bet · H901KU20d3 · 2022-01-01 00:00:00 — Vi är på punkt 2, Offentlig utfrågning med , tidigare stats- sekreterare. Innan vi går in på ärendet ska jag för nytillkomna tittare och även för ge några praktiska detaljer. Den här utfrågningen sänds direkt via webb-tv. Innan vi börjar själva utfrågningen kommer att få möjlighet att ge en kortare inledning. Därefter får ledamöterna ställa sina frågor. Anmälande parti inleder, därefter partierna i storleksordning. Finns det fler anmälande partier börjar de i storleksordning, därefter partierna i storleksordning. Jag vill också understryka att inte är föremål för granskning från utskottet utan är här för att ge oss upplysningar och information. Jag vill självklart tacka dig för att du kommer hit och svarar på utskottets frågor. Det är två delar i den här utfrågningen. Det ena ärendet kallar vi på KU- språk G33. Det handlar om regeringens krishantering och dokumentation av densamma under coronapandemin, och det är det vi kommer att börja med. Därefter går vi in på ärendena G30 och G32, som handlar om regeringens och socialministerns agerande i förhållande till . Jag ser alltså framför mig att vi börjar med G33 och när det är klart går vidare till de andra två ärendena, som har samma rubrik. Därmed ger jag ordet till tidigare statssekreterare . : Fru ordförande och ärade ledamöter! Jag vill förstås inleda med att tacka för möjligheten att komma hit och svara på utskottets frågor. Jag vill också så här inledningsvis bara understryka – och jag tror att ni känner till det – att jag lämnade min anställning i i samband med regeringsombildningen . Jag ska säga någonting bara inledningsvis; jag ska vara ganska kortfattad. Då vill jag säga att som statssekreterare vid departementet ingick i mina arbetsuppgifter ansvarsområdet som benämndes krishantering och samordnings- och utvecklingsfrågor för att förstärka och följa upp samhällets krisberedskap och civilt försvar. I uppgiften ingick att leda gruppen för strategisk samordning, GSS. Det framgick av instruktion att gruppen ska ledas av en statssekreterare i . Jag hade den uppgiften, och i den rollen förmedlade jag också till regeringen vid allmän beredning Regerings- kansliets samlade bedömning av läget och behov av regeringsbeslut eller andra åtgärder samt kommunikation. Till stöd i det arbetet hade jag chefs- tjänstemannen för krishanteringen och kansliet för krishantering. Gruppen för strategisk samordning samordnade krishanteringsarbete på strategisk nivå. Gruppen bestod av statssekreterare i de departement vars verksamhetsområde berördes av en allvarlig händelse eller en uppkommen situation. Vid mötena deltog även presschefen i Statsrådsberedningen. Berörda opolitiska tjänstemän närvarade också som regel. Under coronapandemin var det som bekant väldigt många departement som var berörda – i princip samtliga departement. Många departement hade också flera statssekreterare. Det innebar att i samband med pandemin deltog inte alla statssekreterare vid varje möte, men samtliga departement har varit representerade. Gruppen diskuterade hur krishanteringsarbetet skulle inriktas på kort, medellång och lång sikt. Den tog också in information om genomfört arbete och aktuella eller planerade åtgärder i departementen och förmedlade den strategiska inriktningen av krishanteringsarbetet tillbaka till departementen. Det är viktigt att notera att GSS inte är ett besluts- eller beredningsorgan. Departementen ansvarar även under en kris för att bereda ärenden inom sina respektive verksamhetsområden och ha kontakt med de myndigheter som lyder under departementen. Vid de tillfällen som inblandade departement inte kom överens överlämnades frågan till Statsrådsberedningen för avdömning på ordinarie sätt. Det innebar att arbete som skulle leda fram till regeringsbeslut eller andra ställningstaganden utfördes inom det departement som ansvarade för sakfrågan. Med det avrundar jag min inledning och är beredd att svara på utskottets frågor. Ordföranden: går då till som anmälande parti. Det är jag som ställer frågor först. Du har till del beskrivit din roll och GSS och lilla GSS roll. Enligt Coronakommissionen har det inte varit helt enkelt att följa hur arbetet med strategin, det vill säga regeringens strategi för att hantera coronapandemin, har gått till. Det står i slutbetänkandet på sidan 348. Kommissionen pekar på att det var du som drev detta arbete med att ta fram strategin. Stämmer det, och har du någon kommentar till Corona- kommissionens kritik när det gäller framtagandet av strategin? Höll du din chef, statsrådet , informerad om ditt arbete med strategin? Det är min första fråga. : Fru ordförande! Ja, arbetet med strategin var ju någonting som vi gjorde tillsammans i gruppen för strategisk samordning. handlade naturligtvis om att utifrån så många olika perspektiv som möjligt belysa den så att säga strategiska dimensionen av pandemin och hanteringen av den. Det var ett arbete som bedrevs inom GSS. Jag informerade naturligtvis mitt dåvarande statsråd fortlöpande om arbetet med krishanteringen i GSS precis som jag gjorde i alla andra, övriga ärenden. Ordföranden: Då har jag en följdfråga. Det gällde inte bara strategin, utan det gäller ert arbete i GSS och ställningstaganden eller avvägningar och bedömningar. Den informationen, som ju måste vara av betydande omfattning , hur spreds den vidare till andra delar inom ? : Ja, det var ju en uppgift för statssekreterarna som deltog i GSS att föra tillbaka informationen till sina departement. I GSS deltog också expeditionschefer. Det är också ett sätt att säkerställa att informationen kommer tillbaka till både politisk nivå och tjänstemanna- nivå. Ordföranden: sista fråga för . En hel del av det här ärendet handlar ju om hur arbetet har bedrivits i krishanteringen. Som vi förstått det skedde det i princip ingen dokumentation alls från era väldigt många möten. Det har också bekräftats av . Men om ni inte har dokumenterat, hur har då förmedlandet av information kunnat gå vidare i till myndigheter? Det är en fråga som jag skulle vilja ha svar på. : Fru ordförande! Min bild är att det finns dokumentation också från GSS. Krishanteringskansliet har ju gjort noteringar av vad som har varit fokus för mötena och vad som har varit liksom huvudpunkten för diskussionerna, så en total avsaknad av dokumentation finns inte. Men det finns inte vad vi normalt sett kallar minnesanteckningar eller mötesprotokoll; det stämmer. Förlåt, jag tror att jag glömde din andra delfråga. Ordföranden: I vilken form, eftersom det är kärnan här, var den dokumentationen för att sedan kunna spridas vidare inom och till myndigheterna? : Det som har varit det allra viktigaste för GSS och som har varit i fokus och som en röd tråd genom hela krishanteringen, när vi har haft att hantera en kris som har varit av så omfattande karaktär, är att säkerställa att alla departement har en gemensam bild av läget och att det blir så att säga grunden mot vilken man sedan kan ha en diskussion om behov av åtgärder eller eventuella regeringsbeslut. När det gäller den där lägesbilden togs det också tidigt fram en process och en rutin för hur den skulle tas fram och för att säkerställa att alla departement också var med i den och att det blev en gemensam bild. Den har varit väldigt avgörande för att kunna ta med sig tillbaka till departementen i deras fortsatta arbete med att hantera det som har legat inom respektive departements ansvarsområde. (S): Ordförande! har redogjort för gruppen för strategisk samordning och sammansättningen, och vi har också i våra handlingar dokumentation över hur många sammanträden ni hade . Det var en intensiv tid med kanske uppemot 200 sammanträden, och Backteman var med , vad jag förstår. Vikten av dokumentation har nämnts, men vad jag förstår finns det väl anledning att också betona det som Backteman nämnde, att GSS ju inte är ett besluts- eller beredningsorgan. Sett ur det sammanhanget kanske tonvikten låg på att skapa samordning och handlingskraft och på att kunna agera i de situationer som uppstod. Det har också nämnts att det har funnits anteckningar, så kallade annoterade dagordningar, för dessa möten men att detta också kan vara missvisande när det gäller hur arbetet bedrevs och så. Finns det möjlighet för Backteman att utveckla kring den dokumentation som fördes i GSS? Jag förstår att det ändå har förts kontinuerliga anteckningar , när ni hade möten mer eller mindre . : Tack så mycket för frågan! Det har ju, som jag sa tidigare, förts noteringar kontinuerligt av kansliet för krishantering, för varje möte som har varit i GSS, för att memorera, så att säga, vad som har varit i huvudfokus. Det har varit en kris och en utveckling som har förändrats , så har olika frågor varit i huvudfokus. Så den dokumentationen finns. Sedan finns också det som vi, möjligtvis missvisande, kallar för annoterad dagordning. Det verkar inte vara ett begrepp som är vidare känt, men det är i alla fall vad vi har valt att kalla det för. Det är ett underlag för den som leder GSS. Det har i de flesta fall varit jag, men jag har också haft kollegor som har ersatt mig . Det har varit förslag på talepunkter för att inleda och ge, så att säga, en plattform för det aktuella mötet. Sedan är det, precis som har framförts tidigare, inte säkert att de annoterade dag- ordningarna har följts från A till Ö. Men det har varit ett förslag och grunden för att inleda ett möte och lägga en plattform för en diskussion. (S): Tack för svaret! Då får man ändå bilden av att det dokumenterades resonemang och beslut som ni hade med er vid kommande möten och planering och i det strategiska arbetet framåt. : Inte i form av mötesanteckningar eller protokoll, men i sammanfattande ordalag vad huvudfokus har varit för mötet – det har gjorts i efterhand, så att säga. De annoterade dagordningarna gjordes ju i förhand, som ett underlag för ordföranden för mötet. (SD): Tack för genomgången! Jag har en fråga baserat på det som har nämnt tidigare här. Visserligen har GSS inget eget mandat att besluta eller så, men det är ju ändå på något sätt därifrån som det bestäms hur det sedan ska gå vidare till departementen och så. Om man har en annoterad dagordning som är gjord på förhand, hur kan man då säkerställa att det som har sagts på mötet sedan sker? Visst, man kan säga att alla har hört vad som har sagts och så, men borde det inte vara en dokumentation där? då gör ni det och det och det – så att man i efterhand skriver ned vad de olika departementen ska göra. Det blir väldigt svårt i efterhand att komma ihåg. Ni har ju haft flera hundra möten. Att ni inte på något av de mötena skulle skriva ned vad som har sagts på det sättet – kan du kommentera det? : Tack för frågan! Då vill jag återigen understryka att GSS inte är ett beslutsorgan och inte ett beredningsorgan, utan den primära uppgiften har varit att säkerställa att det finns ett forum där alla departement, alla berörda, alla deltagare kan få en gemensam bild av läget. Det är också ett forum för alla att kunna informera varandra om pågående aktiviteter, både inom departementen och inom myndigheterna, och också lyfta frågor. Jag vill nog lite grann gå till, vad ska jag säga, grunden med GSS – vad det är för organ – och betona att det inte är ett berednings- eller beslutsorgan. Sedan har det varit diskussioner, och vi har också försökt att vid inledningen av mötena återkomma till tidigare diskussioner för att följa upp hur saker och ting har utvecklats i olika frågor som har diskuterats. (SD): Tack för svaret! Men bara namnet – gruppen för strategisk samordning är det va? – betyder väl att den ska ha någon samordnande funktion och att man där beslutar hur olika ska hanteras på de olika departementen? Det måste väl vara någon dokumentation som kommer fram om vad som har sagts då? Ni ska göra det här, ni gör det här och så där. Att det bara skulle vara information och ett forum där alla kan prata av sig – det måste väl ändå vara någon form av samordningsfunktion som det här organet har? : Jo, men det stämmer ju att det är ett samordnande organ. Men i min roll som ordförande för har inte legat att kunna peka på X- eller Y-departementet – nu gör ni si eller så – utan det är ett samordningsorgan. När departementen sedan har berett sina förslag till regeringsbeslut har det skett på sedvanligt sätt i ordinarie strukturer. Eventuella menings- skiljaktigheter har hanterats av Statsrådsberedningen, som är det organ som kan döma av i den typ av meningsskiljaktigheter som kan uppstå vid beredning inför regeringsbeslut. (C): Ordförande! Jag skulle vilja fråga den före detta statssekreteraren hur hon reflekterade över utgångspunkten och resonemanget om dokumentation i vägledning för krishantering, dels i det initiala skedet och dels under det långvariga förloppet – hundratals möten in i GSS senare, så att säga. I vägledningen nämns att det kan vara en utgångspunkt att dokumentera. Det står vidare att man med fördel kan skriva ned dessa och andra utgångspunkter på olika checklistor. Vid hantering av en händelse är det viktigt att dokumentera vilka åtgärder som vidtas och vem som vidtar dessa åtgärder, och så finns det en checklista. Jag vill i första hand be före detta statssekreteraren att reflektera över det här kravet, eller den här beskrivningen, helt enkelt, och hur man förhöll sig till detta. : Tack för frågan! Det är så att varje departement ju har ansvar för sin egen krisorganisation och sin egen krisledning. Sedan finns det också, vid kriser som berör flera departement, den här samordnande funktionen och samordnande rollen som GSS innebär. Så den här väg- ledningen riktar sig också till alla departement – att tänka till kring hur man ska dokumentera, inte minst med loggar och annan typ av dokumentation och så. Så det stämmer. (C): Med tanke på det speciella ansvar som före detta statssekreteraren ändå hade – vid departementet fanns också chefs- tjänstemannen för krishantering – och med tanke på att själva kärnuppgiften var just utveckling, samordning och uppföljning, vilka reflektioner gällande behovet av eller rutiner för dokumentation utvecklades under resans gång, eller nu i backspegeln? : Jag tycker att det är viktigt att komma ihåg att det finns väldigt mycket dokumentation från den här krisen. Det här är den enda krisen av den här omfattningen som vi har haft. Om man också tittar på de förteckningar som har ställts upp här över allt det material som Corona- kommissionen, till exempel, har kunnat ta del av och som också har lämnats ut till andra som har begärt ut det är det en omfattande dokumentation, med olika typer av dokument. Så jag skulle vilja påstå att det är ett väldokumenterat förlopp, så att säga, där det finns mängder av olika typer av dokument som också har tillgänglig- gjorts. Så att det råder brist på dokumentation tycker jag inte riktigt stämmer, om någon skulle påstå det. Däremot det som har varit i fokus mycket är de här minnesanteckningarna från GSS, eller mötesprotokoll. Några sådana i formell mening finns ju inte. (V): Ordförande! Tack så mycket för svaren ! Jag känner att min fråga kanske lite är en upprepning, så jag ber om ursäkt. Men det är lite svårt, i alla fall för mig som utomstående, att förstå riktigt, så du får jättegärna utveckla om du har möjlighet. Det har ju varit så otroligt många möten, och du uppgav tidigare, , att alla departement i princip har berörts men att samma personer inte har varit med på alla möten, vilket ju är fullt förståeligt med tanke på att det har varit en pandemi och så. Jag har ändå svårt att förstå hur man då kunde säkerställa en gemensam bild av läget och få den här – vad ska man säga – återföringen till sina departement så att det kom ut och man hade den här samordningen. Det blir kanske fel att spekulera, men min spontana tanke är: Borde varje departement ha haft någon som fört sina minnesanteckningar till departementet? Eller hur skulle man säkerställa att den här dokumentationen ändå på något sätt fanns i en kanske mer ordnad form? Jag förstår att det finns mycket dokumentation – det är inte det. Men just så här i efterhand, eftersom det har pågått med pandemin, kan man tänka sig att det i det inledande skedet verkligen var jätteakut, men kanske man behövde skapa rutiner för att liksom hålla i processen under den här väldigt långa tid som vi har levt med en pandemi. Jag vet inte om du förstår min fråga, men du får gärna utveckla, , om du har möjlighet. : Tack för frågan! Med risk för att jag kanske upprepar mig, men det som har varit väldigt grundläggande, och som jag tror är väldigt grundläggande vid all krishantering under mer omfattande krisförlopp, är att säkerställa att man har en gemensam bild av läget. Där har vi jobbat enligt den process som lades fast tidigt för att säkerställa att alla departement kunde bidra till lägesbilden och att vi kunde enas om den när den så att säga var färdig. Det jobbades med detta kontinuerligt, naturligtvis, men när den var färdig för stunden kunde den tas med till GSS, och jag kunde ta den med till allmän beredning. Inte minst viktigt var att den kunde tas med ut till departementen för att ligga till grund för vidare åtgärder och beslut. Vid mötena i GSS har det också varit viktigt att försöka runda av med att göra någon form av sammanfattning av diskussionen och vad olika departement och företrädare har sagt att man arbetar med och sådant som det finns anledning för GSS att återkomma till vid kommande möten. Någon form av sådan muntlig sammanfattning har ordförande för försökt göra vid varje möte. Vi har ju träffats frekvent i GSS, men vi har såklart också haft mängder med bilaterala kontakter mellan mötena, är brukligt inom . (V): Jag har bara en kort följdfråga. Jag förstår att det i processen med att skapa en gemensam bild har varit inspel från olika departement. Har man kommit med dessa inspel vid själva mötet i , eller har man gjort det till kriskansliet på förhand? : Jag kan inte gå in på detaljerna, men det bygger ju på en informationsinhämtning av läget från massor med olika källor, inte minst från myndigheter. Det här är ett arbete som har gjorts på tjänstemannanivå. Det har sedan så att säga processats fram och lagts fram efter en gemensam beredning där alla departementen har varit överens om att det är en rättvisande bild av det aktuella läget. Den har lagts fram som en grund för diskussionerna i GSS. Skånberg (KD): Fru ordförande! Förra statssekreteraren sa att hon inte kan gå in på detaljerna, men jag skulle ändå med förlov sagt vilja be henne att göra det i de frågor som jag ställer. Den första frågan är: Vad för besked, order eller arbetsbeskrivning hade hon från sin uppdragsgivare, statsrådet, när det gällde dokumentation? Hur såg beskedet i detalj ut när det gällde hur GSS- gruppen skulle dokumentera sitt arbete? Om det utföll annorlunda än beskedet vill jag gärna veta det också. : Tack för frågan! Jag har inte fått några uttryckliga order eller beställningar från statsrådet om dokumentationen. Vi har valt att jobba på det sätt som man har gjort sedan GSS inrättades av regeringen . Det innebär att det aldrig någonsin har förts minnesanteckningar eller formella mötesprotokoll i GSS sedan det inrättades, alltså . Skånberg (KD): Då förstår jag att GSS-gruppen arbetade utan att ha fått några direktiv om hur man skulle dokumentera. Men att man har dokumenterat har ju förra statssekreteraren sagt. Det kom ju lite olika besked till – först att det inte fanns några formella anteckningar och sedan att anteckningarna, om de ändå skulle finnas, inte skulle ge någon fullständig och rättvisande bild om man lämnade ut dem. Hur var det – fanns det några anteckningar? Och hur kommer det sig att de anteckningar som inte fanns inte skulle kunna ge en fullständig och rättvisande bild? : Tack för frågan! Det är en fråga som är svår för mig att svara på. Jag vet inte vilka personliga noteringar som andra statssekreterare eller andra personer har gjort. Jag vet bara vad jag själv har gjort och inte gjort i den delen. Skånberg (KD): Det skulle kunna vara frasen ”i formell mening”. Vill statssekreteraren utveckla hur anteckningar finns, kanske fortfarande och om de finns i formell mening? Vi fick veta att de här annoterade dagordningarna –ett nytt ord för mig – skulle ha kunnat vara åtta eller nio sidor långa och innehållit röstmemon, alltså någon typ av motsvarighet till de band- upptagningar som fanns från tsunamikatastrofen. Finns dessa röstmemon kvar men inte i formell mening? Hur hänger detta ihop? : Tack för frågan! Ja, några röstmemon känner jag inte till. Det är ingenting som har tagits upp kopplat till annoterade dagordningar eller sådant. Huruvida enskilda statssekreterare eller andra har använt sig av tekniken med röstmemon för att memorera eller göra noteringar är något som jag inte känner till. De annoterade dagordningarna är ett skrivet material, och de var som sagt ett underlag som var ett förslag på ett stöd till den som skulle sitta ordförande för . (L): Jag uppfattar att syftet med GSS var att bland annat få en gemensam bild av läget. Jag skulle gärna önska att du utvecklar definitionen av ”läget”. Vad är det som diskuteras i form av läge? Och har det skett någon dokumentation av just läget i sig någonstans, på departement eller någon annanstans? Jag har uppfattat att det är en viktig strategisk fråga vad gäller samordningen i arbetet. : Tack för frågan! Lägesbilderna finns ju i skriftlig form, och de har också lämnats ut. har fått ta del av dem. Men de är många till antalet, och de har varierat över tiden beroende på hur utvecklingen har sett ut. De har haft fokus och tonvikt på olika saker, men de har handlat både om läget i när det gäller smittspridningen och konsekvenser för övrig samhällsviktig verksamhet till följd av smittspridningen och också till följd av de åtgärder som har vidtagits för att stävja smittspridningen. Det har också varit en utblick i vår nära omvärld för att ge en bild av vad som sker i andra länder. Men tematiskt eller innehållsligt har det varit olika fokus på olika frågor beroende på hur händelseutvecklingen har varit och vad som har varit viktigt i det aktuella läget. (MP): Ordförande! Jag har en fundering. Jag tror att det finns en sak som ställer till det lite för oss i förståelsen, och det är det här med vilka typer av organ som finns: beslutande organ och beredande organ. Det är klart att om man beslutar saker måste det finnas ett underlag till beslutet och ett protokoll som visar vilka som var med och fattade beslutet. Det tror jag att många har erfarenhet av och förstår. Och i beredande organ, där man bereder underlagen bestämmer man sig ändå någonstans för att nu är underlaget färdigberett och kan skickas vidare till beslutande nivå. Men det du beskriver nu är ett samordnande organ som inte har någon av de här andra rollerna. Men det finns ändå underlag som är ihopsamlade och som delas med er och som ni ska kunna dela och kommentera och diskutera. Och det är ju någonting annat. Jag uppfattar det som att underlagen är framtagna av tjänstemän inom departementen och har någonstans samman- fogats för att ge er en gemensam bild i det samordnande organet. Jag undrar om du kan förklara lite mer just vad den här samordningen är och var dokumentationen finns. Du nämnde ju att det finns jättemycket dokumentation i den här krishanteringen. Jag undrar över systematiken, så att man tittar på rätt ställe efter dokumentation. : Tack för frågan! Jag tycker att du gjorde en väldigt bra beskrivning av distinktionerna mellan olika typer av organ. När det gäller beredningsunderlag och beslutsunderlag får man ju gå till den som är ansvarig för beredningen av det som ska bli ett beslut. Om det är ett regeringsbeslut eller ett regeringskanslibeslut behöver man i så fall gå till det departement som har varit ansvarigt för det som blir ett beslut av regeringen. Där är dokumentationen densamma under en kris som i ett normalläge.