bet · H901KU20 · 2022-06-07 00:00:00 — Beslutsfattandet i regeringen sker alltså genom kollektivt fattade beslut. Något s.k. ministerstyre finns således inte, dvs. att låta ett statsråd även statsrättsligt sett avgöra sådana ärenden (m.fl., Grundlagarna, 3 uppl., 2012, s. 338). Enligt 12 kap. 1 § regeringsformen lyder statliga förvaltningsmyndigheter under regeringen i den mån de inte enligt regeringsformen eller annan lag lyder under . Av bestämmelsen följer att myndigheterna i princip är skyldiga att följa de föreskrifter av allmän natur och direktiv för särskilda fall som regeringen meddelar (prop. 1973:90 s. 397). Ett enskilt statsråd har inte rätt att befalla över myndigheterna. Enligt Grundlagberedningen har det ansetts bäst förenligt med det svenska systemet med självständiga ämbetsverk att rätten att ge direktiv till förvaltningsmyndigheterna ligger hos regeringen kollektivt (SOU 1972:15 s. 80). Därutöver menar att det kollektiva beslutsfattandet har stora företräden såsom underlag för det samarbete som ständigt pågår i ärenden av varierande art. Särskilt med en koalitions- eller samlingsregering ligger det ett värde i ett gemensamt ansvar för ministrarna, ett ansvar som kan åberopas som motiv för insyn och medverkan över departementsgränserna. Regeringens rätt att meddela direktiv till myndigheterna är begränsad i två avseenden. För det första följer en begränsning av den s.k. legalitetsprincipen, dvs. principen om att den offentliga makten utövas under lagarna, eller annorlunda uttryckt, principen om den offentliga maktens lagbundenhet (1 kap. 1 § regeringsformen). Alla samhällsorgan, inklusive regeringen och förvaltningsmyndigheterna, är bundna av gällande rätt. Regeringen får alltså inte utfärda direktiv till myndigheterna i strid med gällande rätt. För det andra följer en begränsning av 12 kap. 2 § regeringsformen (i 11 kap. 3 § regeringsformen finns en bestämmelse om domstolarnas självständighet). Enligt bestämmelsen får ingen myndighet, inte heller eller en kommuns beslutande organ, bestämma hur en förvaltningsmyndighet i ett särskilt fall ska besluta i ett ärende som rör myndighetsutövning mot en enskild eller mot en kommun eller som rör tillämpningen av lag. Avsikten med dessa begränsningar av regeringens rätt att meddela direktiv till myndigheterna är att garantera den enskildes rättssäkerhet (prop. 1973:90 s. 397). har i flera ärenden granskat statsråds uttalanden i olika sammanhang. gjorde utskottet en översiktlig genomgång av utskottets granskning av uttalanden som gjorts av statsråd fr.o.m. /92 /06 (bet. 2006/07:KU20 s. 210 f.). Av genomgången framgår att frågan oftast har gällt om ett uttalande varit ägnat att påverka förvaltningsmyndigheters grundlagsreglerade självständighet, dvs. om det varit statsrådets avsikt att påverka myndighetsutövning mot en enskild eller kommun eller en myndighets tillämpning av lag eller om en myndighet har kunnat uppfatta sig som bunden av ett uttalande. Utskottet har uttalat sig om statsråds rätt att göra uttalanden och framhållit att viss återhållsamhet, med hänsyn till statsråds speciella ställning och regeringsformens bestämmelser om myndigheternas självständighet, måste iakttas när det gäller uttalanden som rör myndighetsutövning mot en enskild eller tillämpning av lag. Vidare har utskottet yttrat att avsikten med ett uttalande och hur uttalandet kunnat uppfattas av myndigheten måste tillmätas betydelse vid bedömningen av om ett uttalande kan uppfattas som en otillbörlig påverkan på myndigheten. Utskottet har även uttalat att det i viss mån bör vägas in om statsrådet är ansvarigt för den sakfråga uttalandet avser eller inte. Mot bakgrund av regeringens kollektiva ansvar kan dock denna omständighet inte tillmätas avgörande betydelse (bet. 1991/92:KU30 s. 45). Vid en granskning upprepar utskottet vad det tidigare uttalat om att statsråd i likhet med alla andra medborgare har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang; en utgångspunkt är därvid att uttalandena ska vara korrekta (bet. 2018/19:KU20 s. 205 f.). Med hänsyn till ett statsråds speciella ställning bör dock särskild försiktighet iakttas i vissa hänseenden, bl.a. i fråga om uttalanden som kan riskera domstolarnas och förvaltningsmyndigheternas grundlagsreglerade självständighet. Om ett uttalande har gjorts av ett statsråd i denna egenskap måste enligt utskottet stor vikt fästas vid statsrådets avsikt med uttalandet. I granskningen hade det anförts att utgångspunkten för statsrådets uttalande varit att kommunerna valt skilda sätt att hantera etableringsuppdraget och att uttalandet gjorts som ett led i den allmänna debatten. Utskottet framhöll generellt vikten av att ett statsråd iakttar särskild försiktighet när det gäller uttalanden i fall som är föremål för prövning i domstol. I det aktuella fallet konstaterade utskottet att uttalandet inte tog sikte på den rättsprocess som var att vänta och inte heller i övrigt kunde ses som ett försök att påverka den rättsliga bedömningen. Granskningen gav i övrigt inte anledning till något uttalande från utskottets sida. granskade utskottet även dåvarande miljöministerns uttalanden om Svenskt Flyg (s. 220 f.). I sitt ställningstagande anförde utskottet att statsråd i likhet med övriga medborgare har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang, inte minst när de uttalar sig i partipolitiska frågor. En viss diskrepans mellan uttalanden av olika statsråd kan därför förekomma, särskilt inom koalitionsregeringar. framhöll utskottet att en viss försiktighet bör iakttas med uttalanden som kan uppfattas ge uttryck för regeringens politik när så inte är fallet. När det gällde det aktuella granskningsärendet konstaterade utskottet att statsrådet inte hade varit ansvarig för frågor som rört den aktuella myndigheten respektive det statliga bolaget. Någon avsikt att genom uttalandena eller på andra sätt styra dessa i fråga om deras medlemskap i en branschorganisation syntes enligt utskottet inte ha förelegat. Utskottet har genom en skrivelse som sänts till begärt svar på ett antal frågor. Som svar överlämnades en promemoria som upprättats inom (bilaga A4.13.2). I svarspromemorian anges att det stämmer att dåvarande miljö- och klimatminister har gjort de redovisade uttalandena, att syftet med uttalandena var att belysa skillnaden i tidsperspektiv när det gäller implementering av olika tekniker för elproduktion och att det inte har förekommit några kontakter mellan Per och i fråga om ansökan från Blykalla reaktorer m.fl. Hans uttalanden rörde kända sakförhållanden och innehöll inga värderande omdömen om den aktuella ansökan eller tekniken som sådan. Dessutom uttalade Per i sammanhanget även att det är bra att det bedrivs forskning om olika typer av tekniker för elproduktion. När det gäller ansvarsfördelningen mellan statsråd och departement anförs i svarspromemorian följande. Infrastrukturdepartementet ansvarar för frågor om forskning och innovation inom energiområdet i den mån sådana ärenden inte hör till något annat departement, och vid den aktuella tidpunkten var dåvarande energi- och digitaliseringsminister ansvarigt statsråd för dessa frågor. ansvarar för frågor om kärnteknisk verksamhet i den mån sådana ärenden inte hör till något annat departement, och dåvarande miljö- och klimatminister var vid den aktuella tidpunkten ansvarigt statsråd för dessa frågor. På frågan om Per uttalanden föregicks av någon förankring inom regeringen anges i promemorian att uttalandet om att det är bra att det forskas på olika typer av tekniker för elproduktion var ett uttryck för regeringens gemensamma ståndpunkt och att det därför saknades skäl att förankra uttalandet. Utskottet har ställt två kompletterande frågor om Per uttalanden. Som svar överlämnades och två promemorior som upprättats inom (bilaga A4.13.3–4). På frågan om Per uttalande om små och modulära kärnreaktorer föregicks av någon förankring inom regeringen framhålls att det Per förde fram var att den nytta på elmarknaden som forskning på sådana kärnreaktorer kan medföra ligger långt fram i tiden eftersom det tar att kommersialisera grundforskning. Uttalandet avsåg ett känt förhållande och därför var det inte nödvändigt att förankra uttalandet inom regeringen. Vidare framhålls att Per uttalande att han för egen del inte trodde att kärnkraften skulle lösa något gjordes bl.a. mot bakgrund av konstaterandet att det tar att kommersialisera grundforskning och att detta var Per uppfattning och alltså inte ett uttryck för regeringens gemensamma ståndpunkt. Enligt granskningsanmälan bör granska om dåvarande miljö- och klimatministern genom sina uttalanden om små och modulära kärnreaktorer åsidosatt det grundlagsfästa oberoende som tillkommer statliga förvaltningsmyndigheter i deras myndighetsutövning. Som utskottet tidigare uttalat har statsråd i likhet med alla andra medborgare rätt att göra uttalanden i olika sammanhang. Med hänsyn till ett statsråds speciella ställning bör dock särskild försiktighet iakttas i vissa hänseenden, bl.a. i fråga om uttalanden som kan riskera domstolarnas och förvaltningsmyndigheternas grundlagsreglerade självständighet. Om ett uttalande har gjorts av ett statsråd i denna egenskap måste stor vikt fästas vid statsrådets avsikt med uttalandet. Utskottet vill generellt framhålla vikten av att ett statsråd iakttar särskild försiktighet när det gäller uttalanden i fall som är föremål för prövning av en förvaltningsmyndighet. I den nu aktuella granskningen kan det konstateras att uttalandena rörde kända sakförhållanden om bl.a. skillnaden i tidsperspektiv när det gäller implementering av olika tekniker för elproduktion. Uttalandena tog inte heller sikte på kommande prövning av en ansökan om medfinansiering av ett projekt för att utveckla små och modulära kärnreaktorer och kan inte heller i övrigt ses som ett försök att påverka myndighetens prövning. Dåvarande miljö- och klimatministern var inte heller ansvarig för frågor som rörde . I granskningen har även tagits upp frågan om olika delar av dåvarande miljö- och klimatministerns uttalanden var ett uttryck för regeringens gemensamma ståndpunkt och eventuell avstämning i denna del inom regeringen. I förarbetena till regeringsformen är det förutsatt att regeringen som huvudregel ska uppträda som en enhet, och detta kommer till uttryck genom uttalandet att regeringen är ett kollektiv, uppbyggt kring statsministerns person, vilket får förutsättas hållas samman av gemensamma politiska värderingar och målsättningar (prop. 1973:90 s. 179). Några formella regler som föreskriver att regeringen ska vara enig om sina beslut eller sitt uppträdande finns däremot inte. Utskottet har tidigare uttalat att statsråd, i likhet med övriga medborgare, har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang, inte minst när de uttalar sig i partipolitiska frågor. En viss diskrepans mellan uttalanden av olika statsråd kan därför förekomma, särskilt inom koalitionsregeringar. I svar till utskottet har det framhållits att dåvarande miljö- och klimatministern delvis gett uttryck för sin egen uppfattning och inte regeringens ståndpunkt. Utskottet vill i denna del påminna om vad det tidigare anfört, att en viss försiktighet bör iakttas med uttalanden som kan uppfattas ge uttryck för regeringens politik när så inte är fallet. 4.14 Tillträdande statsministerns uttalande i samband med förundersökning mot ett statsråd I två anmälningar till (dnr 753-2021/22 och 789-2021/22), bilaga A4.14.1–2, begärs att utskottet granskar den tillträdande statsministern, numera statsminister, uttalande i samband med en förundersökning mot ett statsråd om misstänkt sexuellt ofredande. Anmälarna hänvisar till vad ska ha sagt vid en pressträff i samband med att hon fick en fråga om den inledda förundersökningen mot statsrådet (se nedan). Anmälarna hänvisar till 12 kap. 2 § regeringsformen där det föreskrivs att ingen myndighet, inte heller eller en kommuns beslutande organ, får bestämma hur en förvaltningsmyndighet i ett särskilt fall ska besluta i ett ärende som rör myndighetsutövning mot en enskild eller mot en kommun eller som rör tillämpningen av lag. Anmälarna menar bl.a. att genom uttalandet gör en egen värdering av uppgifter som är centrala för förundersökningen och för frågan om något brott har begåtts, något som äventyrar rättstillämpningens självständighet och är att anse som både anmärkningsvärt och otillbörligt. Till grund för granskningen har legat bl.a. en promemoria som upprättats inom Statsrådsberedningen, bilaga A4.14.3. Utskottet har även hållit en utfrågning med statsminister , bilaga B10. publicerade ett pressmeddelande om att en förundersökning om misstänkt sexuellt ofredande inletts mot ett statsråd. Av pressmeddelandet framgår bl.a. att förundersökning inletts för kunna hämta in ytterligare material och uppgifter i syfte att bedöma om det som har hänt kan vara ett brott. , , höll statsminister en pressträff där hon fick frågan om hon hade någon kommentar till den förundersökning som inletts mot statsrådet, varpå svarade: Jag tycker det är bra att frågan utreds. Jag är också väldigt stolt över att vara ordförande i ett parti där medlemmar tar upp sådana här händelser och ser till att det utreds. Det finns ingen tvekan om vad som har hänt i det här fallet och har bett kvinnan om ursäkt. Han är tydlig med att det var oavsiktligt från hans sida och jag ser ingen anledning att inte tro på det. återgav i en artikel delar av uttalandet. meddelade i ett pressmeddelande att förundersökningen var nedlagd eftersom det inte fanns anledning att anta att något brott hade begåtts. Av 12 kap. 2 § regeringsformen följer att ingen myndighet, inte heller eller en kommuns beslutande organ, får bestämma hur en förvaltningsmyndighet i ett särskilt fall ska besluta i ett ärende som rör myndighetsutövning mot en enskild eller mot en kommun eller som rör tillämpningen av lag. En motsvarande bestämmelse för domstolarnas självständighet finns i 11 kap. 3 § regeringsformen. Grundlagberedningen framhöll att den kanske viktigaste garantin för att domstolarna och förvaltningsmyndigheterna ska fullfölja sina uppgifter på ett sätt som är tillfredsställande för den enskildes rättstrygghet ligger i att de i grundlag tillförsäkras självständighet i sin rättstillämpande verksamhet (SOU 1972:15 s. 196). Utskottet har vid ett flertal tillfällen granskat om statsråd genom uttalanden har handlat i strid med gällande ordning i fråga om formerna för regeringens styrning av myndigheterna. gjorde utskottet en översiktlig genomgång av utskottets granskning av uttalanden som gjorts av statsråd fr.o.m. /92 /06 (bet. 2006/07:KU20 s. 210 f.). Se även senare granskningar i bl.a. betänkandena /10:KU20 (s. 139 f.) och 2014/15:KU20 (s. 257 f.). I dessa granskningar har frågan oftast gällt om ett uttalande varit ägnat att påverka förvaltningsmyndigheters grundlagsreglerade självständighet, dvs. om det varit statsrådets avsikt att påverka myndighetsutövning mot en enskild eller kommun eller en myndighets tillämpning av lag eller om en myndighet har kunnat uppfatta sig som bunden av ett uttalande. Utskottet har då uttalat att statsråd, i likhet med alla andra medborgare, har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang. Med hänsyn till statsråds speciella ställning och regeringsformens bestämmelser om myndigheternas självständighet måste dock viss återhållsamhet iakttas när det gäller uttalanden som rör myndighetsutövning mot enskilda eller tillämpning av lag. Utskottet har anfört att avsikten med ett uttalande samt hur uttalandet kunnat uppfattas av myndigheten måste tillmätas betydelse vid bedömningen av om ett uttalande kan uppfattas som en otillbörlig påverkan på myndigheten. Även den dåvarande statsministerns uttalande om Radiotjänsts polisanmälningar mot tre statsråd har varit föremål för utskottets granskning (bet. 2006/07:KU20 s. 217 f.). Bakgrunden var att Radiotjänst polisanmält tre statsråd sedan det blev känt att de inte hade betalat tv-licens. I en intervju med yttrade sig statsministern på följande sätt om ett av de anmälda statsråden: har mitt fulla förtroende att få göra ett bra jobb. Jag kan inte förstå att här gör man en polisanmälan mot en person som vill göra rätt för sig. Jag skulle nästan vilja höra om detta nu är allmän praxis som gäller för alla dem som har hört av sig. Annars börjar vi få någon sorts specialhantering här av personer som är medialt intressanta. Är det verkligen så, menar , att varenda person som hör av sig villig att göra rätt för sig, betala och som inte bestrider att de har gjort fel, av Radiotjänst polisanmäls? Är det så? Det tycker jag är en intressant fråga. Utskottet konstaterade att statsråd i likhet med andra medborgare är tillförsäkrade yttrandefrihet men att statsråd bör iaktta särskild försiktighet i vissa hänseenden. Det kan bl.a. gälla uttalanden som kan riskera den självständighet som enligt regeringsformen tillkommer domstolar och förvaltningsmyndigheter. Med hänsyn till statsråds speciella ställning torde särskilda krav kunna ställas på regeringens ledamöter i iakttagandet av denna försiktighetsprincip. Granskningen gav inte anledning till något ytterligare uttalande från utskottets sida. 2016/17:KU20 s. 342 f.) granskade utskottet den dåvarande justitie- och migrationsministerns uttalande med anledning av att den dåvarande rikspolischefen uttalat sig negativt om en partiledare och till följd av detta blivit anmäld för tjänstefel. Justitie- och migrationsministern kommenterade rikspolischefens uttalande med bl.a. följande (s. 344): Jag tycker det är bra att rikspolischefen markerar mot värderingar som inte är i linje med vad svensk polis ska hålla sig till. Polisen och annan svensk statsförvaltning bygger på den grundläggande uppfattningen att alla människor är lika mycket värda. [– – –] Därför tycker inte jag att det är märkligt att markera på det sättet. Utskottet inledde med att konstatera att statsråd i likhet med alla andra medborgare har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang. Med hänsyn till ett statsråds speciella ställning bör dock särskild försiktighet iakttas i vissa hänseenden, bl.a. i fråga om uttalanden som kan riskera domstolarnas och förvaltningsmyndigheternas grundlagsfästa självständighet. När det gäller den aktuella granskningen konstaterar utskottet att statsrådets uttalande gjordes i samband med frågor om hans förtroende för en myndighetschef efter att han hade uttalat sig i medierna. Det står självfallet ett statsråd fritt att i varje läge när så bedöms lämpligt uttala sitt förtroende för en myndighetschef under hans eller hennes ansvarsområde. Att anmälningar inkommit till bl.a. med anledning av myndighetschefens uttalande var för uttalandet inte känt av statsrådet. Statsrådets uttalande tog därmed inte sikte på någon rättsprocess eller annat förfarande, och det gjordes inte heller i medvetande om att det pågick utredningar. Granskningen gav inte anledning till något ytterligare uttalande från utskottets sida. Genom en skrivelse till har utskottet begärt svar på ett antal frågor. Utskottet fick en svarspromemoria som upprättats inom Statsrådsberedningen (bilaga A4.14.3). Av promemorian framgår följande. uttalande gjordes vid den pressträff där statsministern presenterade sin regering. Syftet med uttalandet var att uttrycka att hon gjort bedömningen att det aktuella statsrådet kunde ingå i regeringen. Med hänsyn till sammanhanget i vilket uttalandet gjordes borde detta ha varit tydligt för dem som tog del av uttalandet. Det fanns självklart inte någon avsikt att påverka förvaltningens eller domstolarnas självständighet. Utskottet höll en utfrågning med statsminister (bilaga B10). I sin inledning anförde följande. läste hon upp en regeringsförklaring och på en efterföljande pressträff gav hon en närmare presentation av statsråden i sin regering. Under pressträffen ställdes flera frågor om hennes överväganden vad gällde valet av olika statsråd. Avsikten med hennes svar på den fråga som gällde , och som är föremål för utskottets granskning, var att ge uttryck för att hon hade förtroende för statsrådet. Med hänsyn till att svaret lämnades på en direkt fråga i samband med att hon presenterade sin regering borde det ha varit tydligt för de som tog del av pressträffen att detta var hennes avsikt. anförde bl.a. vidare att hon med uttalandet inte avsåg att ta ställning i, eller på något sätt påverka, den rättsprocess som just inletts eller att göra en bevisvärdering i fallet. Pressmeddelandet om att en förundersökning hade inletts kom, som hon har förstått det, före presskonferensen, och som hon minns det fick hon reda på den inledda förundersökningen före presskonferensen. Det hade gjorts en intern partiutredning om händelsen som handlade om uppdrag i partiet, inte om ett rättsligt ställningstagande, och det var viktigt för henne att på pressträffen förklara bakgrunden till varför hon hade förtroende för statsrådet och att signalera att hon inte ifrågasatte att själva händelsen hade inträffat. Utskottet har tidigare konstaterat att statsråd i likhet med andra medborgare är tillförsäkrade yttrandefrihet. Utskottet har dock även framhållit att statsråd bör iaktta särskild försiktighet i vissa hänseenden. Det kan bl.a. gälla uttalanden som kan riskera den självständighet som enligt regeringsformen tillkommer domstolar och förvaltningsmyndigheter. Med hänsyn till statsråds speciella ställning torde särskilda krav kunna ställas på regeringens ledamöter i iakttagandet av denna försiktighetsprincip. Granskningen visar att för pressträffen visste om att en förundersökning hade inletts mot statsrådet om den aktuella händelsen, som polisanmälts . Det måste således ha stått klart att det under pressträffen kunde komma att ställas frågor både om den aktuella händelsen och om den inledda förundersökningen. Även om avsikt med uttalandet inte var att göra en bevisvärdering i fallet eller att påverka den pågående rättsprocessen vill utskottet betona vikten av att statsråd inte yttrar sig på ett sätt som kan riskera förvaltningsmyndigheters och domstolars självständighet. Enligt utskottet borde ha undvikit att uttala sig på det sätt hon nu gjorde. 4.15 Justitie- och inrikesministerns uttalande om antalet avhopp från kriminella gäng I en anmälan till (dnr 972-2021/22), bilaga A4.15.1, begärs att utskottet granskar justitie- och inrikesminister uttalande om antalet avhopp från kriminella gäng i . I anmälan hänvisas till vad ska ha uppgett i en artikel i samt på sociala medier-plattformar. Han ska då ha uttalat att hade 80 avhopp från gängen. I anmälan görs gällande att det för statsrådets uttalande i ovan, inte fanns någon sammanställning av antalet avhopp i . Det är dessutom så enligt anmälan, att när denna uppgift blev känd så avvek det verkliga antalet avhopp betydligt från det antal statsrådet förmedlat. Enligt anmälan var det 20 personer som ingick i avhopparprogrammet Sluta skjut i . När statsrådet väl konfronterats med de korrekta uppgifterna om antalet avhopp i stod han enligt anmälan fast vid sina felaktiga uppgifter dels i inlägg på Twitter, dels i ett svar på en skriftlig fråga i ämnet. Till grund för granskningen har bl.a. legat en promemoria som upprättats inom , bilaga A4.15.2. I en artikel i publicerad anförs bl.a.: Justitieminister menar att kommunerna måste satsa mer på att förebygga brott, särskilt . – Det går faktiskt att vända på det här. är ett exempel där antalet skjutningar minskat med två tredjedelar . hade vi 80 avhopp från gängen, det högsta någonsin, säger han. Uppgifter på personliga Twitterkonto publicerades följande två Twitterinlägg på personliga Twitterkonto: Det är ingen som ”siffertrixar”. Uppgiften om antalet avhoppare i respektive 2020 kommer från den rapport som fyra statliga myndigheter lämnade till regeringen . Uppgiften om 80 avhopparärenden i och 30 i när det gäller den myndighetsdrivna verksamheten återfinns på sidan 19 i rapporten. Svar på skriftlig fråga Efter uttalandet i ställdes en skriftlig fråga (2021/22:420) till .