bet · H901MJU18 · 2022-03-22 00:00:00 — Vi säger en massa goda, snälla och bra ord, men de kommer bara att leda till nya myndighetsuppdrag och nya utredningar. Det finns inga skarpa förslag i propositionen, utom de som rör just och att avsätta lite mark från för att ha till skogsägare som inte längre får bedriva skogsbruk på sin mark. Och det är väl bra att sälja mark från till privata skogsägare. Det tycker vi också, och det skulle vi vilja göra i mycket större skala. Vi vill att fler svenska medborgare ska få bli skogsägare - fler människor än . Fler människor borde få uppleva känslan av att gå ut i sin egen skog, känna den frid som infinner sig och få känslan det innebär att få bestämma hur man ska bruka skogen över långa omloppstider, producera för omställningen och skapa höga naturvärden utan att en klåfingrig offentlig sektor kommer och säger: Stopp och belägg, nu bestämmer vi! Därför vill sälja en större del av . Det finns andra förslag som man talar om i propositionen, till exempel vad gäller nyckelbiotoperna. och såg till att den inventeringen försvann , när vår budget vann. Sedan har den varit tillbaka och dansat lite i något mellanspel, och talar man om att ta bort den igen. Det är bra. Vi tycker däremot att man på något sätt ska sekretessbelägga registret också. Det borde bara vara tillgängligt för skogsägaren och i och med att det gång på gång har bevisats att skogsägarna inte har fått ett rättssäkert bemötande i processen vad gäller nyckelbiotoper. Därför borde registret alltså finnas tillgängligt för skogsägare och . Vi talar ofta om hur vi rapporterar skyddad natur till EU från , och vi har ett flertal gånger konstaterat att vi inte gör det på något särskilt fördelaktigt sätt för svensk skog. Därför är det bra att det nu finns ett nytt tillkännagivande om hur rapporteringen till EU ska gå till. Vi måste sluta med den form av självskadebeteende som har pågått , där vi säger att vi är sämre än vad vi de facto är. I själva verket är ju bland de absolut bästa när det kommer till skydd av natur. Den slutprodukt som vi har framför oss nu skulle ha kunnat vara någonting mycket mer. Det som såg som en av sina stora vinster i januariavtalet hade nog kunnat bli en väldigt stor vinst om de hade valt att förhandla med moderater, kristdemokrater med flera. blev det inte så. Min tanke är att det, om vi får ett regeringsskifte , inte är otroligt att vi får börja om med skogsfrågorna en gång till för att komma rätt. Då kan vi hitta förslag som faktiskt stärker äganderätten, för de saknas här. Tyvärr, fru talman, saknas de förslagen. Vi får bara mer av det vi har haft förut: det som vi kan kalla för skogssocialism. Jag tänkte förära en replik så att han får utveckla sina ställningstaganden. Han kan också kommentera mitt inlägg om synen på biobränslen och var de egentligen är i politik. Är det en viktig produkt som ska produceras från skogen - en restprodukt? Jag välkomnar i den här kammaren, för jag ser ett skifte i politik. Under alliansåren var även skogen ett särintresse, och industrin var ett särintresse. Men jag ser ett nytt uppvaknande. Man har varit konstruktiv och drivit just reduktionsplikten och biodrivmedelsfrågorna, men tycks man ha ändrat inställning. Jag tycker att det är olyckligt, och det ger olyckliga signaler till marknaden och industrin, som faktiskt nu investerar. Jag kan se i utskottets tjocka lunta - det är en nådig lunta som vi har ställt samman - att har ett gäng reservationer. Precis som säger tycker vi att det här kunde ha varit lite bättre. Men vi kan konstatera att vi går från ett regelverk till ett annat regelverk. Det här är ett paradigmskifte, där politiken säkerställer och tydliggör att det är frivillighet som ska gälla. Vi avsätter också bytesmark så att det här ska kunna göras. Vi tycker att det är viktigare att leverera på det vi har sagt. Jag tror, , att vi är rätt överens om att det nu är artskyddsförordningsbestämmelserna som regeringen bör prioritera. Det finns anledning att göra det. Tack, , för intressanta inlägg! Det här är intressant att debattera på alla sätt och vis, och i mångt och mycket skulle jag nog säga att och Socialdemokraterna inte står jättelångt ifrån varandra. Men varför ska man då ha en produkt som inte är skarpare än så här? Ni kunde tillsammans med era kompanjoner som ni har arbetat fram propositionen med ha tagit fram femtio skarpa förslag och ställt dem framför . I stället lämnar ni fram en form av skrivelse eller inriktningsproposition som innebär att förslagen ska genomföras fram till nästa val . Biobränslen är jätteviktigt. Det är inte heller så att vi moderater inte längre tycker att reduktionsplikten och reduktionsfrågan är viktiga. Vi ser en stor potential till en ökad inhemsk produktion av biobränslen. är dessutom det parti som - om vi går tillbaka till vår egen budget innan vi fick en sammanslagen budget - hade mest pengar till just gröna bränslen. En hel miljard hade , så vi tycker att det här är en viktig fråga. Men det som sker just nu runt om i världen påverkar något alldeles oerhört. Det gör att vi på alla sätt vi kan måste hitta vägar till att stärka konkurrenskraften och bibehålla produktion i . Då tänker jag i första hand på till exempel mat. Jag är alldeles övertygad om att svensk skogsindustri och annan industri kommer att bli bra på att ta fram biobränslen, men jag tror inte att vi kommer att kunna ta fram alla biobränslen som vi behöver. Det är dock fortfarande en viktig fråga, tycker vi moderater. När det gäller bytesmark är det väl bra att det finns, absolut! Men jag är ganska mycket emot den kraftiga fortsättning av att ta mark ur produktion för att skydda natur som man förstår att detta kommer att leda till. Det är inte en bra idé, tycker vi från sida. Jag tackar för förtydligandet. Jag tror att det är rätt viktigt att de två stora partierna här är relativt överens om vägen framåt. Jag tycker dock att man går lite för långt. Betänk att det var under alliansregeringen som den lagstiftningsprocess kom fram som särskilt rör den fjällnära skogen. Det var då man kom fram till att den fjällnära skogen har ett särskilt skyddsvärde och också skärpte miljömålen. De har också skärpts kontinuerligt med stor enighet i den här kammaren. Här säger man att vi ska säkerställa att vi ska gå före, som man anklagar regeringen för att göra för lite. levererar vi en produkt som faktiskt gör skillnad ute på markerna för de skogsägare som inte har fått skydd. Jag är helt säker på att också kommer att ta replik och fråga om pengar i budget. I alla fall tror jag att de kommer att lyfta den frågan. Jag hänvisar till dem och lyfter den inte. Jag tycker att den produkt som vi nu lägger på bordet gör stor skillnad. För regeringspartiet kommer arbetet med att säkerställa en artskyddsförordning som faktiskt fungerar i skogen att vara det prioriterade. Miljömålen är jätteviktiga. Men det är inte rimligt att vi har miljömål som inte går att uppnå oavsett om vi bedriver skogsbruk eller inte bedriver skogsbruk. och har båda varit tydliga med att vi inte kommer att uppnå miljömålet Levande skogar hur vi än bär oss åt. Då är det felformulerat. Då är det väl också rimligt att vi ser över det. Varför ska vi ha ett mål som vi inte kan nå upp till? När det kommer till den fjällnära skogen är det alldeles tydligt att vi har olika ingångar. I och med att vi från sida anser att vi inte behöver ta mer mark ur produktion är vi skeptiska till den här kraftiga fortsättningen. Ersättningen till människor som blir nekade avverkning i fjällnära skog kommer att öka kraftigt, vad jag förstår. Men vi vill ju inte ha den ökningen. Vi måste se över det i skogsvårdslagen som rör den fjällnära skogen. Fjällnära skog är ju de områden där vi redan har skyddat mest skog rent procentuellt. Man kan fråga sig vad som kommer att hända, fru talman, om vi fortsätter att ta så mycket mark ur produktion i dessa områden. När skogsägare förlorar ägandet av sin mark förlorar de också möjligheten att låna pengar på sin mark, vilket är ett otroligt viktigt incitament . Vi förlorar då möjligheten till landsbygdsutveckling i dessa områden. Vi kommer att förlora företagare som bedriver skogsentreprenad i dessa områden, och ett flertal andra olika näringsgrupper, när vi slutar att bedriva produktion här. Det är jag orolig för. Att regeringen nu tänker ta krafttag i artskyddsfrågorna är väldigt viktigt. Jag vill tro att och hade ett finger med i det spelet. Vi satte tryck. Den här frågan har ju behövt lösas . kanske regeringen äntligen fixar det. Först vill jag yrka bifall till vår reservation 18 så att jag inte glömmer det. Vi står förstås bakom alla våra yrkanden och reservationer. Vi debatterar nu dels regeringens proposition om äganderätt och flexibla skyddsformer, dels en lång rad övriga skogsfrågor som inte kommit upp i andra debatter. För att börja med propositionen begärde i januariavtalet en utredning om hur skogsägarna skulle kunna få tillbaka den frihet under ansvar som de var tänkta att tillförsäkras genom skogsvårdslag men som hade kommit att naggas alltmer i kanten. begärde att utredningen skulle handla om metoder för ökat undantagande av skog från brukande. När man läser utredningen är det tydligt att detta perspektiv fick betydligt större genomslag än den ökade friheten till skogsägarna. Det blev, antagligen därför, långa förhandlingar mellan och regeringen innan en proposition slutligen lades fram till . I propositionen har utredningens förslag om ett stort sammanhängande område med skyddad skog nära fjällen strukits. Det tycker vi var klokt, för just i de delarna av har vi helt i särklass mest formellt skyddad skog , sett till både procent och hektar. Nytt naturskydd ska alltid läggas där det gör störst nytta. Naturvård ska också sträva efter samspel mellan brukande och skydd för att ge så stora positiva effekter som möjligt. Det är värt att notera att nationalparker i många europeiska länder ofta omfattar såväl jordbruksbyar som skyddade och brukade skogar. Regeringens proposition resulterade i fyra förslag till tillkännagivanden från . Vi var från delaktiga i alla dessa. Det första handlar om att måste sluta underrapportera arealerna skyddad skog till EU. Förutom att underrapporteringen är ett slag i ansiktet på alla engagerade enskilda skogsägare som frivilligt undantar skog från brukande som aldrig rapporteras riskerar den att i onödan begränsa handlingsfrihet. Det andra innebär att den totala arealen svensk skog undantagen från skogsbruk inte ska öka ytterligare. Andelen är redan . När nya områden behöver skydd, till exempel och i synnerhet för att skydda akut hotade arter, bör andra skyddade områden som inte längre uppfyller lika viktiga funktioner kunna återtas i bruk. Det tredje föreslagna tillkännagivandet handlar om att det är orimligt att skadegörare får spridas inom skyddade områden och sedan ut till närliggande skogsfastigheter därför att de skyddade områdena ibland har skötseldirektiv som säger att träd inte får fällas eller virke utföras. Staten måste ha samma ansvar som alla andra att göra vad som är möjligt för att hindra spridning av skadegörare, oavsett om det rör granbarkborrar eller skogsbränder. Det fjärde föreslagna tillkännagivandet ska jag tala lite mer om. Det handlar om att vidareutveckla produktionen av hållbara varor från skogen, det som brukar kallas för skogsbaserad bioekonomi. Summan av kolet i växande träd och i produkter från skogen med olika livslängd, tillsammans med dessa produkters möjlighet att substituera produkter som leder till mer koldioxidutsläpp, kan göra koldioxidneutralt inom en väldigt , som vi får mer förnybara produkter. Dessutom kan dessa produkter visa vägen framåt för resten av världen, och just detta är helt nödvändigt om det ska komma till några verkliga, substantiella förändringar i världens koldioxidutsläpp. Vi själva är ju bara en liten del. Därför bör regering och riksdag bidra till att stärka bioekonomins roll i klimatomställningen, till att öka tillväxten i den brukade skogen ytterligare, till att främja innovationer och till att skapa långsiktiga villkor för investerare - både investerare i skogsplantor eller röjning och investerare i ny industri. har förutsättningar att ha världens bästa skogsbruk ur en lång rad synvinklar. Vi har skogar som lämpar sig ovanligt väl för långsiktig skötsel. Våra trädslag är relativt lättföryngrade, och de flesta arter i vår flora och fauna är anpassade till att återkolonisera efter stora förändringar; det må vara istider, skogsbränder eller avverkningar. Hälften av skogar ägs av enskilda ägare, en både kunnig och engagerad privat skogsägarkår. Den goda traditionen av långsiktigt bedrivet skogsbruk hos enskilda skogsägare uppmuntrades dessutom av staten med utbildning, hjälp med planering, statliga plantskolor och ibland med riktade bidrag till sådant som vägar och dränering. Det enskilda skogsbruket ger ett mycket viktigt bidrag till lantbrukarnas ekonomi. I tider då äntligen alla partier verkar vara överens om att svensk livsmedelsproduktion behöver öka bör vi också kunna vara överens om att stödja, inte motverka, privatskogsbruket så att dess bidrag till jordbrukets ekonomi får göra största möjliga nytta. Produkterna från svensk skogsindustri har skiftat under seklen. var tjära den viktigaste exportprodukten från skogen. handlade det mest om sågade trävaror och om alltmer avancerade produkter baserade på pappersmassa. Frågan är vad vårt sekels stora skogsprodukt ska bli. 1900-talets papper har ju nu ersatts av dataskärmar. Skogssektorn befinner sig mitt i en livsviktig omställning. Världen behöver, som jag sagt tidigare, mer miljövänliga och fossiloberoende byggmaterial, textilier, plaster och bränslen. Allt detta kan tillverkas av skogsråvara, men det kräver att skogsägare, industri och investerare känner att de har samhällets stöd för att våga satsa på det nya. En skogsnäring utan framtidstro och investeringar blir däremot snart olönsam, med skogar som inte sköts och industrier där det inte återinvesteras. Det behövs nu en tydlig statlig strategi som för det första stöttar åtgärder för att öka tillväxten i skogen och därmed också möjligheten att avverka mer, inte mindre, i våra skogar, och för det andra planerar för och stöttar fortsatt utveckling och produktion inom vår hållbara skogsindustri. Det finns en motsatt strategi. Det finns de som menar att vi kraftigt borde minska skogsavverkningarna . Då skulle vi kunna öka kollagringen i växande träd och lättare nå Parismålen. Men detta är en kortsiktig, felaktig och destruktiv strategi. Kol lagras ju inte bara i träd utan också i skogsprodukter, men framför allt ersätter skogsprodukterna andra produkter - substitutionen. Om vi nu kraftigt minskar avverkningarna, hur ska det då se ut , 2050, 2070 eller 2090? Att skogen binder mer koldioxid än den frigör är bara sant så länge tillväxten i skogen ökar. Och det gör den bara så länge skogsägarna planterar och sköter växtliga unga skogar. Om vi slår undan benen för skogsbrukarna och skapar otrygghet genom att de inte vet om de får avverka sin skog eller inte kommer de inte att sköta skogen på ett sådant sätt att vi får ökad tillväxt. Vi kommer inte heller att få investerare till skogsindustrierna, som behöver utveckla efterföljaren till vår pappersindustri liksom vår bioekonomi. De som tycker att denna strategi är rätt kommer inte att få något stöd från och borde rimligen inte få stöd från något annat parti heller. EU har inte direkt uppmuntrat arbete med att utveckla den skogsbaserade bioekonomin. Först och främst beslutade man att ökad kolinlagring i skogarna inte skulle räknas som en nationell åtgärd utan skulle ingå i något slags gemensam EU-pott. Priset för eventuella minskade avverkningar skulle dock betalas med svenska arbetstillfällen. Sedan försökte EU i det längsta klassa skogsbränsle som icke hållbart i taxonomin. Jag tycker, givet hur har visat sig bedriva stark lobbning i för att gynna sin export av gas och olja, att det kanske finns fog för att nu säkerställa att inte den också har varit föremål för påverkan för att motarbeta biobränslen. De konkurrerar också med ryska fossila bränslen. har också försökt frikoppla mängden kol som lagras i växande träd från den substitution som skogsprodukter kan stå för. Detta leder till en underskattning av skogssektorns positiva klimateffekter. Slutligen ökar EU kraftigt byråkratin runt skogsbruk på ett sätt som inte fungerar tillsammans med vårt privatskogsbruk och som bryter mot principen att skogsbruk ska vara nationell kompetens, liksom mot proportionalitets- och subsidiaritetsprinciperna. Vi konstaterar att regeringen inte verkar ha lyckats förklara eller försvara svenska intressen tillräckligt gentemot i dessa frågor. verkar heller inte ha samverkat tillräckligt med andra skogsländer i dialogen med . Vi hoppas att den nuvarande socialdemokratiska enpartiregeringen i alla fall ska lyckas bättre med det , fram till valet, än vad som varit fallet . Vägen framåt går inte genom att inveckla eller avveckla svenskt skogsbruk utan genom att utveckla det. Vi har ett krig i , och har vi här i kammaren fått lyssna på det angripna landets president och på hans rop på hjälp med att försvara sig mot och anfall på ett fritt och demokratiskt land. De saker vi debatterar kan förstås inte på något sätt jämföras med det som händer i . Händelserna i påverkar hela världen och också förstås och även frågorna för dagens debatt. Hur säkerställer vi att den svenska skogen kan minska beroendet av fossila produkter och därmed skapa en bättre säkerhetspolitisk situation? Jag och menar att skogen måste brukas för att vi ska få fram alla klimatsmarta produkter. Använder vi skogens resurser på ett bra sätt kommer vi att kunna skapa ett bättre säkerhetspolitiskt klimat som vi minskar klimathotet, men vi kommer också att kunna skapa jobb i . Vem kan vara emot detta? Efter valet upplevde en rekordlång tid med svårigheter att få fram en regering. Till slut kom ett avtal på bordet mellan C, L och regeringspartierna om ett 73-punktsprogram med vad ansåg vara många viktiga borgerliga politiska förslag. Punkterna 26 och 27 handlade om skog. Det är egentligen inte två punkter, utan när jag räknar kan jag se att det är åtta olika förslag som ryms under dessa två punkter. Varför ville ha med skrivningar om att vi måste värna och stärka den privata äganderätten i januariavtalet? tycker att skogslagstiftningen , med vad som kallas frihet under ansvar, har fungerat bra. Den tidigare skogslagstiftningen var mycket detaljreglerad och mycket inriktad på produktion. Jag och kanske flera av er kommer ihåg att svenska skogar besprutades med hormoslyr för att ta död på lövträd i skogen. Skogslagstiftningen 1993 innebar ett skifte i synsätt. skulle produktion och miljö balanseras, och skogssektorn tog på sig ett stort ansvar för detta. I gengäld tog man bort mycket av detaljregleringen. har det mesta i skogen blivit bättre sett ur naturvårdssynpunkt. har vi mycket mer död ved, fler äldre träd, fler lövträd och fler grova lövträd. Kulturträd sparas liksom skyddsridåer kring vatten och känsliga miljöer, och det tas en allmän hänsyn vid avverkningar. Trots denna positiva utveckling skedde det något hos våra myndigheter som hanterar skogsfrågor kring 2012-2013, skulle jag vilja säga. Man drev allt fler ärenden i domstol mot markägare, där markägare uppfattade det som att myndigheterna ville flytta gränserna i lagstiftningen. Nyckelbiotopsbegreppet, som från början var tänkt att skydda mindre ytor, kunde plötsligt användas för hela skogar. Nyckelbiotopsinventeringar, som var tänkta att vara ett hjälpmedel för skogsägare, blev i stället ett dråpslag för många. Statens myndigheter pekade ut nyckelbiotoper utan att gå vidare med ett formellt skydd, vilket innebar att skogsägaren inte kunde få någon ekonomisk ersättning. Eftersom en nyckelbiotopsinventering inte är ett myndighetsbeslut kunde skogsägaren inte heller överklaga den bedömning som en tjänsteman på eller hade gjort. Nyckelbiotopsinventeringen omgärdades av en stor portion rättsosäkerhet, vilket också domstolar och konstaterat. Propositionen i detta betänkande klargör att den nyckelbiotopsinventering som gjorts av statens myndigheter ska upphöra. Detta innebär inte att nyckelbiotoperna försvinner från skogarna, men i fortsättningen kommer detta att hanteras mellan köpare och säljare av skog genom de två certifieringssystem som finns på skogsmarknaden. Andra saker som vi i kunde se hade skett var att förlorat i flera domstolsprocesser som man drivit. Det gällde bland annat bombmurkledomen, lavskrikedomen och kanske framför allt domen om pågående markanvändning i fjällnära skog. En familj i flyttar ut till en by i glesbygden och köper en gård med lite skog. För att finansiera detta tar de förstås ett lån som alla andra unga familjer som ska skaffa ett nytt hem. De får med sig en skogsbruksplan från , som har tagit fram förslag om när vissa skiften borde avverkas. lämnar familjen in en ansökan om avverkningstillstånd men får avslag på den. gör bedömningen att avverkningen väsentligt skulle påverka natur- och kulturmiljövärdena, vilket inte hade framkommit när skogsbruksplanen upprättades . inträffar det märkliga att anser att den skog som tillståndsansökan gällde inte är föremål för pågående markanvändning, så familjen har ingen rätt till ersättning. Detta har förstås inte banken någon synpunkt på; de kräver in sina räntor och amorteringar . Till slut gick det så långt att familjen fick stämma staten, och fick familjen rätt och staten fel. Jag kan personligen tycka att detta var en skamlig hantering av svenska myndigheter. kommer den domstolspraxis som finns att förtydligas i lagstiftning så att skogsbruk i fjällnära skog anses vara pågående markanvändning. För att inte försena propositionen i dagens betänkande kommer detta att tydliggöras i en annan proposition som landar på bord . Denna proposition är en inriktningsproposition, vilket innebär att den inte behandlar någon ny lagstiftning, men den kommer att styra hur myndigheterna ska arbeta framöver. När förhandlade fram propositionen hade vi ett antal ingångar. Vi ville förstås stärka ägande- och brukanderätten och göra myndigheternas hantering mer rättssäker. Inskränkningar i ägande- och brukanderätten måste kompenseras ekonomiskt. Naturvårdsarbetet måste få ett mycket tydligare markägarperspektiv. Vi tyckte också att det fanns flera olyckliga förslag i skogsutredningen som måste stoppas. tittade på både och och såg hur man arbetade där. Konflikterna mellan skogsvårdande myndigheter och skogsägare är där på en mycket lägre nivå än i . Våra grannländer har ett större inslag av frivillighet vid formellt skydd än har, och det blev utgångspunkten i vårt arbete. Jag har under arbetet uttryckt att syftet med denna proposition inte är att bocka av ett antal förslag, utan målet är nått då vi har återskapat tilliten och förtroendet mellan skogsägare och de skogsvårdande myndigheterna. Ingen kan väl tro att vi ska kunna ha en bra balans mellan brukande och skydd eller för den delen delaktighet i samhällsbygget om det inte finns tillit och förtroende mellan medborgare och statens myndigheter? Därför har i propositionen lyft fram vikten av frivillighet i skogsbruket när det gäller skydd av skog. Man uppnår alltid mycket mer om man får människor med sig än genom att försöka tvinga fram förändring. Detta framkommer i propositionen genom skrivningen att frivilligt formellt skydd ska vara utgångspunkten och ett huvudsakligt arbetssätt för myndigheterna. Vidare står det att formellt skydd i huvudsak ska ske genom markägarinitiativ och med frivillighet som grund. Det finns också en text om att utbetalning av ersättning ska ske skyndsamt när man kommer överens om skydd. Myndigheter ska inte kunna skydda mer marker än vad budgetutrymmet tillåter. För den enskilde markägaren ska det också finnas en ökad flexibilitet och större valmöjligheter vid skyddsåtgärder.