bet · H901AU8 · 2022-03-24 00:00:00 — Utskottet håller med motionärerna om att det är angeläget att följa upp det arbete som bedrivs för att därigenom ytterligare kunna utveckla arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck. Mot bakgrund av de omfattande insatser som redan görs och regeringens intensifiering av arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck genom bl.a. det nya åtgärdsprogrammet –2023, beslutet att inrätta ett nationellt på området och uppdraget till Inspektionen för vård och omsorg om att förstärka och utveckla tillsynen av och hälso- och sjukvårdens arbete mot bl.a. hedersrelaterat våld och förtryck, anser utskottet dock inte att det finns skäl att rikta något tillkännagivande till regeringen när det gäller uppföljning och utveckling av arbetet. Utskottet anser därmed att kommittémotion 2021/22:3788 (M) yrkandena 2 och 3 och motion 2021/22:81 (-) yrkande 1 bör avslås. Handlingsplaner mot hedersrelaterat våld och förtryck är något som tas upp i flera motioner. Förslagen handlar bl.a. om att landets samtliga kommuner bör ha handlingsplaner för att förebygga och bekämpa hedersrelaterat våld och förtryck. När det gäller kommunernas arbete efterfrågas även ett bättre kunskapsstöd till kommunerna. Även i dessa delar vill utskottet hänvisa till det omfattande arbete som bedrivs för att stärka arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck. Utskottet uppmärksammar bl.a. att en av uppgifterna för det nationella som ska inrättas kommer att vara just detta, att stödja kommunerna i deras arbete. Vidare finner utskottet skäl att lyfta fram den satsning som Kommuner och Regioner genomför för att stödja kommuner och regioner att utveckla arbetet för jämställdhet och kvinnofrid. Något behov av att rikta något tillkännagivande till regeringen finns inte enligt utskottet. Utskottet anser därmed att kommittémotionerna 2021/22:3788 (M) yrkande 4, 2021/22:2562 (SD) yrkande 26 och 2021/22:4212 (KD) yrkande 27 bör avslås. När det gäller förslaget i motion 2021/22:4096 (MP) yrkande 2 om att göra beräkningar av det hedersrelaterade våldets kostnader för samhället instämmer utskottet självfallet med motionärerna om att fokus bör ligga på proaktivt arbete för att motverka det hedersrelaterade våldet och förtrycket. Utskottet noterar det förebyggande arbete som pågår på bred front och anser inte att det finns skäl för att rikta något tillkännagivande till regeringen i enlighet med det aktuella yrkandet. Utskottet noterar även att frågan om uppskattningar av samhällskostnader bl.a. diskuteras i betänkandet Nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck. Det aktuella yrkandet bör därmed avslås. Även när det gäller övriga motionsförslag i avsnittet anser utskottet med hänvisning till det omfattande arbete som sker på området att det inte finns skäl för att rikta något tillkännagivande till regeringen. Utskottet anser därmed att även kommittémotion 2021/22:2563 (SD) yrkande 3 samt motionerna 2021/22:2956 (M) yrkandena 1 och 2, 2021/22:301 (SD) yrkande 1, 2021/22:81 (-) yrkandena 2 och 3 och 2021/22:83 (-) yrkande 6 bör avslås. Stöd till kvinno- och tjejjourer Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som handlar om stödet till kvinno- och tjejjourer. Utskottet hänvisar till att förslagen i allt väsentligt får anses tillgodosedda. Jämför reservation 16 (V, L). I kommittémotion 2021/22:2591 av m.fl. (V) menar motionärerna att regeringen bör tydliggöra att kvinnojourernas verksamhet inklusive deras skyddade boenden kommer att garanteras långsiktigt stabila ekonomiska lösningar (yrkande 8). I kommittémotion 2021/22:3973 av m.fl. (L) betonar motionärerna vikten av långsiktig och stabil finansiering av kvinno- och tjejjourer (yrkande 19). Motionärerna framhåller principen om att det offentliga ska trygga och långsiktigt finansiera stödet till kvinnojourer och andra jourverk-samheter. I motion 2021/22:1683 av (S) betonar motionären vikten av att verka för att skapa långsiktig finansiering för kvinnojourer genom statligt stöd. Finansiering av kvinno- och tjejjourer Kvinno- och tjejjourerna får sin huvudsakliga finansiering genom kommunala föreningsbidrag och genom statsbidrag. I budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 13) anförde regeringen att det gjordes en översyn vid med syftet att skapa långsiktiga ekonomiska förutsättningar för ideella kvinno- och tjejjourer och bidra till ett fungerande brottsofferstöd inom kommuners och regioners ansvarsområden. Arbetet har redovisats i promemorian Ny modell för statsbidrag till vissa ideella organisationer inom brottsofferområdet (Ds 2019:7). Promemorian innehåller bl.a. förslag om att sammanföra befintliga statsbidrag inom området mäns våld mot kvinnor till en ny förordning om bidrag till civilsamhällesorganisationer med utgångspunkt i den nationella strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor. Promemorian har remissbehandlats och ärendet bereds inom . I budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 13) föreslog regeringen att statsbidragen till kvinno- och tjejjourer, deras riksorganisationer samt andra organisationer som arbetar med liknande stöd till våldsutsatta ska bli permanenta. föreslogs ett tillskott på utöver de som finns avsatta. föreslår regeringen att statsbidragen uppgår till . I budgetpropositionen aviserade regeringen även en barnrätts- och jämställdhetsreform som innebär att skyddat boende regleras som ny placeringsform, blir tillståndspliktigt och förenat med kvalitetskrav (utg.omr. 9 avsnitt 6). För att stödja de ideella organisationer som driver skyddade boenden och behöver stöd för att utveckla kvaliteten i verksamheten föreslog regeringen att det inrättas ett riktat, tillfälligt statsbidrag om , och . Regeringen föreslog vidare att det tillsätts en expertgrupp för att stärka kommunernas arbete med att tillhandahålla varaktigt boende för våldsutsatta personer. För det ändamålet föreslog regeringen att det avsätts och respektive 2024. Motionsyrkanden om stöd till kvinno- och tjejjourer behandlades senast av socialutskottet i betänkande 2020/21:SoU24 Socialtjänst- och barnfrågor. biföll socialutskottets förslag till beslut (rskr. 2020/21:368 och 2020/21:369). Motionsförslagen i detta avsnitt handlar samtliga om vikten av att värna den verksamhet som bedrivs av ideella kvinno- och tjejjourer. Utskottet instämmer fullt ut med motionärerna om betydelsen av att kvinno- och tjejjourerna ges goda och stabila förutsättningar för att bedriva sin verksamhet. Jourerna bedriver ett angeläget arbete, och utskottet kan med tillfredsställelse konstatera att statsbidragen som syftar till att stödja den verksamhet som ideella kvinno- och tjejjourer, deras riksorganisationer och andra organisationer som arbetar med liknande stöd till våldsutsatta bedriver, har permanentats genom budgeten . Detta införande av permanenta medel bedöms av utskottet ligga i linje med vad som efterfrågas i de aktuella motionerna. Utskottet uppmärksammar även den översyn som gjorts med syftet att bl.a. skapa långsiktiga ekonomiska förutsättningar för de ideella kvinno- och tjejjourerna, där beredning pågår inom . Med det anförda anser utskottet att de aktuella förslagen får anses i allt väsentligt tillgodosedda. Yrkandena bör därmed avslås. Informationsuppdrag om förbudet mot köp av sexuella tjänster Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att bör ges ett informationsuppdrag om förbudet mot köp av sexuella tjänster. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservation 17 (C). I partimotion 2021/22:3666 av m.fl. (C) föreslår motionärerna att ska ges ett permanent informationsuppdrag när det gäller lagstiftningen mot sexköp (yrkande 4). Lagen (1998:408) om förbud mot köp av sexuella tjänster, även kallad sexköpslagen, trädde i kraft och därigenom kriminaliserades att mot ersättning skaffa eller försöka skaffa sig en tillfällig sexuell förbindelse. upphävdes denna lag och ersattes av en ny straffbestämmelse i 6 kap. om köp av sexuell tjänst (11 §). Utöver att straffbelägga den som betalar för en tillfällig sexuell förbindelse utvidgades bestämmelsen till att även straffbelägga den som nyttjar en sådan förbindelse som betalats av någon annan. har enligt sin instruktion (SFS 2017:937) det nationella samordningsansvaret för arbetet mot prostitution och människohandel. Myndigheten ska på nationell nivå samordna arbetet mot människohandel för alla ändamål, utveckla samverkan mellan myndigheter och andra aktörer, liksom med internationella aktörer, och bistå myndigheterna med metodstöd och kompetensutveckling. Det operativa metodstödsteam (NMT) leds av och består av myndigheter som arbetar mot prostitution och alla former av människohandel. En del av teamets arbete består i att ta fram relevant utbildnings- och informationsmaterial och bedriva utbildningar, samt anordna seminarier och konferenser på området. I regleringsbrevet för fick i uppdrag av regeringen att fortsätta stärka arbetet mot sexuell exploatering av barn, prostitution och människohandel. ska enligt uppdraget stärka sitt förebyggande arbete och genomföra insatser för att säkra skydd och stöd till utsatta för sexuell exploatering, prostitution och människohandel, bl.a. i form av ökat kompetensstöd och förstärkning av regionkoordinatorerna som ingår i NMT. Uppdraget ska delredovisas till regeringen och slutredovisas . (Brå) fick i uppdrag av regeringen att följa upp och analysera tillämpningen av förbudet mot köp av sexuella tjänster och utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling (Ju2020/03554). Inom ramen för uppdraget ska Brå belysa rättsväsendets hantering av dessa brott från anmälan till dom. Brå ska vid behov lämna förslag på hur rättsväsendets hantering av anmälda sexköpsbrott och samverkan med kan utvecklas. Uppdraget ska redovisas till regeringen . Utskottet har inte tidigare behandlat liknande förslag om informationsuppdrag om förbudet mot köp av sexuella tjänster. Att förebygga och bekämpa människohandel, inklusive efterfrågan på köp av sexuella tjänster, är en viktig del av jämställdhetspolitiken och målet om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Som tas upp i partimotion 2021/22:3666 (C) yrkande 4 är förbudet mot köp av sexuella tjänster ett viktigt instrument i arbetet mot prostitution och människohandel. Utskottet noterar det samordningsuppdrag som har enligt sin instruktion när det gäller arbetet mot prostitution och människohandel, och att myndigheten även leder det operativa metodstödteam. Vidare noterar utskottet det uppdrag som myndigheten har enligt regleringsbrevet att fortsätta stärka arbetet mot bl.a. prostitution och människohandel. Utskottet finner i sammanhanget även skäl att uppmärksamma det regeringsuppdrag om tillämpningen av förbudet mot köp av sexuella tjänster som arbetar med. Uppdraget ska redovisas till regeringen. Utskottet ser med beaktande av det pågående arbetet inte skäl att tillmötesgå motionärernas förslag om att regeringen bör ge ett permanent informationsuppdrag om den aktuella lagstiftningen. Yrkandet bör därmed avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. åtgärder för att uppnå jämställda löner. Utskottet hänvisar i huvudsak till pågående arbete. Jämför reservation 18 (SD), 19 (C) och 20 (KD). I kommittémotion 2021/22:2563 av m.fl. (SD) framhåller motionärerna vikten av åtgärder för att uppnå ökad ekonomisk jämställdhet mellan könen (yrkande 12). I motionen anförs bl.a. att effekterna av lönekartläggningar regelbundet bör utvärderas för att säkerställa maximal effekt. I partimotion 2021/22:3666 av m.fl. (C) anser motionärerna att bör ges ett utvecklat uppdrag för att synliggöra strukturella löneskillnader (yrkande 20). Motionärerna menar även att det bör utredas nya sätt för att minska lönegapet mellan kvinnor och män (yrkande 21). Ett liknande förslag finns i kommittémotion 2021/22:3226 av Alireza Akhondi m.fl. (C) yrkande 12. I kommittémotion 2021/22:4210 av m.fl. (KD) anser motionärerna att kravet på lönekartläggning bör förenklas (yrkande 28). Motionärerna anser vidare att bör få i uppdrag att följa utvecklingen av löneskillnaderna mellan kvinnor och män på arbetsgivarnivå (yrkande 29). I motion 2021/22:981 av och (båda S) anser motionärerna att regeringen bör överväga att införa en skyldighet att rapportera in lönekartläggningar till lämplig myndighet. En sådan skyldighet att rapportera skulle enligt motionärerna ge bl.a. forskningen ett bättre underlag för att arbeta med frågor om rättvisare lönesättning. I motion 2021/22:516 av (M) föreslår motionären att diskrimineringslagens krav på lönekartläggning ska avskaffas. Han hänvisar till att kravet tar stora resurser i anspråk men sällan ger önskad effekt. Enligt 3 kap. diskrimineringslagen (2008:567) ska alla arbetsgivare förebygga diskriminering och verka för lika rättigheter och möjligheter oavsett bl.a. diskrimineringsgrunden kön. Bestämmelserna innebär bl.a. att arbetsgivaren ska genomföra ett fortlöpande arbete i fyra steg (undersöka, analysera, åtgärda samt följa upp och utvärdera) inom följande fem områden: arbetsförhållanden, bestämmelser och praxis om löner och andra anställningsvillkor, rekrytering och befordran, utbildning och övrig kompetensutveckling och möjligheter att förena arbete och föräldraskap. I arbetet med aktiva åtgärder ingår bl.a. att arbetsgivare ska genomföra årliga lönekartläggningar. Syftet med lönekartläggningen är att upptäcka, åtgärda och förhindra osakliga skillnader i lön och andra anställningsvillkor mellan kvinnor och män. I det ingår att analysera såväl löneskillnader som bestämmelser och praxis om löner och andra anställningsvillkor som tillämpas hos arbetsgivaren. Arbetet ska genomföras i samverkan med arbetstagarna. Arbetsgivare med minst 25 anställda ska dokumentera alla delar av arbetet med aktiva åtgärder. Arbetsgivare med mellan 10 och 24 anställda ska dokumentera arbetet med lönekartläggning. Även arbetsgivare med färre än 10 anställda ska bedriva ett arbete med aktiva åtgärder, men det ställs inget krav på dokumentation. ansvarar för att utöva tillsyn över att lagstiftningen följs. ansvarar för medling i arbetstvister och har i uppdrag att verka för en väl fungerande lönebildning. Myndigheten är också statistikansvarig för den officiella svenska lönestatistiken. Till Medlingsinstitutets uppdrag hör att följa upp och analysera löneskillnader mellan män och kvinnor. Myndigheten publicerar en rapport om löneskillnaden mellan kvinnor och män. Delmålet om ekonomisk jämställdhet Enligt delmålet om ekonomisk jämställdhet ska kvinnor och män ha samma möjligheter och villkor i fråga om betalt arbete som ger ekonomisk självständighet livet ut. Detta gäller i fråga om såväl anställnings-, löne- och andra arbetsvillkor som utvecklingsmöjligheter i arbetet. Kvinnor och män ska också ha samma möjligheter att starta och driva företag som kan växa och generera en inkomst. I sitt regleringsbrev för fick i uppdrag att göra en uppföljning av delmålet om ekonomisk jämställdhet. Uppdraget har redovisats till regeringen i rapporten – En uppföljning av senare års utveckling av det jämställdhetspolitiska delmålet (rapport 2022:2). Kommissionen för jämställda livsinkomster Kommissionen för jämställda livsinkomster som tillsattes av regeringen har bl.a. haft i uppdrag att göra en kartläggning och analys av hur löneskillnader mellan kvinnor och män kan följas . Kommissionen har även haft i uppdrag att analysera modeller såsom lönecertifiering eller lönetransparens för att minska det s.k. könslönegapet. Kommissionens överväganden och förslag redovisas i betänkandet Minska gapet – Åtgärder för jämställda livsinkomster (SOU 2022:4) som överlämnades till regeringen . Kommissionen konstaterar bl.a. att det finns behov av utökad statistik om löneskillnader mellan kvinnor och män och behov av fler jämställdhetsanalyser som kompletterar befintligt arbete. Kommissionen identifierar fyra centrala beståndsdelar som den anser tillsammans kan påskynda utvecklingen mot jämställda löner. Den första delen är diskrimineringslagen och likalöneprincipen. Den andra delen är att utöka kunskapsbasen med hjälp av empiriska löne- och inkomstanalyser som kan synliggöra ekonomisk ojämställdhet och öka kunskapen om varför löneskillnader mellan kvinnor och män uppstår. En tredje del är att ta fram och tillämpa relevant statistik som syftar till att ge opartiska underlag till beslutsfattare och allmänhet, vilket också främjar jämställda löner. Den fjärde delen är att öka insynen i lönesättningen genom att komplettera statistik med transparens. Kommissionen anför bl.a. att den ser ett behov av utökad, tillförlitlig och transparent statistik för att kunna följa utvecklingen av löneskillnader mellan kvinnor och män på arbetsgivarnivå och andra relevanta nivåer, som på avtalsområdes-, bransch- och sektorsnivå. Utredningen om vissa frågor i diskrimineringslagen Mot bakgrund av att regeringen ville se skarpare sanktioner mot de arbetsgivare som inte följer lagstiftningen gällande diskriminering och trakasserier tillsatte regeringen en utredning om hur tillsynen över diskrimineringslagen kan bli mer effektiv (dir. 2018:99). En del av uppdraget bestod i att se över vilka åtgärder som behövs för att säkerställa att bestämmelserna om aktiva åtgärder i diskrimineringslagen följs. Utredningen presenterade delbetänkandet Effektivare tillsyn över diskrimineringslagen – aktiva åtgärder och det skollagsreglerade området (SOU 2020:79) där det bl.a. föreslås att ska få rätt att utfärda föreskrifter om kraven på arbetsgivare när det gäller arbetet med aktiva åtgärder. Delbetänkandet har remissbehandlats och bereds inom . Direktivförslag om bindande åtgärder för transparens i lönesättningen presenterade kommissionen ett förslag till direktiv om stärkt tillämpning av principen om lika lön för kvinnor och män för lika eller likvärdigt arbete tack vare insyn i lönesättningen och efterlevnadsmekanismer (COM(2021) 93). Syftet med förslaget är att säkerställa rätten till lika lön i hela EU. För att uppnå det anser kommissionen att det krävs normer för insyn i lönesättningen som ger arbetstagare möjlighet att kräva sin rätt till lika lön. Detta ska enligt förslaget möjliggöras genom att det skapas insyn i lönesättningen inom företag, att det blir lättare att tillämpa centrala begrepp för likalönsprincipen som lön och arbete av lika värde och att efterlevnadsmekanismerna stärks. om diskrimineringslagens krav på lönekartläggning Utskottet behandlade en skrivelse från regeringen om granskning av diskrimineringslagens krav på lönekartläggning (skr. 2019/20:48, bet. 2019/20:AU5). Motionsyrkanden om bl.a. en översyn av lagstiftningen avstyrktes med hänvisning till att frågan var för tidigt väckt. biföll utskottets förslag till beslut (rskr. 2019/20:152). Motionsyrkanden om åtgärder för att uppnå jämställda löner behandlades av utskottet senast i betänkande 2020/21:AU10 Jämställdhet och åtgärder mot diskriminering (s. 22 f.). Motionsyrkandena avstyrktes med hänvisning främst till pågående arbete. biföll utskottets förslag till beslut (prot. 2020/21:107). Motionärerna i detta avsnitt tar upp olika delar av politiken för ekonomisk jämställdhet. Förslagen gäller lönekartläggningar som verktyg i arbetet för att främja jämställda löner, att nya sätt för att minska lönegapet mellan kvinnor och män bör utredas och att dels bör ges ett utvecklat uppdrag för att synliggöra strukturella löneskillnader, dels bör få i uppdrag att följa utvecklingen av löneskillnaderna mellan kvinnor och män på arbetsgivarnivå. Utskottet måste inledningsvis konstatera att det trots ett mångårigt arbete för att uppnå ekonomisk jämställdhet fortfarande råder olika förutsättningar för kvinnor och män att delta och utvecklas i arbetslivet. Målet om ekonomisk jämställdhet och möjlighet till egen försörjning gäller alla och ska ses i ett livscykelperspektiv. Det är tydligt att fortsatta insatser för ökad ekonomisk jämställdhet behövs, och en central del i detta arbete är att verka för jämställda löner. Utskottet noterar att redovisat en uppföljning av delmålet om ekonomisk jämställdhet till regeringen. När det särskilt gäller motionerna om lönekartläggning som verktyg i arbetet för jämställda löner vill utskottet upprepa vad det framfört tidigare, nämligen att lönekartläggning är ett betydelsefullt verktyg som det finns anledning att värna och ytterligare utveckla, inte försämra eller avveckla. Utskottet noterar vidare det delbetänkande som Utredningen om vissa frågor i diskrimineringslagen överlämnade till regeringen med förslag om bättre efterlevnad av reglerna om aktiva åtgärder i diskrimineringslagen. I övrigt välkomnar utskottet det breda intresse som visas genom de aktuella motionsförslagen när det gäller främjandet av jämställda löner, och instämmer med motionärerna om vikten av att utveckla arbetet och överväga nya angreppssätt. Utskottet uppmärksammar i sammanhanget det gedigna arbete som Kommissionen för jämställda livsinkomster har bedrivit. I betänkandet Minska gapet – Åtgärder för jämställda livsinkomster som överlämnats till regeringen lyfter kommissionen bl.a. fram behovet av utökad, tillförlitlig och transparent statistik för att kunna följa utvecklingen av löneskillnader mellan kvinnor och män på arbetsgivarnivå och andra relevanta nivåer, som på avtalsområdes-, bransch- och sektorsnivå. Avslutningsvis noterar utskottet direktivförslaget om bindande åtgärder för transparens i lönesättningen, om vilket det pågår förhandlingar inom EU. Det finns enligt utskottet inte skäl att föregripa varken regeringens beredning av ovan nämnda betänkanden eller det pågående förhandlingsarbetet om ett nytt EU-direktiv. Samtliga motionsyrkanden i avsnittet bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. åtgärder för att främja jämställdhet i arbetslivet. Utskottet hänvisar främst till pågående arbete. Jämför reservation 21 (M), 22 (SD), 23 (C) och 24 (L). I partimotion 2021/22:4032 av m.fl. (M) lyfter motionärerna fram s.k. karriärkartläggningar som ett sätt att blotta befordringsdiskriminering och som ett underlag för att vidta åtgärder (yrkande 14). I kommittémotion 2021/22:2454 av m.fl. (SD) anser motionärerna att det bör utredas om kvinnor har samma möjligheter som män att bli jordbrukare (yrkande 36). Vetskap finns om att jordbruket är mansdominerat, men det finns enligt motionärerna för lite vetskap om vad det beror på. I partimotion 2021/22:3666 av m.fl. (C) lyfter motionärerna fram att det bör föras en tät dialog mellan det offentliga och byggbranschen i jämställdhetsfrågor (yrkande 38). Det skulle enligt motionärerna kunna få fler att hitta till byggbranschen, uppfylla kompetensbehovet och skapa mer jämställda arbetsplatser. Motionärerna anser vidare att det bör utredas på vilket sätt företag inom byggbranschen som driver ett aktivt värdegrundsarbete kan premieras (yrkande 40). Även i kommittémotion 2021/22:3225 av m.fl. (C) finns motsvarande yrkanden om dialog i byggbranschen och om värdegrundsarbete (yrkandena 23 och 25). I kommittémotion 2021/22:3963 av m.fl. (L) tar motionärerna upp lönerna inom kvinnodominerade akademikeryrken (yrkande 2). Motionärerna anför bl.a. att lönerna inom den offentliga sektorn för många kvinnodominerade akademikeryrken har släpat efter och vill därför se åtgärder för att bryta detta mönster. I samma motion framhåller motionärerna även att det krävs ytterligare åtgärder från kommuner och regioner för att motverka den ofrivilliga deltiden i kvinnodominerade yrken (yrkande 3). Motionärerna tar även upp vikten av ett företagarperspektiv i jämställdhetspolitiken (yrkande 4). En jämställdhetspolitik utan detta perspektiv riskerar enligt motionärerna att befästa könsstereotypa föreställningar där företagande och entreprenörskap förknippas med män, medan kvinnor i första hand ses som anställda. I kommittémotion 2021/22:3969 av m.fl. (L) anser motionärerna att en lämplig myndighet bör ges i uppdrag att följa hur ökat hemarbete påverkar jämställdheten (yrkande 8).