bet · H901TU5 · 2022-01-28 00:00:00 — Vidare ger regeringens elbusspremie möjlighet till ett visst bidrag till införskaffande av elektriskt drivna bussar. Infrastrukturminister framhöll i en interpellationsdebatt (ip. 2017/18:26) att regeringen har tagit ett flertal initiativ som syftar till att utveckla och modernisera kollektivtrafiken till konceptet mobilitet som tjänst. Statsrådet pekade bl.a. på regeringens samverkansprogram Nästa generations resor och transporter och på det regeringsuppdrag om kollektivtrafik på landsbygden som () har. Utskottet har tidigare, senast i betänkande 2020/21:TU8, avstyrkt motionsyrkanden om ökad kollektivtrafik. Utskottet har dock framhållit att kollektivtrafiken är ett viktigt medel för att uppnå de transportpolitiska målen och därigenom åstadkomma en långsiktigt hållbar tillväxt i hela landet. beslutade i linje med utskottets förslag. Utskottet har även behandlat frågor om nya mobilitetslösningar tidigare, senast i betänkande 2020/21:TU16. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena men välkomnade aktiviteter inom området och framförde att det avser att följa utvecklingen av mobilitet som tjänst med intresse. beslutade i linje med utskottets förslag. Ökad och hållbar kollektivtrafik Utskottet vill påminna om att transportsektorn står för nära en tredjedel av utsläpp av växthusgaser, och transportsystemets omställning är därför också central om de långsiktiga klimatmålen ska nås. Utskottet vill också lyfta fram klimatmålet för inrikes transporter som innebär att växthusgasutsläppen från inrikes transporter (utom inrikes luftfart som ingår i EU:s utsläppshandelssystem) ska minska med jämfört med . Utskottet har mot den bakgrunden framhållit att omställningen till ett långsiktigt hållbart transportsystem är en av de största utmaningar som transportpolitiken står inför. Utskottet vill understryka att en viktig del i att nå klimatmålet för transportsektorn är att öka resandet med klimatsmarta transporter. Det innebär bl.a. att fler människor ska välja att resa med kollektivtrafik och att kollektivtrafikens andel därmed ska ökas. Utskottet vill i sammanhanget därför påminna om etappmålet i miljömålssystemet för att öka andelen gång-, cykel- och kollektivtrafik: Andelen persontransporter med kollektivtrafik, cykel och gång i ska vara 2025, uttryckt i personkilometer, i riktning mot att fördubbla andelen för gång-, cykel- och kollektivtrafik. Utskottet vill dock påminna om att det enligt kollektivtrafiklagen är regionen och kommunerna inom ett län som gemensamt ansvarar för den regionala kollektivtrafiken. I ansvaret ligger att fastställa behov och mål för den regionala kollektivtrafikförsörjningen. Det är också regionerna som beslutar om vilken taxa som ska gälla i den regionala kollektivtrafiken. Staten har möjlighet att främja kollektivtrafiken, inte minst genom de satsningar på infrastruktur som görs i den nationella planen men också genom stadsmiljöavtalen och de möjligheter dessa ger. Utskottet vill också peka på att det bl.a. har införts en elbusspremie som ger möjlighet till ett visst bidrag till införskaffande av elektriskt drivna bussar. Utskottet välkomnar också det viktiga arbete som görs i kommunerna och regionerna för att öka kollektivtrafikens attraktivitet och för att minska kollektivtrafikens klimatpåverkan. Utskottet kan även konstatera att många kommuner har en fossilfri busstrafik. Utskottet välkomnar vidare de initiativ som har tagits av branschen för att öka kollektivtrafikens attraktivitet och effektivitet. Utskottet anser sammanfattningsvis att frågor om en attraktiv och effektiv kollektivtrafik samt en fossilfri transportsektor är av stor vikt för att nå både klimat- och transportpolitiska mål och vill understryka att en viktig del i det arbetet är att få fler människor att resa klimatsmart med kollektivtrafiken. Kollektivtrafiken är ett viktigt medel för att uppfylla de transportpolitiska målen och därigenom åstadkomma en långsiktigt hållbar tillväxt i hela landet. Utskottet välkomnar därför infrastrukturminister uttalanden om att kollektivtrafiken har hög prioritet för regeringen. Mot denna bakgrund anser inte utskottet att det finns anledning att ta något initiativ med anledning av motionsförslagen. Motionerna 2021/22:3198 (V) yrkandena 1 och 2, 2021/22:3679 (C) yrkandena 5 och 11 samt 2021/22:4199 (L) yrkande 28 avstyrks därmed. Utskottet anser att arbetet med innovationer på transportområdet är avgörande för möjligheterna att nå klimatmålen. Ny kunskap behövs för att ska kunna bli världens första fossilfria välfärdsland, och en omställning av transportsektorn spelar då en central roll. Utskottet vill framhålla att en effektiv och tillgänglig kollektivtrafik kräver ny kunskap och nya innovativa lösningar. Utskottet anser att digitaliseringen påverkar hela samhället och konstaterar att utvecklingen går fort och vill påminna om att självkörande fordon som drivs fossilfritt och framförs säkert kan få genomgripande konsekvenser och vara en viktig del i den framtida kollektivtrafiken. Utskottet ser också mycket positivt på de initiativ som har tagits för att bl.a. utveckla och modernisera kollektivtrafiken till konceptet mobilitet som tjänst. Utskottet följer därför också med stort intresse, regeringens arbete med att förenkla för delningstjänster som kan komma att bidra till att utveckla och tillgängliggöra kollektivtrafiken. Utskottet följer utvecklingen mycket noga och tvekar inte att vidta de åtgärder som krävs för att främja nya mobilitetslösningar. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2021/22:3378 (L) yrkande 14, 2021/22:3394 (L) yrkande 49 och 2021/22:3679 (C) yrkande 10. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om jämställd och jämlik kollektivtrafik, kollektivtrafik i hela landet, gränsöverskridande kollektivtrafik och kollektivtrafik på vatten. Utskottet understryker vikten av ett välutvecklat kollektivtrafiksystem och förutsätter att det har hög prioritet för regeringen. Utskottet hänvisar även till pågående arbete. Vidare framhåller utskottet att sjöfartens roll för persontransporterna är väl uppmärksammad och att utskottet aktivt följer frågan om gränsöverskridande kollektivtrafik. Jämför reservation 5 (C), 6 (V), 7 (C), 8 (KD), 9 (L), 10 (SD), 11 (KD) och 12 (C). Jämställd och jämlik kollektivtrafik I kommittémotion 2021/22:3679 av m.fl. (C) yrkande 4 önskar motionärerna att regeringen ska se till att ett mer jämställt nyttjande av kollektivtrafiken främjas. Motionärerna framhåller att ökad kollektivtrafik gynnar kvinnor som på grund av brister i kollektivtrafiken har mindre arbetsmarknadsregioner än män. I kommittémotion 2021/22:3198 av m.fl. (V) yrkande 3 framförs att regeringen bör ta fram en handlingsplan för hur kollektivtrafik och transportplanering ska öka tillgängligheten för socioekonomiskt svaga grupper och bidra till ett socialt transportsystem. I yrkande 4 framhåller motionärerna att det bör tas fram förslag på hur användandet av sociala konsekvensbedömningar och hälsokonsekvensbedömningar kan främjas vid planeringen av infrastruktur och kollektivtrafik. Kollektivtrafik i hela landet I kommittémotion 2021/22:3679 yrkande 9 framhåller m.fl. (C) att det bör initieras en översyn av den regionala kollektivtrafiken för att se över möjligheten till ett utvecklat huvudmannaskap för att motverka de nuvarande länsgränsernas inlåsning. Motionärerna framhåller att de vill förenkla för personer att åka tåg över länsgränser. I kommittémotion 2021/22:3879 av m.fl. (KD) yrkande 62 framhåller motionärerna betydelsen av investeringar i kollektivtrafiken på landsbygden. I kommittémotion 2021/22:3394 av m.fl. (L) yrkande 48 påminner motionärerna om principerna för utbyggd och väl fungerande kollektivtrafik i hela landet. Motionärerna framhåller att en välfungerande kollektivtrafik är centralt för att människor enkelt ska kunna ta sig till jobb och skola samt bidrar till att uppfylla de transportpolitiska målen. I motion 2021/22:1339 av (S) framförs att arbetstagarna inom kollektivtrafiken har fått en mer otrygg vardag på grund av upphandlingen av kollektivtrafik. Motionären påpekar att arbetstagarna kan bli tvingade att söka om sina jobb efter varje ny upphandling och att det dessutom kan innebära att arbetsgivare ges tillfälle att lämna tidigare överenskommelser. Motionären anser att en viktig åtgärd vid operatörsbyten är att ställa krav på personalövertagande. I motion 2021/22:3856 av m.fl. (S) påtalas vikten av att samordna kollektivtrafiken på landsbygden. Motionärerna understryker att det är viktigt att fortsätta satsa och bygga ut kollektivtrafiken. De framhåller att det kan ske genom att utveckla resmöjligheter och samordna trafikutbudet. I kommittémotion 2021/22:2954 av m.fl. (SD) yrkande 15 framhålls att kollektivtrafiken på vatten bör stärkas. Motionärerna pekar på att som belastningen på kollektivtrafiken på land ökar finns det en stor potential att utveckla kollektivtrafiken till sjöss. I kommittémotion 2021/22:3879 av m.fl. (KD) yrkande 43 föreslås att får i uppdrag att samverka med kommuner och regioner för att stödja utbyggnaden av kollektivtrafiken på vatten. Motionärerna framhåller att det är angeläget med goda förbindelser mellan öar och fastlandet. I kommittémotion 2021/22:3248 av m.fl. (C) yrkande 5.1 framhåller motionärerna vikten av ett ökat nordiskt samarbete när det gäller kollektivtrafik och gemensamma biljettsystem. Motionärerna lyfter bl.a. fram att för att människor fullt ut ska kunna dra nytta av den fria rörligheten inom är det centralt att transporter och kommunikationer fungerar på ett tillfredsställande sätt. Enligt kollektivtrafiklagen (2010:1065) är ansvaret för kollektivtrafiken i delegerat till kommuner och regioner, och uppgiften handhas av de regionala kollektivtrafikmyndigheterna i respektive län. Det är kollektivtrafikmyndigheterna som ansvarar för att trafikförsörjningsprogram upprättas. Programmet ska beskriva mål och inriktning för all regional kollektivtrafik, dvs. all kollektivtrafik inom länet samt den kollektivtrafik över länsgränser som till störst del består av vardagsresande, detta eftersom dagens regioner inte alltid slutar vid länsgränsen utan kan bestå av större arbetsmarknadsregioner där människor pendlar över länets gränser. När de regionala kollektivtrafikmyndigheterna tar fram trafikförsörjningsprogram är utgångspunkten de transportpolitiska målen och andra nationella, regionala och lokala mål, planer och program av betydelse för en hållbar utveckling och tillväxt. Av kollektivtrafiklagen följer även att trafikförsörjningsprogram ska upprättas efter samråd med motsvarande myndigheter i angränsande län. Samråd ska också ske med övriga berörda myndigheter, organisationer, kollektivtrafikföretag samt företrädare för näringsliv och resenärer. I de fall en region ensam är regional kollektivtrafikmyndighet ska samråd även ske med kommunerna i länet. utökades kollektivtrafiklagen till att dessutom gälla kollektivtrafik på vatten. Kompletteringen innebär att regionala kollektivtrafikmyndigheter är ansvariga för den offentligt organiserade kollektivtrafiken även till sjöss. De krav som gäller för kollektivtrafikföretag, t.ex. skyldigheten att informera om den trafik de bedriver, gäller också för kollektivtrafik på vatten. tecknar avtal som finansierar kompletterande trafik för att uppnå en tillfredsställande tillgänglighet med kollektivtrafik mellan interregionala resmål, där trafiken inte kan bedrivas kommersiellt. Det övergripande målet för transportpolitiken är att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning i hela landet. Därutöver har beslutat om ett funktionsmål – tillgänglighet – och ett hänsynsmål – säkerhet, miljö och hälsa (prop. 2008/09:93, bet. 2008/09:TU14, rskr. 2008/09:257). Funktionsmålet anger att transportsystemets utformning, funktion och användning ska medverka till att ge alla en grundläggande tillgänglighet med god kvalitet och användbarhet samt bidra till utvecklingskraft i hela landet. Transportsystemet ska dessutom vara jämställt, dvs. likvärdigt svara mot kvinnors och mäns transportbehov. Det övergripande målet för jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Regeringen har sex delmål för att uppnå det övergripande målet. har den huvudsakliga strategin inom svensk jämställdhetspolitik varit jämställdhetsintegrering, i kombination med särskilda jämställdhetsåtgärder, för att uppnå de jämställdhetspolitiska målen. Jämställdhetsintegrering innebär att ett jämställdhetsperspektiv ska beaktas i all politik som påverkar människors villkor, så att alla kvinnor och män, flickor och pojkar kan leva jämställda liv. Av regeringens skrivelse En klimatstrategi för framgår att andelen transporter med låga utsläpp av växthusgaser behöver öka för att klara det högt ställda klimatmålet för transportsektorn till 2030. Regeringen anger vidare att förutsättningarna för att använda kollektivtrafik i landsbygden behöver förbättras. Strategi för Levande städer I regeringens skrivelse Strategi för Levande städer – politik för en hållbar stadsutveckling (skr. 2017/18:230) framför regeringen att det är färre kvinnor och män som har tillgång till bil i grupper med lägre inkomster. Regeringen framhåller vidare att grupper med lägre inkomster i större utsträckning använder kollektivtrafiken och ett välutvecklat kollektivtrafiksystem är också en bra investering för jämställdheten och jämlikheten. En sammanhållen politik för landsbygder I propositionen En sammanhållen politik för landsbygder – för ett som håller ihop (prop. 2017/18:179) lyfter regeringen att det behövs nya tillvägagångssätt för att förbättra transportmöjligheterna på landsbygderna. Regeringen pekar på att kollektivtrafiken på landsbygderna är svagt utvecklad och att turtätheten ofta är låg. Vidare framhåller regeringen att tack vare digitaliseringen erbjuds inom ramen för delningsekonomin möjligheter att utveckla nya lösningar för person- och godstransporter. Utskottets arbetsgrupp för forsknings- och framstegsfrågor har gjort en forskningsöversikt och nulägesbeskrivning av mobilitet på landsbygder (2019/20:RFR10). I översikten anförs att det är angeläget att det omfattande offentligt finansierade transportnätet används på ett samhällsekonomiskt effektivt sätt. I rapporten pekar man på att det kontinuerligt görs viktiga satsningar på infrastruktur som en övervägande del av den regionala kollektivtrafiken i subventioneras av det offentliga. Vidare upprättas trafikavtal för att säkerställa en grundläggande tillgänglighet och transportförsörjning på landsbygder där det saknas förutsättningar för kommersiell drift. Det behövs dock enligt rapporten kompletterande åtgärder och nya mobilitetslösningar som kan främja en hållbar och ökad tillgänglighet på landsbygden. Det kommer enligt rapporten sannolikt att behövas offentlig styrning och ändrade regelverk för att fullt ut realisera potentialen i olika hållbara mobilitetslösningar på landsbygden. Regeringen har tagit fram fem strategiska samverkansprogram som ska bidra till att möta flera av de samhällsutmaningar som står inför. Ett av samverkansprogrammen handlar om nästa generations resor och transporter. Programmet bygger vidare på regeringens vision om att ska vara ett av världens första fossilfria välfärdsländer. För att klara det anger regeringen att behöver vara ett samhälle där transporterna används smartare och med mer resurseffektiva fordon och fossilfria bränslen. Nästa generations resor och transporter har ett trafikslagsövergripande perspektiv och inkluderar väg, järnväg, flyg och sjöfart. Alla trafikslag måste samverka för att lösa kvinnors och mäns behov av resor och behovet av transporter av gods. Regeringen beslutade om en maritim strategi som syftar till att ta ett helhetsgrepp om maritima näringar och bidra till att skapa konkurrenskraftiga, innovativa näringar som kan bidra till ökad sysselsättning, minskad miljöbelastning och en attraktiv livsmiljö. Regeringen anger i strategin att konkurrensneutrala förutsättningar, harmoniserade regler och goda villkor ska bidra till att utveckla de svenska maritima näringarna. Inom ramen för initiativet Fossilfritt har sjöfartsnäringen tagit fram sin färdplan för fossilfri konkurrenskraft. Av denna framkommer bl.a. att vattenvägen kan skapa genvägar och attraktivitet i staden, för både resenärer, cyklister, besökande, turister och boende. Den kan också utgöra en möjlighet att öka framkomligheten i underhålls- och byggskeden. Av färdplanen framkommer att frågan om vattenvägarna måste komma in tidigt i översiktsplanering, utvecklingsprogram, inriktnings- och åtgärdsplanering, trafikförsörjningsprogram samt åtgärdsvalsstudier. Det framhålls att många aktörer är involverade i stadsutveckling, planering och trafikering, vilket ställer krav på utvecklad samverkan. Färdplanen konstaterar att urbaniseringen och den snabba bebyggelseutvecklingen innebär stora utvecklingsmöjligheter för vattenvägarna, men det medför också en stor risk för att bra lägen för båttrafik byggs bort. Inom har i uppdrag att underlätta den fria rörligheten inom genom att avlägsna gränshinder. Det ska vara möjligt att flytta, pendla, studera och driva företag över landsgränserna i utan att man riskerar att hamna i en gråzon eller hindras av otydliga lagar och regler. I den senaste infrastrukturpropositionen Framtidens infrastruktur – hållbara investeringar i hela (prop. 2020/21:151) framhåller regeringen att ökad tillgänglighet genom t.ex. goda pendlingsmöjligheter med tåg och annan kollektivtrafik över landsgränserna mot såväl som och ger möjligheter till utvidgade, men också integrerade, arbetsmarknadsregioner, till gagn för såväl företag som anställda. Regeringen pekar på att regeringen, regionerna, kommunerna och har ett fortlöpande samarbete med sina nordiska motsvarigheter genom att samarbeta om exempelvis gränsöverskridande infrastruktur. I infrastrukturpropositionen framhåller regeringen vidare att en viktig utgångspunkt i utvecklingen av transportinfrastrukturen är att beakta ett jämställdhetsperspektiv i alla delar av processen. Detta innebär att såväl kvinnors som mäns liksom flickors och pojkars transportbehov ska väga lika tungt i planeringen och beslutsfattandet. När behoven för alla som nyttjar transportsystemet speglas bättre medför det ett bredare perspektiv i planeringen och utförandet. Det finns skillnader mellan kvinnors och mäns resmönster och tillgänglighet. Män reser oftare med bil och i genomsnitt längre till arbetet. Fler kvinnor än män använder kollektivtrafik som huvudsakligt färdmedel. Gapet mellan mäns och kvinnors bilanvändning är dock mindre i de yngre generationerna. Regeringen pekar på att utmaningen därför inte bara ligger i att tillgodose både kvinnors och mäns behov av transporter, genom att som exempel beakta trygga miljöer i transportsystemet, utan även i en önskvärd beteende- och värderingsförändring mot mer miljömässigt hållbara resmönster och ökad trafiksäkerhet. Sådana värderingar och beteenden är enligt regeringen vanligare hos kvinnor. Den arbetsmarknadsmodell som tillämpas i innebär att arbetsmarknadens parter ges möjlighet att ta ansvar för villkoren på arbetsmarknaden, detta för att kunna skapa stabilitet på arbetsmarknaden och på ett lämpligt sätt anpassa villkoren till de förutsättningar som råder i respektive bransch. När det gäller frågan om skyddet för anställda mot uppsägningar och möjligheten till förhandling för arbetstagarorganisationer vid byte av entreprenör i samband med upphandlingar finns vissa skyddsregler som är tillämpliga i dessa situationer. I lagen (1982:80) om anställningsskydd (förkortad LAS) och lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet (förkortad MBL) finns skyddsregler när det är fråga om övergång av verksamhet. Vid en övergång av verksamhet övergår överlåtarens rättigheter och skyldigheter på grund av de anställningsavtal och de anställningsförhållanden som gäller vid övergången till den nya arbetsgivaren. En övergång är i sig inte saklig grund för att säga upp en arbetstagare. Detta innebär dock inte ett hinder för uppsägningar av ekonomiska, tekniska eller organisatoriska skäl, där förändringar av arbetsstyrkan ingår. I MBL finns bestämmelser om att när en arbetstagares anställningsavtal och anställningsförhållanden har övergått till en ny arbetsgivare är den nya arbetsgivaren från övergången skyldig att tillämpa anställningsvillkoren i det kollektivavtal som gällde för den tidigare arbetsgivaren, om inte kollektivavtalets giltighet har löpt ut eller ett nytt kollektivavtal har börjat gälla för de övertagna arbetstagarna. I EU:s kollektivtrafikförordning anges att utan att det påverkar tillämpningen av nationell lagstiftning och gemenskapslagstiftning, inklusive kollektivavtal mellan arbetsmarknadens parter, får de behöriga myndigheterna kräva att de utvalda kollektivtrafikföretagen erbjuder den personal som tidigare anställts för att tillhandahålla tjänsterna samma rättigheter som den skulle ha haft i samband med en överlåtelse enligt rådets direktiv om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter (2001/23/EG). Om de behöriga myndigheterna kräver att kollektivtrafikföretag ska följa vissa sociala normer ska anbudshandlingarna och avtalen om allmän trafik innehålla en förteckning över den berörda personalen samt klara och tydliga uppgifter om deras avtalsenliga rättigheter och de villkor på vilka arbetstagarna anses bli knutna till tjänsterna. Reglerna om övergång av verksamhet gäller enligt inte bara i de fall där det är fråga om ett direkt avtalsförhållande mellan två företag utan även när två företag efter varandra i en offentlig upphandling har tilldelats driften av en verksamhet. När en offentlig upphandling leder till en övergång av verksamhet i den mening som avses i LAS blir alltså leverantören skyldig att ta över personalen. Arbetsmarknadens parter har också möjlighet att i kollektivavtal närmare reglera vad som ska gälla vid övergång av verksamhet när det gäller frågan om arbetstagarnas rättigheter vid övertagande av personal. Svar på skriftliga frågor och interpellationer I en interpellationsdebatt framförde infrastrukturminister att det är viktigt för regeringen att hela ges goda förutsättningar att växa och utvecklas (ip. 2019/20:310). Han framhöll att en utgångspunkt för regeringens politik inom transportområdet självklart är det övergripande transportpolitiska målet om att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. Transportsystemet ska vara jämställt, och det ska bidra till ökad hälsa. Infrastrukturministern påminde om att det enligt kollektivtrafiklagen är regionen och kommunerna inom ett län som gemensamt ansvarar för den regionala kollektivtrafiken. I ansvaret ligger att fastställa behov och mål för den regionala kollektivtrafikförsörjningen liksom att besluta om trafikering och prissättning. beslutade regeringen om en ny nationell trafikslagsövergripande plan för transportinfrastrukturen för perioden –2029. Det är en satsning på svensk infrastruktur, vilket möjliggör stora satsningar i hela landet, på nybyggnation men också på upprustning och underhåll av befintlig infrastruktur. Det innebär också den största järnvägssatsningen i modern tid. Regeringens uppdrag åt att ta fram ett förslag till nationell plan inkluderade ett uppdrag att redovisa vad social hållbarhet innebär när det gäller transportinfrastruktur och hur social hållbarhet kan integreras i transportplaneringen. har därefter fortsatt att bedriva ett utvecklingsarbete för att ännu tydligare kunna svara mot denna hållbarhetsaspekt. Bland annat finansieras forskning om transportplanering ur ett socialt perspektiv och metodutveckling av planeringsunderlag som fångar sociala dimensioner av tillgänglighet.