· H901NU4 · 2022-01-19 12:57:13 — är i behov av ett vitalt näringsliv. Det är grunden för tillväxt, jobb och utveckling. Därför är det nödvändigt att det ingår i uppdraget för våra myndigheter i landet att se till utvecklingen och föreslå hållbara vägar framåt som är lösningsfokuserade. Att statliga företag och privata företag konkurrerar på lika villkor är en förutsättning för att hela det svenska näringslivet ska stärkas och fortsätta att utvecklas. Därför är det viktigt att följa med i tiden och att ägaren ställer sig frågan om just ägande i statlig regi ger det bästa resultatet. Det bästa för landet vore om det statliga ägandet av företag skulle minska från dagens 46 helägda och delägda bolag. Vi måste se över innehavet av statliga bolag och med stor varsamhet och ansvarsfullhet avveckla statliga bolag som stor hänsyn tas till att skattebetalarnas värde ska värnas. söker mer diskussion kring våra statligt ägda bolag gällande näringsfrågor. Detta gäller givetvis inte de bolag som har ett särskilt samhällsuppdrag eller är av strategisk och säkerhetspolitisk vikt. Vi kan konstatera att det finns brister gällande styrning och ledning av statliga bolag. har granskat regeringens styrning av de statliga bolagen och funnit stora brister i att hållbarhetsanalyser inte görs kontinuerligt eller systematiskt, vilket är av stor vikt. När vi arbetar mot ett fossilfritt samhälle måste även alla statliga bolag ta sitt ansvar. Staten är en stor ägare och kommer att fortsätta att vara det . Det ställer höga krav på tydliga principer, klok styrning och ansvarstagande. De statliga bolagen ska ha fokus på att skapa långsiktiga värden, och staten ska vara en aktiv, professionell och ansvarsfull ägare, särskilt i de bolag som har just ett samhällsuppdrag. Det innebär också att på marknader där statliga bolag verkar ska de ha ett ägarperspektiv som möjliggör rättvisa villkor gentemot andra aktörer. Ett tydligt exempel på hur det inte ska fungera var när statliga Systembolaget gick ut med annons som politiskt påverkade mot gårdsförsäljning. Staten som aktiv och ansvarsfull ägare bör vara tydlig mot de statligt ägda bolagen med att de inte ska ägna sig åt politisk opinionsbildning. Den statliga bolagsportföljen består, som jag tidigare nämnt, av 46 bolag inom olika sektorer i vårt näringsliv. Flest statliga bolag hittar vi inom basindustri och energi. verkar de flesta av bolagen på affärsmässiga grunder på fullt konkurrensutsatta marknader. En stor och viktig fråga just nu är elpriserna, och här har svenska en stor roll att spela. Vi ser hur de är med och bygger kärnkraft på andra sidan , i . Vi moderater ser gärna att de kan ha samma uppdrag i . Det är tydligt att det går en skiljelinje i svensk politik mellan dem som menar att det är angeläget att har tillgång till fossilfri basenergi alla dygnets timmar året om för att landet ska kunna utvecklas och få tillväxt och dem som inte menar det. Att ta bort fungerande elproduktion, så som skett med , i då behöver öka, inte minska, elproduktionen och när det kommer att behövas mer än dubbelt så mycket el framöver är fel väg framåt. Det som byggts upp i vårt land med vattenkraft och kärnkraft från söder till norr på strategiska platser för att förse vårt land med el dygnet runt har gått förlorat i med den rödgröna regeringen, vilket nu också påverkar landet totalt då norra behöver sin elproduktion för utveckling och tillväxt. Vi har en annan stor marknad där vi hittar både statligt ägda bolag och privatägda: gruvnäringen. Det är en stor och viktig marknad för ett exportberoende land, inte minst för att vi i vårt land kan vara självförsörjande när det gäller sällsynta bergartsmetaller då är ett av EU:s länder med störst tillgång. Vårt land har legat i topp inom gruvnäringen, men har vi tappat i rankningen på grund av långa ledtider och stort regelkrångel, som regeringen inte tagit tag i. Om vi ska upp i toppen igen som en betydande gruvnation måste regeringen ta sitt ansvar och se över regelkrånglet och de orimligt långa ledtiderna. Som exempel kan nämnas Kallakgruvan i , ett ärende som har legat på regeringens bord . Det är orimligt. Fäbolidens guldgruva i min hemkommun har kämpat med alla krångliga regler, och ärendet ska upp i domstol för avgörande. Det är inte klokt att små investerare ska ligga ute med kostnader utan intäkter på grund av att regeringen har för krångliga regler och för långa ledtider. Det är inte rimligt. Ett flertal av de statliga bolagen har fått stora statliga ekonomiska bidrag för att klara den pandemi vi befinner oss i. Listan kan göras lång. Det skapar en oro på marknaden när stora statliga bolag inte kan uppfylla uppsatta mål och staten måste gå in med extra tillskott till sina egna bolag medan privata bolag som verkar på samma marknad måste hantera sin ekonomi på egen hand. vill att staten avyttrar sitt ägande i flera bolag som inte har ett tydligt samhällsuppdrag. Fram till dess måste dock statligt ägda företag ha en god styrning av verksamheten. konstaterar att staten har som ambition att vara en aktiv och professionell ägare avseende hållbarhet. Det är bra, men det gäller också att omsätta den strävan i konkret handling. Här finns mer att göra. Statligt ägande behöver granskas mer systematiskt och återkommande än vad som är fallet . granskning visar också att det tydligare bör framgår vilka internationella riktlinjer som gäller för bolagen. finns utrymme för tolkning som skapar otydlighet. vill jag för räkning understryka det framfört om att informationen till behöver förbättras så att den även inkluderar information som tydligt anger hur den statliga styrningen sker och hur långt regeringen kommit med att balansera en ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar utveckling i statens bolagsägande. Jag står givetvis bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservation, nummer 5. Vi debatterar näringsutskottets betänkande som rör förslag och skrivelser om statliga bolag. Det är flera viktiga svenska samhällsfunktioner som bedrivs i bolagsform med staten som hel- eller delägare och där bolagen generellt verkar på en konkurrensutsatt marknad. är positivt inställda till ett fortsatt statligt engagemang i bolagsform som ger ett inflytande från det allmänna. I vissa fall förvaltar statliga bolag naturresurser inom landet, och ägandet garanterar att dessa kommer alla medborgare till gagn. Vi ser inte utförsäljning av statens bolag som ett ideologiskt självändamål. Tvärtom stärker det statliga engagemanget ofta viktiga och centrala samhällsfunktioner i . Dock finns det statliga innehav som under vissa omständigheter skulle kunna reduceras eller helt slopas eftersom man inte kan motivera att ägandet är till nytta för medborgarna. Här är vår grunduppfattning att staten bör avyttra sitt ägande i bolag som inte har särskilda samhällsuppdrag eller är av strategisk och säkerhetspolitisk vikt. Ett gott exempel på detta är statens innehav i . Telekomverksamhet är inte en kärnverksamhet som staten bör syssla med, framför allt inte då man verkar på en avreglerad och välfungerande marknad. Ägandet problematiseras även av att köpte , vilket innebär att staten via sitt dominerande innehav i blir ägare av annan marksänd tv utöver kontrollen över public service. Det utövas ingen politisk styrning över detta, men det är ändå ingen önskvärd situation. Det är uppenbart att har valt en riktning som inte ligger i linje med statens långsiktiga intressen: att vara en dominerande aktör på mediemarknaden. Vår ingång är därför att bolaget bör delas upp utifrån samhällsviktig infrastruktur respektive telekomverksamhet. Det är inte uppdrag att bedöma det rent affärsmässiga handlandet, och vi bör ha full respekt för att ansåg att förvärvet av just var en god affär och rätt strategi framåt för bolaget. Det är dock uppdrag att ta ansvar för demokratin och att en sund konkurrens råder i och att säkerställa att staten har kontroll över just samhällsviktig infrastruktur. Vår uppfattning är därför att staten, som den dominerande ägaren i bolaget, ska verka för en uppdelning mellan just telekomverksamheten och den samhällsviktiga infrastrukturen. Där borde ingången vara att stärka ägandet i den senare delen men att helt avyttra ägandet i telekomverksamheten. Något annat som är högst aktuellt är frågor om vår elförsörjning, där elpriset har rusat till nivåer som nog ingen hade trott var möjliga om man hade frågat . Det är något som plågar många hushåll och som slår direkt mot näringslivets konkurrenskraft. En högst bidragande orsak till detta är de forcerade nedläggningarna av svenska kärnkraftsreaktorer i , där en redan ansträngd effektbalans blivit helt ohållbar och där det nu är fossila kraftkällor som naturgas och kolkraft som sätter elpriset i de två södra elprisområdena. Det är en utveckling som tyvärr befarat och som vi återkommande har lyft upp i denna kammare. debatterades förslag att ge i ägardirektiv att driva vidare, vilket fick stöd av , som anslöt sig. Tyvärr föll det i voteringen med endast ett mandats övervikt. I debatten ställde jag frågan till den ledamot som företrädde Socialdemokraterna varför man inte ville använda sig av möjligheten att drifttidsförlänga de två reaktorerna och fick då svaret: "Vi tycker att det är viktigare att satsa pengar på välfärden eller polisen, i stället för att klamra sig fast vid gammal smutsig teknik." Socialdemokraterna tycker alltså att beroendet av fossila kraftkällor som naturgas och kolkraft är bättre än att satsa på kärnkraft, som man till skillnad från naturgas och kolkraft anser vara "gammal smutsig teknik". I spåren av dessa nedläggningar kan vi se att det har lett till så höga elpriser att vissa hushåll får större elräkningar än vad de har inkomster på månadsbasis. Detta är något som staten tjänar mångmiljardbelopp på då momsintäkterna skenar med de höga elpriserna. Man undrar, herr talman, om det var dessa pengar som Socialdemokraterna avsåg att satsa på välfärden eller polisen. Nej, vi kan nog, så här , konstatera att när man tvingas dela ut bidrag till hushållen till följd av de höga och skenande elpriserna är det definitivt ett bevis för att de energipolitiska avvägningarna är ett misslyckande. Det är att man ger ett tydligt besked till att de inte är förhindrade att vare sig titta på ersättningsreaktorer eller utveckla ny kärnkraftsteknik i . känner de sig uppenbarligen nödgade att i stället göra detta utomlands. En annan mer beklämmande del, framför allt med anledning av det säkerhetspolitiska läget, är att staten indirekt genom och utan ingripande från Socialdemokraterna och regeringen har möjliggjort att köpa in ryskt kärnbränsle från det statligt kontrollerade bolaget . levererar nu kärnbränsle till väst, vilket är en enorm framgång för Rosatom och för , som länge har försökt komma in på marknaden här. Inom denna bolagskoncern förekommer flera olika verksamhetsgrenar, där just civilt använd kärnkraft återfinns, men man har även en division för framtagande av kärnvapen till för försvarsändamål, vilken nu får ett täckningsbidrag från och ett svenskt statligt bolag. och har med oro sett Rosatoms expansiva export av kärnenergi som ett verktyg för att öka sin geopolitiska makt. Deras intressen brukar likställas med eftersom bolaget befinner sig under den ryska statens styre. president bestämmer de strategiska målen för bolaget samt utser direktörer och styrelsemedlemmar. har nu ägnat sig åt att försämra det säkerhetspolitiska läget gentemot EU, vilket har fått parlamentet att anta en resolution mot där det särskilt omnämns att man inte ska göra affärer med dess energibolag . Detta har inte snappats upp i . EU har även i sin energisäkerhetsstrategi uttalat att EU inte ska försätta sig i en situation där unionen blir beroende av rysk energi och har särskilt pekat på den ryska kärnenergin. Många har pekat på att det geopolitiska läget i vår del av världen, som är ansträngt gentemot , knappast kommer bli bättre när kan vrida av kranen även för kärnenergileveranser. Detta är ett maktmedel som man rimligtvis inte vill se i händerna på och . Den och borde rimligen agera på ett sätt så att undviker en sådan situation. Därför anser , som enda parti i denna kammare, att den borde återkomma till med en analys av det säkerhetspolitiska läget utifrån de statliga bolagsaffärer som sker med . Med anledning av detta, herr talman, vill jag yrka bifall till reservation 28 i betänkandet. Vi i står givetvis bakom samtliga våra reservationer i betänkandet. Jag yrkar bifall till reservation 31 under punkt 20 rörande Visit Swedens AB:s uppdrag. Egentligen var det min kollega som skulle ta denna debatt, men han är hemma och är sjuk. Jag vill bara att han ska få kredd för denna text, som han har lagt ned mycket tid och energi på. Jag är en enkel budbärare som bara har kompletterat. Om Per Schöldberg ser denna debatt kan han sträcka på sig i soffan. Den svenska ekonomin kännetecknas av en mängd olika företagsformer och olika typer av ägande. Staten är en ägaraktör bland många. Den grundläggande struktur som svenskt näringsliv kännetecknas av, en blandekonomi, har tjänat landet väl. Men det ligger naturligtvis i sakens natur att när staten äger, som den stiftar lagar och sätter spelregler, måste staten vara noggrann och omdömesgill. anser att det inte är en kärnuppgift att staten äger och driver företag men att det i vissa fall kan vara motiverat. Eftersom staten är en stor bolagsägare och kommer att fortsätta att vara det är det viktigt att ägaren driver sina företag på ett långsiktigt professionellt, värdeskapande och hållbart sätt. Återigen är det viktigt att påpeka att flera av bolagen dessutom har viktiga samhällsuppdrag där fokus inte bara är ekonomi utan där det även handlar om andra vinster för samhället. Här är det viktigt att de samhälleliga vinsterna tydligt redovisas och är styrande för bolagens verksamhet. I den omfattande klimatomställning av ekonomin som pågår ska de statliga bolagen vara aktiva i att förverkliga åtagande i Agenda . Vi vet att bolagen gärna tar den utmaningen då de ser både klimat- och affärsnytta. Jag vill betona att ser att de säkerhetspolitiska aspekterna måste vägas in mycket noggrant i den statliga ägarportföljen. Vår grundsyn är att staten som ägare ska ställa sig frågan om marknaden själv kan lösa den uppgift ett statligt bolag har. Då ska detta prövas. Men ser inte på statlig försäljning av bolag och heller inte på förvärv enbart utifrån ett ideologiskt perspektiv utan även ett pragmatiskt. Likaväl som vi inte kan utesluta försäljningar kan vi heller inte helt stänga dörren för förvärv eller att nya bolag startas. Allt måste prövas affärsmässigt och med samhälls- och marknadsnytta som ledstjärna, i synnerhet i dessa orostider. Jag har tre nedslag på specifika verksamheter som jag vill lyfta fram i detta anförande. Det första är . Coronaepidemin har påverkat resandet över hela världen, och den utländska turismen har till stor del ersatts av hemmasemestrandet. Detta är bra ur många aspekter, men är vi övertygade om att människor kommer att vilja resa över landsgränserna igen och upptäcka nya kulturer och miljöer. har uppmärksammats i internationell press eftersom smittbekämpningsmodell har avvikit från många andra länders. Vi menar att en konsekvens av detta är att riskerar att tappa i attraktionskraft. Därför är det av vikt att staten via sina egna bolag nu kraftsamlar för att främja bilden av som ett besöksland igen. Regeringen bör därför genom sin styrning av Visit se till att detta blir en prioriterad uppgift. attraktionskraft som besöksland bör helst öka och i varje fall bibehållas. Regeringen bör vidare överväga att öka det statliga basanslaget till Visit för att uppnå en ändamålsenlig och effektiv marknadsföring av utomlands. Den globala turismen präglas av hård konkurrens, och andra länder marknadsför sina länder offensivt. Vi vill understryka vikten av att inte halkar efter i detta avseende, så att vi när pandemin lättar står beredda att ta emot stora mängder besökare. Jag skulle också vilja gå in på . Skogen är oerhört viktig för svensk ekonomi och skapar jobb på landsbygden. I den svenska skogen skapas en kolsänka eftersom vi bara avverkar av tillväxten. Men den största nyttan gör skogen då vi kan ersätta fossila produkter och processer med förnybar råvara. Vi menar att ägande, ansvar och befogenheter går hand i hand. Det som man äger förvaltar och vårdar man också. För oss är äganderätten en grundmurad rättighet och en vägledande princip. Därför anser vi att den svenska skogen även i fortsättningen ska vårdas och brukas enligt principen frihet under ansvar. ser vi att arbetet med att stärka den biologiska mångfalden och hotade arter i skog och mark fortsatt behöver stärkas. Men för att åstadkomma en ökad uppslutning när det gäller formella avsättningar av skog ska detta huvudsakligen ske genom frivillighet och genom att initiativet till formellt skydd av skog i första hand kommer från markägaren. Vi menar att ett kostnadseffektivt sätt att skydda mark är att använda statligt ägd produktiv skogsmark, till exempel från , som ersättningsmark när skog ska skyddas. För oss är det en viktig princip att markägare som tvingas avstå från att bruka sin mark ska få den ersättning som de har rätt till. Ersättningsmark kan därför vara ett attraktivt alternativ för enskilda markägare som vill fortsätta bedriva aktivt skogsbruk. Vi är därför positiva till det förslag om ersättningsmark, det vill säga bytesmark, av skogsmarker som finns med i den kommande skogspropositionen. Vidare finns det i denna skogsproposition även ett nytt markförsäljningsprogram för . Någon här inne nämnde att vi i en process i näringsutskottet hade tittat på hur det har gått för det tidigare eller nuvarande Sveaskogsprogrammet när det gäller markförsäljning. Vi i näringsutskottet har sett att det finns brister i nuvarande samhällsuppdrag om markförsäljning eftersom försäljningarna inte alltid har gynnat glesbygden, vilket var det tänkta syftet. Vi är därför positiva till att markförsäljningsprogram föreslås ändra inriktning och omfattning genom att det avyttras upp till produktiv skogsmark riktad till enskilda markägare av skog och skogsfastigheter som ägs och förvaltas gemensamt inom så kallade allmänningsskogar och häradsallmänningsskogar. Slutligen: Det tredje och sista som jag tänker nämna är . Svenska staten äger . Regeringen tillsatte en postlagsutredning som ska titta på de långsiktiga förutsättningarna för Postnord. som denna utredning tillsätts aviserar Postnord ett försök med varannandagsutdelning i och kommuner. Det behöver inte alls vara fel med varannandagsutdelning och inte heller med pilotförsök. Men problemet är att det inte handlar om ett test som ska utvärderas utan om en plan som rullas ut över hela landet innan man har utvärderat resultatet i och . Jag får många samtal från oroade kommunalråd och även från allmänheten i landsbygd och i glesbygd som har synpunkter på detta - på dialogen och processen. Detta är inte bara en lönsamhetsfråga eller en företagsfråga. Det handlar om demokrati då det finns en uppenbar risk att många tidningsläsare som läser en papperstidning riskerar att få tidningen när nyheterna är gamla eller att få en mycket kraftig höjning av prenumerationspriset, vilket i sin tur riskerar att färre läser lokaltidningar. För mig som centerpartist är detta en ordning som skapar fler frågor än svar. Självklart ska statens bolag drivas med lönsamhet och hållbarhet enligt de regelverk och instruktioner som finns. Men exemplen visar på betydelsen av att ha en dialog som fungerar, inte bara med dem som ger ägarinstruktioner utan även med människor i hela landet som direkt och lokalt berörs av företagens verksamheter. Jag tänkte gå in på ett specifikt bolag som finns med i den statliga bolagsportföljen. röstade tidigare med om att rikta ett tillkännagivande från gällande ägandet i - vilket skedde. röstar tillsammans med Socialdemokraterna för ett fortsatt ägande i bolaget. Från tycker vi att det inte är lämpligt att staten både genom public service och ägandet i blir en dominerande aktör på mediemarknaden. Vi tycker även att telekomverksamhet inte borde vara en kärnverksamhet för staten då det är en marknad som är helt avreglerad och som är välfungerande. Det finns också problem med de rent affärsmässiga beslut som tas i fråga om den infrastruktur som har, exempelvis när man kanske lägger ned kopparledningar som finns ute på landsbygden för att man tycker att de är olönsamma. Men det finns kanske ett politiskt värde: att man från exempelvis denna församling tycker att det är dumt. Då är det dumt att det ska ligga på kommersiella bolag att ta affärsmässiga beslut. Därför hade det varit lite intressant att höra varför har ändrat sig och varför man tycker att staten ska behålla ägandet i och varför det är viktigt att staten fortsatt ska vara den dominanta ägaren och fortsatt vara kvar även i telekomverksamheten. Min fråga är varför har ändrat uppfattning och varför man vill behålla ägandet i då man är vågmästare i dagens votering. Jag tackar för frågan. Det finns också, som jag poängterade i anförandet, en del som kallas för säkerhetspolitik. Jag tror att det är viktigt att tänka på det. Om jag inte missminner mig har man delat upp , det vill säga att den del som handlar om infrastruktur har hamnat i ett särskilt bolag. Det tror jag är väldigt bra, så att man separerar detta. I övrigt kan jag säga att inte har någonting emot att avveckla den del som inte hanterar infrastrukturen. Det har vi aldrig sagt. Det som diskussionen handlade om var att när man hade helheten i bolaget med den känsliga infrastrukturen skulle det helt enkelt kunna fördelas till ett separat bolag. Jag tror att också är mycket väl medveten om varför. Jag noterar ändå att inte avser att rösta för någon av de reservationer som handlar om det långsiktiga ägandet i den del som rör infrastrukturen. Delvis berör det säkerhetspolitiska aspekter men även förutsättningarna på landsbygden, där man kanske affärsmässigt landar i att man inte vill ha kopparledningarna kvar i backen och de försvinner. Därför tycker vi att det finns ett värde i att det offentliga har ett större inflytande över infrastrukturen överlag och att detta inte ska ligga i kommersiella bolag. Framför allt ska det inte heller långsiktigt ligga på ett börsnoterat bolag att avgöra vilken infrastruktur som ska finnas på landsbygden eller att ansvara för kopplingar mot anläggningar av säkerhetspolitiskt intresse. Bara för att vissa delar har separerats och man har påbörjat det arbetet innebär inte det att anslutningarna med kopparledningar försvinner. Den kunskapen finns kvar i ett börsnoterat bolag, där andra intressenter också skulle kunna ta över majoritetsägandet. Därför borde det finnas ett intresse av att verka för och titta på hur man skulle kunna göra en funktionell uppdelning av bolaget så att man kommer ifrån denna problematik långsiktigt. Det finns också ett förslag med i det betänkande vi hanterar här om att utreda det: Hur skulle man kunna göra för att komma ifrån denna problematik långsiktigt? Även om man inom har lyft ut vissa delar ligger ju de fysiska anslutningarna kvar där de ligger, och då borde det vara intressant att åtminstone titta på det. Men stöder inte ens förslaget att påbörja en sådan utredning för att titta på en sådan uppdelning. Återigen är frågan, herr talman: vill inte titta på en sådan uppdelning för att komma ifrån ägandet i ett bolag som håller på med telekomverksamhet? Jag tackar så mycket för frågan. Egentligen kan jag nog säga att vi är ganska överens. Personligen har jag ingenting emot att sälja av delar av den statliga bolagsportföljen när så krävs. Jag tror snarare att kanske är större vurmare för de statliga bolagen än vad är. När det gäller just den här delen tycker jag absolut att man skulle kunna se över detta, men det behöver jag ta en diskussion med min riksdagsgrupp om.