bet · H901KU29 · 2022-06-01 00:00:00 — Ideella föreningar kan få statsbidrag för sin verksamhet. I många statsbidragsförordningar finns som krav för bidrag att den sökande ska uppfylla vissa villkor som påminner om regeringsformens bestämmelser om demokrati (ofta kallade demokrativillkor). Regeringen beslutade att ge åt en särskild utredare i uppdrag att se över hur demokrativillkoret uttrycks i de olika förordningarna och vad det innebär samt hur olika myndigheter som tillämpar bidragsförordningar arbetar med att säkerställa att demokrativillkoret följs (Ku 2018:01, dir. 2018:19). Utredaren skulle också föreslå ett förtydligat, enhetligt och rättssäkert demokrativillkor för den statliga bidragsgivningen. Utredningen som antog namnet överlämnade sitt betänkande Demokrativillkor för bidrag till civilsamhället (SOU 2019:35) . I betänkandet lämnade utredningen förslag till ett förtydligat och enhetligt demokrativillkor för den statliga bidragsgivningen. Utredningens förslag till demokrativillkor är utformat på så sätt att de ageranden som leder till att bidrag inte får lämnas uttryckligen anges. Bidrag ska inte få lämnas till en organisation om den eller någon av dess företrädare, inom ramen för verksamheten utövar våld, tvång eller hot eller på annat otillbörligt sätt kränker den enskildes grundläggande fri- och rättigheter diskriminerar eller på annat sätt bryter mot principen om alla människors lika värde rättfärdigar, främjar eller uppmanar till sådana ageranden som anges under punkten 1 eller 2 motarbetar det demokratiska styrelseskicket. Genom att utforma demokrativillkoret på detta sätt anser utredningen att tillämpningen underlättas. Det ger vägledning för myndigheterna om vad i verksamheten som ska granskas och kontrolleras och ger dem bättre förutsättningar att bedöma lika fall lika. Konkretion ger också trygghet för bidragsmottagande organisationer eftersom de lättare kan förutse vad som förväntas av dem och vilka ageranden som kan leda till ett avslag. Enligt utredningens förslag ska likalydande demokrativillkor för verksamheten införas i de statsbidragsförordningar som huvudsakligen riktar sig till det civila samhällets organisationer. Utredningen föreslår också att en särskild förordning med demokrativillkor införs som ska tillämpas när statsbidrag fördelas till organisationer inom det civila samhället på annat sätt än med tillämpning av lag eller förordning. Utredningen anser vidare att ett bidrag alltid ska kunna återkrävas om bidragsmottagaren bryter mot det föreslagna demokrativillkoret. Lagrådsremiss Statens stöd till trossamfund och demokrativillkor överlämnade regeringen lagrådsremissen Statens stöd till trossamfund och demokrativillkor till Lagrådet. I lagrådsremissen föreslår regeringen att en ny lag om statsbidrag till trossamfund införs. Den nya lagen ska innehålla bestämmelser om när ett annat trossamfund än är berättigat till statsbidrag. Regeringen föreslår att den nu gällande lagen (1999:932) om stöd till trossamfund upphävs. Regeringen föreslår också att definitionen av trossamfund i lagen (1998:1593) om trossamfund ändras, samt att det i den lagen införs nya bestämmelser om statlig avgiftshjälp till andra trossamfund än . Regeringen föreslår vidare att ett demokrativillkor ska gälla för stöd ur Allmänna arvsfonden enligt lagen (2021:401) om Allmänna arvsfonden och för stöd till trossamfund enligt den nya lagen om statsbidrag till trossamfund och enligt lagen om trossamfund. Regeringen gör även bedömningen att ett likalydande demokrativillkor som det som föreslås för stöd ur Allmänna arvsfonden bör uppställas för övrig statlig bidragsgivning som riktar sig till civilsamhället. Regeringen föreslår vidare att en ny lag om personuppgiftsbehandling och en ny bestämmelse om sekretess införs. I lagrådsremissen redovisas även vissa bedömningar i fråga om vad som ska regleras i förordning. De nya lagarna och lagändringarna föreslås träda i kraft . behandlade utskottet ett likalydande motionsyrkande som de som är aktuella (bet. 2018/19:KU27). Utskottet anförde att religionsfriheten och föreningsfriheten är skyddade genom bestämmelser i regeringsformen och . Utskottet konstaterade härutöver att frågan om utformningen av de villkor som kan ställas vid statlig bidragsgivning till ideella föreningar av olika slag är föremål för ett pågående utredningsarbete och att den statliga bidragsgivningen till religiösa samfund har varit föremål för en liknande utredning. Den sistnämnda översynen resulterade i förslag på skärpta krav på att statliga bidrag ska bidra till att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingar som samhället vilar på. Utskottet ansåg att de pågående utrednings- och beredningsinsatserna inte borde föregripas, och avstyrkte motionsyrkandet. Utskottet behandlade även likalydande yrkanden (bet. 2020/21:KU23). Utskottet anförde att frågan om utformningen av de villkor som kan ställas vid statlig bidragsgivning till religiösa samfund och till ideella föreningar har utretts, och att utredningarna har varit på remiss och bereds inom . Utskottet ansåg att beredningen inte borde föregripas och såg inte heller skäl att ta något annat initiativ med anledning av motionsyrkandena. Yrkandena avstyrktes därför. Utskottet har tidigare behandlat liknande motionsyrkanden och vidhåller sina ställningstaganden. Förbud mot samröre med terroristorganisation m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om förbud mot samröre med terroristorganisation och förbud mot samfund som stöder brott eller terror. Jämför reservation 9 (KD). Förbud mot samröre med terroristorganisation I kommittémotion 2021/22:4191 av m.fl. (KD) yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om att lagstiftning om samröre med terrorstämplade organisationer skyndsamt bör komma på plats. Motionärerna anför att de lagar som trädde i kraft innebär straffansvar för visst samröre med terroristorganisationer, men att brottet samröre har fått en för snäv definition. Enligt motionärerna behöver den grundlagsskyddade föreningsfriheten förändras för att ett förbud mot allt samröre med terroristorganisationer ska kunna införas. Förbud mot samfund som stöder brott och terror I motion 2021/22:245 av m.fl. (SD) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att möjliggöra stängning av religiösa samfund med hårdföra tolkningar som tenderar att driva människor till att begå brott eller stödja terror. Enligt 2 kap. 1 § 5 regeringsformen är varje medborgare gentemot det allmänna tillförsäkrad föreningsfrihet, dvs. frihet att sammansluta sig med andra för allmänna och enskilda syften. Enligt 2 kap. 2 § regeringsformen är varje medborgare gentemot det allmänna skyddad mot tvång att delta i en sammankomst för opinionsbildning eller i en demonstration eller annan meningsyttring. En medborgare är också skyddad gentemot det allmänna mot tvång att tillhöra en politisk sammanslutning, trossamfund eller annan sammanslutning för åskådning i politiskt, religiöst, kulturellt eller annat sådant hänseende. I artikel 11.1 i anges att var och en har rätt till frihet att delta i fredliga sammankomster samt till föreningsfrihet, inbegripet rätten att bilda och ansluta sig till fackföreningar för att skydda sina intressen. lämnade regeringen proposition 2021/22:42 Föreningsfrihet och terroristorganisationer till . I propositionen föreslog regeringen en ändring i regeringsformen som innebär utökade möjligheter att genom lag begränsa föreningsfriheten när det gäller sammanslutningar som ägnar sig åt eller understöder terrorism. Syftet med ändringen är att göra det möjligt för lagstiftaren att exempelvis införa en bredare kriminalisering av deltagande i en terroristorganisation eller ett förbud mot terroristorganisationer. Lagändringen föreslås träda i kraft . ställde sig bakom regeringens förslag och föreslog att skulle anta som vilande regeringens förslag till ändring i regeringsformen. beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2021/22:221). Var och en är vidare enligt 2 kap. 1 § 6 regeringsformen gentemot det allmänna tillförsäkrad religionsfrihet, med vilket avses att ensam eller tillsammans med andra utöva sin religion. Religionsfriheten är den enda av de positiva opinionsfriheterna som enligt 2 kap. 20 § regeringsformen inte får begränsas genom lag. Som nämnts anses detta hänga samman med det sätt på vilket friheten har definierats i grundlagstexten: definitionen syftar uteslutande på vad som är specifikt just för religionsfriheten – att ensam eller tillsammans med andra utöva sin religion. Vidare anförs att begränsningar kan göras av de moment i religionsfriheten som närmast är utflöden av andra friheter, såsom yttrandefriheten, informationsfriheten, mötesfriheten och föreningsfriheten (m.fl., Grundlagarna [, version: 3A], kommentar till 2 kap. 1 § regeringsformen). Samröre med en terroristorganisation är vissa former av samröre med en terroristorganisation kriminaliserade. I en lagrådsremiss föreslog regeringen ett särskilt straffansvar för den som deltar i verksamheten i en terroristorganisation på ett sätt som är ägnat att främja, stärka eller understödja organisationen. Lagrådet avstyrkte dock förslaget med hänvisning till att en kriminalisering av deltagande i en terroristorganisation ansågs innebära en begränsning av den grundlagsskyddade föreningsfriheten. Det förslag som avstyrktes innehöll även en bestämmelse om samröresbrott som var kopplat till deltagandebrottet. lämnade regeringen proposition 2019/20:36 Ett särskilt straffansvar för samröre med en terroristorganisation till . I propositionen bedömde regeringen att det var möjligt att straffbelägga samröre med en terroristorganisation utan att hamna i konflikt med den grundlagsskyddade föreningsfriheten. En förutsättning för detta var enligt regeringen att straffansvaret inte skulle ges en så vid utformning att det i praktiken skulle innebära en kriminalisering av deltagande eller medlemskap i en terroristorganisation. I propositionen föreslog regeringen ett särskilt straffansvar för den som har vissa former av samröre med en terroristorganisation om gärningen är ägnad att främja, stärka eller understödja en terroristorganisation. De former av samröre som avses är att ta befattning med vapen, ammunition, brandfarliga eller explosiva varor eller transportmedel för en terroristorganisation, upplåta lokal eller mark till en terroristorganisation eller lämna annat liknande stöd till en terroristorganisation. Förslaget innebar även en kriminalisering av försök till det nya brottet. I propositionen föreslogs vidare att det skulle bli straffbart att offentlig uppmana och rekrytera till samröre med en terroristorganisation, att resa utomlands i avsikt att ha samröre med en terroristorganisation samt att finansiera samröre med en terroristorganisation. Därutöver föreslogs att straffet för brottet olovlig värvning skulle skärpas. ställde sig bakom regeringens förslag, och beslutade i enlighet med justitieutskottets förslag (bet. 2019/20:JuU13, rskr. 2019/20:145). Lagändringarna trädde i kraft . Straffansvaret för samröre med en terroristorganisation omfattar således endast vissa specifika former av samröreshandlingar och handlingar som till sin art är jämförbara med dessa, förutsatt att de är ägnade att främja, stärka eller understödja en terroristorganisation. Det straffbara området omfattar därmed inte varje handling som vidtas i förhållande till en sådan organisation. fick en utredare i uppdrag att, med utgångspunkt i de förslag till grundlagsändringar som nämnts tidigare, lämna förslag om innebär att det införs ett särskilt straffansvar för deltagande i en terroristorganisation. lämnade utredaren departementspromemorian Straff för deltagande i en terroristorganisation (Ds 2022:6). I departementspromemorian gör utredaren bedömningen att en kriminalisering skulle vara ett effektivt sätt att förebygga, förhindra och bekämpa deltagande i en terroristorganisation och att det föreligger ett behov av en sådan kriminalisering. Behovet motiverar även att möjligheten att begränsa föreningsfriheten utnyttjas. Utredaren föreslår en ny straffbestämmelse i terroristbrottslagen som omfattar den som deltar i verksamheten i en terroristorganisation på ett sätt som är ägnat att främja, stärka eller understödja terroristorganisationen. Straffet för deltagande i en terroristorganisation ska vara fängelse i högst . Om deltagandebrottet är grovt ska straffet vara fängelse i lägst två och högst . Förslaget till ny straffbestämmelse innefattar även ett undantag som innebär att en gärning inte ska utgöra brott om den med hänsyn till omständigheterna är försvarlig. Detta innebär att vissa gärningar som objektivt framstår som ett deltagande inte är straffbara. Exempel på gärningar som kan bli aktuella för undantaget är vissa journalistiska metoder – t.ex. att wallraffa, situationer där det saknas alternativ till verksamhet som objektivt stöder en terroristorganisation och sjukvård som bedrivs i enlighet med den internationella humanitära rätten. Förslaget föranleder även ett förslag till ändring av straffbestämmelsen för samröre med en terroristorganisation, vilken tydliggör att det brottet ska vara subsidiärt i förhållande till deltagandebrottet. Det föreslås även att ett försvarlighetsundantag införs i bestämmelsen om samröre med en terroristorganisation. Utredaren föreslår även att straffansvaret för flera andra brott som har samband med terrorism ska utvidgas med anledning av deltagandebrottet. Det ska vara straffbart att offentligt uppmana och rekrytera till samt att resa utomlands i avsikt att delta i en terroristorganisation. Det ska också vara straffbart att finansiera deltagande i en terroristorganisation och att finansiera offentlig uppmaning och rekrytering till deltagande samt att finansiera en resa i syfte att delta i en terroristorganisation. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslaget har remitterats och senaste dag för remissvar är . Förbud mot samröre med terroristorganisation I samband med beredningen av proposition 2019/20:36 behandlade justitieutskottet även vissa motionsyrkanden om samröre med terroristorganisationer och var inte berett att ställa sig bakom några tillkännagivanden om att ytterligare former av samröre ska kriminaliseras (bet. 2019/20:JuU13). behandlade justitieutskottet ett liknande motionsyrkande som det aktuella och vidhöll sin tidigare inställning när det gäller att bredda det straffrättsliga ansvaret för samröre med en terroristorganisation och såg inte heller skäl för att ställa sig bakom de tillkännagivanden som efterfrågades i motionerna (bet. 2020/21:JuU29). Förbud mot samfund som stöder brott och terror Utskottet behandlade ett likalydande yrkande om förbud mot samfund som stöder brott och terror (bet. 2018/19:KU27). Utskottet anförde att förenings- och religionsfriheterna är skyddade genom bestämmelser i både regeringsformen och . Eventuella straffbara gärningar som begås inom ramen för en föreningsverksamhet omfattas emellertid inte av detta skydd utan kan fortfarande leda till straff. Utskottet antog som vilande ett förslag till ändring av regeringsformen som innebär utökade möjligheter att genom lag begränsa föreningsfriheten när det gäller sammanslutningar som ägnar sig åt eller understöder terrorism. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom några tillkännagivanden som kan kräva ytterligare inskränkningar av den grundlagsskyddade föreningsfriheten. Utskottet noterar även att en utredare lämnat förslag som innebär att det införs ett särskilt straffansvar för deltagande i en terroristorganisation. Mot denna bakgrund avstyrks motionsyrkandet om att lagstiftning om samröre med terrorstämplade organisationer skyndsamt bör komma på plats. Utskottet har tidigare behandlat ett motionsyrkande om förbud mot samfund som stöder brott och terror och vidhåller tidigare ställningstagande. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om s.k. negativ föreningsfrihet. Jämför reservation 10 (M). I kommittémotion 2021/22:3793 av m.fl. (M) yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör ge grundlagskommitté i uppdrag att förtydliga utformningen av skyddet för föreningsfriheten. Motionärerna anför att till skillnad från regeringsformen också reglerar rätten att stå utanför en organisation, dvs. en s.k. negativ föreningsfrihet. Motionärerna menar att både rätten att vara medlem i och rätten att stå utanför en förening förtjänar grundlagsskydd. Detta gäller enligt motionärerna särskilt mot bakgrund av föreningslivets starka ställning i . Enligt 2 kap. 1 § 5 regeringsformen är varje medborgare gentemot det allmänna tillförsäkrad föreningsfrihet, dvs. frihet att sammansluta sig med andra för allmänna och enskilda syften. Enligt 2 kap. 2 § regeringsformen är varje medborgare gentemot det allmänna skyddad mot tvång att delta i en sammankomst för opinionsbildning eller i en demonstration eller annan meningsyttring. En medborgare är också skyddad gentemot det allmänna mot tvång att tillhöra en politisk sammanslutning, trossamfund eller annan sammanslutning för åskådning i politiskt, religiöst, kulturellt eller annat sådant hänseende. Paragrafen ger skydd åt de centrala ”negativa opinionsfriheterna”. Eftersom skyddet endast gäller gentemot det allmänna omfattas s.k. kollektivanslutning till politiska partier inte av den negativa föreningsfriheten (m.fl., Regeringsformen – med kommentarer, 2 uppl., 2018, s. 96). I artikel 11.1 i anges att var och en har rätt till frihet att delta i fredliga sammankomster samt till föreningsfrihet, inbegripet rätten att bilda och ansluta sig till fackföreningar för att skydda sina intressen. I första hand innefattar artikel 11 en förpliktelse för staten att inte ingripa och förhindra sammankomster. har funnit att artikel 11 också skyddar rätten att inte vara medlem av en förening, den negativa föreningsfriheten. Stater får anses vara skyldiga att i viss utsträckning ingripa i relationer mellan enskilda för att se till att denna frihet respekteras, men när det gäller relationerna på arbetsmarknaden får staterna anses ha stor frihet att avgöra var gränserna ska gå för statligt ingripande och vilka medel som ska användas (, Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, 5 uppl., 2015, s. 522). I boken av anges också att staten har en förpliktelse till positivt handlande eller med andra ord en förpliktelse att se till att enskilda inte hindras av andra att utöva sina rättigheter (s. 516). Hur långt denna förpliktelse sträcker sig är enligt inte tydligt, och en plikt till statligt ingripande måste ofta balanseras mot andra likaledes konventionsskyddade intressen. Enligt artikel 14 i ska åtnjutandet av de fri- och rättigheter som anges i konventionen säkerställas utan någon åtskillnad på grund av bl.a. politisk eller annan åskådning. I artikel 5 i den europeiska sociala stadgan anges att alla arbetstagare och arbetsgivare har rätt att fritt organisera sig i nationella och internationella sammanslutningar för att tillvarata sina ekonomiska och sociala intressen. Arbetsdomstolen (AD) prövade en fråga om granskningsavgifter i kollektivavtal 2001 (dom AD 2001 nr 20). Sådana granskningsavgifter togs även ut från oorganiserade arbetstagare. Domstolen fann att de löneavdrag för granskningsarvode som det var fråga om i målet inte kunde jämställas med tvångsanslutning till en organisation. Avdragen ansågs inte heller utsätta de oorganiserade arbetstagarna för tvång eller påverkan att bli medlemmar i förbundet. Förfarandet med avdrag för granskningsarvode var alltså enligt AD inte någon kränkning av deras negativa föreningsrätt. Frågan prövades av . I en dom konstaterade att uttagandet av granskningsarvodena genom löneavdrag innebar att de klagande hade frånhänts egendom och att detta varit lagenligt, men att en kränkning av egendomsskyddet likväl ägt rum eftersom åtgärden inte kunde anses stå i proportion till de allmänna syften som systemet med den kollektivavtalsskyddade rätten att ta ut avgiften avsåg att skydda. Staten ansågs här ha en positiv skyldighet att skydda klagandenas intressen. Den svenska domaren i var skiljaktig på så vis att hon, av de skäl domstolen hade anfört till stöd för sin bedömning att en kränkning av egendomsskyddet hade ägt rum, ansåg att en kränkning i stället borde ha ansetts ha ägt rum av den negativa föreningsfriheten, bl.a. med hänsyn till de relativt små belopp som klagandena hade frånhänts. gav regeringen, som tidigare nämnts, en parlamentariskt sammansatt kommitté i uppdrag att utreda formerna för ändring av grundlag och behovet av att ytterligare stärka skyddet för domstolarnas och domarnas oberoende långsiktigt (dir. 2020:11). Kommittén antog namnet grundlagskommitté (Ju 2020:04). Kommittén hade också i uppdrag att utreda behovet av att möjliggöra ytterligare begränsningar i föreningsfriheten i förhållande till sammanslutningar som ägnar sig åt terrorism. lämnade kommittén delbetänkandet Föreningsfrihet och terroristorganisationer (SOU 2021:15). I betänkandet presenterade kommittén den del av sitt uppdrag som rör frågan om behovet av ytterligare möjligheter att begränsa föreningsfriheten i syfte att möjliggöra en generell kriminalisering av deltagande i terroristorganisationer. Övriga delar av uppdraget ska redovisas . Utskottet uttalade att den grundlagsskyddade föreningsfriheten ger skydd mot att det allmänna tvingar någon att tillhöra en sammanslutning för åskådning i politiskt, religiöst, kulturellt eller annat sådant hänseende. På samma sätt är varje medborgare gentemot det allmänna tillförsäkrad föreningsfrihet, dvs. frihet att sammansluta sig med andra för allmänna och enskilda syften. Motionsyrkandena avstyrktes (bet. 2011/12:KU14). behandlade utskottet liknande motionsyrkanden (bet. 2020/21:KU23). Utskottet vidhöll då sitt tidigare ställningstagande och avstyrkte motionsyrkandena. lämnade en reservation. Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om negativ föreningsfrihet. Utskottet finner inte skäl att föreslå någon åtgärd med anledning av motionsyrkandet. Det avstyrks därför. Återkallelse av medborgarskap m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om återkallelse av medborgarskap vid brott av olika slag eller som har förvärvats på felaktiga grunder. avslår även ett motionsyrkande om att terrordömda med dubbelt medborgarskap ska kunna utvisas. Jämför reservation 11 (M), 12 (SD) och 13 (KD). Återkallelse vid terroristbrott m.m. En grupp yrkanden gäller återkallelse av medborgarskap vid brott som är till allvarlig skada för svenska statens vitala intressen, t.ex. terroristbrott. I kommittémotion 2021/22:3783 av m.fl. (M) yrkande 19 begärs ett tillkännagivande om att ett svenskt medborgarskap ska kunna återkallas, bl.a. i fall då någon med dubbelt medborgarskap har begått ett terroristbrott. Även m.fl. (M) begär i kommittémotion 2021/22:3789 yrkande 4 ett tillkännagivande om att medborgarskap ska kunna återkallas vid brott som är till allvarlig skada för svenska statens vitala intressen. Som exempel nämner motionärerna terroristbrott. I kommittémotion 2021/22:3793 av m.fl. (M) yrkande 12 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör se över regeringsformens bestämmelse om medborgarskap så att en möjlighet införs att återkalla medborgarskap i de situationer som medges i folkrätten. m.fl. (M) föreslår i kommittémotion 2021/22:3843 yrkande 8 att medborgarskap i ska kunna återkallas vid frivilligt deltagande i utländsk militär styrka och vid brott som är till allvarlig skada för svenska statens vitala intressen. Även i kommittémotion 2021/22:2526 av m.fl. (SD) yrkande 17 begärs ett tillkännagivande om återkallelse av medborgarskap vid terroristbrott. Motionärerna anför att den som dömts för terroristbrott och har dubbelt medborgarskap ska få sitt svenska medborgarskap indraget. Motionärerna vill också att möjligheten att dra in medborgarskapet, även om personen blir statslös, ska utredas.