiebok fel låg vi under det dagar på 4, . Det kanske är där vi ska ligga, vad vet jag? Jag tror att det är viktigt att titta på vilka behov vi har och hur ekonomin ser ut, och sedan behöver vi lägga de resurserna. Kan vi få så mycket samsyn som möjligt i det här är det bra. Det kan också vara så att ekonomin kraschar, och hux flux blir det som i de sydeuropeiska länderna att vi lägger på Försvarsmakten. Det där greppet funkar alltså inte riktigt, utan jag tror att det är viktigt att vi funderar på vilken förmåga vi behöver och hur vi kan finansiera den på ett klokt och långsiktigt sätt. Försörjningstryggheten är en del av det civila försvaret. Ja - det är katastrof. Det är ännu sämre på den sidan än vad det är på den militära. har vi ju från regeringens sida försökt att bygga upp detta igen. Mitt parti och de flesta partier är skyldiga till den nedrustning som gjordes. Det ska jag inte försöka gömma undan, utan det var en felaktighet. försöker vi att bygga upp det. Jag tror att man måste fundera lite på hur man ska göra det. Det kanske är så att staten ska ha en relation till bönder och att vi så att säga lagrar spannmål och har extra kossor och på det sättet kan försörja oss. Det kanske inte är de stora lagren som vi ska bygga upp. Det gäller också mediciner. Sedan avskaffades har vi inget medicinlager över huvud taget. Och det är ju så: Marknaden löser inte allting, och inom försvaret och det civila försvaret kanske det inte heller är marknaden som ska lösa allting. Vad vet jag. Jag tycker att resonerar klokt och ödmjukt på flera punkter i sitt anförande. Det hedrar honom verkligen. Det gäller den försämrade omvärldsmiljön, och det gäller även det fundamentala att det är vi själva som avgör våra säkerhetspolitiska vägval. Där är vi eniga. Frågan är dock hur man hanterar den säkerhetspolitiska linjen, och här har jag skarp kritik mot den nuvarande regeringen. När regeringen tillträdde formulerade den en helt egen säkerhetspolitisk linje, där man presenterade att den militära alliansfriheten tjänar oss väl, och så lade man till att det bidrar till stabilitet och säkerhet i närområdet. Det var ett praxisbrott mot tidigare . Under alliansåren hade vi en gemensamt framförhandlad säkerhetspolitisk linje mellan oppositionen och regeringen i Försvarsberedningen. Regeringen hade en gemensamt framförhandlad säkerhetspolitisk linje. Men den här regeringen valde att inte gå på den samförståndslinjen. går vi in i en säkerhetspolitisk kris där vi inte har samsyn kring den svenska säkerhetspolitiska linjen. Det är olyckligt. vet att har tillkännagett att vi anser att bör införa en Nato-option. Jag tycker att det är klokt att vi med den signalerar en öppenhet inför ett framtida svenskt Natomedlemskap och, precis som , inte stänger dörren som regeringen gör. Jag har en fråga till . Vi har vädjat till regeringen och sagt att det inte är bra att vi i inte har en samsyn kring den säkerhetspolitiska linjen. har vi vädjat: Bjud in oss till säkerhetspolitiska förhandlingar! Låt oss sätta oss ned och diskutera om vi kan hitta en samsyn om vägen framåt! har vi fått kalla handen av regeringen. Varför har Socialdemokraterna och regeringen inte öppnat för förhandlingar och diskussioner kring detta så att vi kunde slippa att gå in i den här säkerhetspolitiska krisen utan en gemensam säkerhetspolitisk linje här i kammaren? Jag delar ledamoten syn på svensk säkerhetspolitik, alltså att vi skulle behöva så stor samsyn som möjligt kring det. Jag tror att det är viktigt för ett litet land att ha en stor samsyn kring säkerhetspolitiken. Där är vi helt överens. Vi två representerar också två partier som historiskt sett har kunnat lösa de här frågorna och hitta framkomliga vägar. Jag tror att det är en linje som vi ska fortsätta på. Det kommer framöver att vara diskussioner och samtal; jag vet att Försvarsberedningen ska träffas under morgondagen, och jag tror också att man kan fundera kring den säkerhetspolitiska agendan. Sedan har vi såklart frågan om Nato och om Nato-option, som det sägs. Jag är inte så mycket för det där med option, men jag tycker att man ska fundera på om vi ska vara medlemmar i . Vi har lite olika syn på det. Från socialdemokratiskt håll är vi ganska tydliga med, och har ingen intern debatt om det över huvud taget, att vi anser att vi inte ska vara med i Nato. Däremot vet vi vad Nato är: Nato är inte är mer än sina medlemmar, och en stor del av medlemmarna är nära bundsförvanter till oss och finns i vårt närområde. Dem tycker jag att vi ska samarbeta med. Jag tror att våra båda partier behöver ta ett större ansvar och se hur vi kan mötas och lösa det här. Det tror jag är viktigt för ett litet land i norra . För att vi ska få till samsynen krävs också att vi för säkerhetspolitiska samtal över vattnet. Det vore bra om vi kunde få till detta. Låt mig få utmana på en annan punkt. Han säger att Försvarsberedningen hade rätt i många antaganden om den säkerhetspolitiska omvärldsmiljön. I flera stycken har helt rätt. Ni skrev utförligt framför allt i rapporten och i delrapporten om hur utmanar den europeiska säkerhetsordningen. Det har vi nu sett med all önskvärd tydlighet; och det håller och drar rätt. ser vi i det förändrade klimatet kvalitativt nya faktorer som gör att vi också inom ramen för Försvarsberedningen borde tillsätta en utredning som ska göra en ny säkerhetspolitisk omvärldsanalys. Där har vi vädjat till regeringen att ge beredningen ett mandat att göra detta, men vi har inte fått några svar från regeringen. Det jag tänker på är till exempel det faktum att vi ser en närmare koordinering mellan och . lämnar hela sin östra flank i det närmaste värnlös. ställer krav på att Nato inte ska utvidgas österut. En sådan koordinering har vi inte sett förut. Det andra som är helt uppenbart är det som anförde själv, nämligen att vi inte har sett att har presenterat legalt bindande avtal som både ska slå undan benen för vårt internationella försvarssamarbete och även ska begränsa vår säkerhetspolitiska handlingsfrihet att bli medlem av Nato. Den tredje punkten är att det nu är i det närmaste sömlöst mellan och , på ett sätt som det inte var 2019 när åtminstone rapporten fanns kvar. Det är geopolitiska realiteter. Är Socialdemokraterna villiga att öppna för att Försvarsberedningen ska ges i uppgift att lägga fram en uppdaterad säkerhetspolitisk omvärldsanalys i ljuset av de geopolitiska förändringar som vi nu kan skönja? Jag delar oro för det nära samarbete som sker just nu mellan och . Vi ser att de på något sätt har funnit varandra, och det finns en risk att det kan förändra världsordningen rejält. Där bör man fundera både en, två och över hur man ska hantera detta. Jag kanske upprepar mig lite, men jag håller fortfarande med om att det är viktigt att samtala. Jag vet att det har varit diskussioner om Försvarsberedningen. Jag kommer själv inte att vara med där, och det har kommit signaler från båda håll. Regeringen har sagt att man är beredd att träffas. Både statsministern och försvarsministern tycker att det är en bra idé. Man vill gärna titta på vilka typer av förändringar man kan göra i innevarande försvarsbeslut, om det finns något akut som kan flyttas fram. Man vill också ha en dialog med Försvarsmakten. Det är bra, och jag tycker att det ska göras. Omvärlden förändras fort. Jag vill inte föregripa diskussionen, men i grund och botten tycker jag att det är klokt att diskutera med varandra och försöka hitta lösningar. Det handlar inte bara om att prata om kortsiktiga beslut. Om försvarspolitiken ska diskuteras måste också säkerhetspolitiken diskuteras. Det är inte så konstigt. Men jag vill inte föregripa den diskussionen. Jag tror att regeringen och säkert kan mötas i frågan och prata ihop sig om hur en bred säkerhetspolitik för ska se ut. Jag tackar för dessa ord i detta viktiga ärende. I och med att jag tidigare höll ett anförande som den sverigedemokratiske ledamoten valde att inte begära replik på men i stället återkom i ett annat replikskifte och kommenterade landsbygdspolitik tänkte jag göra en koppling till det försvarsbeslut som gäller. Vi var starkt bidragande till att få fram en halv miljard till livsmedelsförsörjning och vattenförsörjning tillsammans med övriga partier i uppgörelsen. Det är 500 miljoner som ligger i plan 2025 - innevarande period. Som en parentes kan jag säga att i sitt samarbete för landsbygdsprogrammets förutsättningar inte har tillfört en enda krona. Det är viktigt att koppla ihop jordbrukets betydelse för vår säkerhet. Svensk jordbrukspolitik är också totalförsvarspolitik. Jag har följande frågor till i det här sammanhanget. Utifrån att totalförsvarsbeslutet behöver kompletteras och analysera den civila delen, inom vilka områden är Socialdemokraterna beredda att komplettera de uppdrag som ligger ? Är ni beredda att ge uppdrag som tydliggör primärproduktionens förutsättningar och betydelse för starkare totalförsvar i närtid? Ledamoten berör det viktigaste, nämligen hur vår livsmedelsförsörjning ska fungera under konflikter eller gråzonsperioder. Det är viktigt, och jag har funderat mycket på detta. Jag är själv östgöte och kommer från ett jordbrukslän, och jag har träffat många jordbrukare och deras organisationer. Man måste fundera över hur man kan dra nytta av varandra. Låt mig först svara på fråga. Ja, man behöver se över de civila möjligheterna, och det pågår ett antal utredningar. Vi har tidigare tittat på hur staten och näringslivet kan samverka. Och där har vi inte fått riktigt de svar vi ville ha, och vi tittar på hur utvecklingen ska gå till. Man ska dra nytta av den kapacitet som finns inom svenskt jordbruk. Jag tror att jag vid något tidigare replikskifte har talat om att vi inte bara ska bygga upp den typ av stora lager som fanns tidigare, utan man ska också dra nytta av den kapacitet som finns i jordbruken. Spannmål kan lagras på gården, och då sprider vi spannmålen ut över landet på ett klokt sätt. Sedan är det köttproduktionen. Det går att spara kött levande - om jag uttrycker mig så. Likaså kan potatisen förvaras på gårdarna. På så sätt kan vi få kött, potatis och bröd på bordet när det värsta inträffar. Man ska alltså dra nytta av den kompetensen. Mycket av livsmedelsproduktionen sker också i jordbrukskooperationens olika företag. Det är klart att det går att dra nytta av kooperationen i fråga om att bygga upp beredskapen i mejeri- och slakteriverksamheten. Och det är klart att det måste göras tillsammans mellan stat och näringsliv. Det är den vägen vi behöver gå. Vi är inte riktigt där, men vi måste dit. Det är positivt att regeringen som ett första steg i det här läget har gått till mötes på krismiljarden - stödmiljarden - till svenskt jordbruk. Det här har starka kopplingar till försvarspolitiken, och det är också något som har tagit initiativ till i utskottsarbetet i . Utöver medverkan i debatten hade jag gärna sett att försvarsministern i det här säkerhetspolitiskt försämrade läget hade haft möjlighet att närvara när vi debatterar försvarsfrågorna. Min nästa fråga gäller Socialdemokraternas ambitioner när det handlar om den militära delen inför Försvarsberedningens stundande arbete. Att enbart omprioritera inom den ekonomiska ram som är beslutad av blir otillräckligt. Vad är det som gör att Socialdemokraterna har begränsat sig till den metodiken, det vill säga att det är inom ram, tidigareläggningar, som försvarsministern har uttalat ska gälla? En av nycklarna till att få till en bred förankring av de åtgärder som behöver vidtas i närtid är att få till en gemensam samsyn. Om Socialdemokraterna kommer att lägga upp ett arbete , är målet att få till en bred samsyn, eller råder begränsningen att det ska handla om befintlig ram och i övrigt ingenting i fråga om Försvarsberedningens arbete? Hur ser och på detta i praktiken? Som regeringsparti har man ju när den här typen av förhandlingar eller diskussioner ska inledas ett stort ansvar för att komma framåt. Det är såklart ett ansvar som vi socialdemokrater måste axla för att hitta så många gemensamma lösningar som möjligt. Sedan tycker jag inte att försvarsministern har fel. Jag tycker att man ska titta på det försvarsbeslut som finns och vilka justeringar man kan göra i närtid, och det tror jag att alla håller med mig om. Går det att göra saker? Jag tror också att man ska ha en nära dialog med Försvarsmakten. Jag ser naturligtvis också problemen med att den insatsvara som kanske är den tuffaste utmaningen är människor. Det tar tid att utbilda människor. Soldater utbildas , och officerare som kan utbilda soldater tar till. Sedan ska också produkter och materiel fram, men det kanske går lite lättare. Jag tror att det är personalbiten som är den stora utmaningen. I den här grupperingen tror jag att det kommer att diskuteras om nya ekonomiska resurser kommer att föras till. Jag är övertygad om att ledamoten med flera ledamöter kommer att ta upp det. Det jag tror är viktigt då är att vi har ett samtal kring det. Jag skulle också vara tacksam om man kunde hitta någon gemensam syn på det. Jag tror att det är en stark signal utåt att så här skulle vi kunna jobba. Det kommer naturligtvis att vara en förhandlingsbit som ska skötas. Men både och jag har lång erfarenhet inom politiken, och vi vet att om man förhandlar brukar man också kunna komma fram till en klok lösning som för landet framåt. Även jag höll med i långa stycken av anförande när det gällde synen på allvaret i det som sker i omvärlden och det som står på spel - den europeiska säkerhetsordningen, att fria europeiska länder ska kunna fatta sina egna säkerhetspolitiska beslut - och att kraven som president och framför, och som får konsekvenser också för vårt land, är helt orimliga. Men jag tänkte följa upp det som var inne på alldeles . Vi ska ju gå in i förhandlingar i närtid. När jag läste anvisningarna som vi har fått fick jag först intrycket att det var inom ramen och inom det befintliga. Jag såg framför mig att man har tänkt sig att man ska låna pengar -24 och år -25. Jag tror att vi som sitter i kammaren nu alla är införstådda med att det är en väldigt tajt ekonomisk ram vi har för att göra en nödvändig återuppbyggnad av svensk försvarsförmåga. Därför undrar jag om skulle kunna svara på om det från Socialdemokraternas sida finns en öppning för att det faktiskt måste vara fråga om nya pengar om vi ska kunna rätta till de brister som vi kan rätta till i absolut närtid. Det gläder mig att ledamoten har lite av sin östgötska dialekt kvar. Det gör mig glad när vi står här i kammaren. Jag delar inte riktigt ledamotens uppfattning att det är en försiktig utveckling som vi har just . Det är en rätt kraftig satsning som regeringen och har fattat beslut om att göra på det svenska försvaret. Det är en kraftig ökning. Det är inte många politikområden i riksdag som har fått den typen av ökning, och det bygger på de gemensamma resonemang och tankar som vi haft om att vi behöver bygga upp den nationella förmågan. Men vet vi att det ser mörkt ut. Vi vet vad som sker på andra sidan . Vi är inne i ett tufft läge. Då har vi sagt att nu måste vi göra någonting, och regeringen med statsministern i spetsen har sagt: Okej, vi sammankallar Försvarsberedningen igen. Det är ju en historisk församling som har arbetat mer med de långsiktiga besluten. Men , för att få en bred uppgörelse där alla partier kan vara med, väljer man att kalla in Försvarsberedningen. Jag upprepar att jag inte tycker att det är fel, försvarsministerns resonemang om att vi ska se över vad vi kan tidigarelägga inom försvarsbeslutet. Jag tror att det är viktigt. Det är rätt ände att börja i. Men jag tror också att det kommer att bli diskussioner i Försvarsberedningen om nya resurser bör tillföras, vad det kan ge för effekt och var det kan ge bäst effekt. Det resonemanget kommer att föras. och hans partikamrater har varit väldigt tydliga med att de ska driva den frågan, och jag är helt övertygad om att ni kommer att förhandla och diskutera det. Jag hoppades att ledamoten skulle säga att han hoppas att vi lyckas också. Det hoppas vi, för vi ser ju att vi behöver öka uthålligheten genom att köpa ammunition och reservdelar. Det skulle behövas en omfattande övningsverksamhet och repetitionsövningar. Den ökning av verksamheten som Försvarsmakten gjort har också kostat en god slant. Det är sant att Försvarsmakten utökas och att det är substantiellt jämfört med de nivåer vi haft. Men jag ser inte möjligheten att ta från den planering och de anslag vi gjort . Det kommer att bli väldigt tajt ändå. Jag tror, fru talman, att vi i stället behöver lägga till pengar. Det är också det vi ser nu i de här förhandlingarna. Det kommer att krävas nya, fräscha pengar. Så har vi också gjort historiskt sett. Förvarsbeslutet var en rejäl ökning, men man fick göra rejäla ökningar också 1938. Då gick man direkt upp från 1 ½ procent till av bnp. Jag tror att det är viktigt att se att vi inte har all tid i världen. Vi har ett ansvar att nu snabba på det vi kan snabba på. Det tar att bygga försvarsförmåga, absolut, men det finns åtgärder vi kan vidta för att snabba på. När vi nu ser ett försämrat omvärldsläge som också påverkar vårt närområde måste vi ta alla de steg som krävs. Försvarsbeslutet var ju en kraftig ökning av försvaret. Det var det första vi fattade efter den strategiska timeouten eller vad man nu kallar det - efter den eviga freden, som vi trodde. Min minnesbild - ledamoten får rätta mig om jag har fel; nej, det kan han inte göra , förlåt - är att vi efter det försvarsbeslutet och det vi fattade 2020 har tillfört extra resurser till försvaret. I nästan varje budgetdiskussion har frågan varit uppe, så jag vet inte om regeringen varit njugg i den frågan. Vi har ju sett hur utvecklingen sett ut i och att vi behöver bygga det nationella försvaret. Det är den här regeringen som tagit tag i det och börjat bygga det nationella försvaret igen. Jag tror också att det kommer att tillföras extra resurser till det svenska försvaret, och jag tror att det är helt riktigt. Men jag tror att vi måste sansa oss lite. Om vi ska bygga det svenska försvaret behöver vi ha materiel. Det måste också produceras och levereras. Och det är inte bara det svenska försvaret som byggs upp , utan försvaret i hela byggs upp kraftigt. Det är fler som konkurrerar om den materiel vi behöver ha. Men den absolut största utmaningen är personal. Det tar att utbilda en värnpliktig. Vi kan ösa in 6, 7, 8, 10 miljarder, men det kommer att ta de här 12 månaderna att utbilda en svensk soldat. Det går inte att ändra på, så någon måtta och sans måste vi ha i diskussionen. Sedan ska resurser tillföras och det nationella försvaret i byggas upp, och jag vill ha så bred samsyn om det som möjligt. Som sagts tidigare från denna talarstol, både och , är det säkerhetspolitiska läget mycket oroande . Det som händer runt är mycket oroande för oss alla. har kraftigt förstärkt sin militära kapacitet . Landet ockuperar fortsatt den illegalt annekterade och är mycket aktivt vad gäller cyberattacker och desinformation gentemot . Den ryska politiska ledningens hotfulla retorik och ageranden kombinerat med landets geografiska närhet till är oroande. För oss i betyder detta att vi möjligt behöver bryta vårt och även EU:s beroende av ryska energiresurser som olja, gas och inte minst uran. är just nu mitt uppe i att bygga militär förmåga, och för som går blir vårt militära försvar starkare. Huvudfokus har återigen blivit att försvara , snarare än att bygga ett insatsförsvar med kapacitet att verka utomlands. Och i totalförsvarsbeslutet görs historiskt stora satsningar för att bygga upp det militära försvaret igen. måste kunna möta ett säkerhetspolitiskt läge där gränsen mellan krig och fred inte är lika tydlig som .