bet · H901JuU50 · 2022-02-03 00:00:00 — Subsidiaritetsprövning av förslag till förordning om åtgärder mot transportföretag som underlättar eller ägnar sig åt människohandel eller smuggling av migranter i samband med olaglig inresa till EU Utskottet anser att kommissionens förslag till och rådets förordning om åtgärder mot transportföretag som underlättar eller ägnar sig åt människohandel eller smuggling av migranter i samband med olaglig inresa till EU:s territorium inte i alla delar är förenligt med subsidiaritetsprincipen, och utskottet föreslår därför att lämnar ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande. Utlåtandet innehåller en reservation (L). Förslag till och rådets förordning om åtgärder mot transportföretag som underlättar eller ägnar sig åt människohandel eller smuggling av migranter i samband med olaglig inresa till unionens territorium (COM(2021) 753). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Subsidiaritetsprövning av förslag till förordning om åtgärder mot transportföretag som underlättar eller ägnar sig åt människohandel eller smuggling av migranter i samband med olaglig inresa till EU:s territorium Subsidiaritetsprövning av förslag till förordning om åtgärder mot transportföretag som underlättar eller ägnar sig åt människohandel eller smuggling av migranter i samband med olaglig inresa till EU:s territorium (L) Bilaga 1 Förteckning över prövade förslag Bilaga 2 Motiverat yttrande från riksdag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Subsidiaritetsprövning av förslag till förordning om åtgärder mot transportföretag som underlättar eller ägnar sig åt människohandel eller smuggling av migranter i samband med olaglig inresa till EU:s territorium beslutar att lämna ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande med den lydelse som anges i bilaga 2. Reservation (L) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (KD), (M), (S), (M), (SD), (S), (C), (V), (M), (SD), (S), (S), (L), (SD), (MP) och (KD). hänvisades kommissionens förslag till och rådets förordning om åtgärder mot transportföretag som underlättar eller ägnar sig åt människohandel eller smuggling av migranter i samband med olaglig inresa till unionens territorium (COM(2021) 753) till justitieutskottet för subsidiaritetsprövning. Åttaveckorsfristen löper ut . lämnade Infrastrukturdepartementet en faktapromemoria där regeringens bedömning av subsidiaritetsfrågan framgår (2021/22:FPM27). Förslaget som prövas anges i bilaga 1. Utskottets förslag till motiverat yttrande finns i bilaga 2. Subsidiaritetsprövning av förslag till förordning om åtgärder mot transportföretag som underlättar eller ägnar sig åt människohandel eller smuggling av migranter i samband med olaglig inresa till EU:s territorium Utskottets förslag i korthet beslutar att lämna ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande med den lydelse som anges i bilaga 2. Jämför reservationen (L). Unionen och medlemsstaterna är parter i flera och FNprotokoll avsedda att bekämpa gränsöverskridande organiserad brottslighet, smuggling av migranter och människohandel, nämligen konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet, tilläggsprotokollet om förebyggande, bekämpande och bestraffande av handel med människor, särskilt kvinnor och barn, till konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet samt tilläggsprotokollet mot människosmuggling land-, luft- och sjövägen till konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet. Sådan olaglig verksamhet är mycket ofta beroende av olika transportmedel och transportsätt, vilket gör det nödvändigt att i hög grad involvera transportföretagen i arbetet med att förebygga och motverka sådan verksamhet. Flera sektorsövergripande initiativ har redan tagits på internationell nivå på detta område. [1] Enligt dessa bör staternas civila luftfartsmyndigheter kräva att operatörerna utarbetar riktlinjer, förfaranden, utbildning och vägledning för sina anställda i dessa frågor. Internationella lufttransportorganisationen () utfärdade också en resolution mot människohandel och har tagit fram vägledningsmaterial för sina medlemmar. Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) har offentliggjort tillfälliga åtgärder för att bekämpa farliga metoder i samband med människohandel, smuggling eller transport av migranter sjövägen. () har utfärdat riktlinjer för att garantera sjömäns och undsatta personers säkerhet. Många transportföretag har infört strategier för att, efter bästa förmåga, undvika att bidra till människohandel och smuggling. I vissa fall saknas dock sådana strategier eller också genomförs de bristfälligt. Den senaste tidens händelser har också visat hur migranter kan utnyttjas för politiska ändamål och hur vissa transportföretag har bidragit till – och i vissa fall dragit nytta av – människosmuggling och människohandel som har äventyrat utsatta människors liv och säkerheten vid unionens yttre gränser. För att undvika sådana situationer är det därför nödvändigt att anta lagstiftning som riktar sig till transportföretag som underlättar eller ägnar sig åt människohandel eller smuggling av migranter i samband med olaglig inresa till unionens territorium. För att detta syfte ska uppnås på ett effektivt sätt bör lagstiftningen vara tillämplig i hela unionen. Villkoren för dess tillämpning bör formuleras så nära som möjligt den som föreskrivs i den ovannämnda som har ratificerats av en överväldigande majoritet av världens länder, däribland unionens samtliga medlemsstater. Unionen kommer således att fullt ut kunna utnyttja de verktyg som erbjuds genom denna konvention, även i de situationer som avses i artikel 15.2 i den nämnda konventionen, i fall där människosmugglingen eller människohandeln sker för att grova brott ska kunna begås i unionen. För att uppfylla det ovannämnda syftet bör förordningen, enligt kommissionen, tillhandahålla en rättslig ram som gör det möjligt för unionen att anta åtgärder som bör riktas mot transportföretag, oavsett transportsätt (med flyg, till sjöss, på inre vattenvägar, på järnväg eller på väg), som ägnar sig åt ovannämnda verksamhet. De typer av åtgärder som ska vidtas bör vara lämpliga och proportionella med hänsyn till de särskilda omständigheterna i det aktuella fallet. De bör särskilt omfatta förhindrande av ytterligare utvidgning eller begränsning av pågående transporter, tillfälligt upphävande av licenser eller tillstånd som beviljats enligt unionsrätten, tillfälligt upphävande av rätten att flyga över unionen, av transitering genom unionens territorium eller anlöpande till unionshamnar, tillfälligt upphävande av rätten att tanka eller utföra underhåll inom unionen eller tillfälligt upphävande av rätten att bedriva verksamhet till, från och inom unionen. Förslaget grundar sig på artiklarna 91 och 100.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt när det gäller transportfrågor. Där framgår bl.a. att och rådet, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, får fastställa lämpliga bestämmelser för sjöfart och luftfart. Subsidiaritet, proportionalitet och val av instrument Eftersom målet för förslaget, att säkerställa ett harmoniserat tillvägagångssätt för åtgärder mot transportföretag, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare på grund av sin verkan, komplexitet samt gränsöverskridande och internationella karaktär, kan uppnås bättre på unionsnivå, får unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. Förslaget går inte heller utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. För att säkerställa att migranter och andra personer som berörs av sådan olaglig verksamhet skyddas på ett enhetligt och effektivt sätt bör de regler som ska fastställas för det syftet utformas som en förordning. Lämpliga humanitära åtgärder bör åtfölja de nuvarande åtgärderna. (Infrastrukturdepartementet) överlämnade en faktapromemoria (2021/22:FPM27). Gällande svenska regler och förslagets effekt på dessa Förslaget omfattar alla fyra trafikslag. De är till stora delar reglerade vart för sig och även olika på EU-nivå, global nivå och även nationell nivå. Påverkan på dessa är således av olika karaktär. Störst konsekvenser bedöms luftfarten beröras av. internationella åtaganden genom Chicagokonventionen, transitöverenskommelsen och olika bilaterala luftfartsavtal riskerar att äventyras om utländska flygbolag hindras från att operera i svenskt luftrum enligt förslaget. Att ge möjligheter att inskränka trafikrättigheter för lufttrafikföretag ingriper också i medlemsstaten kompetens för just trafikrättigheter inom luftfart. Inom sjöfarten omfattas de åtgärder som föreslagit i huvudsak av nationell jurisdiktion som åligger medlemsstaterna enligt (SÖ 2000:1). Det finns enligt regeringen också flera frågor som utifrån detta trafikslags förutsättningar behöver analyseras och möjligen förtydligas ytterligare. Det gäller t.ex. vem som bär ansvaret vid överträdelser, då förordning (EG) 336/2006 alltid pekar på redaren som ansvarig oavsett om fartyget är uthyrt eller på annat sätt nyttjas av någon annan än just redaren. Om enskilda besättningsmän utför handlingar som utgör människohandel eller människosmuggling är ansvarsförhållandet också oklart. För landtransporter bedöms konsekvenserna bli mindre. På vägtransportområdet finns redan regler med syftet att motverka illegal migration i förordning 1071/2009 om gemensamma regler beträffande de villkor som ska uppfyllas av personer som bedriver yrkesmässig trafik. Tillstånd kan också i aktuella fall återkallas med hjälp av reglerna i yrkestrafiklagen (2012:237). Det finns i princip inga järnvägsförbindelser med tredje länder från , varför det knappast blir aktuellt att tillämpa de föreslagna reglerna. Regeringen välkomnar ytterligare åtgärder för att bekämpa människohandel och smuggling av migranter. Det är angeläget att EU agerar kraftfullt och koordinerat i frågan. Förslaget rör persontransporter inom samtliga fyra trafikslag. Som beskrivits ovan kommer därför konsekvenserna av förslaget att variera stort beroende på trafikslag och regeringen bedömer att åtgärderna för luftfart och sjöfart kan behöva justeras för att kunna accepteras. Regeringen värnar om den nationella kompetensen för trafikrättigheter inom luftfart. Åtgärderna behöver anpassas så att den nationella kompetensen för trafikrättigheter inte äventyras. Det gäller också för fullgörande av internationella åtaganden genom Chicagokonventionen, transitöverenskommelsen och olika bilaterala luftfartsavtal. Inom sjöfarten omfattas de åtgärder som föreslagit i huvudsak av nationell jurisdiktion som åligger medlemsstaterna enligt . För att åtgärder mot sjöfartsföretag ska accepteras i förslaget behöver även en rad ansvarsfrågor för anställda, befälhavare och redare klarläggas. Kommissionens val av rättslig grund analyseras fortfarande. framför i sin subsidiaritetsbedömning att målet om att säkerställa ett harmoniserat tillvägagångssätt för åtgärder mot transportföretag inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna. Mot den bakgrunden anför kommissionen att målet på grund av sin verkan, komplexitet samt gränsöverskridande och internationella karaktär bättre kan uppnås på unionsnivå, och att unionen får vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. Regeringen bedömer att föreslagna åtgärder skulle inkräkta på kompentens för trafikrättigheter inom luftfarten men även äventyra åtaganden i internationella överenskommelser som Chicagokonventionen och transitöverenskommelsen inom luftfart och vad gäller sjöfart. Kommissionen har utifrån proportionalitetsprincipen anfört att förslaget inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå uppsatta mål. För landstranporter bedöms preliminärt att kommissionens ansats kan stödjas, och i övrigt gäller vad som anförts om medlemsstatskompetens och åtaganden enligt internationella överenskommelser i fråga om subsidiaritetsprincipen. Subsidiaritetsprincipen gäller enligt artikel 5.3 i fördraget om Europeiska unionen på de områden där EU inte har exklusiv befogenhet. Den innebär att EU ska vidta en åtgärd endast om och i den mån som målen för den planerade åtgärden inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, vare sig på central nivå eller på regional och lokal nivå, och därför, på grund av den planerade åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå. Av orden endast och i den mån får enligt anses framgå att subsidiaritetsprövningen innefattar ett proportionalitetskriterium och att det av detta följer att den föreslagna åtgärden inte får gå utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det eftersträvade målet med åtgärden. Ett utskott torde därför vara oförhindrat att inom ramen för subsidiaritetsprövningen även göra en sådan form av proportionalitetstest. understryker dock att subsidiaritetsprövningen handlar om att avgöra om en åtgärd bör vidtas på medlemsstatsnivå eller på unionsnivå, inte om att framföra synpunkter i sak på den föreslagna åtgärden (bet. 2010/11:KU18 s. 21 f.). Medlemsstaternas nationella parlament ska se till att subsidiaritetsprincipen följs i utkast till lagstiftningsakter. Enligt 9 kap. 20 § andra stycket riksdagsordningen (RO) ska pröva om ett utkast till en av unionens lagstiftningsakter strider mot subsidiaritetsprincipen. prövar samtliga utkast till lagstiftningsakter som översänds i enlighet med protokoll nr 2 om tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Efter att ett utkast till lagstiftningsärende mottagits i hänvisar kammaren utkastet till det utskott vars beredningsområde ärendet gäller. Detta utskott har sedan i uppgift att pröva om utkastet strider mot subsidiaritetsprincipen och, om det anser att så är fallet, lämna ett utlåtande till kammaren med förslag till ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande (10 kap. 3 § RO). Utskottet ska också lämna ett utlåtande om minst fem ledamöter av utskottet begär det. I annat fall ska utskottet genom ett protokollsutdrag anmäla till kammaren att utkastet inte strider mot subsidiaritetsprincipen. Ett beslut i kammaren om ett motiverat yttrande ska meddelas , rådets och kommissionens ordförande genom en riksdagsskrivelse (11 kap. 21 § andra stycket RO). Utskottet välkomnar att åtgärder vidtas för att bekämpa människohandel och smuggling av migranter. Som anförs i förslaget till förordning är utnyttjandet av migranter, där statliga aktörer underlättar irreguljär migration för politiska ändamål, ett oroväckande fenomen. Det kan innebära smuggling av migranter eller människohandel i samband med olaglig inresa till unionens territorium, vilket äventyrar dessa personers liv och säkerhet, som det utgör ett säkerhetshot mot unionens gränser. Utskottet delar därför uppfattningen att det för att undvika sådana situationer är nödvändigt med åtgärder som riktar sig till transportföretag som underlättar eller ägnar sig åt människohandel eller smuggling av migranter i samband med olaglig inresa till unionens territorium. Framför allt när det gäller luftfarten anser dock utskottet att förslaget är alltför långtgående. Att ge möjligheter att inskränka lufttrafikföretags trafikrättigheter ingriper i medlemsstaternas kompetens på området på ett sätt som inte i tillräcklig grad kan motiveras med att säkerställa ett harmoniserat tillvägagångssätt för åtgärder mot transportföretag inom unionen. För del skulle t.ex. åtgärder från som förhindrar utländska flygbolag från att operera i svenskt luftrum riskera statens internationella åtaganden genom Chicagokonventionen, transitöverenskommelsen och olika bilaterala luftfartsavtal. Enligt utskottet måste åtgärderna istället kunna anpassas så att den nationella kompetensen för trafikrättigheter inte äventyras. Den typ av åtgärder mot transportföretag som förslaget omfattar bör därför när det gäller luftfart beslutas av medlemsstaterna. Liknande överväganden kan i viss utsträckning göras när det gäller sjöfart, där förslaget bl.a. riskerar att inskränka på kompetens när det gäller internationella åtaganden såsom . När det gäller landtransporter anser däremot att förslaget är förenligt med subsidiaritetsprincipen. Subsidiaritetsprövning av förslag till förordning om åtgärder mot transportföretag som underlättar eller ägnar sig åt människohandel eller smuggling av migranter i samband med olaglig inresa till EU:s territorium (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut borde ha följande lydelse: avslår utskottets förslag att lämna ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande. För att på ett effektivt sätt kunna bekämpa människohandel och människosmuggling i samband med olaglig inresa till unionens territorium är det nödvändigt att anta lagstiftning som riktar sig mot transportföretag som underlättar eller ägnar sig åt detta. För att detta ska kunna uppnås på ett effektivt sätt bör lagstiftningen vara tillämplig i hela unionen. Jag delar kommissionens uppfattning att målet med förslaget, att säkerställa ett harmoniserat tillvägagångssätt för åtgärder mot transportföretag, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, utan snarare på grund av förslagets verkan, komplexitet samt gränsöverskridande och internationella karaktär bättre kan uppnås på unionsnivå. Förslaget går inte heller utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål och är enligt min mening förenligt med subsidiaritetsprincipen. Förteckning över prövade förslag Förslag till och rådets förordning om åtgärder mot transportföretag som underlättar eller ägnar sig åt människohandel eller smuggling av migranter i samband med olaglig inresa till unionens territorium (COM(2021) 753). Motiverat yttrande från riksdag har prövat kommissionens förslag till och rådets förordning om åtgärder mot transportföretag som underlättar eller ägnar sig åt människohandel eller smuggling av migranter i samband med olaglig inresa till unionens territorium (COM(2021) 753). anser att förslaget strider mot subsidiaritetsprincipen i den del som gäller luftfarten samt till viss del även när det gäller sjöfarten. välkomnar att åtgärder vidtas för att bekämpa människohandel och smuggling av migranter. Som anförs i förslaget till förordning är utnyttjandet av migranter, där statliga aktörer underlättar irreguljär migration för politiska ändamål, ett oroväckande fenomen. Det kan innebära smuggling av migranter eller människohandel i samband med olaglig inresa till unionens territorium, vilket äventyrar dessa personers liv och säkerhet, som det utgör ett säkerhetshot mot unionens gränser. delar därför uppfattningen att det för att undvika sådana situationer är nödvändigt med åtgärder som riktar sig till transportföretag som underlättar eller ägnar sig åt människohandel eller smuggling av migranter i samband med olaglig inresa till unionens territorium. Framför allt när det gäller luftfarten anser dock att förslaget är alltför långtgående. Att ge möjligheter att inskränka lufttrafikföretags trafikrättigheter ingriper i medlemsstaternas kompetens på området på ett sätt som inte i tillräcklig grad kan motiveras med att säkerställa ett harmoniserat tillvägagångssätt för åtgärder mot transportföretag inom unionen. För del skulle t.ex. åtgärder från som förhindrar utländska flygbolag från att operera i svenskt luftrum riskera statens internationella åtaganden genom Chicagokonventionen, transitöverenskommelsen och olika bilaterala luftfartsavtal. Enligt måste åtgärderna istället kunna anpassas så att den nationella kompetensen för trafikrättigheter inte äventyras. Den typ av åtgärder mot transportföretag som förslaget omfattar bör därför när det gäller luftfart beslutas av medlemsstaterna. Liknande överväganden kan i viss utsträckning göras när det gäller sjöfart, där förslaget bl.a. riskerar att inkräkta på kompetens när det gäller internationella åtaganden såsom . När det gäller landtransporter anser däremot att förslaget är förenligt med subsidiaritetsprincipen. [1] Internationella civila luftfartsorganisationen () har antagit cirkulär 357 om riktlinjer för flygbesättningars rapportering av människohandel (Guidelines for reporting of Trafficking in Persons by Flight and Cabin Crew), och i dess cirkulär 352 finns riktlinjer för utbildning av kabinpersonal i fråga om att upptäcka och reagera på människohandel (on Identifying and Responding to Trafficking in Persons).