· H901MJU14 · 2022-02-02 14:42:01 — Vi ska nu debattera miljö- och jordbruksutskottets betänkande 14 Livsmedelspolitik. Först av allt vill jag yrka bifall till reservation nummer 10. Det finns en hel del att tala om när det kommer till livsmedelspolitiken i . Det handlar inte bara om hur vi jobbar med livsmedelskontroll på våra myndigheter och våra företag utan även om livsmedelsberedskap i ett alltmer ansträngt världsläge. Jag tänker i princip låta hela mitt anförande gälla just frågan om livmedelsberedskap och livsmedelsförsörjning. Vi ser just nu ett ganska ansträngt länge runt om i världen. Vi ser hur länder har börjat att sluta sig när det handlar om livsmedel och insatsvaror till livsmedel. Det handlar om att förse sig själva med för att producera livsmedel till sin egen befolkning. Vi såg hur drog ned på exporten av till exempel gödselmedel. Vi har sett hur gastransporter från till för framställning av mineralgödsel har varit bristfälliga. Det har senare lett till en mindre tillverkning av mineralgödsel i med kraftigt ökade priser som följd. Intresset för att köpa mineralgödsel har minskat i takt med att priserna har gått upp. Vi ser hur , och EU är beroende av växtskyddsmedel från den aktiva substansen vi får från . Det är världsledande när det kommer till det aktiva substanserna i växtskyddsmedel som vi använder i . Vad händer vid ett mer ostabilt världsläge med den produkten? Vi ser hur och dammsuger marknaden när det kommer till mineralgödsel och försöker att skaffa så mycket som möjligt för sin egen skull, såklart. Vi ser helt enkelt hur land efter land ser till att stärka sin egen livsmedelsproduktion och vara först på bollen. Ett rike ska värna sina gränser och förse sina medborgare med mat. Det är de jätteviktiga delarna i ett fungerande land. Det gäller särskilt i ett världsläge som blir alltmer instabilt. Hur ser det då ut i ? Fortsatt är ungefär varannan tugga som vi äter importerad. Beredskapslagren när det kommer till utsäde, mineralgödsel, växtnäring och drivmedel finns inte. Dem har vi avskaffat. Jag menar inte att det är den här regeringens fel att de lagren inte längre finns. Det är många regeringars ansvar tillbaka att inte de lagren finns. Men den här regeringen har varit väldigt duktig på att slå sig för bröstet med att de har infört livsmedelsstrategin och tre handlingsplaner till livsmedelsstrategin. Ändå står vi nu här när världsläget är mer instabilt än vad det har varit på väldigt . Vi såg redan vid torkan 2018 hur länder runt om i slöt sig alltmer. Vi ser det tydligt nu också i ett försämrat världsläge. Jag är uppriktigt sagt orolig. Det är inte nog med att vi nu har brist på insatsmedel för den svenska primärproduktionen när det kommer till livsmedel. De otroligt höga kostnadshöjningar som vi just nu ser bidrar också till att den positiva anda som har funnits hos svenskt jordbruk verkligen är på väg nedåt. Det är väldigt olyckligt. Vi har våra slättjordbruk i , och . De jordbruken kommer att köra på som vanligt och producera livsmedel. Men vad händer med allt jordbruk ute i de lite mindre gynnsamma områdena där man inte tar samma skördar, som redan från början har en sämre förutsättning beroende på jordmån och odlingsbetingelser för att ta lika höga skördar? Vad händer i de områdena? Kostnadsläget är så extremt högt för de bönderna, och de väljer att stå över med sin livsmedelsproduktion det här året. Jag tror tyvärr, herr talman, att de aldrig mer börjar igen. Då har vi förlorat det jordbruket ute i de lite mindre gynnsamma områdena. Det är då det börjar bli riktigt allvarligt. Det är jordbruk som till stor del är otroligt viktiga för den biologiska mångfalden. Det är här vi ser mycket av våra naturbetesmarker. Det är här vi har våra brytningsbygder mellan jord, skog och betesmarker. De är otroligt viktiga. Det är också de sista procenten. Merparten av livsmedlen produceras i de stora jordbruksområdena. Men det är de sista procenten som vi producerar ute i kantområdena. De är så viktiga. Därför får vi inte förlora dem. Det är inte så att det är något nytt att det börjar att knaka med livsmedelsproduktionen i de här områdena. Det beror också på en ganska dåligt förd rovdjurspolitik . Det är de här områdena som är hårdast drabbade av den politiken. Men de har såklart också haft en bristfällig lönsamhet . Här har vi verkliga problem när det kommer till livsmedelsförsörjning och livsmedelsberedskap. Ska lyckas med att öka produktionen är den trend vi har väldigt dålig. Det är regeringen som är svaret skyldig: Hur ska vi stärka svenskt jordbruk i den otroliga likviditetskris som vi just nu befinner oss i? Det är den stora frågan. Den faller tillbaka på regeringen. Jag hoppas att regeringens representant här , som vi ändå får kalla den socialdemokratiska ledamoten, har svaren på det. Det går inte att som landsbygdsministern säga: Jag följer utvecklingen och har nära kontakt med näringen. ska vi ju så det som vi ska skörda . Har det då inte funnits likviditet nog att köpa insatsmedel kommer man inte att så det här årets livsmedelsproduktion. Det finns en stor risk att vi då sänker livsmedelsproduktionen i . Det är jag orolig för på riktigt, herr talman. Vi ser, precis som jag började att tala om, att vi har ett alltmer osäkert läge. Vi riskerar att flera länder kommer att sluta sig och först och främst se till sig själva. Här har vi att jobba med, herr talman. Jag tycker att jag har fått möjlighet att säga några väl valda och allvarliga ord om livsmedelsberedskap och livsmedelsförsörjning, och jag ser fram emot fortsatt debatt. är det för en debatt om ett av de allra viktigaste områden som över huvud taget finns. Det handlar om det som gör att vi kan leva - att det finns mat som gör att vi kan äta oss mätta och överleva. Det här är inte en bransch som vilken som helst, för den är förknippad med så många andra delar av vårt samhälle. Det handlar om klimatomställning och om biologisk mångfald. Det är ett stort område. Det kallas för livsmedelspolitik i just det här betänkandet, men det handlar om en stor och otroligt viktig fråga. Från jord till bord, säger vi . Låt oss tänka på det där lilla fröet. Jag ska inte komma med någon sexualundervisning i djurens värld, men det är ju ett litet frö oavsett om vi pratar om den animaliska eller den växtliga världen. Det är ett litet frö som ger så otroligt mycket avkastning. Det är ett under! Man blir på något sätt besjälad av frågan när man tänker på den på det sättet. Därför instämmer jag i det som har sagt: Det vi ser nu när vi tittar på hur det ser ut för lantbruket, till exempel, i är att många av de människor som verkligen brinner för att förse oss andra med mat lever i en oerhört tuff ekonomisk situation. Den senaste rapporten från visar att en fjärdedel av alla lantbrukare redan har bestämt sig för att dra ned något på sin produktion. Så många som säger att man förmodligen kommer att minska sin produktion. Då är vi långt ifrån att nå målet i vår livsmedelsstrategi om en ökad svensk matproduktion. Eftersom vi vet att den svenska matproduktionen håller så hög kvalitet blir det extra bedrövligt att vi inte får tillgång till högvärdiga livsmedel på det sättet. Det är en hållbar matproduktion det handlar om, och som en ledamot tidigare sa är det även en försäkring mot kriser. Men då måste det också finnas förutsättningar att stärka vår försörjningsförmåga både när det gäller mat och när det gäller energi. Det är alltså många olika delar som ryms i det som vi kallar för livsmedelspolitik. , som jag nämnde i början, är vår hållbara matproduktion också en färdväg mot minskad klimatpåverkan och en investering i jobb och grön tillväxt. Senaste gången, som jag minns det, som jag deltog i en livsmedelspolitisk debatt här i kammaren hade vi lämnat . Det är klart att det innebar stora påfrestningar. Vi vet att lantbruket i har haft kriser med jämna mellanrum. När jag var ganska ny i 2008 och 2009 hade vi något som vi kallade för griskrisen. Vi mötte många lantbrukare som då var i en väldigt svår situation. Så här kan det inte fortsätta. Detta kan inte vara en bransch där man inte är tillräckligt konkurrenskraftig och inte har den lönsamhet som man behöver för att inom sitt företag kunna ha en viss flexibilitet, en styrka och en grundförutsättning. Kostnadsökningen är en siffra som vi alla i miljö- och jordbruksutskottet är väl medvetna om. Man pekar på en kostnadsökning på . Det finns också en del ökade intäkter kopplade till det. Men icke förty är, precis som man har sagt, drivmedelsfrågan, insatsvaror som gödselmedel med mera, foder och energi fyra olika delar som starkt begränsar jordbrukets möjligheter att ta sig igenom året framöver. Jag hoppas att många av mina kollegor känner att de får gehör från partiledningen i sina politiska partier för att prioritera de här frågorna framåt. Den nödmiljard som föreslog i finansutskottet mottogs väldigt positivt av de andra partierna, som ställde sig bakom detta. Men det räcker inte. Därför presenterade vi från i går fem förslag för en kraftfull grön omställning i hela landet. Det är en satsning på . Jag ser den som oerhört viktig, och jag hoppas att det finns en positiv inställning till detta också från andra partier. Vi vill se en ökad svensk matproduktion både på land och i vattnet. Då behöver vi ha politiska förutsättningar för vad vi kan göra. Vi är stolta över produktionen. Livsmedelsstrategin nämndes här tidigare, och den är ett viktigt steg. Vi hade en enig riksdag som ställde sig bakom strategin. Men det vill till att det också blir betydligt mycket mer verkstad. Det krävs konkreta satsningar. För att vi ska nå den fulla potentialen är det som sagt inte bara en åtgärd som krävs, utan det är ett antal olika åtgärder som behövs för att ska bli ett mat- och dryckesland framöver. Låt mig i det här sammanhanget bara i en bisats nämna att jag är glad för att frågan om gårdsförsäljningen och utredningen om den sändes ut på remiss. Jag tror att gårdsförsäljningen av många olika anledningar är en viktig förutsättning för landsbygden att kunna fortsätta att utvecklas. hinner man inte ge en bred bild av det här, utan det blir några nedslag. Det är fortsatt så att regler och rådgivning behöver utvecklas. Alla myndigheter måste få i sitt uppdrag att främja en ökad livsmedelsproduktion. Då måste handläggningstider kortas, och så vidare. är det en annan faktor som också är problematisk: att lantbruket klassas som miljöfarlig verksamhet. Det är klart att om en kogård med drygt 400 djur betraktas som lika problematisk som en miljöfarlig industri hämmar det utvecklingen på olika sätt. Här behöver utformningen i ändras så att det inte klassas som miljöfarlig verksamhet. En annan fråga som vi är många som har varit engagerade i handlar om svenska köttföretag som har fått ökade kontrollkostnader. Också här behöver regeringen återkomma och se hur man kan jobba för att detta ska kunna bli mer flexibelt. Det finns flera lösningar framåt. En annan fråga jag vill lyfta handlar om livsmedelsfusket. När man säger "fusk" kan det låta som att det är just lite fusk, men det är faktiskt en brottslighet som är relativt omfattande. sa man att det är kanske av produktionen som omfattas, men det handlar om nästan . Här måste mycket kraftfullare åtgärder till. , och visar ett mycket mer kraftfullt arbetssätt för att beivra denna brottslighet. Det är klart att våra kommuner står för tillsyn och så vidare, men man behöver jobba mer utifrån att beivra brottsligheten. Därför förvånar det mig att inte fler politiska partier ställer sig bakom vårt förslag att ge ett uppdrag till regeringen att tillsätta en utredning av hur en sådan kontrollstyrka skulle kunna organiseras så att man skulle förmå att möta brottsligheten. Vi hade i utskottet ett besök från , och man berättade hur man jobbar där. Jag blev imponerad. Men hör vi att så fort man är någon på spåren byter de kommun med sin verksamhet, och då tappar man spåret igen. De här delarna blir alltså oerhört viktiga att lyfta fram framöver. Jag tänkte avsluta, herr talman, med att säga att jag ser fram emot att vi kommer att lyfta den viktiga matfrågan i många olika riksdagsdebatter framöver. Det är en livsnödvändig verksamhet, och konkurrenskraften och lönsamheten i jordbruket behöver verkligen öka. Jag yrkar bifall till reservation 3. Jag vill först yrka bifall till reservation 12. debatterar vi livsmedelspolitik här i kammaren. Jag vill börja med att tacka mina duktiga kollegor som har lyft fram den politiken på ett väldigt bra sätt. Jag vill fortsätta brandtalet om hur det faktiskt ser ut för många svenska bönder. Ledamoten och jag hade en debatt för någon vecka sedan, vi fortsatte debatten i går och har vi en debatt just om hur det ser ut. Det är väldigt tufft och väldigt allvarligt. Vi är faktiskt mitt inne i en kris för många bönder. Kostnaderna har fullständigt skenat. El, diesel, foder, handelsgödsel - i princip allt som jordbrukarna använder för att producera mat har kostnadsexploderat. Jag vill läsa ett mejl som jag har fått. Det börjar: Finns det en framtid? Vad kommer att hända med svenskt lantbruk? Vi har ingen likviditet kvar i animalieproduktionen och lever i bästa fall på rost och röta. Det pratas om krisstöd men känns som ingenting händer. Vi har ingen "" som kan nå ut medialt och få folk att förstå allvaret. Energipriset knäcker oss fort. Det finns inga reserver kvar, och framför allt svensk mjölkproduktion har inte tjänat pengar och därmed inte konsoliderat. Tror riksdag biter sig i svansen om man inte gör någonting nu! Här måste regeringen - jag tittar på företrädarna för regeringspartiet - göra någonting snabbt. Vi kristdemokrater lade fram ett förslag i miljö- och jordbruksutskottet i går, som vi då också diskuterade, om att minska reduktionsplikten till . Det skulle innebära att dieselpriset skulle minska med vid pump. Tyvärr var det bara SD som ville samma sak. Vi pratar om en nödmiljard, och det är viktigt. Från kristdemokratisk sida har vi sagt att vi stöttar det förslaget. Men en bonde sa så här till mig: , ni pratar om nödmiljard när ni själva faktiskt har sett till att det blivit nöd med era beslut i . Med reduktionsplikten har det ju blivit så att vi höjt dieselpriset väldigt mycket, så jag tycker att det bonden sa var ganska mitt i prick. Regeringen som har makten måste göra någonting annat än att bara säga: Ja ja, det var ett förslag, vi återkommer. Ni måste komma med någonting som gör skillnad, och det är viktigt att det görs . Livsmedelsstrategin har vi pratat om väldigt här i kammaren, faktiskt då vi tog beslutet. Jag vill stanna upp lite grann vid livsmedelsstrategin. En del av er kanske inte var med - jag tänker att jag börjar bli lite gammal; så är det kanske inte, men ändå. Faktum är - nu tittar jag återigen speciellt på socialdemokraterna här - att utan dåvarande landsbygdsminister idoga arbete hade det inte blivit något, det kan jag säga direkt. Det var nämligen ingen självklarhet. Det fanns ingen känsla av att det skulle bli något, utan det var väldigt mycket svårigheter. Men tack vare hans och dessutom dåvarande LRF-ordföranden idoga arbete blev den till, och det är vi väldigt glada för just . Faktum är också att det var som fick till en konkurrenskraftsutredning, och det var den, så att säga, som blev livsmedelsstrategin. När vi pratar om en strategi för livsmedel har vi alltså många att tacka som gjorde ett väldigt bra arbete. Vad säger då livsmedelsstrategin? Jo, den säger att vi ska öka lönsamheten för jordbruket, stärka konkurrenskraften och öka livsmedelsförsörjning. När vi diskuterar detta blir det jätteintressant. Min kollega pratar mycket om vår livsmedelsstrategi och livsmedelsförsörjning och att vi har ett så otroligt bekymmersamt läge. ligger vi alltså . I en kris- eller krigssituation skulle det här i bli tomt på hyllorna där vi handlar mat - så är det tomt! I övriga handlar det om ungefär . Är detta någonting som vi kan vara glada och stolta över? Nej, så kan det inte vara. Är det bara regeringens fel? Nej, det är det inte. Det har varit under vilken vi har trott att "det rer sig", som vi säger hemma i . Nja, det är ju inte riktigt så. Vi måste politiskt jobba med frågan, och det är intressant att vi nu också verkligen har fått upp detta på dagordningen. När jag kom till och lyfte detta med vår självförsörjning av livsmedel var det en person som kom till mig efteråt och sa: Hör du , prata inte om det där med självförsörjningen! Vi har ju EU. Det ordnar sig med det. Jag tycker att det är skönt att ingen av oss säger det längre. Jag kommer säkert inte att bli bemött av samma sak. Vi har förstått allvaret och att vi i själva måste ha en produktion som är värd namnet. Vi kan titta på hur man har det i , fru talman. I har man en helt annan politik där man verkligen ser över detta och ser till man åtminstone till är självförsörjande med livsmedel. Det är någonting som jag tycker att vi ska ta efter. Det är mycket som vi kan jobba med och mycket som vi kan lära oss av våra finländska vänner. Vi debatterade detta , och ibland, kan jag säga, blir det nästan lite av ett skällsord när man pratar om livsmedelsstrategin. Alla säger till mig: , jag är bonde och har jobbat med det här. Jag ser inte någonting som har hänt tack vare detta. Då tänker jag att detta är någonting som den här regeringen måste ta till sig. Från oppositionen kommer vi att arbeta väldigt hårt, för vi måste lyfta svenskt jordbruk på ett helt annat sätt. Det måste synas. säger man: , jag har inte märkt att det hänt en enda sak som gjort att jag fått mer pengar i min plånbok. Och det är nog sant. Vi måste se till att det blir verkstad - jag tittar återigen på företrädarna för regeringssidan. Det måste bli verkstad. Jag hoppas att ni nu jobbar med detta fram till valet - det kan jag lova att vi i oppositionen kommer att göra, också sedan om vi får makten. Vi måste lyfta jordbrukets sak på ett helt annat sätt och få en livsmedelsproduktion värd namnet. Jag vill säga tack till ledamoten med tanke på det stora intresset för svenskt jordbruk och dess möjligheter. Ledamoten nämner förslaget om att sänka reduktionsplikten, som lyft i utskottet. Det förslaget förvånar mig, för min bild av är ändå att man tycker att även klimat- och miljöfrågorna är viktiga. Då blir jag lite fundersam över att det enda förslag som kommer är ett förslag som i det avseendet går i helt fel riktning. Jag undrar hur tänket är kopplat till vad vi ska göra för att fortsätta vara en del i den gröna omställningen. Hela jordbrukssektorn har ju sagt: Det vill vi vara, men ge oss förutsättningar för att kunna vara det! Att då komma med ett förslag som direkt motverkar det förvånar mig till viss del. Därför skulle jag vilja fråga ledamoten hur man tänker. Skulle det gälla ? Vad är bakgrunden till att man vill minska reduktionsplikten? Hur kan man sedan vända framåt igen? Här tänker jag på de förslag som har presenterat om att i stället öka återbetalningen när det gäller dieselskatten. Det är ju också en åtgärd som verkligen främjar lantbrukarens möjligheter att skapa bättre ekonomiska förutsättningar. Men det gör mig både lite nyfiken och lite chockerad att kommer med ett förslag som går så på tvärs mot miljötänket. Tack, , för frågan! Det är jättebra att vi får diskutera detta lite. Om jag ska vara ärlig har vi kommit till insikt om att vi när beslutet om reduktionen togs i kammaren kanske inte insåg - några kanske insåg det men inte alla - hur mycket det skulle påverka konsumenten. Vi insåg inte att beslutet skulle leda till att det blev så mycket dyrare. har vi en inblandning på . Vårt mål är att det ska vara 2030. När vi pratar om konkurrenskraftigt jordbruk säger alla att det är något som man står bakom. Men det faller platt när vi vet att våra bönder får betala så mycket mer. Den europeiska bonden har inblandning i dieseln, och deras plan är att det ska gå . Vi har alltså gjort en omsvängning. Vi tycker att det inte var klokt av oss. Vi har fortfarande samma plan på att vara miljömedvetna. Men vi inser också att vi måste gå i takt med konsumenterna, med våra bönder och med alla transporter som behöver gå via lastbilar. Det är viktigt att lyssna och att gå i takt. Det fungerar inte när dieselpriset ligger på uppåt vid pump. Jag undrar hur mycket vi kommer att prata om till 2030, kanske per liter? Hur ska vi då lösa detta? Ledamoten avslutade med en fråga: Hur ska vi då lösa detta? Det är alltid lätt att ställa frågor. Men vad blir svaren? Ledamoten säger att de fortfarande har samma plan att nå målen till 2030. Men om de först backar, hur mycket mer radikala tänker de sedan vara? Är det samma mål som gäller, eller innebär detta faktiskt att sänka målsättningen? Det finns mycket mer träffsäkra förslag på sätt att lösa lantbrukets situation. Om jag förstår det rätt vill ni vill sänka reduktionsplikten för all inblandning. Det är ett ganska stort steg tillbaka ni tar från den klimatsatsning som många partier har varit stolta över att vi kan ha. Frågan om biodrivmedel finns också och om att bli betydligt bättre på att se den produktionen i som en viktig väg framåt. Därför blir jag lite nyfiken på hur tänker när det gäller helheten. Jag kan jämföra med de förslag som har lagt fram om att öka återbetalningen på dieselskatten till jordbruket, att förändra reseavdraget och att satsa mer på inhemsk produktion. Det finns andra vägar att gå. Skulle det vara intressant för att titta också på andra delar än att enbart faktiskt ta ett antal kliv tillbaka? När ni säger att ni har samma mål framåt kommer ansträngningen sedan att bli mycket större för att kunna nå målet. Jag förstår det inte riktigt. Om ni tror att det 2030 kommer att kosta per liter, ska ni då minska ännu mer? Man kommer in i en återvändsgränd. Jag är nyfiken på att höra ytterligare resonemang om detta. Tack igen, ! Återbetalning av dieselskatten är något som vi är positiva till. Vi tror att det är viktigt. Man kan undra vem som gör en tankevurpa. Du var inne på det lite och undrade hur vi tänker. Men vi måste ändå säga som det är: har inte biodrivmedel på det sätt som vi önskar. Det mesta av det som köps in från utlandet är faktiskt fuldrivmedel. Det är gjort av sockerrör och kommer från och andra länder. Det kan inte vara det mest fantastiska att köra på i vårt land. Det är viktigt och något som vi vill inskärpa. Det är klart att vi vill att den inhemska produktionen ska bli mycket större. Vi vill gärna att den ska öka. Men det händer så lite. Det går så sakta. Framför allt har drivmedelspriset stuckit i väg i och med det beslut som vi tog om reduktionsplikten. Med vårt förslag om att sänka reduktionsplikten till snackar vi om mindre vid pumpen. Jag vet att det är en jättefråga för människor runt om i vårt land - för våra bönder, för dem som kör lastbilar och för dem som bor på landsbygden. I går eller i förrgår kom med ett förslag. Jag tror att ni pratade om en sänkning på 1,10 eller 1,20 per liter. Folk man talar med säger: De säger 1,20, men ni säger . Det är väldigt stor skillnad. Det är jätteviktigt att vi gör någonting . förslag fungerar kanske. Men vårt förslag är mer rejält. Det är som gäller. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nummer 6. Det vi äter spelar roll för hur vi mår. Och hur vår mat och våra livsmedel produceras spelar roll för hur klimatet och miljön mår. Allt fler väljer mat som både är mer hälsosam och har mindre negativ påverkan på naturen. Det behövs ett hållbart kretslopp för att näringen ska gå från jorden till bordet och sedan tillbaka till jorden igen. När vi äter vår mat behöver vi kunna känna oss trygga med det vi äter och att vi inte blir lurade. Fusk och andra bedrägliga beteenden gör att det inte konkurreras på lika villkor, men framför allt påverkar det synen på svenska livsmedel och på som exportland av livsmedel. har i uppgift att motverka fusket för att vi som konsumenter ska ha förtroende för maten som produceras. Här är stöd och utbildning till kontrollmyndigheter viktiga.