bet · H901JuU25 · 2022-04-06 00:00:00 — Om det är särskilt angeläget för att minska risken att den övervakade begår nya brott får Kriminalvården besluta om elektronisk övervakning för att kontrollera att en föreskrift enligt 16 § följs (17 §). Elektronisk övervakning får beslutas åt gången. En kontroll- och tvångsåtgärd får enligt 14 a § endast användas om den står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Om en mindre ingripande åtgärd är tillräcklig ska den användas i stället. Om den frigivne bryter mot föreskrifter eller anvisningar om vad som i övrigt ska gälla för övervakningen kan det leda till varning, nya eller ändrade föreskrifter eller förverkande av den villkorligt medgivna friheten med åt gången (26 kap. 18 och 19 §§ ). Om den frigivne begår brott ska den villkorligt medgivna friheten eller en del av denna förklaras förverkad av domstol, om inte särskilda skäl talar emot det (34 kap. 5 § ). Enligt 28 kap. 1 § får rätten döma till skyddstillsyn för ett brott för vilket påföljden inte bedöms kunna stanna vid böter. Skyddstillsyn får förenas med dagsböter, föreskrift om samhällstjänst eller fängelse i lägst och högst (28 kap. 2 och 3 §§). Skyddstillsyn fortgår under en prövotid av från den dag då påföljden börjar verkställas och är förenad med övervakning (28 kap. 4 och 5 §§). Vid val av påföljd ska rätten som skäl för skyddstillsyn beakta om det finns anledning att anta att denna påföljd kan bidra till att den tilltalade avhåller sig från fortsatt brottslighet (30 kap. 9 § första stycket). I lagrummets andra stycke räknas upp vilka särskilda skäl för skyddstillsyn i stället för fängelse som rätten kan beakta, bl.a. om den tilltalade undergår behandling för missbruk eller annat förhållande som kan antas ha samband med hans eller hennes brottslighet (andra punkten). Om den dömde bryter mot vad som gäller för honom eller henne till följd av domen på skyddstillsyn, kan Kriminalvården t.ex. besluta om föreskrifter eller tilldela den dömde en varning (28 kap. 7 §). Om den dömde på ett allvarligt sätt har brutit mot vad som gäller för honom eller henne och det kan antas att han eller hon inte kommer att rätta sig genom någon sådan åtgärd som Kriminalvården kan vidta, ska myndigheten begära att åklagare vid domstol för talan om att skyddstillsynen ska undanröjas. Åklagaren kan väcka en sådan talan utan begäran från Kriminalvården i de fall den dömde har ådömts skyddstillsyn med kontraktsvård och den dömde på ett allvarligt sätt har brutit mot vad som gäller enligt hans eller hennes behandlingsplan (28 kap. 8 §). Förslag om tillfälligt omhändertagande av villkorligt frigivna och skyddstillsynsdömda Regeringen beslutade en lagrådsremiss i vilken det föreslås att Kriminalvården ska kunna besluta om tillfälligt omhändertagande av personer som bryter mot de villkor som gäller under villkorlig frigivning eller skyddstillsyn (Ju2021/03135). Förslaget innebär en möjlighet för myndigheten att fatta snabba beslut om en dömd person t.ex. avviker från ett behandlingshem eller avlägsnar en fotboja. Kriminalvårdens beslut ska gälla och övervakningsnämnden ska senast dagen därpå pröva om det ska fortsätta att gälla. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet har föreslagit tillkännagivanden som handlar om skärpta regler för villkorlig frigivning, senast vid beredningen av betänkande 2020/21:JuU8 då utskottet föreslog ett tillkännagivande om att ta bort presumtionen för villkorlig frigivning. Utskottet anförde att reglerna om villkorlig frigivning behöver skärpas ytterligare så att presumtionen för villkorlig frigivning tas bort och ersätts med ett system där större hänsyn tas till hur den intagne skött sig under verkställigheten av ett fängelsestraff. Andra begränsningar som enligt utskottet borde övervägas var att villkorlig frigivning ska kunna komma i fråga tidigast efter tre fjärdedelar av strafftiden och aldrig för den som har återfallit i brott. biföll utskottets förslag (rskr. 2020/21:66). Tillkännagivandet är inte slutbehandlat (skr. 2021/22:75 s. 100). Utskottet har avstyrkt motionsyrkanden om att fängelsestraff alltid ska påföras ytterligare en tredjedel av strafftiden i form av villkorlig frigivning, senast i betänkande 2020/21:JuU26 (s. 69 f.). följde utskottets förslag (rskr. 2020/21:304). Vid beredningen av betänkande 2020/21:JuU8 behandlade och avstyrkte utskottet ett förslag om frivårdsinsatser för dem som inte friges villkorligt (s. 15 f.). Utskottet ansåg inte att det fanns skäl att ta initiativ till den efterfrågade ändringen i reglerna om prövotid. biföll utskottets förslag (rskr. 2020/21:66). Vid beredningen av betänkande 2020/21:JuU22 föreslog utskottet ett tillkännagivande om utökade möjligheter att undanröja en skyddstillsyn till följd av misskötsamhet. Utskottet anförde (s. 12) att en strängare syn på den dömdes skötsamhet vid verkställighet av skyddstillsyn är påkallad. Det bör inte krävas att den dömde ”på ett allvarligt sätt” brutit mot vad som gäller för honom för att skyddstillsynen ska kunna undanröjas. I stället ska det räcka med att den dömde har brutit mot vad som gäller. Vidare anförde utskottet att möjligheten för Kriminalvården att besluta om t.ex. särskilda föreskrifter eller att meddela varning bör behållas, men det bör framgå direkt av lagtexten att dessa möjligheter är förbehållna de fall då den dömdes misskötsamhet är ringa eller annars av mindre betydelse. biföll utskottets förslag (rskr. 2020/21:235). Tillkännagivandet är inte slutbehandlat (skr. 2021/22:75 s. 105). Utskottet är inte berett att ställa sig bakom förslaget om att vissa grupper av intagna ska friges villkorligt för att lösa problemen med överbeläggning inom . Motion 2021/22:916 (V) yrkande 2 avstyrks därför. Som framgår ovan har , senast , gjort tillkännagivanden om att skärpa reglerna för villkorlig frigivning. Enligt utskottet undergräver den nuvarande ordningen – med en presumtion för villkorlig frigivning efter två tredjedelar av strafftiden – principen om att straffet ska stå i proportion till brottets allvar. Villkorlig frigivning bör i stället fungera som en möjlighet och vara förbehållen för intagna som skött sig väl under verkställigheten. I bedömningen av den intagnes skötsamhet bör särskild hänsyn tas till den intagnes motivation och i vilken utsträckning han eller hon har deltagit i behandlingsprogram och andra brottsförebyggande åtgärder som Kriminalvården har föreslagit. Den som inte deltar i återfallsförebyggande åtgärder eller vägrar att genomgå program som Kriminalvården erbjuder ska inte komma i fråga för villkorlig frigivning. Andra begränsningar som bör övervägas är att villkorlig frigivning ska kunna komma i fråga tidigast efter tre fjärdedelar av strafftiden och aldrig för den som har återfallit i brott. Regeringen bör återkomma med ett förslag i enlighet med det ovan sagda. För att tydliggöra vikten av att detta sker skyndsamt bör göra ett nytt tillkännagivande i frågan. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:2529 (SD) yrkande 20, 2021/22:2896 (M), 2021/22:3779 (M) yrkandena 22, 25 och 33, 2021/22:3787 (M) yrkande 9, 2021/22:3973 (L) yrkande 17, 2021/22:3974 (L) yrkande 87 samt 2021/22:4189 (KD) yrkande 36. Utskottet är däremot inte berett att ställa sig bakom förslagen om att möjligheten till villkorlig frigivning ska avskaffas helt eller att samtliga fängelsestraff ska förlängas i form av villkorlig frigivning. Motionerna 2021/22:2996 (SD) yrkande 1, 2021/22:3299 (M) samt 2021/22:3709 (M) yrkandena 4 och 5 avstyrks därför. När det gäller frågan om frivårdsinsatser för den som inte friges villkorligt anser utskottet att det fortfarande saknas skäl att ta initiativ till en ändring av reglerna om prövotid. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2021/22:3779 (M) yrkande 32 och 2021/22:4194 (KD) yrkande 13. Utskottet ser inte heller skäl att ställa sig bakom förslaget om en uppföljning av den nya möjligheten för Kriminalvården att besluta om elektronisk övervakning efter frigivning från kriminalvårdsanstalt. Motion 2021/22:3973 (L) yrkande 18 avstyrks. gjorde ett tillkännagivande om att utöka möjligheterna att undanröja en skyddstillsyn till följd av misskötsamhet. Utskottet anser inte att det finns skäl att på nytt rikta ett tillkännagivande till regeringen i samma fråga och avstyrker därför motion 2021/22:3779 (M) yrkande 28. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår 68 motionsyrkanden med förslag som har behandlats och avslagits tidigare . Jämför särskilt yttrande 5 (M), 6 (SD), 7 (V), 8 (KD) och 9 (L). I betänkandet behandlas motionsyrkanden som rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat tidigare , se bilaga 2. Motionsyrkandena har behandlats i betänkandena /19:JuU13, 2019/20:JuU28, 2020/21:JuU8, 2020/21:JuU15, 2020/21:JuU20, 2020/21:JuU22 och 2020/21:JuU26. avslog motionsyrkandena i enlighet med utskottets förslag. Utskottet avstyrker de nu aktuella motions-yrkandena med hänvisning till detta. Statligt ansvar för inslussning, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:916 av m.fl. (V) yrkande 4. Återanpassningen av intagna i samhället, s.k. inslussning, har länge varit bristfällig. En rapport från Brå (2017:15) visar att en stor del av dem som inte får någon särskild utslussning från anstalt har bedömts ha en hög risk för att missköta sig och återfalla i brott. Det är kontraproduktivt att de personer som har mest behov av stöd och hjälp för att återanpassas och slussas in i samhället inte får den hjälpen. Som Brå konstaterar bör insatser vidtas för att reducera risken för att dessa personer i brott i samband med inslussning och efter frigivning. Den bristande inslussningen och återanpassningen av personer som har avtjänat fängelsestraff drabbar både dem som friges och allmänheten som riskerar att utsättas för nya brott. Regeringen behöver därför ta ett helhetsgrepp om frågan om inslussning och återanpassning till samhället. Kriminalvården hade t.o.m. regeringens uppdrag att genomföra en försöksverksamhet med inslussningsprogram. Brås utvärdering av verksamheten visar dock att den misslyckats helt med anledning av dålig planering och förberedelse, lågt antal deltagare och bristande nationell styrning. I vårändringsbudgeten höjde regeringen anslaget till Kriminalvården för att myndigheten ska fortsätta utveckla arbetet med inslussning och sprida modellen. Detta är lovvärt men långt ifrån tillräckligt. Frågan om inslussning och återanpassning av grovt kriminella människor måste omfatta hela landet och samtliga involverade aktörer, som kommuner och olika myndigheter, måste ta sitt ansvar. Staten bör under en tillräckligt efter frigivning ta ansvar för de frigivnas försörjning, sysselsättning och boende för att minska återfall i brott och underlätta återetableringen i samhället. Jag anser att regeringen bör tillsätta en utredning i syfte att se över möjligheten för staten att ta över ansvaret för inslussning och återanpassning av personer som avtjänat straff för grova brott. Kriminalvårdens brottsförebyggande arbete, punkt 2 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3579 av m.fl. (C) yrkande 32. Jag anser att Kriminalvårdens arbete med att förstärka intagnas utslussning och anknytning till arbetsmarknaden samt förhindra att skulder uppstår under häktnings- och verkställighetstiden måste förbättras. Det arbete som görs är enligt min uppfattning inte tillräckligt. Alltför många intagna uppger att enklare praktiska problem som obetalda räkningar eller försening med hyran under häktnings- och verkställighetstiden får allvarliga konsekvenser som försvårar anpassningen och utslussningen till samhället. Detta är inte rimligt och måste motverkas. Samverkan mellan Kriminalvården, och civilsamhället, punkt 3 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3974 av m.fl. (L) yrkande 90. Inför frigivningen behövs nära kontakter mellan Kriminalvården och social-tjänsten, t.ex. för att säkerställa att den frigivne om möjligt har en bostad eller för att ge honom eller henne råd i frågor om försörjning och ekonomi. Stödorganisationer där före detta kriminella hjälper andra att bryta med kriminalitet fyller också en mycket viktig funktion. Mycket av det arbete som görs är bra men det är inte tillräckligt. Jag anser därför att det ska göras ett tillkännagivande om en mer omfattande samverkan med socialtjänst och civilsamhället inför frigivning från en kriminalvårdsanstalt. Civilsamhällets roll, punkt 4 (KD) av (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4190 av m.fl. (KD) yrkande 22 och 2021/22:4194 av m.fl. (KD) yrkandena 17 och 18. Vi anser att frivilligorganisationer ska ha en naturlig plats i återanpassningen av den dömde, både före och efter frigivningen. Det civila samhället har stor betydelse i det brottsförebyggande arbetet och i att återanpassa tidigare dömda personer. Föreningar bör uppmuntras att finnas med som en del i livet före och efter frigivningen. Avhopparjourer dit kriminella kan vända sig när de vill lämna sina kriminella liv har drivits av bl.a. Exit (främst avhoppare från nazistisk miljö), Kriminellas revansch i samhället () och X-Cons. Det finns också de som arbetar i exempelvis kyrkor med att hjälpa hemlösa med mat och tak över huvudet, de som organiserar läxhjälp för att hjälpa människor ur ett utanförskap, språkkaféer samt idrottsföreningar som binder samman människor med olika bakgrund och från olika generationer till ett gemensamt konstruktivt mål. Civilsamhället har ett stort värde och dess roll måste lyftas tydligare och vara en del av det brottsförebyggande arbetet. Vi vill i detta sammanhang se en ökad användning av s.k. social impact bonds (sociala utfallskontrakt) i det återfallsförebyggande arbetet. Dessa innebär att frivilligorganisationer ges ersättning i förhållande till hur väl de lyckas återanpassa tidigare dömda. De fördelar som antas finnas med sociala utfallskontrakt är bl.a. incitamentet att nå resultat, samt att privat finansiering kan tillhandahållas för att skapa en infrastruktur för rehabilitering. I är det endast som har ett system med renodlade sociala utfallskontrakt (även om andra sociala investeringar finns), enligt en rapport från Expertgruppen för studier av offentlig ekonomi (), som presenterades 2020. Projektet med utfallskontrakt i var när rapporten skrevs inne på sitt sista år och inga definitiva resultat fanns . Effektutvärderingen behöver gås igenom noggrant, för att avgöra om är ett framgångsrikt exempel eller inte. igenom presenterade partnerföretaget social en utvärdering som indikerade positiva resultat, och intervjuer i ger också en positiv bild, inte minst när det gäller skolresultat. Regeringen bör därför vidta åtgärder för att systemet prövas på fler platser. Vi vill införa ett nationellt exitprogram för gängmedlemmar som väljer att lämna det kriminella livet. Ett sådant program ska erbjuda dem som väljer att hoppa av ett kriminellt gäng en möjlighet att bryta ett kriminellt mönster genom t.ex. en ny identitet för hotade personer eller vid behov möjlighet att byta bostadsort. straffet avtjänas ska fortsatt brottslighet vara uteslutet. Genom övervakning och ytterligare åtgärder och myndighetssamverkan ska det vara näst intill omöjligt att fortsätta en kriminell livsstil efter avtjänat straff. Det bör övervägas att förlägga det nationella exitprogrammet under Kriminalvårdens ansvar. Myndigheten finns representerad i hela landet och har erfarenheter av att arbeta med återanpassning av kriminella individer. Medverkan i det nationella exitprogrammet bör vara obligatoriskt för dömda gängbrottslingar och yrkeskriminella. Utvärdering och vidareutveckling av straffens innehåll, punkt 6 (M, SD, L) av (M), (M), (SD), (L), (SD), (M) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3779 av m.fl. (M) yrkande 1. Målet med ett fängelsestraff måste vara att markera slutet på den dömdes kriminella bana. Så är inte i tillräcklig utsträckning fallet . Det finns därför skäl att utvärdera och vidareutveckla verkställighetsinnehållet för de dömda. Det gäller inte minst med hänsyn till den växande grupp unga vuxna med stort våldskapital och ett lågt förtroende för samhället och dess myndigheter och som inte har något intresse av att lämna kriminaliteten bakom sig. Mycket kan dock göras för att förbättra situationen . Tiden mellan dom och verkställighet behöver kortas ned, och häktade bör kunna påbörja verkställigheten tidigare i domstolsprocessen. Dessa åtgärder skulle frigöra häktesplatser och ge möjlighet till behandling och återfallsförebyggande åtgärder tidigare. Vidare bör den befintliga kapaciteteten utnyttjas bättre genom t.ex. dubbelbeläggning på anstalterna. tillkännagav detta för regeringen men läget är akut och behöver därför tas upp för behandling igen. Hjälplinjen vid oönskad sexualitet, punkt 7 (S, V) av (S), (S), (V), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: 2021/22:3787 av m.fl. (M) yrkande 8. Hjälplinjen Preventell har sedan starten beviljats bidrag av regeringen . Vi anser att Preventells arbete med att förebygga sexuellt våld genom vård och behandling mot sexuella riskbeteenden är viktigt, men att frågan om finansieringen bör hanteras inom ramen för den ordinarie budgetprocessen. Mot denna bakgrund ser vi inte någon anledning att rikta ett tillkännagivande till regeringen om att förändra finansieringen. Avdelningar med färre intagna, punkt 8 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:916 av m.fl. (V) yrkande 3. har s.k. normalavdelningar på klass 1‑anstalterna ca 30 intagna. Även intagna med beteendeproblematik, våldsbenägenhet och olika former av diagnoser placeras där. När så många personer samsas på en liten yta dygnet runt kan konflikter och våld lätt uppstå. Avdelningarna måste bli mindre för att miljön för såväl de intagna som för de anställda ska bli bättre. Befintliga anstalter bör byggas om och nya anstalter planeras med högst 15 intagna på en s.k. normalavdelning. För särskilt krävande intagna behöver avdelningarna vara ännu mindre. Det är svårt för personalen att skydda extra sårbara intagna, t.ex. personer med intellektuell funktionsnedsättning, som riskerar att bli utsatta för både psykiskt och fysiskt våld av andra intagna. Vidare uppstår oftare våldsamma situationer där både intagna och anställda riskerar att skadas om för många personer med olika typer av svår beteendeproblematik blandas på en avdelning. För vissa, t.ex. personer som har begått sexuella övergrepp mot barn, behöver särskilda avdelningar inrättas. Det finns avdelningar för särskilt resurskrävande intagna vid vissa anstalter. Dessvärre är det bara klienter med extremt svår beteendeproblematik som placeras där på grund av platsbristen. Regeringen bör ge Kriminalvården i uppdrag att inrätta avdelningar med färre antal klienter i syfte att anpassa avdelningarna efter klienternas behov. Andlig vård, punkt 9 (C, KD) av (KD), (C) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3579 av m.fl. (C) yrkande 33. Alla intagna har rätt att utöva sin religion i anstalt eller häkte, oavsett vilken tro man bekänner sig till. kristna råd utvecklar och samordnar den andliga vården vid anstalter och häkten på uppdrag av Kriminalvården. Inom finns 180 präster, pastorer och diakoner, samt ett tiotal imamer med tystnadsplikt som har i uppdrag att möta de intagnas behov av personliga samtal, ordna gudstjänster och vägleda i etiska och existentiella frågor. Denna del av verksamheten riskerar dock att undermineras av den platsbrist som pressar Kriminalvården. Ett exempel på detta är den plötsliga nedläggningen av klostret på Kumlaanstalten 2018. Vid nedstängningen hade klostret tillhandhållit värdefulla retreat för livstidsdömda och långtidsdömda med målet att de skulle hitta hem till sig själva genom tystnad, avskildhet, texter, enskilda samtal med vägledare, avspänning och meditation, riter samt symbolhandlingar. Jag vill att den andliga vården inom kriminalvården ska stärkas, inte nedmonteras. Gps vid fångtransporter och permissioner, punkt 10 (M, C, KD, L, MP) av (KD), (M), (C), (M), (L), (MP), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3579 av m.fl. (C) yrkande 39. För att öka känslan av trygghet för brottsoffer och anhöriga samt för att motverka spontana rymningar bör gps-sändare vid transporter av frihetsberövande användas vid fler permissioner än vad som är fallet . Regeringen bör vidta åtgärder för att användandet av gps-sändare ska öka. Säkerhetskontroll i frivården, punkt 11 (SD, L) av (SD), (L), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3974 av m.fl. (L) yrkande 91. har säkerheten i frivården stärkts genom att säkerhetskontroller får genomföras på ett frivårdskontor om det behövs för att begränsa risken för att det där begås brott som innebär allvarlig fara för någons liv, hälsa eller frihet eller för omfattande förstörelse av egendom. Det är dock alltså fortfarande bara på vissa särskilt specificerade villkor som en säkerhetskontroll får göras. För att bestämmelsen ska kunna fungera ändamålsenligt i vardagen bör lagen ändras så att säkerhetskontroller alltid ska kunna genomföras inom frivården. gjorde ett tillkännagivande i denna fråga (bet. 2020/21:JuU15) och jag förväntar mig att regeringen nu utan onödigt dröjsmål tar fram ett färdigt förslag. Åtgärder för att minska intagnas skulder, punkt 12 (M, KD) av (KD), (M), (M), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4194 av m.fl. (KD) yrkande 12. Alla som avtjänar ett straff i får en personlig planering för strafftiden, en verkställighetsplan. Vi vill att skuldsanering ska beaktas i verkställighetsplanen. Åtgärder för att minska den intagnes skuldbörda, men som även syftar till att etablera kontakt med och andra relevanta aktörer, bör vidtas. Tolvstegsprogrammet, punkt 13 (V, KD) av (KD), (V) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:916 av m.fl. (V) yrkande 6. Kriminalvården har beslutat att avveckla tolvstegsprogrammet, vilket är olyckligt eftersom programmet bevisligen fungerar mot drogmissbruk. Enligt en utvärdering som Kriminalvården gjorde av sina behandlingsprogram kunde endast tolvstegsprogrammet påvisa statistiskt säkerställda minskade återfall efter behandling. I stället för tolvstegsprogrammet ska Kriminalvården erbjuda andra program. Enligt är syftet med avvecklingen att ge fler intagna möjlighet att genomgå behandlingsprogram och andra återfallsförebyggande insatser.