bet · H901UU10 · 2022-06-08 00:00:00 — initierade ett andra artikel 7-förfarande genom att anta ett motiverat förslag i fråga om (P8_TA(2018)0340). Rådet har vid ett antal tillfällen genomfört utfrågningar av och inom ramen för det första steget i artikel 7-förfarandet. Standardformer för dessa utfrågningar anges i rådets dokument 10641/2/19. Artikel 7-förfarandets inledande varningsmekanism (artikel 7.1) infördes genom i enlighet med vad som förordades av den utredning som ordförande hade tillsatt för att se över den österrikiska regeringens åtaganden i förhållande till gemensamma europeiska värden. Bakgrunden till utredningen var det österrikiska parlamentsvalet som ledde till att () med som partiledare tog plats i den tillträdande regeringen. I och med det inleddes tillämpningen av ett antal åtgärder som det portugisiska EU-rådsordförandeskapet framfört i ett uttalande på de övriga medlemsstaternas vägnar. Åtgärderna innebar att de övriga medlemsstaterna inte skulle främja eller godta några bilaterala officiella kontakter på politisk nivå med , inte stödja österrikiska kandidater till poster i internationella organisationer och begränsa de diplomatiska kontakterna till en teknisk nivå. Den agerande i anslutning till de 14 medlemsstaternas uttalande granskades av i betänkande 1999/2000:KU20. Villkorlighetsordning för skydd av EU-budgeten inleddes tillämpningen av förordning (EU, Euratom) 2020/2092 om en generell villkorlighetsordning för skydd av unionsbudgeten vid överträdelser av rättsstatens principer i medlemsstaterna. I förordningens artikel 4 anges att lämpliga åtgärder ska vidtas om det fastställts att överträdelser av rättsstatens principer i en medlemsstat påverkar eller riskerar allvarligt att påverka den sunda ekonomiska förvaltningen av unionsbudgeten eller skyddet av unionens ekonomiska intressen på ett tillräckligt direkt sätt. Åtgärderna kan enligt artikel 5 t.ex. vara att hålla inne utbetalningar. Det följer av förordningens artikel 6 att åtgärderna fastställs av rådet i ett genomförandebeslut på förslag av kommissionen. Förslaget ska föregås av en skriftväxling med den berörda medlemsstaten. Efter antagandet av den generella villkorlighetsordningen väckte och var sin talan vid om ogiltigförklaring av förordningen (mål C-156/21 respektive C-157/21). ogillade de båda ländernas talan i domar som meddelades . Domstolen fann att den rättsliga grunden är korrekt och att förordningen ryms inom unionens befogenheter, att den är förenlig med artikel 7-förfarandet och att den är tillräckligt tydlig för att vara rättssäker. väckte en underlåtenhetstalan mot kommissionen (mål C-657/21). Som grund för talan anges bl.a. att kommissionen underlåtit att tillämpa förordningen fullt ut i avvaktan på domstolens dom i de ovannämnda målen och att den därmed åsidosatt sin skyldighet att säkerställa tillämpningen av fördragen och av de åtgärder som institutionerna antar i enlighet med fördragen. antog kommissionen riktlinjer för tillämpningen av villkorlighetsförordningen (C(2022) 1382, EUT 2022/C 123/02). I riktlinjerna förtydligar kommissionen hur den ser på villkoren för att vidta åtgärder enligt förordningen, förhållandet till andra instrument, proportionaliteten i åtgärder som föreslås, vad förfarandet och bedömningar ska omfatta samt skyddet av slutmottagarnas eller stödmottagarnas rättigheter. öppnade kommissionen formellt ett förfarande enligt villkorlighetsordningen gentemot genom att sända en skriftlig underrättelse enligt förordningens artikel 6 (C(2022) 2782). Bland skälen för kommissionens beslut nämns brister i systemet för offentlig upphandling och i myndigheternas genomförande av EU-budgeten, bl.a. i fråga om förebyggande av bedrägerier och korruption. Kommissionen föreslog i meddelande COM(2014) 158 en ram för att stärka rättsstatsprincipen. Den nya ramen skulle utgöra ett förebyggande komplement till möjligheten att väcka talan i vid specifika överträdelser av och artikel 7-förfarandet, som man på så sätt skulle kunna undvika att behöva aktivera. Inom den nya ramen kan kommissionen inleda ett dialogförfarande för att undvika att systemhot mot rättsstatsprincipen eskalerar. Om dialogen inte ger resultat kan den formaliseras genom yttranden och rekommendationer som kommissionen sedan följer upp. Kommissionen inledde en dialog med . utfärdade kommissionen en första rekommendation om rättsstatsprincipen i (rekommendation (EU) 2016/1374). Denna följdes av två kompletterande rekommendationer och senare, , av det motiverade förslaget enligt artikel 7-förfarandet. Genom meddelande COM(2019) 343 föreslog kommissionen en åtgärdsplan för att ytterligare stärka rättsstatsprincipen inom EU, bl.a. genom att inrätta en ny rättsstatsmekanism som omfattar dialog och kontinuerlig övervakning centrerat kring en årlig rapport om rättsstatssituationen i medlemsstaterna. En första årsrapport antogs (COM(2020) 580, utl. 2020/21:KU14). I sitt arbetsprogram angav kommissionen att den avser att komplettera rättsstatsrapporten med landsspecifika rekommendationer till medlemsstaterna. Förfaranden för att ändra anges i artikel 48. Det ordinarie ändringsförfarandet initieras genom förslag från en medlemsstats regering, eller kommissionen. Om med enkel majoritet beslutar att granska de föreslagna ändringarna inleds förfarandet, om inte beslutar annorlunda, med att ett konvent sammankallas med företrädare för medlemsstaternas nationella parlament och stats- eller regeringschefer samt för och kommissionen. Konventets uppgift är att lämna en rekommendation till den konferens mellan företrädarna för medlemsstaternas regeringar som därefter ska sammankallas för att komma överens om de ändringar som ska göras i fördragen. Ändringarna träder i kraft efter att de har ratificerats av alla medlemsstater i enlighet med deras respektive konstitutionella bestämmelser. Vid sidan av det ordinarie ändringsförfarandet finns två förenklade ändringsförfaranden. Det första av dessa kan enligt artikel 48.6 avse ändringar av den tredje delen i EUF-fördraget som rör unionens inre politik och inre åtgärder, såvida ändringarna inte utökar unionens befogenheter. Ändringarna beslutas av med enhällighet. Beslutet träder i kraft först sedan det har godkänts av medlemsstaterna i enlighet med deras respektive konstitutionella bestämmelser. Det andra förenklade ändringsförfarandet enligt artikel 48.7 kan tillämpas för att ändra ett föreskrivet beslutsförfarande från enhällighet i rådet till kvalificerad majoritet eller från ett särskilt lagstiftningsförfarande till det ordinarie lagstiftningsförfarandet. Ändringar får beslutas av med enhällighet efter godkännande under förutsättning att inget av medlemsstaternas nationella parlament invänt mot det från det att har överlämnat ett initiativ till sitt beslut till dem. Det förenklade ändringsförfarandet får inte användas för att frångå kravet på enhällighet i rådet vid beslut som har militära eller försvarsmässiga konsekvenser. Konferensen om EU:s framtid Mot bakgrund av ett franskt förslag utlovade kommissionens ordförande i de politiska riktlinjer som hon vid sin nominering presenterade för att hon skulle ta initiativ till en konferens om framtid. Konferensen skulle inledas 2020 och pågå . Efter sin tillsättning presenterade kommissionen ett meddelande om hur konferensen om framtid kan se ut (COM(2020) 27). Förberedelserna för konferensen avstannade emellertid när covid-19-pandmin bröt ut. Först ett drygt år senare, , kunde , rådet och kommissionen underteckna en gemensam förklaring om konferensen om framtid med rubriken för demokrati – Att bygga ett motståndskraftigt (EUT 2021/C 91 I/01, rättelse 2021/C 93 I/01). Enligt den gemensamma förklaringen är konferensen ett gräsrotsbaserat projekt för att ge medborgarna en större roll i utformningen av unionens framtida politik och ambitioner genom en mängd evenemang och debatter på olika nivåer vars bidrag ska samlas in, analyseras, övervakas och publiceras via en interaktiv flerspråkig digital plattform. I förklaringen åtar sig institutionerna att ordna europeiska medborgarpaneler. Vidare anges i förklaringen att konferensen leds av , rådet och kommissionen, som gemensamt utövar ordförandeskapet och ingår i konferensens styrelse med ansvar för konferensens arbete, förlopp och evenemang. har i egenskap av inkommande rådsordförande deltagit som observatör i styrelsen. Inom konferensen ska det enligt förklaringen även finnas en plenarförsamling med företrädare för institutionerna, för alla de nationella parlamenten och för medborgarna. Församlingens uppgift är att diskutera rekommendationerna från de europeiska och nationella medborgarpanelerna. Konferensens slutresultat ska redovisas i en rapport. De tre institutionerna ska skyndsamt behandla frågan om hur de ska följa upp rapporten på ett effektivt sätt, var och en inom sitt behörighetsområde och i enlighet med fördragen. Närmare bestämmelser för konferensens genomförande och sammansättning angavs i dess arbetsordning (rådets dokument 8687/21 och 11078/21). För organisering av de europeiska och nationella medborgarpanelerna gavs särskilda anvisningar (rådets dokument 9159/21 och 11006/21). Inför plenarförsamlingens första session fattade talmannen beslut om att ledamöterna (S), (M), (S) och (M) skulle delta i plenarsessionerna inom ramen för framtidskonferensen (dnr 2063-2020/21). Inför den andra sessionen etablerade plenarförsamlingen nio tematiska arbetsgrupper för beredning av medborgarpanelernas rekommendationer och av bidragen på den digitala plattformen i syfte att förbereda församlingens debatter och förslag. • klimatförändringar och miljö • starkare ekonomi, social rättvisa och sysselsättning • EU i världen • värden och rättigheter, rättsstatsprincipen och säkerhet • demokratin i EU • utbildning, kultur, ungdomsfrågor och idrott. sammankallades fyra europeiska medborgarpaneler för att arbeta med frågor om • en starkare ekonomi, social rättvisa, sysselsättning och utbildning, ungdomsfrågor, kultur, idrott och digital omställning • demokratin i EU, värden, rättigheter, rättsstatsprincipen och säkerhet • klimatförändringar, miljö och hälsa • EU i världen och migration. De europeiska medborgarpanelerna presenterade sina rekommendationer inför plenarförsamlingens tredje och fjärde sessioner den 21–och den 11–. De nio arbetsgruppernas preliminära rapporter presenterades och debatterades vid plenarförsamlingens femte och sjätte sessioner den 25–och den 8–. anordnades totalt 4 639 evenemang i medlemsstaterna med fler än 340 000 deltagare. Den flerspråkiga plattformen hade fler än 41 000 registrerade användare som bidrog med över 12 500 idéer. Plattformen hade över 4,1 miljoner besökare (C(2022) 959). Vid plenarförsamlingens sjunde och sista session den 29–presenterades arbetsgruppernas slutliga förslag, som företrädarna i plenarförsamlingen från , rådet, kommissionen och de nationella parlamenten enades om att föra fram. Även församlingens medborgarkomponent redovisade sin ståndpunkt till förslagen. Sammanlagt behandlades drygt 300 åtgärder inom ramen för 49 övergripande förslag. Konferensen om framtid avslutades på . överlämnade då en slutrapport till ordförandena för de tre institutionerna. I rapporten återfinns en redogörelse för konferensens arbetsformer, de förslag och åtgärder som plenarförsamlingen förde vidare och medborgarpanelernas rekommendationer. Enligt artikel 16.9 i ska ordförandeskapet för andra rådskonstellationer än utrikes frågor innehas av medlemsstaternas företrädare i rådet på grundval av ett system med lika rotation på de villkor som beslutar om i enlighet med artikel 236 i EUF-fördraget. Ordförande för rådet i konstellationen utrikes frågor är enligt artikel 18.3 i den höga representanten för utrikes frågor och säkerhetspolitik. Villkoren för det roterande rådsordförandeskapet anges i Europeiska rådets beslut /881/EU om utövande av rådets ordförandeskap. Av artikel 1 i beslutet följer att rådsordförandeskapet ska innehas av på förhand bestämda grupper med tre medlemsstater av 18 månader och att grupperna ska sättas samman genom jämlik rotation med hänsyn till medlemsstaternas olikartade karaktär och den geografiska jämvikten i unionen. Vidare framgår det att varje medlem i en grupp i tur och ordning ska vara ordförande och att medlemmarna i en grupp kan besluta om alternativa arrangemang sinsemellan. Enligt artikel 2 omfattar det roterande ordförandeskapet normalt sett även Coreper och de olika rådskonstellationernas förberedande organ, med undantag för konstellationen utrikes frågor. I rådets beslut /908/EU fastställs genomförandeåtgärder för utövandet av rådets ordförandeskap. I beslutet anges indelningen av ordförandeskapen i turordningsgrupper om tre medlemsstater. Enligt turordningen som sträcker sig fram utövar , och ordförandeskapet t.o.m. . är ordförande januari–. I beslutet meddelas även bestämmelser för utövandet av ordförandeskapet i utrikesrådets förberedande organ. Dessutom anges de av rådets andra förberedande organ som ska ha en ständig ordförande. Ordförandeskapets uppgifter anges i rådets arbetsordning (beslut /937/EU). Inför ordförandeskapsperioden omfattar det bl.a. att enligt artikel 1.2 meddela datumen för rådets möten det berörda halvåret inleds. I artikel 2.6 anges vidare att varje ordförandeskapstrio ska utarbeta ett utkast till program för rådets verksamhet och lägga fram detta 18-månadersprogram för godkännande av allmänna rådet senast en månad före den relevanta perioden. Enligt artikel 2.7 ska ordförandeskapet senast inleds även fastställa preliminära dagordningar för rådets sammanträden under det kommande halvåret. är det ordförandens uppgift att enligt artikel 3.1 upprätta en preliminär dagordning för varje sammanträde som ska sändas till övriga rådsmedlemmar minst före sammanträdet. Vidare ska ordförandeskapet enligt artikel 20.1 se till att arbetsordningen tillämpas och sörja för att debatterna fortlöper på ett korrekt sätt, vilket omfattar alla lämpliga åtgärder som är nödvändiga för att på bästa sätt använda den tid som står till buds vid sammanträden. Av artikel 20.2 framgår att ordförandeskapet biträds av övriga medlemmar i ordförandeskapstrion och vid behov även av företrädaren för den medlemsstat som kommer att utöva nästa ordförandeskap. Detta innebär att någon av de biträdande medlemmarna på ordförandeskapets begäran ska träda in som ersättare, avlasta ordförandeskapet från vissa uppgifter och säkerställa kontinuiteten i rådets arbete. Ordförandeskapet företräder enligt artikel 26 rådet i och i dess utskott. Rådets 18-månadersprogram för perioden –, som utarbetats av den franska, tjeckiska och svenska ordförandeskapstrion och den höga representanten, godkändes av allmänna rådet (rådets dokument 14441/21). I 18-månadersprogrammets inledande del bekräftas relevansen i de prioriteringar som gjorts i Europeiska rådets strategiska agenda för mandatperioden –2024. Ordförandeskapstrion anger som sin främsta uppgift att övervinna den ekonomiska och sociala chocken efter covid-19-pandemin genom att genomföra återhämtningsplanen, särskilt genom att investera i den gröna och digitala omställningen, blåsa nytt liv i den inre marknaden samt stärka EU:s resiliens, konkurrenskraft och konvergens som unionsmedborgarnas rättigheter och unionens värden ska upprätthållas. I programmet anges sedan prioriterade åtgärder inom den strategiska agendans fyra huvudrubriker, baserat på liggande och kommande initiativ. Under rubriken medborgarna och friheterna anger ordförandeskapstrion att den är fast besluten att främja EU:s värden och stärka rättsstatsprincipen. Trion ska också stärka mediepluralismen och den europeiska demokratin, verka för ökad jämställdhet och ägna särskild uppmärksamhet åt olika strategier och handlingsplaner för likabehandling. Vidare framhåller ordförandeskapstrion behovet av att stärka Schengenområdet och att fortsätta arbetet med migrations- och asylpakten med sikte på en överenskommelse som balanserar ansvar och solidaritet. Även behovet av att stärka unionens säkerhet framhålls, bl.a. genom att möjliggöra kriminalisering av hatbrott på EU-nivå, förbättra de brottsbekämpande myndigheternas tillgång till uppgifter och etablera regler för överförande av lagföring. Det är också prioriterat att öka solidariteten, beredskapen och insatseffektiviteten i krishanteringen vid olika typer av katastrofer. Under rubriken vår ekonomiska bas framhålls stödet till återhämtningen och investeringar i den gröna och digitala omställningen. Ordförandeskapen avser att utveckla en integrerad strategi för att fördjupa och förstärka den inre marknaden och de fyra friheterna, särskilt på tjänsteområdet. Utformningen av en framtidsanpassad industripolitik prioriteras med särskild betoning på att förbättra regelverket för små och medelstora företag, minska strategiska beroenden av tredjeländer och att göra industrin mer hållbar, miljövänlig och globalt konkurrenskraftig. I programmet framhålls också behovet av att utveckla en rättvis och enkel beskattning och av att säkerställa unionens digitala suveränitet och driva en digital utveckling som skyddar unionens värden och säkerhet. För att stärka det strategiska oberoendet i ekonomiska och finansiella frågor, som en öppen ekonomi bevaras, ska ordförandeskapen gå vidare med EMU-fördjupningen, i synnerhet fullbordandet av bankunionen och kapitalmarknadsunionen. Vidare framhålls genomförandet av EU:s rymdprogram och behovet av en forsknings- och innovationspolitik som kan möta samhälleliga och ekonomiska utmaningar. Under , grönt, rättvist och socialt framhålls åtgärder för att uppnå klimatneutralitet och 55-procentsmålet till 2030, där utvecklingen av koldioxidsnål och förnybar energi, ökad energieffektivitet och fullbordandet av den inre el- och gasmarknaden lyfts fram. Inom den gröna given betonas också åtgärder för en giftfri miljö, cirkulär ekonomi, biologisk mångfald och övergången till hållbara jordbruks- och livsmedelssystem och transportsystem. Vidare betonar ordförandeskapstrion den europeiska sociala modellen och genomförandet av pelaren för sociala rättigheter, med full respekt för nationella befogenheter och mångfalden av arbetsmarknadsmodeller i unionen. Under rubriken intressen och värderingar i världen framhåller ordförandeskapstrion behovet av att EU ökar förmågan att agera autonomt och fortsätter att vara en drivkraft för multilateralism och för den regelbaserade internationella ordningen med folkrätten och FN i centrum. Mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstaten ska främjas aktivt och mångfald, jämställdhet, kvinnors och flickors åtnjutande av samtliga mänskliga rättigheter samt kvinnors och flickors egenmakt ska prioriteras i alla yttre åtgärder. Att stärka EU:s förmåga att stödja civilsamhället, oberoende medier och andra icke-statliga aktörer i tredjeländer anges som en central prioritering. Särskild uppmärksamhet ska ägnas åt att utveckla Team Europa-strategin. Andra prioriteringar är klimatdiplomati, teknisk och vetenskaplig kapacitet, strategisk kommunikation och ändamålsenliga restriktiva åtgärder. Ordförandeskapstrion framhåller handelns betydelse för tillväxt och välstånd och att trion ska sträva efter en kraftfull handelspolitik i enlighet med Agenda 2030 och , där resilienta, diversifierade och ansvarsskyldiga värdekedjor främjas. Avslutningsvis framhåller ordförandeskapstrion att EU mot bakgrund av ökad global instabilitet behöver ta ett större ansvar för sin säkerhet, och trion åtar sig att stärka den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken (GSFP) med målet att bibehålla EU:s roll som en ansvarsfull, kompetent och tillförlitlig aktör och global partner för fred och säkerhet. Partnerskap på säkerhets- och försvarsområdet ska främjas, särskilt samarbetet mellan EU och Nato och mellan EU och FN. Den civila ska genomföras och samstämmigheten mellan EU:s försvarsinitiativ ska förbättras, bl.a. i syfte att minska kritiska brister på förmågeområdet och strategiska beroendeförhållanden. Trion framhåller också behovet av att fortsätta arbetet för att stärka EU:s motståndskraft och förmågan att motverka hybridhot samt för att säkra unionens tillgång till rymden, cyberrymden, luftrummet och det fria havet. De nationella parlamenten bidrar enligt artikel 12 i till en väl fungerande union bl.a. genom att delta i det interparlamentariska samarbetet mellan de nationella parlamenten och med . Närmare bestämmelser om det interparlamentariska samarbetet finns i fördragens protokoll nr 1 om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen. I protokollets artikel 9 anges att och de nationella parlamenten tillsammans ska bestämma hur ett effektivt och regelbundet interparlamentariskt samarbete ska organiseras och främjas inom unionen. I protokollets artikel 10 finns bestämmelser om en konferens mellan parlamentariska organ för EU-frågor (Cosac). Enligt 7 kap. 14 a § riksdagsordningen deltar i det interparlamentariska samarbetet inom EU genom utskottens och ledamöter. Ett undantag från detta är delegationen till den gemensamma parlamentariska kontrollgruppen för Europol, vars ledamöter väljer för varje valperiod i enlighet med 13 kap. 22 a § riksdagsordningen. Det interparlamentariska samarbetet inom EU tar sitt huvudsakliga uttryck i olika konferenser och möten. Ansvaret för värd- och ordförandeskapet för dessa möten och konferenser vilar i hög grad på det nationella parlamentet i medlemsstaten som innehar det roterande rådsordförandeskapet. Under ordförandeskapsperiod kommer därför att arrangera fem återkommande konferenser, varav en kommer att genomföras i i . Därutöver kommer att på eget initiativ arrangera tre tematiska konferenser. Syftet med samtliga konferenser är att föra samman ledamöter från EU-ländernas nationella parlament och för att diskutera frågor av gemensamt intresse och utbyta erfarenheter i arbetet med EU-frågor. De återkommande konferenserna är • Cosacs ordförandemöte och plenar • Gusp/om den gemensamma utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiken • om den ekonomiska politiken • den gemensamma parlamentariska kontrollgruppen för Europol (JPSG). De tematiska konferenserna kommer att handla om demokratin i , om utmaningar och möjligheter för EU:s framtida energiförsörjning och om den gröna given med fokus på cirkulär bioekonomi. Inför den egentliga ordförandeskapsperioden kommer från att delta i den s.k. trojkan som bl.a. ska främja kontinuitet inom det interparlamentariska EU-samarbetet. Trojkan består av parlamenten i det föregående, innevarande och kommande rådsordförandelandet samt . trojkaengagemang kommer följaktligen att innefatta även halvåret efter ordförandeskapsperioden och löpa ut . Riksdagsstyrelsen fattade vid sitt möte beslut om att talmanspresidiet och gruppledarna ska ansvara för den politiska samordningen av förberedelser och genomförande av det svenska EU-ordförandeskapet 2023 (dnr 182-2020/21). Denna grupp för politisk samordning ska hantera frågor som förutses kräva politisk förankring och som rör den övergripande inriktningen för verksamhet i samband med det svenska EU-ordförandeskapet. Det gäller t.ex. att avgöra mål och ambitionsnivå för ordförandeskapsuppgifter och att bestämma lokal och tidpunkt för konferenserna. Gruppen för politisk samordning ska också ha kontakt med regeringen för att ta emot information om regeringens planering för rådsordförandeskapet och för att diskutera övergripande frågor i ordförandeskapsförberedelserna i den mån detta inte hanteras inom ramen för det ordinarie arbetet i utskotten, och kammaren. Riksdagsdirektören fattade beslut om att inrätta en samordningsfunktion för EU2023-arbetet i (dnr 182-2020/21). Samordningsfunktionen ska arbeta med den övergripande planeringen i alla delar och ansvara för att identifiera frågor som kräver politisk samordning. I arbetet ingår att utarbeta en gemensam konferensmodell och en övergripande kommunikationsplan samt att etablera en projektorganisation till stöd för genomförandet av ordförandeskapsuppgifter.