bet · H901TU6 · 2022-02-07 00:00:00 — I lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelse-verksamhet anges de befogenheter och begränsningar som gäller för , och på området. LEK regleras bl.a. vad som gäller för telekomoperatörer i fråga om att ge de rättsvårdande myndigheterna tillgång till trafikuppgifter, hemlig övervakning eller avlyssning av elektronisk kommunikation samt tekniskt bistånd med sådan avlyssning. Det kan handla om uppgifter som gäller misstanke om brott som åklagarmyndighet, , Säkerhetspolisen eller någon annan myndighet behöver för att ingripa mot brottet. Den nuvarande regleringen av lagring av uppgifter för brottsbekämpande ändamål innehåller bestämmelser om ersättning för kostnader som uppstår när sådana uppgifter lämnas ut till en brottsbekämpande myndighet (6 kap. 16 e § LEK). Den nuvarande modellen för kostnadsfördelning mellan det allmänna och operatörerna innebär att operatörerna står för kostnaderna för anpassning, drift och underhåll och de brottsbekämpande myndigheterna betalar en ersättning till operatörerna vid varje utlämnande av uppgifter. Hur stor denna ersättning är anges i föreskrifter meddelade av PTS. När det däremot gäller utlämnanden av uppgifter som operatörerna har sparat för andra ändamål finns inte någon motsvarande reglering av vilken ersättning som ska betalas. Ersättningsnivåerna avgörs därför i förhandlingar mellan brottsbekämpande myndigheter och berörda operatörer, vilket medför att ersättningsnivåerna kan variera mellan olika operatörer. På polisens kritik mot mobiloperatörernas höga avgifter för telefonavlyssning och för att få ut historiska data som samtalslistor svarade branschorganisationen och telekomföretagen i en intervju i Ekot att medlemsföretagen är beredda att bistå polisen men att eftersom det handlar om resurskrävande åtgärder måste mobiloperatörerna få kostnadstäckning för arbetet. It- och telekomföretagen underströk att operatörerna är bolag som bedriver verksamhet på en marknad där det råder hård konkurrens, och att marknadsaktörer normalt tar betalt av myndigheter för sina tjänster, däribland polisen. Det kan i sammanhanget uppmärksammas att regeringen fastställde kommittédirektivet för den utredning som ska behandla utökade möjligheter att använda hemliga tvångsmedel. Syftet är att ta ställning till hur hemliga tvångsmedel ska kunna användas i en större utsträckning för att bekämpa allvarlig brottslighet. Utredningens uppdrag är brett och täcker många aspekter av hemliga tvångsmedel, och utredningen ska även lämna förslag till författningsändringar som bedöms nödvändiga. Uppdraget ska redovisas . I ett tidigare betänkande som behandlade rättssäkerhetsgarantier och hemliga tvångsmedel (SOU 2018:61) bedöms inte myndigheternas kostnader för hemlig övervakning eller avlyssning av elektronisk kommunikation utgöra en försvårande omständighet. Utskottet har tidigare behandlat yrkanden om vissa särskilda skyldigheter för mobiloperatörer, senast i betänkande 2020/21:TU4. Utskottet föreslog att skulle avslå yrkandena. När det gällde frågan om hemliga tvångsmedel pekade utskottet på att ersättningen delvis är reglerad och att utredningsarbete pågår inom området. I fråga om operatörernas medverkan till förmedling av nödsamtal hänvisade utskottet till PTS tillsynsansvar på området och etablerade rutiner. biföll utskottets förslag. Utskottet framhåller att PTS har tillsynsansvar över operatörernas skyldigheter att förmedla nödsamtal och konstaterar att det finns ett väl fungerande samarbete mellan berörda aktörer och väl etablerade rutiner för hur nödsamtal ska hanteras på ett betryggande sätt. När det gäller den ersättning som rättsvårdande myndigheter ska betala för att få tillgång till vissa uppgifter från operatörerna konstaterar utskottet att ersättningen endast till en del är reglerad och i övrigt är föremål för förhandling mellan berörda parter. Utskottet konstaterar dock liksom föregående år att utredningsarbete pågår inom området och finner ingen anledning att föregripa detta. Mot denna bakgrund finner utskottet ingen grund för att ta något initiativ på området och avstyrker därför motionerna 2021/22:182 (SD) och 2021/22:2861 (M) yrkande 3. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att utreda möjligheten att även aktörer utanför sektorn för elektronisk kommunikation ska få ansluta sig till det nationella systemet för produktion och distribution av spårbar tid och frekvens. Utskottet hänvisar till att PTS redan har utrett frågan och att den nu bereds inom . I motion 2021/22:2878 yrkar i (M) på behovet av att ge PTS i uppdrag att utreda möjligheten att distribuera tid och frekvens till fler aktörer. Motionären påminner om att PTS upprätthåller ett nationellt system för produktion och distribution av spårbar tid och frekvens inom sektorn för elektronisk kommunikation, och om fler aktörer fick tillgång till systemet skulle det ur ett beredskapsperspektiv vara till nytta för samhället. Många viktiga samhällsfunktioner är beroende av korrekt tid. Mobilnäten fungerar exempelvis bara när basstationen får rätt tid och frekvens från en central källa. Det nya 5G-nätet är särskilt beroende av rätt frekvens för att telefonen ska kunna kommunicera med flera basstationer . Ett annat exempel är ekonomiska transaktioner mellan banker, finansinstitut eller handelsplatser där datorsystem måste vara synkroniserade för att transaktionerna ska kunna utföras. Även navigationssystem som gps är beroende av exakta tidsangivelser. upprätthåller PTS ett nationellt system för produktion och distribution av spårbar tid och frekvens för sektorn elektronisk kommunikation. Det sker via fyra skyddade och säkra noder där tiden produceras och distribueras från två atomur i varje nod. Det nationella systemet syftar till att bidra med robusthet och redundans för sektorn elektronisk kommunikation samt att minska sektorns beroende av satellitbaserade tjänster för tids- och frekvenssynkronisering. redovisade PTS uppdraget om förutsättningarna för relevanta aktörer utanför sektorn för elektronisk kommunikation att ansluta sig till det nationella systemet för produktion och distribution av spårbar tid och frekvens. PTS föreslog att det nationella systemet för robust och spårbar tid och frekvens skulle göras tillgängligt för flera aktörer i samhället för att göra mer motståndskraftigt. Samhället är på många sätt beroende av att korrekt tid och frekvens finns tillgänglig, konstaterar PTS. Mobilnäten fungerar bara när basstationerna får rätt frekvens från en gemensam källa. Om frekvenskällan är undermålig påverkas överföringskvaliteten i näten och därmed kapaciteten och användarupplevelsen. kan endast operatörer inom elektronisk kommunikation ansluta sig till det nationella systemet för distribution av robust och spårbar tid och frekvens. kommer dock behoven av korrekt tid och frekvens att bli allt större, menar PTS. Alltifrån framtidens elnät till avancerad medicinsk utrustning är beroende av korrekt tid för att fungera, och genom att flera aktörer ansluter sig till systemet kan motståndskraft öka genom att beroendet av satellitnavigeringssystem, som är lätta att störa ut, minskar. Rapporten bereds inom . Utskottet har tidigare behandlat yrkanden om att utreda möjligheten att även aktörer utanför sektorn för elektronisk kommunikation ska få ansluta sig till det nationella systemet för produktion och distribution av spårbar tid och frekvens, senast i betänkande 2020/21:TU4. Utskottet föreslog att skulle avslå yrkandet med hänvisning till att PTS redan har fått ett sådant uppdrag. biföll utskottets förslag. Utskottet uppmärksammar att PTS har utrett förutsättningarna för relevanta aktörer utanför sektorn för elektronisk kommunikation att ansluta sig till det nationella systemet för produktion och distribution av spårbar tid och frekvens. Utskottet konstaterar att det i utredningen föreslås att fler aktörer får använda det nationella systemet för spårbar tid för att göra mer motståndskraftigt. Eftersom utredningens förslag bereds inom finner utskottet att motionsyrkandet är väl tillgodosett och utskottet avstyrker därmed motion 2021/22:2878 (M). Postservice i hela landet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om postservice i landet. Utskottet understryker vikten av att det även finns en samhällsomfattande posttjänst som svarar mot användarnas behov. Utskottet hänvisar till pågående utredningsarbete samt till redan vidtagna åtgärder. Jämför reservation 31 (M), 32 (SD), 33 (C), 34 (V), 35 (KD) och 36 (L). I kommittémotion 2021/22:3368 av m.fl. (M) yrkande 3 anförs att femdagars postdistribution bör säkras där pressen inte har egen produktion. Om Postnord överger femdagarsutdelningen anser motionärerna att staten bör göra en särskild upphandling av dagspressens postdistribution enligt norsk modell. I kommittémotion 2021/22:2934 yrkande 7 efterlyser m.fl. (SD) förbättrad service, postutdelning och tillgänglighet i glesbygden. Motionärerna hänvisar bl.a. till postlagens bestämmelser om den samhällsomfattande posttjänsten och ser med oro på den försämrade service som framför allt drabbar privatpersoner och företag i glesbygden. I yrkande 8 föreslås att regeringen skyndsamt ger Postnord i uppdrag att vidta nödvändiga effektiviseringsåtgärder. Motionärerna anser att Postnord inte har klarat av sitt samhällsuppdrag och att det behövs strukturella förändringar och effektiviserad verksamhet för att posten ska komma fram . I kommittémotion 2021/22:3679 av m.fl. (C) yrkande 69 framförs att regeringen bör ta ett mer samlat grepp, inom ramen för , kring hur postverksamheten och Postnord ska utvecklas framöver. Motionärerna menar att Postnords distributionsmodell med varannandagsutdelning och regeringens förslag om sänkta krav i postförordningen, så att av inrikesbreven ska ha delats ut och av breven ska ha delats ut , saknar balans och förankring och leder till oro för försämrad postservice i glesbygdskommuner, hos företagare och i organisationer. I kommittémotion 2021/22:440 yrkande 1 anför m.fl. (V) att regeringen bör ge Postnord i uppdrag att ge god service av likvärdig kvalitet till alla enskilda privatpersoner och företag i hela landet. Motionärerna understryker att en fungerande postverksamhet är en grundläggande samhällsservice och att många företag är helt beroende av postservice med en hög och jämn nivå för sin verksamhet. I yrkande 2 önskar motionärerna att regeringen skyndsamt ger Postnord i uppdrag att avbryta genomförandet av varannandagsutdelning. Motionärerna påpekar att ett minskat antal utdelningsdagar riskerar att slå hårt mot stora delar av landet där många är beroende av en fungerande postgång. I yrkande 4 framför motionärerna vidare att regeringen bör utreda och återkomma med förslag om hur den samhällsservice som postverksamheten ska vara kan utvecklas och förbättras. Motionärerna hänvisar till utredningen av den samhällsomfattande posttjänsten (dir. 2020:101) men menar att detta inte är tillräckligt eftersom utredningen inte omfattar Postens samhälls-uppdrag. I kommittémotion 2021/22:3879 av m.fl. (KD) yrkande 82 anförs att Postnord bör göra de strukturella förändringar som behövs för att effektivisera verksamheten och säkra att breven kommer fram . Motionärerna uppmärksammar de utmaningar som Postnord står inför till följd av sjunkande brevvolymer . Motionärerna betonar likaså att det är av yttersta vikt att posten delas ut i hela landet och att man kan garantera en väl fungerande posthantering även om t.ex. elnätet inte fungerar. Av denna anledning föreslår motionärerna i yrkande 84 att det ska tillsättas en utredning som tar ett helhetsgrepp på posthanteringen utifrån tillgänglighet, säkerhet, framtida utveckling och kostnader. I kommittémotion 2021/22:3394 yrkande 65 lyfter m.fl. (L) behovet av god tillgång till posttjänster i hela landet. Motionärerna påpekar att även internetbaserade företag måste använda post- och pakettjänster för att leverera och frakta varor som den generella servicenivån behöver anpassas till samhällets förändrade behov av posttjänster. I motion 2021/22:870 av (M) påtalas behovet av att förbättra servicen med postutdelning i glesbygden. Postnords förändrade utdelningsorganisation påverkar enligt motionären möjligheterna att bo och verka i hela landet då vissa hushåll och företag kan få köra mycket långa sträckor för att hämta sin post. I motion 2021/22:2821 yrkande 1 framför (M) att PTS bör få i uppdrag att vidta åtgärder för att förbättra leveranssäkerheten och kvaliteten i den nationella postgången. Motionären menar att den försämrade postservicen påverkar glesbygden men även myndigheter och företag som är beroende av att kunna skicka försändelser. I yrkande 2 anför motionären att tidpunkten för tömning av postlådor och inlämningsställen bör regleras av PTS. Motionären tar i sammanhanget upp att försändelser i form av olika kylda produkter, laboratorieanalyser m.m. riskerar att bli oanvändbara om posthanteringen inte fungerar. Avslutningsvis efterfrågar motionären i yrkande 4 ett klargörande av om staten har ett utvidgat ansvar för försändelser med krav på förhöjd leveranssäkerhet till och från företag i glesbygd. I motion 2021/22:2842 av (M) yrkande 1 efterfrågas en utredning av statens ansvar för leveranssäkerhet vid försändelser till och från s.k. bevakningsmyndigheter. Motionären uppmärksammar Statens veterinärmedicinska anstalts (SVA) problem med postgången och påpekar att SVA, som ingår i totalförsvaret, måste kunna förlita sig på att deras sjukdomsövervakningsarbete fungerar dygnet runt. I yrkande 2 anför motionären vidare att leveranssäkerhet när det gäller biologiska prover till och från s.k. bevakningsmyndigheter bör beaktas i totalförsvarsplaneringen. I motion 2021/22:3592 påtalar (M) att det ska finnas en god samhällsservice och tillgång på post- och pakettjänster i hela . Motionären hänvisar till en rapport från organisationen där av företagen uppger att de kommer att påverkas negativt av Postnords varannandagsutdelning. I motion 2021/22:15 av (KD) anförs att Postnord bör få direktiv som klargör att postutdelning och pakethantering bör säkerställas på en acceptabel nivå i hela . Motionären menar att det är ett grundläggande samhällsuppdrag att varje invånare får sin post och dagstidning utdelad . Det riksdagsbundna målet för postsektorn är att det ska finnas en posttjänst av god kvalitet i hela landet som uppfyller de krav som anges i postlagen (prop. 2014/15:1 utg.omr. 22, bet. 2014/15:TU1, rskr. 2014/15:86). Inom Europeiska unionen regleras posttjänster i och rådets direktiv /67/EG av om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna (postdirektivet). Postdirektivet har ändrats , senast genom direktiv /6/EG. Syftet med postdirektivet är att stegvis harmonisera EU:s inre marknad för posttjänster och att säkerställa en samhällsomfattande posttjänst som uppfyller vissa kvalitetskrav. Enligt postlagen (2010:1045) ska det finnas en samhällsomfattande posttjänst, dvs. en posttjänst som finns i hela landet, som är av god kvalitet och som innebär att alla användare kan ta emot postförsändelser och till rimliga priser kan avlämna sådana försändelser för befordran. Med postförsändelser avses adresserade försändelser som väger högst och som överlämnas i den slutliga form i vilken de ska transporteras av en tillhandahållare av posttjänster. Den samhällsomfattande posttjänsten avser alltså både brev och paket. infördes krav på befordringstider i postförordningen (2010:1049). Befordringskravet innebär att av de brev som lämnats in för övernattbefordran före angiven senaste inlämningstid, oavsett var i landet de lämnats in, skulle ha delats ut inom landet påföljande arbetsdag. av breven skulle ha delats ut inom tre påföljande arbetsdagar. ändrades den samhällsomfattande posttjänstens befordringskrav för brev med normalporto från övernattbefordran till tvådagarsbefordran. ska av de inrikes brev som lämnas in för tvådagarsbefordran ha delats ut , oavsett var i landet breven har lämnats in. Befordringskravet gäller endast brev på högst och alltså inte alla postförsändelser. En marknad i förändring Den svenska samhällsutvecklingen påverkas starkt av digitaliseringen. De ändrade kommunikationsmönster som användningen av ny teknik leder till innebär förändrade förutsättningar och villkor för människor, företag och offentliga institutioner. Omfattningen av den samhällsomfattande posttjänsten har i stora delar varit oförändrad sedan avregleringen av postmarknaden . PTS menar i rapporten 2021 (PTS-ER-2021:10) att en fortsatt moderniserad postreglering inte är tillräckligt för framtida tillgång till posttjänster som svarar mot samhällets behov. Med en postmarknad som blir alltmer integrerad med andra marknader blir det tydligare att framtida lösningar måste utvecklas genom en ökad samverkan mellan postsektorn och andra samhällssektorer. Bara så kan de strukturomvandlingsfördelar som digitaliseringen medför förverkligas fullt ut. I PTS redovisning av den svenska postmarknaden framgår att den totala brevvolymen har minskat . Brevvolymen fortsatte att falla i ännu högre takt än under det tidigare . Antalet utdelade brev minskade till knappt 1,6 miljarder, en nedgång (jämfört med en minskning om 2019). Enligt PTS finns det inga tecken på att volymminskningen på den svenska brevmarknaden kommer att avstanna. Det gör att förutsättningarna på postmarknaden kommer att fortsätta förändras i snabb takt. Detta leder i sin tur till att förutsättningarna för att tillhandahålla en samhällsomfattande posttjänst påverkas. PTS konstaterar att distribution av postförsändelser är förknippat med en hög andel fasta kostnader i form av exempelvis sorteringsanläggningar, fordon och bemanning i utdelningsverksamheten. Det innebär att kostnaderna i utdelningsverksamheten i stor utsträckning förblir oförändrade, trots minskade brevvolymer. Nästan 192 miljoner paket på upp till levererades i enligt PTS. Omkring 22 miljoner paket var returförsändelser, dvs. paket med vilka köparen returnerar varor till säljaren. Den vanliga brevutbäringen delade därutöver ut 48 miljoner paketbrev (en varuförsändelse som i postlagen [2010:1045] definieras som brev). Undantag från daglig utdelning medges för ett mindre antal mottagare och vid utgången av 2020 var det 1 303 hushåll som hade utdelning färre än . Det är en ökning med 10 hushåll jämfört med motsvarande tidpunkt 2019. beslutade regeringen om kommittédirektiv (dir. 2020:101) för den utredning som ska utreda möjliga finansieringsmodeller för den samhällsomfattande posttjänsten. Syftet är att klargöra hur den samhällsomfattande posttjänsten ska finansieras när den kan vara fullt ut självfinansierad. I utredarens uppdrag ingår att analysera möjliga finansieringsmodeller för de tjänster som bör ingå i den samhällsomfattande posttjänsten, däribland modeller som utgår från finansiering både genom statsstöd och genom upphandling av tjänster. Utredaren ska vidare lämna förslag på hur varje sådan finansieringsmodell bör utformas för att kunna användas i fråga om den samhällsomfattande posttjänsten samt, om det bedöms lämpligt, lämna förslag som innebär att olika tjänster i den samhällsomfattande posttjänsten finansieras på skilda sätt, alternativt att sådana tjänster i olika delar av landet finansieras på skilda sätt. Dessutom ska utredaren föreslå hur finansieringen ska gå till och utarbeta nödvändiga författningsförslag. Uppdraget ska redovisas till . Efter den ändring som gjordes i postlagen 2018 har PTS befogenhet att meddela föreskrifter om hur kravet på utdelning av postförsändelser ska fullgöras inom ramen för den samhällsomfattande posttjänsten, och hos myndigheten pågår en översyn av var utdelning av posttjänster inom den samhällsomfattande posttjänsten bör ske . Viktiga ingångsvärden i arbetet är bl.a. den ökande e-handeln, en allt snabbare övergång från skriftliga till digitala meddelanden samt att användarna efterfrågar mottagaranpassade och flexibla leveranslösningar. Dessutom ska regleringen skapa möjligheter till ett komplement till utlämning av försändelser via ombud liksom till samordning av transporter för ökad och miljömässigt hållbar service samt att det även framöver ska finnas en ändamålsenlig service för befordran av skriftliga meddelanden. Enligt PTS rapport om den svenska postmarknaden (PTS-ER-2021:10) har den svenska postmarknaden påverkats av den pågående pandemin. växte e-handeln , vilket har lett till att varuförsändelserna blir allt fler. Brevvolymerna har fortsatt att minska. Utvecklingen går mot en alltmer mottagarorienterad postmarknad. Av rapporten följer dels att postmarknadernas delmarknader för skriftliga meddelanden respektive varor fortsätter att utvecklas åt olika håll, dels att gränsen mellan postmarknadernas delmarknader och övriga angränsande marknader blir alltmer utsuddad. PTS genomför löpande undersökningar för att öka kunskapen om användarnas behov av posttjänster och för att säkerställa att den samhällsomfattande posttjänsten motsvarar dem. De behovsundersökningar som PTS genomförde 2019 visar att samhället behöver säkerställa att användare som småföretag, äldre, socioekonomiskt utsatta grupper och de som har behov av fysiska försändelser även ska ha tillgång till posttjänster som motsvarar deras behov, är tillförlitliga och håller en god kvalitet. Användarna var relativt nöjda med hur posttjänsterna motsvarade deras behov men det fanns en viss oro inför förändringar och hur de kommuniceras. Den växande e-handeln medför nya behov. Användarna efterfrågar en ökad samordning mellan paketdistributörer, t.ex. när det gäller utlämningsställen, mer flexibla leveranslösningar och utökad samdistribution och samverkan om leverans av varuförsändelser på landsbygden och i glesbygd. I många fall är samordning av service viktigare än närhet om det senare innebär att mottagaren måste åka till flera olika utlämningsställen för att hämta sina försändelser. Vidare framgår det att förutsägbarhet och tillförlitlighet i leveransen värderas högre än hastighet. En annan slutsats är att myndigheter och företag har ett fortsatt behov av en tillförlitlig brevtjänst, men inte nödvändigtvis med utdelning . Det finns också ett visst behov av att kunna skicka och ta emot skriftliga meddelanden snabbt även . Vidare framkom det att det finns en oro bland myndigheter över hur man på ett tydligt sätt ska kommunicera hur förändringar i brevservicen kan komma att påverka ledtider i handläggningen. Det kommer bl.a. att påverka socioekonomiskt utsatta grupper som till stor del är beroende av brevtjänster. En slutsats är att förändringar av t.ex. utdelningsfrekvens ställer krav på vidareutveckling av digitala tjänster. I rapporten av posttjänster (PTS-ER-2021:8) konstaterar PTS att digitaliseringen av samhället har stor påverkan på postmarknaden med färre skriftliga meddelanden och fler varuförsändelser. Behovet av posttjänster varierar mellan målgrupper, men också mellan yngre och äldre personer. Ett digitalt aktivt liv minskar behovet av att använda brevtjänster för skriftliga meddelanden. Äldre, personer med synnedsättning, dövblinda och personer med motorisk nedsättning har ett större behov av brevtjänster. Vissa målgrupper har specifika behov som behöver tillgodoses såsom behov av blindskriftsförsändelser. Många intervjupersoner upplever att det är viktigt att få postförsändelser levererade till hemmet och ha närhet till service. Det är också väsentligt att ombuden är tillgängliga via kollektivtrafik och att de är placerade på geografiska platser där användarna ändå rör sig. Flera respondenter efterlyser ökad samverkan mellan representanter för personer med olika funktionsnedsättningar och postbranschen vid utformningen av tillgängliga tjänster.