bet · H901MJU25 · 2022-06-08 00:00:00 — Mot bakgrund av problematiken med kemikalieblandningar, särskilt oavsiktliga blandningar, framför kommissionen i kemikaliestrategin (COM(2020) 667) att den avser att införa en eller flera bedömningsfaktorer för kemikaliesäkerhetsbedömning av blandningar genom en s.k. fördelningsfaktor[2]. Enligt Kemikalieinspektionen är detta en lösning som kan tillämpas vid genomförandet av kemikaliregelverket inom en relativt nära framtid. Kommissionen anger i strategin att det i första hand ska undersökas hur en eller flera bedömningsfaktorer kan föras in i Reachförordningen. Vidare betonar kommissionen att bestämmelser om hänsyn till kombinationseffekter behöver införas även i annan relevant lagstiftning, bl.a. i fråga om vatten, livsmedelstillsatser, leksaker, material i kontakt med livsmedel, tvätt- och rengöringsmedel och kosmetika. I sin granskning av kemikaliestrategin (utl. 2020/21:MJU12) anförde utskottet följande i fråga om kommissionens ansats i denna del: Utskottet anser vidare att EU:s kemikalielagstiftning i mycket högre grad behöver ta hänsyn till riskerna med kombinationseffekter. Utskottet kan konstatera att kommissionens arbete med kombinationseffekter gått långsamt trots att den akademiska forskningen tydligt visar att effekten av kemiska blandningar måste beaktas och integreras mer allmänt i riskbedömningarna. Utskottet ser därför mycket positivt på att kommissionen nu har åtagit sig att bedöma hur man i Reachförordningen bäst inför en eller flera bedömningsfaktorer för blandningar i kemikaliesäkerhetsbedömningar av ämnen. Utskottet ser också mycket positivt på att kommissionen har åtagit sig att införa eller förstärka bestämmelser för att ta hänsyn till kombinationseffekter i annan relevant lagstiftning, t.ex. lagstiftning om leksaker, tvätt- och rengöringsmedel och kosmetika. När det gäller livsmedel bedömer utskottet att strategin innefattar viktiga åtgärder för att minimera förekomsten av främmande ämnen i livsmedelskedjan. I likhet med vad som framhållits ovan ser utskottet ett mycket stort värde i att större hänsyn tas till kombinationseffekter även i fråga om vatten, livsmedelstillsatser och material som kommer i kontakt med livsmedel. Likaså regeringen har uttryckt sitt stöd för de åtgärder om kombinationseffekter som förs fram i kemikaliestrategin; åtgärderna i kemikaliestrategin stämmer väl överens med åtgärder som föreslogs i SOU 2019:45 Framtidens kemikaliekontroll, och den är även i linje med miljökvalitetsmålet Giftfri miljö och vad som framförs i Kemikalieinspektionens rapport från början (rapport 1/20). Som redovisas ovan antog regeringen nya etappmål för farliga ämnen . Kemikalieinspektionen föreslog ytterligare två etappmål för farliga ämnen. Förslagen handlar om dels utfasning av särskilt farliga ämnen i konsumentprodukter, dels effektiv hantering av kombinationseffekter. Vad gäller det senare ska hänsyn tas till risker med kombinationseffekter vid tillämpning av relevanta EU-lagstiftningar . Det är möjligt att följa upp och utvärdera i vilken utsträckning etappmålet tar hänsyn till kombinationseffekter i olika relevanta lagstiftningar genom att följa och analysera beslut inriktade på – att en eller flera bedömningsfaktorer för kemikalieblandningar förs in i Reachförordningen – att bestämmelser för att ta hänsyn till kombinationseffekter införs eller förstärks i annan relevant lagstiftning, t.ex. lagstiftning om vatten, livsmedelstillsatser, leksaker, material i kontakt med livsmedel, tvätt- och rengöringsmedel och kosmetika. Kemikalieinspektionen bedömer att de föreslagna etappmålen kan bli ett starkt stöd i det svenska EU-arbetet med att genomföra . Det gäller främst avgörande utvecklingsområden som sammanfaller med miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. De föreslagna etappmålen kommer även att bidra till arbetet med att nå mål i Agenda . Inrättande av ett europeiskt substitutionscentrum Substitution innebär att man tar bort eller byter ut farliga kemiska ämnen i produkter eller processer mot mindre farliga eller helt ofarliga ämnen. Det kan också innebära att man använder icke-kemiska alternativ, andra material, nya tekniker eller andra processer. Ett centralt begrepp inom substitution är kemisk eller teknisk funktion, vilket syftar på ämnets funktion i materialet, produkten eller processen. Genom att definiera ämnets funktion i en specifik användning blir det oftast lättare att hitta fungerande alternativ. Alla farliga ämnen kan med fördel substitueras som en förbyggande åtgärd för att minska riskerna för negativa hälso- och miljöeffekter. Produktvalsprincipen (substitutionsprincipen) som beskrivs i 2 kap. 4 § innebär att man så långt som möjligt ska undvika att sälja eller använda sådana kemiska produkter som kan befaras medföra risk för människa eller miljö om de kan ersättas med sådana produkter som kan antas vara mindre farliga. Farliga ämnen i kemiska produkter eller blandningar ska alltid vara klassificerade och märkta enligt CLP-förordningen. På så sätt kan man få reda på vilka ämnen i kemiska produkter som är farliga och på vilket sätt de är farliga, exempelvis om de utgör någon fysikalisk fara eller hälso- eller miljöfara. Det är i första hand ämnen med egenskaper som uppfyller kriterierna för att vara SVHC-ämnen i Reachförordningen eller särskilt farliga ämnen enligt det nationella miljökvalitetsmålet Giftfri miljö som behöver substitueras. () fick 2017 i uppdrag av regeringen att vara värd för Substitutionscentrum som samlar och sprider den kunskap som finns inom området kemisk substitution, bl.a. i form av vägledning, stödmaterial och utbildningar. Centrumet ska också stimulera utvecklingen av hållbara kemiska produkter och produktionsprocesser, varor och icke-kemiska metoder samt en cirkulär ekonomi. Målet är att få fler företag och offentliga aktörer att komma igång och ersätta farliga kemikalier med bättre alternativ. Därutöver spelar Kemikalieinspektionen en central roll i arbetet för att substituera. Myndigheten har bl.a. utvecklat det webbaserade verktyget Prio som ger stöd i att identifiera vilka ämnen som är oönskade för de som vill arbeta proaktivt med att minska riskerna med användandet av farliga ämnen. Bland annat finns en databas med över 10 000 exempel på farliga ämnen att fasa ut eller att vidta riskminskande åtgärder för. Åtgärder för att underlätta substitution av farliga ämnen vidtas även på EU-gemensam nivå. antog Echa en ersättningsstrategi för säkrare kemikalier för att uppmuntra och underlätta substitution av farliga ämnen. Inom ramen för strategin tillhandhåller Echa information om hur man kan arbeta systematiskt med substitution och informerar om EU-gemensamma workshoppar för samverkan om substitution för företag i leverantörskedjan. Som en del av strategin har myndigheten även inrättat ett antal nätverk, bl.a. för personer som arbetar med samhällsekonomisk analys och analys av alternativ enligt Reachförordningen. Nätverket har inrättats för att främja utbyte av synpunkter och information om koncept, metoder och erfarenheter i samband med samhällsekonomisk analys och analys av alternativ enligt Reachförordningen och EU:s eller ländernas nationella kemikalielagstiftning. Nätverket bygger på samarbete mellan Echa, medlemsstaterna och intressenter från industrin och icke-statliga organisationer. Som en ytterligare del av strategin samlar Echa information om de institutioner och program för finansiellt och tekniskt stöd för substitution som finns inom EU. Det finns ett synnerligen brett engagemang i utskottet i frågor som handlar om reglering och utfasning av farliga ämnen. När det gäller PFAS har utskottet tidigare uppmärksammat att viktiga steg har tagits för att strama upp regleringen av denna ämnesgrupp. Utskottet har bl.a. uppmärksammat att tillsammans med likasinnade medlemsstater föreslagit att alla PFAS ska hanteras och bedömas på gruppnivå och att endast samhällsnödvändig användning ska vara tillåten. I sin granskning av kommissionens meddelande om en kemikaliestrategi för hållbarhet fäste utskottet stor vikt vid de aviserade åtgärderna för hanteringen av PFAS, bl.a. åtgärden att förbjuda alla PFAS som grupp. Utskottet noterar att en bred begränsning i Reachförordningen vore det mest effektiva sättet att minska riskerna med PFAS. Utskottet ser därför med tillförsikt på den översyn av Reachförordningen som pågår för att anpassa lagstiftningen till kemikaliestrategins ambitioner, inte minst regleringen av PFAS. Utskottet förutsätter att regeringen fortsätter att vara mycket pådrivande i detta arbete. Därmed lämnar utskottet motionerna 2021/22:3433 (M) yrkandena 2 och 3, 2021/22:3665 (C) yrkandena 61 och 63, 2021/22:3881 (KD) yrkande 27 och 2021/22:4062 (MP) yrkande 35 utan vidare åtgärd. Utskottet vill inledningsvis framhålla att det är mycket väl medvetet om att kombinationseffekter ökar risken för människor och miljö och att det finns stora förbättringsmöjligheter med nuvarande regelverk. I några lagstiftningar finns regler som tar hänsyn till kombinationseffekter, men det finns hinder som gör att dessa regler är svåra att ta hänsyn till. Utskottet konstaterar att behovet av att tydligare hantera riskerna med kombinationseffekter i kemikalielagstiftningen uppmärksammas på EU-gemensam såväl som nationell nivå. Utskottet noterar att det på EU-nivå har tagits initiativ till att introducera en s.k. fördelningsfaktor i Reachförordningen för att bättre hantera kombinerad exponering för oavsiktliga blandningar. Vad utskottet erfar ska kommissionen presentera en färdplan och initiera en konsekvensbedömning . Utskottet noterar även att Kemikalieinspektionen har lämnat förslag på nytt etappmål till miljömålet Giftfri miljö i fråga om effektiv hantering av kombinationseffekter. I förslaget beskrivs att hänsyn ska tas till risker med kombinationseffekter vid tillämpning av relevanta EU-lagstiftningar . Med hänvisning till det åtgärdsarbete som pågår lämnar utskottet motionerna 2021/22:3433 (M) yrkande 11 och 2021/22:4062 (MP) yrkandena 37 i denna del och 38 utan vidare åtgärd. Inrättande av ett europeiskt substitutionscentrum Substitution av oönskade ämnen är en förutsättning för att uppnå en giftfri, cirkulär ekonomi. Utskottet ser mycket positivt på det substitutionscentrum som regeringen gett i uppdrag att vara värd för. Centrumet samlar och sprider den kunskap som finns inom området kemisk substitution, bl.a. i form av vägledning, stödmaterial och utbildningar. Målet är att få fler företag och offentliga aktörer att komma igång och ersätta farliga kemikalier med bättre alternativ. Utskottet bedömer att det även på EU-gemensam nivå finns goda exempel på åtgärder för att på olika sätt skynda på substitution av farliga ämnen. Utskottet noterar att den europeiska kemikaliemyndigheten arrangerar EU-gemensamma nätverk och workshoppar om samverkan om substitution för företag i leverantörskedjan. Myndigheten tillhandahåller även information om hur bl.a. företag kan arbeta systematiskt med substitution. Med hänvisning till det som anförts ovan anser utskottet att motion 2021/22:4062 (MP) yrkande 45 inte bör leda till någon åtgärd från sida. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om beredskapsförsörjning av kritiska kemikalier och den europeiska kemikaliemyndigheten förslag om förbud mot avsiktligt tillsatt mikroplast. avslår motionsyrkanden om övriga åtgärder för att minska förekomsten av kemiska föroreningar i miljön. Jämför reservation 16 (M) och 17 (L) samt särskilt yttrande 6 (S) och 7 (S). beredskapsförsörjning av kritiska kemikalier I tre motionsyrkanden föreslås åtgärder för att säkerställa den nationella beredskapsförsörjningen av kritiska kemikalier. Enligt kommittémotion 2021/22:3433 av m.fl. (M) yrkande 14 ska regeringen säkerställa beredskap för försörjning av kemikalier som används till rening av avlopp och vatten samt övrig livsmedelsproduktion. Motionärerna framhåller att tillgången på kemikalier som behövs för rening av vatten och avlopp under covid-19-pandemin har visat sig kunnat bli bristfällig. Likaså enligt kommittémotion 2021/22:2482 av m.fl. (SD) yrkande 17 ska regeringen verka för att säkerställa beredskapsförsörjning av kemikalier som används till rening av vatten och avlopp. Motionärerna framhåller att det är viktigt att vi kan upprätthålla viktiga samhällsfunktioner även i tider av kris. Enligt motion 2021/22:3488 av Kopparklint och (båda M) bör det utarbetas en ny typ av strategisk plan för lagerhållning av nödvändiga kemikalier. Motionärerna framhåller att frågan är mycket angelägen; en beredskapsplan för att säkra försörjningen av dricksvatten- och avloppskemikalier borde redan vara på plats. Echas förslag om förbud mot avsiktligt tillsatt mikroplast i kemiska produkter Enligt kommittémotion 2021/22:3433 av m.fl. (M) yrkande 21 är Echas förslag till förbud mot avsiktligt tillsatt mikroplast i kemiska produkter ändamålsenligt och regeringen bör därför driva på för att förslaget genomförs. I kommittémotion 2021/22:3881 av m.fl. (KD) yrkande 46 anförs det att regeringen bör verka för ett förbud mot avsiktligt tillsatt mikroplast i kemiska produkter. Motionärerna ställer sig därför bakom det förbud mot avsiktligt tillsatt mikroplast som har föreslagits av Echa. Övriga åtgärder för att minska förekomsten av kemiska föroreningar och mikroplaster Enligt kommittémotion 2021/22:3433 av m.fl. (M) yrkande 5 ska verka inom EU för en utredning om utformningen av producentansvar för kemiska föroreningar, läkemedelsrester och mikroplaster i våra avloppstekniska kretslopp. I kommittémotion 2021/22:3982 av m.fl. (L) yrkande 24 framhålls vikten av att arbetet för att begränsa spridningen av mikroplaster fortsätter. Plast som redan från början är finfördelad och som riskerar att hamna i avloppet bör fasas ut. Enligt motion 2021/22:1230 av (S) yrkande 1 behöver den hälsorelaterade miljöövervakningen stärkas. En sådan satsning krävs för att vi ska närma oss målet om en giftfri vardag. behandling och kompletterande uppgifter Försörjning av kritiska kemikalier Tillgången till rent vatten för dels livsmedel, dels livsmedelsproduktion och processindustri är en grundläggande förutsättning för ett fungerande samhälle. För att producera dricksvatten och för att rena avloppsvatten krävs kemikalier. Den största delen av kemikalierna används för avloppsrening och en mindre del till dricksvattenproduktion. Enligt uppgift från saknar lager av reningskemikalier, vilket gör att dricksvattenförsörjning och avloppsrening är beroende av att olika leveranskedjor fungerar. Därför kan tillgången till sådana kemikalier av olika anledningar skifta snabbt. Enligt den totalförsvarspolitiska inriktningen –2025, som beslutade om (prop. 2020/21:30, bet. 2020/21:FöU4, rskr. 2020/21:136), är utgångspunkten för planeringen av totalförsvaret att kunna hantera en säkerhetspolitisk kris i och i närområde som innebär allvarliga störningar i samhällets funktionalitet samt krig under del av . Under de tre månaderna förutsätts att logistikflödena med omvärlden har begränsningar utan att vara helt avbrutna. har haft en samordnande roll för dricksvattenfrågor i landet. Inom ramen för uppdraget har flera projekt genomförts, bl.a. om de kemikalier som behövs för att uppnå ett säkert dricksvatten, vilket också har bäring på behoven av sådana kemikalier för avloppshantering i linje med gällande miljökrav. Som ett led i uppbyggnaden av det svenska totalförsvaret utredde –2021 sårbarheterna i dricksvattenförsörjningens kemikalieberoende. Inom arbetet har bl.a. sårbarheter i kemikalieförsörjningen kartlagts och dialog har förts med ett flertal kemikalieproducenter, dricksvattenproducenter och dricksvattendistributörer samt med branschorganisationen . Kartläggningen, som presenterades (dnr 2021/03355), visar att leveranskedjorna präglas av stort importberoende och just-in-time-principen. De kommunala dricksvattenproducenterna har olika förutsättningar, men beredskapen är generellt låg och det finns inga stora lager av dricksvattenkemikalier att använda i händelse av brist. För att minska sårbarheten i fråga om tillgång, omfördelning och lagerhållning av kemikalier föreslår ett antal åtgärder. Olika kemikalier fordrar olika åtgärder. – anser att det från statligt håll bör ställas krav på att dricksvattenproducenterna ska kunna upprätthålla sin normala produktion med kraftiga störningar i leveransen av kemikalier. Vad gäller fällningskemikalier anser verket dessutom att nationella statliga lager bör inrättas. Förutsättningarna för att etablera en anläggning för att reaktivera aktivt kol inom gränser bör utredas. – Genomgående bör det göras en översyn av möjligheten att ta beredskapshänsyn i tillståndsprocesser och en diskussion om tillverkningsberedskap bör initieras inom det nordiska samarbetet. Regeringen bör också ta fram en författningsreglerad ordning för omfördelning och prioritering vid en bristsituation när ransoneringslagen (1978:268) och förfogandelagen (1978:262) inte tillämpas, men också förbereda en ransoneringsförordning som säkerställer prioritering och omfördelning till dricksvattenproduktionen. – efterlyser också ett bemyndigande att meddela föreskrifter för att minska sårbarheten i livsmedelsförsörjning inför och under fredstida krissituationer och inför och under höjd beredskap. gav regeringen i uppdrag att med utgångspunkt i analyser kartlägga och analysera – tillgången till kemikalier som är nödvändiga för dricksvattenproduktion och avloppsvattenrening, inklusive prekursorer till dessa kemikalier – användningen av dessa kemikalier i olika branscher, och hur efterfrågan kan förväntas utvecklas kommande år – de logistiska förutsättningarna, inklusive varuflöden och förutsättningar för transport och lagerhållning och hur dessa påverkar tillgången till dessa kemikalier – möjliga åtgärder för en effektiv och hållbar tillgång och för att minska sårbarheter relaterade till möjliga framtida bristsituationer. Vid behov ska information inhämtas från andra myndigheter, aktörer, relevanta, berörda branscher och näringslivsorganisationer. Uppdraget ska slutredovisas . Åtgärder för att säkra tillgången på kritiska kemikalier vidtas även på EUnivå. Som redovisas ovan antog kommissionen en kemikaliestrategi för hållbarhet (COM(2020) 667). I strategin framhåller kommissionen att coronapandemin inte bara har ökat det akuta behovet av att skydda människors och planetens hälsa utan också har gjort oss medvetna om att tillverknings- och försörjningskedjorna har blivit alltmer komplexa och globaliserade för vissa kritiska kemikalier från tredjeländer, t.ex. sådana som behövs för att producera läkemedel. Enligt kommissionen måste EU stärka sitt öppna strategiska oberoende med motståndskraftiga värdekedjor och diversifiera hållbar anskaffning av de kemikalier som har nödvändiga användningar för vår hälsa och för en klimatneutral och cirkulär ekonomi. För att ekonomin och hälso- och sjukvårdssystemen ska bli mer motståndskraftiga krävs det även att EU:s befintliga produktionskapacitet för kemikalier utvecklas och att det finns tillräckligt diversifierade försörjningskällor och en bättre hantering av risken för leveransstörningar på alla nivåer, strategiska reserver och lageruppbyggnad samt mekanismer för att säkerställa att leveranskedjorna kan fortsätta att fungera opåverkade i händelse av en kris. Mot denna bakgrund åtar sig kommissionen att vidta följande åtgärder: – identifiera strategiska beroenden och föreslå åtgärder för att minska dessa beroenden – identifiera strategiska värdekedjor, särskilt för teknik och tillämpningar som är relevanta för den gröna och digitala omställningen, där kritiska kemikalier är viktiga komponenter – samarbeta med berörda aktörer för att öka unionens strategiska arbete på kemikalieområdet – främja interregionalt samarbete längs hållbara värdekedjor för kemikalier, genom smart specialisering för att påskynda utvecklingen av gemensamma investeringsprojekt – främja EU:s motståndskraft när det gäller försörjning och hållbarhet i fråga om kemikalier som används i tillämpningar som är nödvändiga för samhället, genom EU:s finansierings- och investeringsmekanismer. Utskottet har behandlat motionsyrkanden om tillgången på kritiska kemikalier tidigare . I betänkande 2020/21:MJU14 Kemikaliepolitik framhöll utskottet de åtgärder som vidtagits, bl.a. ovan nämnda uppdrag till och den totalförsvarspolitiska propositionen samt initiativ på EU-nivå. Echas förslag till förbud mot avsiktligt tillsatt mikroplast i kemiska produkter Mikroplast är fasta plastpartiklar som består av blandningar av polymerer och funktionella tillsatser. De kan även innehålla rester av orenheter. Mikroplast kan bildas oavsiktligt vid nötning och slitage av större plastprodukter, t.ex. bildäck eller syntetiska textilier. Mikroplaster framställs också avsiktligt och tillsätts i produkter för att fylla vissa funktioner. Kommissionen begärde 2017 att Echa skulle bedöma det vetenskapliga underlaget för att vidta tillsynsåtgärder på EU-nivå i fråga om mikroplast som avsiktligt tillsätts i produkter (dvs. ämnen och blandningar). Echa bedömer att avsiktligt tillsatt mikroplast sannolikt ansamlas i marken eftersom partiklarna hamnar i avloppsslam som ofta används som gödselmedel. En mycket mindre andel av mikroplasterna hamnar direkt i vattenmiljön. Echa bedömer att mikroplasterna är extremt svårnedbrytbara i miljön och praktiskt taget omöjliga att få bort när de har släppts ut och myndigheten konstaterar också att det inte går att bedöma de långsiktiga effekterna av utsläpp av mikroplast. Mot bakgrund av denna problembild föreslog Echa ett närmast heltäckande förbud mot avsiktligt tillsatt mikroplast i kemiska produkter. Förslaget innebär att en ny begränsning kan komma att införas i Reachförordningen för mikroplast i bl.a. kosmetiska produkter, tvätt- och rengöringsmedel, färger och lacker. Förslaget omfattar också medicintekniska produkter samt produkter inom jordbruks- och trädgårdssektorn. Förslaget till begränsning gäller mikroplast som tillsatts med avsikt i produkterna. I förslaget finns vissa undantag, t.ex. för industriella användningar och där inga utsläpp av mikroplast till miljön väntas vid normal användning. Om förslaget genomförs beräknar Echa att utsläppen av mikroplast till miljön skulle minska med ca [3]. () antog sitt yttrande över förslaget . Kommittén stödde förslaget men rekommenderade också striktare kriterier för undantag för biologiskt nedbrytbara polymerer samt förbud mot mikroplast som fyllnadsmaterial i konstgräsplaner efter en övergångsperiod . RAC drog också slutsatsen att den undre storleksgränsen (nm) för begränsning av mikroplast som Echa har föreslagit inte krävs för verkställigheten och rekommenderade ingen undre storleksbegränsning. analys (SEAC) antog sitt yttrande över förslaget . SEAC stöder Echas förslag men gör vissa rekommendationer för kommissionen att beakta i beslutsfasen, bl.a. en undre storleksgräns på 1 nm för begränsning av mikroplast. SEAC anser även att en tillfällig undre storleksgräns på 100 nm kan krävas för att säkerställa att begränsningen går att verkställa. För kontroll av frisättningen till miljön av fyllnadsmaterial i konstgräsplaner föredrar SEAC inget av de alternativ för riskhantering som Echa har föreslagit framför något annat. Kommittén menar att det slutliga valet skulle bli avhängigt av politiska prioriteringar, i synnerhet när det gäller begränsning av utsläppen. Kommissionen förväntas utarbeta sitt förslag på grundval av Echas rapport och kommittéernas yttranden. Kommissionens förslag att ändra förteckningen över ämnen som omfattas av begränsningar enligt bilaga XVII till Reachförordningen kommer att överlämnas för röstning till medlemsstaterna inom . Innan begränsningen antas granskas den av och rådet. I meddelandet om den gröna given anför kommissionen att man kommer att följa upp plaststrategi (COM(2018) 28) och fokusera på åtgärder mot avsiktligt tillsatta mikroplaster.