bet · H901UU10 · 2022-06-08 00:00:00 — Utskottet vidhåller uppfattningen att EU behöver handlingsförmåga och att har ett tydligt intresse av en stark och väl fungerande gemensam utrikes- och säkerhetspolitik. Enigheten mellan medlemsstaterna är en styrka och en förutsättning för att EU ska kunna agera kraftfullt och trovärdigt, men det finns en risk för att kravet på enhällighet leder till en svag politik, vilket är särskilt bekymmersamt när enskilda medlemsstater motsätter sig uttalanden till stöd för EU:s grundläggande värden. Utskottet noterar att statsministern fick förnyat stöd i ta upp frågan om ett effektivare beslutsfattande i diskussionen om EU:s roll i världen vid det informella mötet mellan Europeiska rådets medlemmar . Statsministern informerade i samband med samrådet med om att regeringen drivit på för att EU ska kunna fatta vissa beslut på utrikesområdet med kvalificerad majoritet men att det finns ett motstånd mot en sådan reform från flera medlemsstater. Utskottet uppskattar att regeringen fortsätter att arbeta med frågan och ser inte skäl för att göra något tillkännagivande om det. Utskottet avstyrker följaktligen motionerna 2021/22:3246 (C) yrkande 31, 2021/22:3883 (KD) yrkande 5 och 2021/22:3996 (L) yrkande 14. Utskottet uppmärksammar att det majoritetsförhållande i frågan om en breddning av EU:s Magnitskijlagstiftning som beskriver i sitt yttrande förhållandevis kort därefter ändrades och att riktade ett tillkännagivande till regeringen om att lagstiftningen bör breddas till att omfatta även storskalig systematisk korruption och penningtvätt (skr. 2020/21:115, bet. 2020/21:UU10, rskr. 2020/21:357–358). gjorde ett tillkännagivande om en nationell sanktionslagstiftning för mänskliga rättigheter. I en motion föreslås nu ett tillkännagivande om att även en sådan nationell sanktionslagstiftning ska omfatta korruption och penningtvätt. Utskottet har tagit del av informationen i regeringens skrivelse 2021/22:75 om att frågan om en nationell sanktionslagstiftning för mänskliga rättigheter är föremål för beredning inom . Utskottet anser inte att det finns anledning för att i ytterligare ett tillkännagivande närmare ange vad en sådan sanktionslagstiftning ska omfatta. Inte heller ser utskottet skäl för att ta något initiativ med anledning av motionsförslaget om att frysa illegitima regimers tillgångar. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2021/22:2568 (SD) yrkande 1 och 2021/22:3246 (C) yrkande 22. Med anledning av motionsyrkandena om EU:s säkerhets- och försvarspolitik uppmärksammar utskottet sitt uttalande i behandlingen av vissa säkerhetspolitiska frågor i betänkande 2021/22:UU11 om att regeringen bör verka för att den transatlantiska länken och samarbetet mellan EU och Nato stärks. Därutöver noterar utskottet att främjandet av samarbetet mellan EU och Nato finns med som ett prioriterat område i rådets 18-månadersprogram, och att det i Versaillesförklaringen från stats- och regeringschefernas informella möte den 10–framhålls att de transatlantiska förbindelserna och samarbetet mellan EU och Nato är avgörande för den övergripande säkerheten. Utskottet konstaterar också att regeringen i budgetpropositionen i politikens inriktning inom utgiftsområde 5 Internationell samverkan angav att ska fortsätta att bidra till internationell civil och militär krishantering och fredsfrämjande insatser. Av budgetpropositionen framgår även att deltog i 16 av EU:s 17 civila och militära krishanteringsinsatser och lämnade ett av de största personalbidragen till den civila krishanteringen. Utskottet vill därutöver även i denna del hänvisa till resultatet av de överläggningar som förts mellan regeringen och partier om det nya säkerhetspolitiska läget och vad det innebär för säkerhetspolitiska vägval (Ds 2022:7). Utskottet konstaterar att regeringen beslutade att ska ansöka om medlemskap i (UD2022/07845) och att en medlemskapsansökan lämnades in . Mot bakgrund av detta ser inte utskottet anledning för att göra något tillkännagivande enligt de förslag som har framförts. Därmed avstyrks motion 2021/22:3776 (M) yrkandena 32 och 35. EU som global utvecklingspolitisk aktör Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om EU:s utvecklingspolitiska inriktning och om konfliktmineral. Jämför reservation 15 (M), 16 (KD), 17 (L), 18 (KD) och 19 (MP) samt särskilt yttrande 2 (C), 3 (V) och 4 (MP). Regeringen redogör i skrivelsen för finansieringsprogrammet Global Europe med en budget på nära för grannskapspolitik, utvecklingssamarbete och annat internationellt samarbete –2027. Programmet består av en geografisk del, en tematisk del och en del för snabbinsatsåtgärder samt en buffert för nya utmaningar och prioriteringar. Vidare beskriver regeringen hur team Europa-ansatsen, som etablerades för EU:s globala svar på covid-19-pandemin, har utvecklats till en helomfattande strategisk ansats för ett EU-gemensamt politiskt och finansiellt engagemang på utvecklingsområdet. Regeringen uppmärksammar även rådets slutsatser om arkitekturen för utvecklingsfinansiering och den nya konnektivitetsstrategin Global Gateway med ambitionen att mobilisera till 2027 för bl.a. infrastruktursatsningar i utvecklingsländer (avsnitt 22.1). Regeringen beskriver även att ett arbete har inletts för att bättre samordna EU:s och medlemsstaternas demokratibistånd för att öka genomslaget av detta (avsnitt 20.5). Vidare redogör regeringen för rådets slutsatser om klimat- och energidiplomati med syftet att förstärka EU:s gröna giv med en extern dimension. I slutsatserna framhålls bl.a. att EU behöver fortsätta sitt internationella klimatarbete (avsnitt 22.3). Inför COP 26 antogs även rådsslutsatser om klimatfinansiering (avsnitt 24.5). Vidare uppmärksammas rådets slutsatser till följd av kommissionens meddelande om EU:s humanitära insatser, som bl.a. föreslår åtgärder för att möta ett ökat humanitärt behov och förbättra efterlevnaden av internationell humanitär rätt (avsnitt 22.4). I arbetet för global hälsa uppmärksammar regeringen att kommissionen har befäst sin position som en viktig aktör under pandemin och särskilt i frågor om vaccintillgång, där EU bidragit med ekonomiska bidrag och donationer av vaccindoser genom främst Covax. EU har också agerat för ett initiativ inom att förhandla fram ett globalt pandemifördrag. Regeringen beskriver också i avsnitt 22.5 att EU mot bakgrund av ett ökat globalt motstånd har fortsatt att finansiera och förespråka arbetet med sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR). Vidare redogör regeringen för EU:s arbete med hållbart företagande som avvaktade kommissionens initiativ om tillbörlig aktsamhet i globala leverantörskedjor och hållbar bolagsstyrning. I inledningen av året genomförde kommissionen ett förberedande samråd, som regeringen svarade på efter att ha överlagt med civilutskottet i frågan (avsnitt 21.3). I skrivelsen redovisas även arbetet med att omhänderta den reguljära migrationens bidrag i utvecklingspolitiken (avsnitt 35.7.3), kommissionens meddelande om kritiska råmaterial (avsnitt 41.2) och ett direktivförslag om företagens hållbarhetsrapportering (avsnitt 41.8). I partimotion 2021/22:4030 av m.fl. (M) yrkande 12 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska verka för att EU ska prioritera klimatbistånd i den gemensamma biståndspolitiken. I likhet med detta föreslår m.fl. (L) i partimotion 2021/22:4199 yrkande 18 ett tillkännagivande om att regeringen ska verka för att EU:s bistånd till klimatåtgärder ökar i omfattning. I kommittémotion 2021/22:4214 av m.fl. (KD) yrkande 31 föreslås ett tillkännagivande om EU:s utvecklingsbistånd och återvändandearbete. I kommittémotion 2021/22:3971 av m.fl. (L) yrkande 9 föreslås ett tillkännagivande om att bör verka för att balansera påverkan på det civila samhället i utvecklingsländer. I kommittémotion 2021/22:3882 av m.fl. (KD) yrkande 8 föreslås ett tillkännagivande om handeln med konfliktmineral och en klassificering av kobolt som konfliktmineral. Frågan om konfliktmineral tas även upp av m.fl. (MP) i motion 2021/22:4076 yrkande 6, där de föreslår ett tillkännagivande om att ska vara en stark röst i EU för en skarpare konfliktmineralförordning. Unionen ska enligt artikel 21.3 i sörja för samstämmigheten mellan de olika områden som omfattas av dess yttre åtgärder och mellan dessa och övrig politik. Enligt artikel 4.4 i EUF-fördraget ska unionen när det gäller utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd ha befogenhet att vidta åtgärder och en gemensam politik i den mån det inte leder till att medlemsstaterna hindras från att utöva sina befogenheter. Artikel 208 i EUF-fördraget anger att unionens politik på området för utvecklingssamarbete ska föras inom ramen för principerna och målen för unionens yttre åtgärder. Av artikeln framgår vidare att unionens och medlemsstaternas politik för utvecklingssamarbete ska komplettera och förstärka varandra, att det främsta målet för unionens politik på området ska vara att minska och utrota fattigdom samt att unionen ska ta hänsyn till målen för utvecklingssamarbetet vid genomförande av politik som kan påverka utvecklingsländerna. I artikeln anges också att unionen och medlemsstaterna ska uppfylla de åtaganden och beakta de mål som de har godkänt inom ramen för FN och andra behöriga internationella organisationer. Europeiskt samförstånd om utveckling antog rådet, medlemsstaterna, och kommissionen en gemensam förklaring om ett nytt europeiskt samförstånd om utveckling, som ram för en gemensam utvecklingspolitisk strategi och för genomförandet av Agenda 2030 för hållbar utveckling (EUT 2017/C 201/01). I samförståndet klargörs att EU och medlemsstaterna ska föra en konsekvent politik för utveckling och beakta målen för utvecklingssamarbetet i all extern och intern politik. De förbinder sig också att förbättra samarbetet för att åstadkomma en större samstämmighet mellan medlemsstaterna och EU-institutionerna. I samförståndet upprepas några centrala åtaganden. Det gäller bl.a. åtagandet att lägga av det offentliga utvecklingsbiståndet på social delaktighet och människors utveckling, att anslå av bni till offentligt utvecklingsbistånd inom tidsramen för Agenda 2030 samt att öka mobiliseringen av klimatfinansiering och stå för unionens del av industriländernas mål att fram mobilisera . Ett annat åtagande som ägnas särskild uppmärksamhet är tillämpningen av principerna för utvecklingseffektivitet med fokus på resultat, öppenhet, ömsesidig ansvarsskyldighet, nationellt egenansvar och inkluderande utvecklingspartnerskap. antog och rådet förordning (EU) 2021/947 som inrättar instrumentet för grannskapet, utvecklingssamarbete och internationellt samarbete – i världen – inklusive Europeiska fonden för hållbar utveckling plus (EFHU+) och garantin för yttre åtgärder för perioden –2027. Instrumentets allmänna mål är enligt förordningens artikel 3 att • slå vakt om och främja unionens värden, principer och grundläggande intressen i hela världen • bidra till att främja multilateralism och till att uppfylla de internationella åtaganden och mål som unionen har ställt sig bakom, särskilt målen för hållbar utveckling, Agenda 2030 och • främja starkare partnerskap med tredjeländer. De specifika målen framgår av samma artikel och grupperas i geografiska och tematiska mål samt förmågan till snabbt ingripande vid t.ex. kriser och konflikter. av utgifterna ska uppfylla och utvecklings biståndskommittés (OECD-Dac) kriterier för offentligt utvecklingsbistånd. I förordningens skälsatser 21 och 22 anges att instrumentet bör bidra till det gemensamma unionsmålet att avsätta av bni till offentligt utvecklingsbistånd inom tidsramen för Agenda 2030 och att 0,15–0,av unionens samlade bni ska anslås som offentligt utvecklingsbistånd till de minst utvecklade länderna på kort sikt och nå av bni inom tidsramen för Agenda 2030. I skälsats 49 anges att åtgärder som rör klimatmål förväntas utgöra av den totala finansieringsramen. Enligt artikel 5 ska genomförandet av instrumentet säkerställa konsekvens, samstämmighet, synergier och komplementaritet med alla områden av unionens yttre åtgärder. Det följer av artikel 6 att finansieringsramen för perioden –2027 ska vara , varav är vikta för de geografiska programmen. Denna del av finansieringsramen omfattar även EFHU plus och garantin för yttre åtgärder (artikel 31.1). Målet för EFHU plus är att stödja investeringar och öka tillgången till finansiering som ett sätt att bidra till att uppnå instrumentets mål och allmänna principer. Garantin för yttre åtgärder ska stödja insatser inom EFHU plus som omfattas av budgetgarantier. Årsrapport om EU:s mål för utvecklingsbiståndet Rådet utarbetar en rapport till om EU:s och medlemsstaternas åtaganden i fråga om offentligt utvecklingsbistånd och om hur dessa åtaganden uppfylls. Av årsrapporten framgår bl.a. att EU:s kollektiva offentliga utvecklingsbistånd uppgick till , vilket är en ökning (undantaget) och motsvarade av EU:s bni. EU och medlemsstaterna är därmed världens främsta givare och står för av det totala offentliga utvecklingsbiståndet. , , och är de enda medlemsstater som överträffade målet om ett utvecklingsbistånd på av bni (rådets dokument 9549/21). I årsrapporten uttrycker rådet allvarlig oro över att EU fortfarande inte har uppnått sitt kollektiva mål för utvecklingsbistånd till de minst utvecklade länderna, och rådet framhåller att insatserna omgående behöver öka för att uppnå målet att gemensamt tillhandahålla av bni till de minst utvecklade länderna . Rådet framhåller också att det är brådskande att EU och medlemsstaterna vidtar konkreta och verifierbara åtgärder för att uppfylla åtagandet att tillhandahålla av bni som utvecklingsbistånd . Rådet godkände slutsatser om ett globalt sammanlänkat (rådets dokument 10629/21). I slutsatserna anger rådet ramar för en konnektivitetsstrategi baserad på de mänskliga rättigheterna och den regelbaserade världsordningen. Som uppföljning till rådets slutsatser antog den höga representanten och kommissionen ett gemensamt meddelande om Global Gateway i syfte att stödja hållbar utveckling genom att erbjuda ett positivt alternativ till finansiering av infrastruktursatsningar enligt rättvisa och gynnsamma villkor för att begränsa risken för skuldsättningsproblem ((2021) 30). Ambitionen är att mobilisera investeringar på –2027 genom att sammanföra resurserna från EU (främst EFHU plus), medlemsstaterna, och nationella institutioner för utvecklingsfinansiering i enlighet med Team Europa-ansatsen. Prioriteringarna för investeringarna ligger i sektorerna för digitalisering, klimat och energi, transporter, hälso- och sjukvård samt utbildning och forskning. Vid det sjätte toppmötet mellan EU och Afrikanska unionen den 17–lanserades ett investeringspaket inom Global Gateway som omfattar med inriktning på infrastrukturinvesteringar, grön och digital omställning, hållbar tillväxt och sysselsättning, energi och transporter samt mänsklig utveckling. Kompletterande paket ska utarbetas för hälsa och utbildning. antog och rådet förordning (EU) 2017/821 om fastställande av skyldigheter avseende tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan för unionsimportörer av tenn, tantal och , av dessa metaller, samt guld med ursprung i konfliktdrabbade områden och högriskområden. Syftet med den s.k. konfliktmineralförordningen är enligt artikel 1 att hindra finansieringen av väpnade grupper och säkerhetsstyrkor genom att skapa insyn och säkerhet när det gäller unionsimportörers samt smältverks och raffinaderiers anskaffning av råvaror från konfliktdrabbade områden och högriskområden. I förordningens första skälsats konstateras att det är av avgörande betydelse att bryta sambandet mellan konflikter och olaglig exploatering av för att garantera fred, utveckling och stabilitet i dessa områden. Konfliktmineralförordningen började tillämpas fullt ut och dess tillämpning och ändamålsenlighet ska ses över . I regeringens förordning (2020:1187) med kompletterande bestämmelser till EU:s konfliktmineralförordning anges bl.a. att geologiska undersökning är behörig myndighet i enligt konfliktmineralförordningen. Motionsyrkanden om EU:s utvecklingspolitik behandlades av utskottet senast i anslutning till regeringens skrivelse om verksamheten i Europeiska unionen . Utskottet avstyrkte yrkandena. beslutade i enlighet med utskottets förslag (skr. 2020/21:115, bet. 2020/21:UU10, rskr. 2020/21:357–358). Utskottet noterar den senaste årsrapporten om EU:s utvecklingsbistånd och välkomnar rådets uppmaning att öka insatserna för att nå de kvantitativa målen för den övergripande nivån på utvecklingsbiståndet och för biståndet till de minst utvecklade länderna. Utskottet upprepar att EU:s utvecklingspolitik ska respektera de kriterier som man kommit överens om i OECD-Dac och principerna om biståndseffektivitet. I det sammanhanget noterar utskottet att rådet i årsrapporten bekräftar att utvecklingssamarbetet även i fortsättningen kommer att vara inriktat på de områden där behovet är som störst och där det kan få störst effekt, särskilt i de minst utvecklade länderna och i länder som befinner sig i instabila situationer eller som drabbats av konflikter. Utskottet har tagit del av slutsatserna om EU:s klimatdiplomati som rådet godkände (rådets dokument 6120/22). I slutsatserna beklagar rådet att industriländernas kollektiva åtagande att mobilisera till 2020 inte har uppfyllts och rådet uppmanar industriländerna att i enlighet med genomförandeplanen för klimatfinansiering från COP 26 bidra till att nå mobiliseringsmålet på . I slutsatserna konstaterar rådet att EU och medlemsstaterna är den största givaren av offentlig klimatfinansiering och att de kommer att fortsätta ansträngningarna för att öka klimatfinansieringen. I detta sammanhang noteras att kommissionen utöver det utgiftsmål på som fastställts i instrumentet i världen anslagit ytterligare till klimatfinansiering , vilket motsvarar ett utgiftsmål på för klimatfinansiering. Vidare uppmanar EU andra parter att öka klimatfinansieringen. Utskottet noterar även att rådet i sina slutsatser om klimatfinansiering åtagit sig att på ett konstruktivt sätt delta i överläggningar om ett nytt kollektivt kvantifierat mål på för perioden , med beaktande av utvecklingsländernas behov och prioriteringar (rådets dokument 12203/21). Det är enligt utskottet välkommet att EU fortsätter att arbeta för att öka mobiliseringen av den internationella klimatfinansieringen. Mot bakgrund av de åtgärder som redovisats ser inte utskottet behov av att gör något tillkännagivande om detta till regeringen. I en motion väcks frågan om kopplingen mellan bistånd och återvändande. Med anledning av det uppmärksammar utskottet att frågan om återvändandearbete inom ramen för det svenska utvecklingsbiståndet behandlades i betänkande /22:UU6. Utskottet hänvisade då till att biståndsministern i ett svar på en skriftlig fråga om bistånd som påtryckningsmedel (fr. 2021/22:691) bl.a. anfört att det är en folkrättslig förpliktelse att återta sina egna medborgare och att det är en grundläggande princip i svensk utrikespolitik att folkrätten ska följas, vilket regeringen ständigt arbetar för i dialog med andra länder. Vidare anförde ministern att regeringen använder de verktyg, såväl nationellt som inom ramen för EU-samarbetet, som är mest ändamålsenliga för att nå resultat på återvändandeområdet. Utskottet hade inga invändningar mot detta men påminde om att allt bistånd ska hanteras enligt det regelverk som anges av OECD-Dac. Utskottet vidhåller denna uppfattning och anser därmed inte att ska göra något tillkännagivande enligt motionens förslag. Det behov som uppmärksammas i en motion av att balansera en osund kinesisk påverkan på utvecklingsländer är enligt utskottet angeläget att tillgodose. Med anledning av det välkomnar utskottet lanseringen av konnektivitetsstrategin Global Gateway, som genom ett samstämmigt agerande mellan EU och medlemsstaterna i Team Europa-ansatsen har stor potential att ge ett substantiellt bidrag till en global hållbar utveckling. Utskottet noterar också de slutsatser om en övergripande strategi för att påskynda genomförandet av FN:s Agenda 2030 för hållbar utveckling som rådet godkände (rådets dokument 9850/21). I slutsatserna understryker rådet vikten av effektivitet i utvecklingssamarbetet i alla dess former och rådet uppmanar kommissionen att säkerställa att genomförandet av instrumentet i världen och EFHU plus aktivt bidrar till framstegen mot målen för hållbar utveckling, i linje med EU:s politiska ram, och att EU stöder civilsamhällesorganisationer som arbetar med Agenda 2030 som helhet. Med hänvisning till detta konstaterar utskottet att EU vidtagit åtgärder för att kunna erbjuda ett attraktivt alternativ i finansieringen av investeringar för en hållbar utveckling. Sammanfattningsvis anser utskottet att det inte finns anledning för att göra något tillkännagivande om utvecklingspolitikens inriktning på EU-nivå. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2021/22:3971 (L) yrkande 9, 2021/22:4030 (M) yrkande 12, 2021/22:4199 (L) yrkande 18 och 2021/22:4214 (KD) yrkande 31. När det gäller motionsyrkanden om EU:s konfliktmineralförordning noterar utskottet att denna började tillämpas fullt ut och att kommissionen ska se över förordningens tillämpning och ändamålsenlighet . De frågeställningar som motionsyrkandena väcker är komplexa. Den gröna och den digitala omställningen, liksom den europeiska industrins konkurrenskraft, kräver tillgång till vissa som inte utvinns inom EU. Importen av dessa har potential att gynna utvecklingen i utvinningsländerna, men det förutsätter att värdekedjorna kringgärdas av system som kan säkerställa att de är hållbara och att produktionen av mineralråvaror är ansvarsfull och etisk. Utskottet noterar att frågan om kobolt berörts av näringsutskottet i dess yttrande till miljö- och jordbruksutskottet över regeringens proposition om en klimatpolitisk handlingsplan (yttr. 2019/20:NU6y). anförde då att kobolt är en viktig för batteritillverkning, och således för klimat- och energiomställningen, som utvinns i vissa länder som har undermåliga arbetsvillkor och där det förekommer kränkningar av de mänskliga rättigheterna, korruption, penningtvätt och barnarbete. framhåller att regeringen har finansierat arbete med ansvarsfulla försörjningskedjor av olika , vilket har ett bredare angreppssätt än konfliktmineralförordningen och som därför kan tillämpas på utvinningen av kobolt. Enligt näringsutskottet är det viktigt att företagen tillämpar riktlinjerna och identifierar och hanterar risker i sina leverantörskedjor så att importen av kobolt och andra inte underblåser en negativ utveckling i de områden där utvinning sker. Utskottet instämmer i vad näringsutskottet framfört i sitt yttrande. Vidare noterar utskottet att kommissionen antog ett direktivförslag om tillbörlig aktsamhet för företag i fråga om hållbarhet i syfte att begränsa de negativa konsekvenserna för de mänskliga rättigheterna och miljön i företagens värdekedjor. beslutade att lämna ett motiverat yttrande till EU:s institutioner om att de bestämmelser i förslaget som rör bolagsstyrning i vissa delar strider mot subsidiaritetsprincipen (COM(2022) 71, utl. 2021/22:NU28, rskr. 2021/22:312). Utskottet noterar även att förhandlingarna om det ändrade direktivet om företagens hållbarhetsrapportering är i ett slutskede och att regeringen har gett Utredningen om skattetransparens och några redovisningsfrågor (Ju 2021:06) i uppdrag att lämna förslag för genomförande av direktivet (dir. 2022:34). Med hänvisning till detta avstyrker utskottet motionerna 2021/22:3882 (KD) yrkande 8 och 2021/22:4076 (MP) yrkande 6. EU:s bilaterala och regionala förbindelser Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om EU:s bilaterala och regionala förbindelser, bl.a. i fråga om det östliga partnerskapet, de transatlantiska förbindelserna, och . Jämför reservation 20 (M), 21 (SD), 22 (C), 23 (V), 24 (KD), 25 (L), 26 (M), 27 (V), 28 (V), 29 (SD), 30 (C), 31 (V), 32 (M), 33 (C), 34 (L), 35 (V), 36 (M) och 37 (L).