bet · H901MJU13 · 2022-02-21 00:00:00 — Miljö- och jordbruksutskottets betänkande Märkning och registrering av katter Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till ändringar i lagen om tillsyn över hundar och katter. Lagförslaget innebär bl.a. att ett krav på märkning och registrering av katter införs. Det är ägaren som ska märka och registrera sin katt, märkningen ska vara bestående och kraven ska gälla katter som stadigvarande finns i . Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden. I betänkandet finns två reservationer (M, C, KD) och fyra särskilda yttranden (M, SD, C, KD). Proposition 2021/22:49 Märkning och registrering av katter. Fem yrkanden i följdmotioner. Fem yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /22. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Märkning och registrering av katter 1.Märkning och registrering av katter, punkt 1 (M, C, KD) 2.Utvärdering, punkt 2 (M) 1.Märkning och registrering av katter, punkt 1 (M) 2.Märkning och registrering av katter, punkt 1 (SD) 3.Märkning och registrering av katter, punkt 1 (C) 4.Märkning och registrering av katter, punkt 1 (KD) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /22 Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Märkning och registrering av katter antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2007:1150) om tillsyn över hundar och katter. Därmed bifaller proposition 2021/22:49 och avslår motionerna 2021/22:260 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2021/22:750 av och (båda SD), 2021/22:1137 av och (båda M), 2021/22:2457 av m.fl. (SD) yrkande 21, 2021/22:4061 av m.fl. (MP) yrkande 31, 2021/22:4303 av m.fl. (KD), 2021/22:4314 av m.fl. (C) och 2021/22:4320 av m.fl. (M) yrkande 1. Reservation 1 (M, C, KD) 2021/22:4320 av m.fl. (M) yrkandena 2 och 3. Reservation 2 (M) På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (C), (MP), (M), (S), (S), (M), (SD), (S), (S), (KD), (S), (L), (SD), (C), (SD), (V) och (M). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet proposition 2021/22:49 Märkning och registrering av katter. Regeringens förslag till riksdagsbeslut redovisas i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Lagförslaget har granskats av Lagrådet. Med anledning av propositionen har tre motioner väckts med sammanlagt fem yrkanden. I betänkandet behandlar utskottet även fem yrkanden från allmänna motionstiden /22. Förslagen i motionerna redovisas i bilaga 1. I propositionen föreslår regeringen att krav på märkning och registrering av katter ska införas i lagen (2007:1150) om tillsyn över hundar och katter. Det är ägaren som ska märka och registrera sin katt, märkningen ska vara bestående och kraven ska gälla katter som stadigvarande finns i . Systemet med krav på märkning och registrering av katter föreslås motsvara det nuvarande systemet med krav på märkning och registrering av hundar. Det innebär att får ansvaret för att föra register över kattägare. Regeringen får meddela föreskrifter om att får överlåta ansvaret för registerföringen till en annan myndighet eller till en organisation. Vidare ges vissa myndigheter, bl.a. , länsstyrelserna och , direktåtkomst till registret över kattägare. Det föreslås också att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att kattägare ska vara skyldiga att betala en avgift för registreringen. Slutligen föreslås att får meddela förelägganden om att bestämmelserna om märkning och registrering ska följas. Förelägganden får förenas med vite. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Betänkandet är disponerat så att utskottet inleder med att behandla regeringens lagförslag, tre yrkanden i följdmotioner där det begärs avslag på propositionen samt motionsyrkanden från allmänna motionstiden /22. Därefter behandlar utskottet yrkanden i följdmotioner som innehåller förslag om tillkännagivanden till regeringen i frågor som anknyter till lagförslagen. Märkning och registrering av katter Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen om tillsyn över hundar och katter och avslår motionsyrkanden om att avslå propositionen. avslår även vissa övriga motionsyrkanden som anses tillgodosedda genom förslaget. Jämför reservation 1 (M, C, KD) och särskilt yttrande 1 (M), 2 (SD), 3 (C) och 4 (KD). Enligt lagen (2007:1150) om tillsyn över hundar och katter ska hundar och katter hållas under sådan tillsyn och skötas på ett sådant sätt som med hänsyn till deras natur och övriga omständigheter behövs för att förebygga att de orsakar skador eller avsevärda olägenheter (1 §). Av lagen framgår att en hundägare ska låta märka sin hund så att den kan identifieras och att märkningen ska vara bestående (2 §). ska föra ett för landet centralt register över hundägare (hundregistret). Hundägaren ska låta registrera sitt ägarskap i registret. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om en skyldighet för hundägaren att betala en avgift för registreringen och för utrustning för att läsa av märkningen samt om beräkningen av avgiften (3 §). Bestämmelserna om märkning och registrering av hundar gäller hundar som stadigvarande finns i (4 §). Av lagen framgår vidare att hundregistret får användas för att fastställa vem som äger en hund och att , , länsstyrelserna, och de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälskyddsområdet ska ha direktåtkomst till registret (5 §). är personuppgiftsansvarigt för behandlingen av personuppgifter i hundregistret. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får besluta att överlåta driften av registret till en annan myndighet eller till en organisation (6 §). får meddela de förelägganden som behövs för att bestämmelserna om märkning och registrering av en hund ska följas och förelägganden får förenas med vite (9 §). Den som är får dock inte meddelas sådana förelägganden (10 §). I förordningen (2007:1240) om tillsyn över hundar finns mer detaljerade bestämmelser om märkningen och registreringen av hundar. Förordningen innehåller bl.a. bestämmelser om när en hundägare senast ska låta märka och registrera sin hund (2 §), metoder för märkningen (3 §), vilka uppgifter en anmälan om registrering ska innehålla (4 §), vilka uppgifter registret får innehålla (7 §) och ett bemyndigande för att meddela föreskrifter om skyldighet för hundägaren att betala avgift för registreringen och för utrustning för att läsa av märkningen samt beräkningen av avgiften (8 §). Förordningen innehåller också en bestämmelse om att får överlåta driften av hundregistret till en annan myndighet eller en organisation (6 §). I djurskyddslagstiftningen finns bestämmelser som syftar till att på olika sätt säkerställa ett gott djurskydd och främja en god djurvälfärd och respekt för djur. Enligt djurskyddslagen (2018:1192) ska djur behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom (2 kap. 1 §). Det ställs t.ex. krav på att djur ska hållas och skötas i en god djurmiljö och ges tillräcklig tillsyn. Det ställs också krav på att djur ska ges tillräckligt med foder och vatten och att de vid behov ska få vård av en veterinär eller annan djurhälsopersonal (2 kap. 2 och 4 §§ och 4 kap. 1 §). I djurskyddslagen finns även en uttrycklig bestämmelse om att djur av tamdjursart inte får överges (2 kap. 8 §). Den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot förbudet kan dömas till böter eller fängelse i högst (10 kap. 1 §). Med djur av tamdjursarter avses djur som inte naturligt lever i den svenska naturen, t.ex. katter och andra djur som traditionellt hållits av människan (husdjur). I Statens jordbruksverks föreskrifter och allmänna råd (SJVFS 2019:28) om hållande av hund och katt finns mer detaljerade bestämmelser om hur hundar och katter ska hållas och skötas. Föreskrifterna innehåller bl.a. bestämmelser om hur utrymmen för katter ska vara utformade, hur ofta de ska ha tillsyn samt om foder, vatten, social kontakt, avel och försäljning. Det är länsstyrelserna som kontrollerar att djurhållare lever upp till kraven i djurskyddslagstiftningen och som har huvudansvaret för att omhänderta övergivna och förvildade katter. har ansvar för att besluta om omedelbara omhändertaganden enligt 9 kap. 6 § djurskyddslagen. ansvarar också för hantering av upphittade eller bortsprungna katter enligt hittegodslagen. Till skillnad från vad som gäller hundar (4 a §) finns ingen särbestämmelse om hur länge myndigheten ska förvara en upphittad katt. För katter gäller i stället de allmänna reglerna i 4 § hittegodslagen. Av den bestämmelsen framgår att om en ägare till hittegods inte blir känd från det att fyndet anmäldes hos eller om ägaren inte kommer till inom en månad från det att han eller hon underrättades om fyndet eller om ägaren på annat sätt kan anses ha uppgett sin rätt, tillfaller hittegodset upphittaren. Upphittaren är skyldig att betala kostnader. Om upphittaren inte inom efter uppmaning betalar kostnad ska hittegodset, om det är i vård, tillfalla staten. Krav på märkning och registrering av katter införs i lagen om tillsyn över hundar och katter I propositionen bedömer regeringen att ett krav på märkning och registrering av katter bör införas i lagen om tillsyn över hundar och katter. Regeringen framhåller att bortsprungna, övergivna och förvildade katter ofta har en bristande djurvälfärd. Katter som lever utan att någon tar ansvar för dem riskerar att utsättas för lidande, bl.a. till följd av att de saknar tillräcklig föda och skydd mot väder och vind. Det förekommer även problem med parasiter som påverkar djurens hälsa och välfärd negativt. De förhållanden som dessa katter lever under utgör således ett djurskyddsproblem, och ibland orsakar katterna även problem för omgivningen. Uppskattningsvis finns det ca 100 000 katter i som är övergivna eller förvildade. Länsstyrelserna och lägger mycket tid och resurser på att hantera ärenden om upphittade katter. Regeringen anför att det är angeläget att vidta åtgärder för att underlätta myndigheternas och de frivilliga organisationernas arbete med upphittade och övergivna katter och i förlängningen få ned antalet djur som saknar ett hem. Ett sätt att betona och tydliggöra ansvaret för katter är att göra det obligatoriskt att låta märka och registrera ägarskapet i enlighet med vad som redan gäller för hundägare. Eftersom katter är de enda husdjur som ofta rör sig helt fritt utomhus är behovet av att kunna identifiera ägaren till och med större än när det gäller hundar. Regeringen pekar på att en övervägande majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller är mycket positiva till förslaget att införa krav på märkning och registrering av katter och anser att förslaget är ett nödvändigt steg för att komma till rätta med problemen med bortsprungna, övergivna och förvildade katter. När det gäller avvägningen mellan de skyldigheter som förslagen innebär och nyttan med förslagen, proportionalitetsbedömningen, anför regeringen bl.a. följande. När skyldigheten för hundägare att låta märka och registrera sina hundar infördes var det av hundägarna som frivilligt låtit märka och registrera sina djur. efter att märkning och registrering blev obligatoriskt för hundar var nio av tio hundar registrerade hos eller i Svenska register. är av landets katter märkta. av dessa katter har registrerats i något register. Enligt regeringens mening finns det skäl att anta att ett krav på märkning och registrering av katter skulle få liknande genomslagskraft som den reglering som redan gäller för hundar. En ökning av antalet märkta och registrerade katter skulle underlätta för länsstyrelserna och att fastställa vem som är ägare till ett upphittat djur, och det skulle bli mycket lättare att särskilja ägda katter från övergivna och förvildade katter. Enligt regeringens mening är ett krav på märkning och registrering ett verkningsfullt sätt att betona och tydliggöra det ansvar som det innebär att ha katt. Regeringen bedömer således att det är sannolikt att ett krav på märkning och registrering kommer att minska antalet övergivna och förvildade katter och därmed också dessa djurs lidande samt de ansvariga myndigheternas och frivilligorganisationernas kostnader. Enligt regeringen måste dock fördelarna med obligatorisk märkning och registrering vägas mot de nackdelar som förslaget kan anses innebära för enskilda. Krav på märkning och registrering innebär ett visst besvär och en viss kostnad för ägaren. Kostnaden för både märkning och registrering kan uppskattas till 300–. Vidare innebär ett krav på registrering att det blir nödvändigt att behandla personuppgifter såsom namn, personnummer och kontaktuppgifter. Regeringen bedömer dock att påverkan på de enskilda kattägarna blir begränsad eftersom det regleras vilka uppgifter registret får innehålla och på grund av den sekretess som föreslås gälla. Sammantaget anser regeringen att fördelarna med ett krav på märkning och registrering överväger det intrång som förslaget innebär för enskilda, och att kravet därför är proportionerligt. Regeringen bedömer därför att det bör vara obligatoriskt att märka och registrera katter. Krav på märkning och registrering av katter bör regleras i samma lag som reglerar motsvarande krav för hundar. De nya bestämmelserna bör därför införas i lagen om tillsyn över hundar och katter. Ägaren ska märka och registrera sin katt Regeringen föreslår i propositionen att den som äger en katt ska låta märka sitt djur så att det kan identifieras. Märkningen ska vara bestående. Den närmare regleringen av vilken typ av märkning som ska användas och när katten senast ska vara märkt kommer att regleras i förordning. Ägaren ska registrera sitt ägarskap i ett register. Bestämmelserna om krav på märkning och registrering ska gälla katter som stadigvarande finns i . Ett krav på märkning och registrering av katter bör enligt propositionen inte begränsas geografiskt på så sätt att kravet t.ex. bara skulle gälla inom tätbebyggt område. En sådan begränsning skulle ge upphov till gränsdragnings- och tillämpningsproblem och försvåra myndigheternas möjligheter att övervaka att reglerna om märkning och registrering efterföljs. Det skulle även bli svårt att få ett tydligt genomslag för bestämmelserna. När det gäller frågan om skulder kopplade till att underåriga äger djur anför regeringen att det i djurskyddslagen (2018:1192) inte finns någon reglerad åldersgräns för att få äga eller ansvara för djur. Det innebär att underåriga i vissa fall kan registreras som ägare till en hund enligt nuvarande bestämmelser i lagen om tillsyn över hundar och katter. Den underårige blir då också betalningsansvarig för registreringsavgiften för hunden. Både frågan om huruvida det bör införas en åldersgräns för att få äga eller ansvara för djur och frågan om huruvida lagen om tillsyn över hundar och katter bör ändras så att ett barns förmyndare blir betalningsansvarig för registreringsavgiften i stället för barnet behandlades i propositionen till den nya djurskyddslagen. Regeringen bedömde då att det får vara upp till vårdnadshavaren att, med beaktande av den underåriges individuella mognad och kunskap, avgöra om den underårige bör anförtros skötseln av ett djur (prop. 2017/18:147 s. 75). Vidare bedömde regeringen att det inte fanns skäl att införa något undantag från huvudregeln att den som är ägare i civilrättslig mening också bör ansvara för de kostnader som ägandet medför. Detta gäller även när barn blir ägare genom att deras förmyndare ingår en rättshandling för barnets räkning (prop. 2017/18:147 s. 76–77). Vid remissbehandlingen av ärendet har det påpekats att barns skulder för registreringsavgifter inte försvinner om skulden inte betalas. I stället vidtas kravåtgärder för obetalda registreringsavgifter när barnet har fyllt . Regeringen anser dock att det i detta lagstiftningsärende inte har framkommit tillräckliga skäl för att göra någon annan bedömning än den som relativt gjordes i förarbetena till djurskyddslagen när det gäller frågan om ett ålderskrav för att få registrera sig som ägare till en katt eller betalningsansvaret för registreringsavgifter för hundar och katter. Dessa frågor får därför enligt regeringen vid behov ses över i ett annat sammanhang. ska föra ett register över kattägare Regeringen föreslår i propositionen att ska föra ett register över kattägare. Regeringen pekar på att ett alternativ till att ge ansvar för att föra registret över kattägare skulle kunna vara att lägga uppgiften direkt på en enskild organisation. Enligt regeringens bedömning framstår det dock som mest ändamålsenligt att reglera frågan om ansvaret för ett kattregister på samma sätt som ansvaret för hundregistret. Ansvaret för att se till att det finns ett centralt kattregister bör som utgångspunkt vara en uppgift för en statlig myndighet. Det bör vara en uppgift för att bestämma om kattägare ska registreras i det befintliga hundregistret eller i ett nytt fristående register. Registret får användas för att fastställa vem som äger en katt. , , länsstyrelserna, och de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet får, på samma sätt som gäller för hundregistret, medges direktåtkomst till registret över kattägare. Regeringen får meddela föreskrifter om att får överlåta uppgiften att föra register över kattägare till en annan myndighet eller till en organisation. ska vara personuppgiftsansvarigt för den behandling av personuppgifter som myndigheten utför. Den myndighet eller den organisation som får uppgiften att föra register ska vara personuppgiftsansvarig för den behandling av personuppgifter som myndigheten eller organisationen utför. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om dels skyldighet för kattägare att betala en avgift för registreringen och för utrustning för att läsa av märkningen, dels beräkningen av avgiften. Beslut om registrering av en katt som har fattats av eller av den som ansvarar för uppgiften att föra registret får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Regeringen ska få disponera de avgiftsintäkter som en statlig myndighet tar ut för registrering av kattägare. Regeringen anför vidare att av alla hushåll har katt och att ett krav på att kattägare ska registrera sitt ägarskap därför kommer att leda till en ganska omfattande registrering av enskilda. Var och en är enligt 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen gentemot det allmänna skyddad mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden. Denna grundläggande rättighet får enligt 2 kap. 20 och 21 §§ regeringsformen begränsas genom lag under vissa villkor och endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. De uppgifter som ska registreras om varje kattägare är till sin karaktär inte känsliga för den enskilde. Även om registret kommer att omfatta många enskilda bedömer regeringen att intrånget i den personliga integriteten inte kan anses betydande i den mening som avses i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen. Eftersom det kan bli fråga om att registrera en relativt stor del av befolkningen bör dock, i enlighet med vad som gäller för hundregistret och vad som föreslås i promemorian, grundläggande bestämmelser om registret över kattägare finnas i lag. Regeringen påminner i propositionen om att det i EU:s dataskyddsförordning (2016/679) finns bestämmelser om skydd för fysiska personer när det gäller behandlingen av personuppgifter och om det fria flödet av personuppgifter (artikel 1.1). Syftet med förordningen är att skydda fysiska personers grundläggande rättigheter och friheter, särskilt deras rätt till skydd av personuppgifter (artikel 1.2). EU:s dataskyddsförordning ska tillämpas på sådan behandling av personuppgifter som helt eller delvis utförs på automatisk väg samt på annan behandling än automatisk av personuppgifter som ingår i eller kommer att ingå i ett register (artikel 2). Sammantaget gör regeringen bedömningen att det nya kravet på märkning och registrering av katter inte leder till något behov av anpassningar till EU:s dataskyddsförordning. Bestämmelserna om rätt för att meddela de förelägganden som behövs för att bestämmelserna om märkning och registrering av hundar ska följas föreslås även gälla bestämmelserna om märkning och registrering av katter. Detsamma gäller rätten att förena ett föreläggande med vite. Regeringen föreslår att de nya bestämmelserna om krav på märkning och registrering ska börja gälla . De nya bestämmelserna ska enligt förslaget inte tillämpas på katter som är födda före . Enligt regeringens mening är det visserligen rimligt att undanta gamla katter från ett krav på märkning och registrering. Att undanta katter som t.ex. är skulle dock innebära och det skulle dröja innan bestämmelserna om märkning och registrering får genomslag. Enligt regeringens bedömning bör undantag från kravet på märkning och registrering därför i stället gälla katter som är . I kommittémotion 2021/22:4303 av m.fl. (KD) begärs att avslår regeringens proposition. Motionärerna framhåller att problemet med hemlösa katter behöver lösas men anser att förslaget har en bristande proportionalitet mellan kostnad och nytta. Motionärerna hänvisar även till de alternativ som står till buds, bl.a. ett befintligt kattregister som skulle kunna vara ett mer kostnadseffektivt alternativ än det som föreslås. Även i kommittémotion 2021/22:4314 av m.fl. (C) begärs att avslår propositionen. Motionärerna anser att ett obligatoriskt krav för kattägare att märka och registrera sin katt inte leder till tillräckligt stor nytta för att det ska gå att motivera, vare sig administrativt eller kostnadsmässigt. Landets alla katthållare skulle påverkas negativt av de ökade kostnaderna och de administrativa bördorna. Motionärerna anser vidare att behovet av registrering av katter inte väger lika tungt som för hundar. Förslaget skulle dessutom förutsätta en omfattande registrering av enskilda, vilket inte minst riskerar intrång i den personliga integriteten. m.fl. (M) begär i kommittémotion 2021/22:4320 yrkande 1 att propositionen ska avslås. Motionärerna anser att propositionen har kostnadsdrivande förslag som inte vilar på en korrekt ekonomisk analys. De framför även att märkning och registrering av katter kan ha viss positiv effekt men att grundproblematiken med hemlösa katter förblir olöst. Motionärerna menar att det finns påtagliga problem med hundregistret. Regleringen innebär även ett betalningsansvar för barn som är registrerade som ägare, exempelvis vid utebliven betalning av registreringsavgift. I kommittémotion 2021/22:2457 av m.fl. (SD) yrkande 21 anförs att en obligatorisk märkning och registrering av katter bör införas. Motionärerna framhåller att en märkning skulle minska problemen med övergivna katter som det bidrar till att upphittade katter lättare kan återföras till sitt hem. Dessutom underlättar ett register möjligheten att kontrollera vilka djur som förs in i eller ut ur . En lagstiftning om id-märkning av katter kan även bidra till att höja kattens status i samhället. Utgångspunkten bör vara att registret hanteras av . m.fl. (MP) anför i kommittémotion 2021/22:4061 yrkande 31 att en obligatorisk id-märkning av katter och ett register för detta bör införas. Motionärerna framför att hemlösa katter är ett utbrett djurskyddsproblem och att ägaransvaret för katter måste skärpas. Grundproblemet är enligt motionärerna bristande ägaransvar i kombination med katters låga status. I motion 2021/22:260 av m.fl. (SD) yrkande 2 vill motionärerna se ett krav på märkning av katter. Motionärerna framhåller att vanvård av katter genom att överge dem bör motverkas. Kattens status som sällskapsdjur måste höjas, särskilt i då tillgången på katter är betydligt större än efterfrågan.