bet · H901NU21 · 2022-05-13 00:00:00 — I yrkande 8 begär motionärerna ett tillkännagivande om klimatpolitikens påverkan på elpriserna. I kommittémotion 2021/22:3684 av m.fl. (C) yrkande 101 föreslås ett tillkännagivande om att stärka överföringskapaciteten för att möta den ökande efterfrågan på el och satsa på smarta elnät, ökad användarflexibilitet, energieffektivisering och energilagring. m.fl. (C) anför i kommittémotion 2021/22:4131 att ett av de stora problemen i det svenska elsystemet inte är tillgången på energi utan tillgången på lokal kapacitet, dvs. att den el som produceras inte når dit där den behövs. Motionärerna vill i yrkande 22 att genom ett tillkännagivande ska framföra till regeringen att ska ha ett helt förnybart energisystem 2040 och en integrerad strategi som inkluderar mellan- och långsiktig energilagring samt nätbalansering. har länge haft en elförsörjning där leveranser har kunnat tas för givet, till gagn för position som industrination och för familjernas livskvalitet, slås det fast i kommittémotion 2021/22:4195 av m.fl. (KD). I motionen finns ett antal förslag med inriktning på elmarknaden. I yrkande 2 föreslås det att i ett tillkännagivande ska framföra till regeringen att planeringen för ökad elanvändning bör utgå från ett elbehov på 2045. Vidare konstaterar motionärerna att ett utbyggt elnät är viktigt. Betydande delar av elnätet är gamla och behöver renoveras som ytterligare nät måste byggas ut. Enligt motionärerna råder det stora elförsörjningsproblem i vissa regioner. I yrkande 3 föreslår de därför ett tillkännagivande om en effekt- och kapacitetsutredning samt om vikten av en utbyggd nätkapacitet. Tillgången till el är väsentlig i vårt samhälle, och det kan vara enkelt att utsätta ett land för stora påfrestningar när varken it-infrastruktur eller annan infrastruktur fungerar som en följd av att elen inte fungerar. Motionärerna förordar därför i yrkande 30 att och ges i uppdrag att se över säkerheten och risken att utsättas för angrepp på elnäten runt om i och vilken beredskap de lokala nätägarna ska kunna ha om det sker oförutsedda händelser. Även i Liberalernas kommittémotion 2021/22:4220 av m.fl. finns flera yrkanden som på olika sätt gäller kraftsystemet och elmarknadens utformning och funktion. Motionärerna konstaterar att kraftsystemet står inför två stora utmaningar. Det är kraftigt försvagat i eftersom betydande produktion av planerbar kärnkraft och kraftvärme har stängts ned på bara , vilket har lett till dålig spänningskvalitet och att återkommande gör mycket stora ingrepp i elmarknaden för att garantera systemets stabilitet och för tåligheten mot vanliga fel. Motionärerna anser att systemet är robust. Därför föreslår de i yrkande 1 ett tillkännagivande om att återupprätta kraftsystemets robusthet och resiliens. De anser också att tillsammans övriga aktörer behöver ta fram en plan för kraftsystemets expansion och begär i yrkande 4 ett tillkännagivande med den innebörden. Motionärerna pekar också på att kraftsystemet behöver planeras i förväg och att ut- och ombyggnad bör påbörjas långt innan det finns ett konkret behov. Vidare anser de att planeringen av kraftsystemet ska göras så att stora prisskillnader i tiden såväl som i geografin motverkas. I yrkande 10 begär de därför ett tillkännagivande om att kraftsystemplaneringen ska motverka bristsituationer i både tid och rum. Motionärerna ser också ett behov av att stärka länsstyrelsernas roll i planeringen av det framtida kraftsystemet. Nätägarna behöver en nära dialog med länsstyrelserna i arbetet. Länsstyrelserna behöver därför ta en aktiv roll i planeringen. Ett tillkännagivande med den innebörden efterfrågas i yrkande 12. Motionärerna vill även att det ska inrättas ett systemråd som säkerställer att övergripande frågor i kraftsystemplaneringen tas om hand och som tar ansvar för samordning. I rådet bör nätägare på transmissions-, region- och lokalnätsnivå samt kraftproducenter ingå. Motionärerna anser att samverkan mellan och region- och lokalnätsägarna behöver förbättras i syfte att harmonisera åtgärder på olika nivåer i kraftsystemet och hitta kostnadseffektiva lösningar på de utmaningar som finns. Ett tillkännagivande om ett systemråd föreslås i yrkande 15. Det är även motionärernas uppfattning att det bör utredas hur kraftsystemets kostnader ska fördelas när en större andel av elproducenterna är små. Elnätstarifferna ska vara utformade så att de synliggör de kostnader den anslutna anläggningen orsakar. De fasta kostnaderna ska delas mellan de anslutna anläggningarna enligt teknikneutrala principer. I yrkande 36 förordas ett tillkännagivande om att behöver föreslå hur kostnader i kraftsystemet ska fördelas. Med fokus på utmaningarna med elförsörjningssituationen på begär (S) i motion 2021/22:840 att genom ett tillkännagivande ska framföra till regeringen att verka för att säkra en långsiktigt hållbar elförsörjning i hela landet. Även m.fl. (S) berör i motion 2021/22:1405 vikten av en väl utbyggd infrastruktur för elöverföring. Enligt motionärerna är det därför av avgörande betydelse att staten tar ansvar för en fungerande överföringsinfrastruktur, inte bara i stora matarledningar söderut utan även för att möjliggöra för samhällen och verksamheter i norr att få tillgång till de stora elmängder som produceras där. Motionärerna begär ett tillkännagivande om elöverföringskapacitet i hela landet. Utmaningarna för den svenska kraftförsörjningen lyfts även fram i motion 2021/22:3088 av m.fl. (S). Med utgångspunkt från situationen i – där kapacitetsbristen enligt motionärerna redan har medfört att vissa av länets kommuner har tvingats tacka nej till nya företagsetableringar – begärs ett tillkännagivande till regeringen om att verka för säkrad energiförsörjning och om behovet av samordning. Även motion 2021/22:116 av (M) tar sin utgångspunkt i elförsörjningssituationen i . Motionären anser att en lyckad omställning till fossilfritt är en ödesfråga för klimatet, och även för den svenska konkurrenskraften. Enligt motionären är utmaningar – som ett industritungt exportberoende land – på många sätt större än andra länders. I motionen begärs ett tillkännagivande om att övergripande säkra elinfrastrukturen för att klara omställningen till ett mer hållbart samhälle. (M) begär i motion 2021/22:601 ett tillkännagivande om en bred översyn av beskattning och avgifter med koppling till elkonsumtion. Detta skulle göra hela kostnadsbilden för el mer transparent för såväl privatpersoner som företag. Motionären anser att om man vill skapa incitament för en ökad elektrifiering behövs det både en ökad och stabil elproduktion och en prissättning och beskattning som är fördelaktig. bör ställa sig bakom ett förslag om ett tillkännagivande till regeringen om att den måste ta fram konkreta åtgärder för hur effektbalansen ska säkras i det svenska elsystemet, parallellt med att andelen intermittent el ökar. Detta anser (M) i motion 2021/22:1741. Motionären menar bl.a. att behöver ett elsystem som garanterar effektbalansen under dygnets alla timmar och året om. Enligt motionären är det ytterst viktigt att regeringen levererar konkreta förslag på hur denna balans i det svenska elnätet ska upprätthållas och hur en avbrottssituation ska avvärjas. Betydelsen av ett leveranssäkert elsystem tas även upp i motion 2021/22:2085 av (M). Energipolitikens mål måste vara ett fossilfritt kraftsystem där systemkostnaderna står i centrum. Elsystemet måste svara upp mot användarnas behov. De stora klimatinvesteringarna inom basindustrin kräver en trygg, kostnadseffektiv och fossilfri elförsörjning över hela landet, . Motionären begär ett tillkännagivande om ett leveranssäkert elsystem med låga kostnader. Dagens elnät klarar inte av det nya elektrifierade samhället där nya såväl konsumtions- som produktionsmönster belastar kraftnäten på nya sätt. Detta anförs i motion 2021/22:3468 av och Kopparklint (båda M). Motionärerna ser problem med den alltmer påtagliga elbrist som råder i under vissa tider. De föreslår i yrkande 1 att genom ett tillkännagivande ska framföra att regeringen skyndsamt bör vidta åtgärder för att lösa energi- och effektbristen i . Vidare förordar de i yrkande 4 ett tillkännagivande om att regeringen bör se över befintliga och nya styrmedel så att dessa inte indirekt styr mot ökad elanvändning. I motion 2021/22:408 av (KD) konstateras det inledningsvis att klimatomställningen förutsätter en bred elektrifiering av hela samhället, vilket i sin tur kräver långt mycket mer el än vad som produceras i . Motionären begär ett tillkännagivande om att regeringen tar fram en tydlig politisk målbild för en långsiktig och förutsägbar intäktsreglering för elnäten samt en nedläggning av planerna på en s.k. elmarknadshubb. Bakgrund och pågående arbete överlämnade regeringen en proposition om energipolitikens inriktning till (prop. 2017/18:228). Propositionen vilade på en blocköverskridande energipolitisk ramöverenskommelse som hade slutits mellan , , , och . I propositionen föreslog regeringen nya energipolitiska mål och redovisade sin bedömning om energipolitikens inriktning. Vid behandlingen av propositionen antog de förslag till övergripande mål för energipolitiken som regeringen hade lagt fram (bet. 2017/18:NU22, rskr. 2017/18:411). Målet innebär att energipolitiken ska syfta till att förena ekologisk hållbarhet, konkurrenskraft och försörjningstrygghet och att den svenska energipolitiken bygger på samma tre grundpelare som energisamarbetet i EU. I sitt ställningstagande konstaterade utskottet att med de nya målen har energipolitiken fått långsiktiga förutsättningar att skapa villkor för en effektiv och hållbar energianvändning och en kostnadseffektiv svensk energiförsörjning med låg negativ påverkan på hälsa, miljö och klimat och att underlätta omställningen till ett ekologiskt hållbart samhälle. Utöver det övergripande målet godkände regeringens förslag om ett mål för andelen förnybar energi som innebär att elproduktionen 2040 ska vara förnybar. Detta är ett mål, inte ett stoppdatum som förbjuder kärnkraft, och det innebär inte heller en stängning av kärnkraft med politiska beslut. Förslaget i propositionen om ett mål för energieffektivisering godkändes också. Målet är att 2030 ska ha effektivare energianvändning jämfört med , uttryckt i termer av tillförd energi i relation till bruttonationalprodukten (BNP). biföll också regeringens förslag om att upphäva vissa tidigare beslutade riksdagsbindningar som gällde riktlinjer för energipolitiken. Energipolitikens inriktning i budgetpropositionen I budgetpropositionen konstaterar regeringen att energipolitikens inriktning ligger fast och att den syftar till att förena försörjningstrygghet, konkurrenskraft och ekologisk hållbarhet (prop. 2021/22:1 utg.omr. 21 Energi). Arbetet med att uppnå de energipolitiska målen bidrar till konkurrenskraftiga elpriser för industrin och minskade utsläpp av växthusgaser. Regeringen anger att den fortsätter arbetet med att nå de riksdagsbundna energipolitiska målen. Det konstateras att energipolitiken behöver utvecklas och ta höjd för en kraftig ökning av elbehovet genom olika åtgärder, bl.a. effektiv användning, ny infrastruktur och säkrad tillförsel. Regeringen slår fast att elektrifiering kan bidra till stora energieffektiviseringar och utsläppsminskningar inom transportsektorn och är avgörande för att ställa om till fossilfria processer i stora industrier. Ett ökat fokus på effekt- och energieffektivisering sägs kunna bana väg för en snabb, resurseffektiv och hållbar elektrifiering och bidra till klimatomställningen. Regeringen konstaterar vidare att har inlett ett skifte med en betydande elektrifiering av transporter, industri och andra verksamheter. En framgångsrik elektrifiering är också avgörande för att nå nettonollutsläpp och kan även minska utsläppen i andra länder genom export av klimatsmarta produkter. elförsörjning ska utgöra en unik konkurrensfördel genom hög leveranssäkerhet, låg miljöpåverkan och el till konkurrenskraftiga priser. Genom arbetet med elektrifieringsstrategin (se nedan) anger regeringen att den tar ett helhetsgrepp om förutsättningarna i energisektorn för att möjliggöra en omfattande elektrifiering av samhället. Enligt Energimarknadsinspektionens rapport el- och naturgasmarknad 2020 (Ei R2021:08) består det svenska elnätet av ledning, varav är jordkabel och är luftledning. Elnätet kan delas in i tre nivåer: transmissionsnät (vanligen också betecknat stamnät), regionnät och lokalnät. Transmissionsnätet transporterar el långa sträckor med höga spänningsnivåer. Regionnäten transporterar el från transmissionsnätet till lokalnäten och i vissa fall direkt till större elanvändare. Lokalnäten ansluter till regionnäten och transporterar el till hushåll och andra slutkunder. Transmissionsnätet i förvaltas av , och regionnäten ägs i huvudsak av Ellevio (f.d. Fortum), Eon och . Lokalnäten ägs till av Ellevio, Eon och och till resterande del av olika privata och kommunala aktörer. Det svenska elsystemet är vidare tätt sammankopplat med angränsande länder, särskilt , och . Utlandsförbindelserna är av två typer, växelström och likström. har växelströmsförbindelser med , och . Likströmsförbindelser finns med , och även med . I finns det ungefär 170 elnätsföretag. Ett nätföretag innehar ett ledningsnät, eller i några fall endast enstaka ledningar, och svarar för drift och underhåll av elnätet. Verksamheten bedrivs med stöd av en nätkoncession, dvs. ett tillstånd att bygga och använda en elektrisk starkströmsledning. Ett nätföretag är skyldigt att ansluta elektriska anläggningar till ledningen eller ledningsnätet och att överföra el för någon annans räkning. Det finns alltså en rätt till tredjepartstillträde. Ett nätföretag får inte handla med el och får endast bedriva elproduktion när elen behövs för nätverksamheten. Elproducenten matar in el från en produktionsanläggning på elnätet för överföring till elanvändarna. I är elproducenterna en heterogen grupp, som omfattar några av största elföretag men även privatpersoner som äger småskaliga vatten-, vind- och solenergianläggningar. Större elproducenter säljer ofta el direkt på elbörsen. Mindre producenter väljer ofta att sälja elen till en större aktör, som i sin tur säljer den vidare. Ett elhandelsföretag levererar el. Med leverans avses i detta sammanhang försäljning av el till elanvändare till skillnad från överföring, dvs. sådan transport av el för någon annans räkning som utgör nätverksamhet. Elhandelsföretaget köper in el, vanligtvis från elbörsen, för att sedan sälja den vidare till elanvändare. Handeln med el bedrivs på en fri marknad, där elhandelsföretagen konkurrerar om kunderna. Enligt Energimarknadsinspektionens rapport om el- och naturgasmarknad 2020 (Ei R2021:08) fanns det över 140 elhandelsföretag på myndighetens jämförelsesajt . De tre största elhandlarna hade en samlad marknadsandel på räknat på antalet kunder, vilket var en lika stor andel som . En balansansvarig har i ett avtal med (den systemansvariga myndigheten, se vidare nedan) åtagit sig ett särskilt ansvar för att balansera tillförsel och förbrukning av el. Den balansansvarige svarar ekonomiskt för obalanser. Ett elhandelsföretag är skyldigt att se till att någon åtar sig balansansvaret för leveranser i en uttagspunkt. Ett vanligt sätt att ordna detta är att elhandelsföretaget självt åtar sig balansansvaret. Företaget kan dock välja att låta ett annat elhandelsföretag eller ett specialiserat företag åta sig balansansvaret. En elbörs tillhandahåller system för fysisk och finansiell handel med grossistenergiprodukter. De vanligaste aktörerna på börserna är elproducenter, elhandelsföretag och större elanvändare. I är den enda börsen för handel med el för fysisk leverans. Handel med finansiella kontrakt bedrivs på Commodities. Genom sådan handel med finansiella kontrakt kan aktörer säkra sig mot prisvariationer. I är nationell energitillsynsmyndighet med ansvar för bl.a. tillsyn, regelgivning och tillståndsprövning. Enligt ellagen är nätmyndighet, vilket innebär att inspektionen handlägger alla frågor som enligt lagen eller föreskrifter som har utfärdats i anslutning till lagen ligger på nätmyndigheten. Till nätmyndighetens uppgifter hör att pröva frågor om tillstånd (koncession) att bygga och använda starkströmsledningar, att förhandspröva nätföretagens intäkter från nätverksamheten och att pröva tvister om villkoren för anslutning till elnätet. Myndighetens uppgifter regleras i förordningen (2016:742) med instruktion för . – den systemansvariga myndigheten har i två olika egenskaper – transmissionsnätsföretag respektive systemansvarig myndighet (i EU-sammanhang kallad transmission system operator, TSO) – en central roll på den svenska elmarknaden. innehar och driver det svenska transmissionsnätet som ägs av staten. I sin egenskap av transmissionsnätsföretag omfattas i huvudsak av det regelverk som gäller för nätföretag i allmänhet. Dessa och affärsverkets uppgifter regleras i ellagen och i förordningen (2007:1119) med instruktion för . är också systemansvarig myndighet och har det övergripande ansvaret för att elektriska anläggningar samverkar driftssäkert så att balans mellan produktion och förbrukning av el inom hela eller delar av landet kortsiktigt upprätthålls. Som systemansvarig myndighet får bl.a. beordra elproducenter att öka eller minska produktionen av el. utövar även tillsyn över driftssäkerheten i det nationella elsystemet. () är förvaltningsmyndighet för frågor om tillförsel och användning av energi i samhället. ska verka för försörjningstrygghet och för ett energisystem som är hållbart och kostnadseffektivt med en låg negativ inverkan på hälsa, miljö och klimat. Myndighetens uppgifter finns angivna i förordningen (2014:520) med instruktion för . inrättade regeringen en med statsrådet som ordförande. är ett rådgivande organ och ska påskynda arbetet med elektrifiering av de tunga vägtransporterna och transportsektorn som helhet. presenterade en handlingsplan för att möjliggöra eldrivna transporter längs större vägar, med fokus på tunga transporter. presenterades en kartläggning av var elnätet behöver förstärkas för att kunna möta behovet av laddinfrastruktur för tunga fordon. Kommissionens uppdrag sträcker sig fram t.o.m. . påbörjade regeringen även arbetet med att ta fram en nationell elektrifieringsstrategi. presenterade en arbetsgrupp för elektrifieringsstrategin ett förslag på en övergripande målbild och inriktning för det fortsatta arbetet med att ta fram den nationella elektrifieringsstrategin. Arbetsgruppen anförde bl.a. att elförsörjning, i linje med det energipolitiska mål som gäller, ska utgöra en unik konkurrensfördel genom hög leveranssäkerhet, låg miljöpåverkan och el till konkurrenskraftiga priser. Arbetsgruppen betonade också att elektrifieringen är en stor omställning som kräver insatser på en helt ny nivå. Arbetet med elektrifieringsstrategin respektive kompletterar varandra. uppdrag är som har nämnts ovan att påskynda elektrifieringen av transportsektorn. Elektrifieringsstrategin omfattar även elektrifiering av andra delar av samhället, inklusive industrin, som behövs för att uppnå klimatmål och har ett helhetsperspektiv på elektrifieringen av samhället i stort. presenterade regeringen en nationell strategi för elektrifiering. Elektrifieringsstrategins inriktning är att skapa förutsättningar i energisektorn för en snabb och storskalig elektrifiering av industri, transporter och arbetsmaskiner, som tillsammans står för över två tredjedelar av nationella utsläpp av växthusgaser. Strategin omfattar fem övergripande områden som i sin tur delas in i tolv punkter, vilka konkretiseras i 67 åtgärder som kommer att genomföras –2024. Vissa av dessa åtgärder refereras längre fram i detta betänkande. tillsatte regeringen en särskild utredare (generaldirektör ) med uppgift att se över regelverket för nätkoncessioner (dir. 2018:6). Den s.k. överlämnade sitt betänkande Moderna tillståndsprocesser för elnät (SOU 2019:30) till regeringen . Flera av utredningens förslag behandlades i regeringens proposition 2020/21:188 Moderna tillståndsprocesser för elnät som tog ställning till (bet. 2020/21:NU22). I propositionen redovisade regeringen att vissa övriga förslag i utredningens betänkande bereds vidare inom . Det gällde bl.a. förslag om undantag för koncessionsplikt. Utredningen föreslog ett nytt undantag som underlättar delning av energi, t.ex. överföring av lokal förnybar energi eller nyttjande av energilager. Enligt undantaget ska ett internt lågspänningsnät för delning av energi få byggas eller användas utan tillstånd inom en egen fastighet och mellan byggnader och anläggningar som var och en även har en anslutning till en ledning eller ett ledningsnät som används med stöd av en nätkoncession. Det bör inte heller finnas någon begränsning i rätten att överföra el för annans räkning. Vidare föreslog utredningen att ett område som omfattas av ett tillstånd enligt för en sådan verksamhet som avses i 21 kap. 13–15 §§ miljöprövningsförordningen (2013:251) alltid ska anses vara ett sådant avgränsat område. Det bör inte heller finnas någon begränsning i rätten att överföra el för annans räkning. Översyn av regleringen av avgifter på el- och naturgasområdena beslutade regeringen om direktiv för en särskild utredare att se över reglerna om de avgifter som elnäts- och naturgasföretagen tar ut för att ge tillgång till nät och annan infrastruktur (dir. 2022:20). Syftet med utredningen är att åstadkomma ett regelverk som är förenligt med elmarknadsdirektivet respektive gasmarknadsdirektivet. Vidare är syftet att på ett tydligt sätt ta till vara kundernas intressen och nätföretagens roll i utvecklingen och utbyggnaden av el- och naturgasnäten i för att på bästa sätt kunna möta nuvarande och framtida utmaningar. – se över hur det svenska regelverket förhåller sig till dom i mål C-718/18, Europeiska kommissionen mot [2] – se över bestämmelserna om överklagande av den nationella energitillsynsmyndighetens beslut i ärenden om förhandsreglering av avgifter och övriga villkor när det gäller anslutning och tillträde till elnät och naturgasinfrastruktur. Utredaren ska lämna nödvändiga författningsförslag och särskilt redogöra för ändringarnas konsekvenser för elmarknadens funktionssätt samt kostnader eller vinster för elmarknadens aktörer. Uppdraget ska redovisas . Förslag om att göra elnätet samhällsägt likalydande med de i motionerna 2021/22:3232 (V) yrkande 7 och 2021/22:3199 (V) yrkande 14 avstyrktes av utskottet (bet. 2020/21:NU22). Motion 2021/22:3688 (M) yrkande 14 om åtgärder mot lokala kapacitetsbrister behandlades i snarlik utformning också . Utskottet avstyrkte yrkandet med hänvisning till vidtagna åtgärder och till att tillkännagett för regeringen att den bör följa upp och analysera de åtgärder som vidtagits för att motverka den akuta kapacitetsbrist i elnäten som drabbade och i syfte att dra lärdomar och skapa beredskap om liknande situationer uppstår igen (bet. 2020/21:NU5). Förslaget i motion 2021/22:4195 (KD) yrkande 3 om en effekt- och kapacitetsutredning avstyrktes också i likalydande form av utskottet i samma betänkande. Även förslaget i motion 2021/22:840 (S) avstyrktes i identisk form i det betänkandet, liksom även det som har återupprepats i motion 2021/22:116 (M) med fokus på elförsörjningssituationen i . Detsamma gäller förslaget i motion 2021/22:1741 (M) om ett elsystem som garanterar effektbalansen alla dygnets timmar, året om. Det som föreslås i motion 2021/22:3468 yrkandena 1 och 4 avstyrktes också (bet. 2020/21:NU22). Utskottet har ingen annan uppfattning än motionärerna när det gäller elens betydelse för det svenska energisystemet och därmed även för så gott som alla samhällssektorer. Detta understryks också av att har inlett ett skifte som innebär en betydande elektrifiering av transporter, industri och andra verksamheter.