bet · H901KU39 · 2022-06-09 00:00:00 — Alla har möjlighet att nominera, och med alla menar jag precis alla. Det är möjligt att till regeringen eller till ordensväsendets högsta beslutande organ ordenskapitlet inkomma med förslag. Och så prövas de - alla kommer att prövas. Det gör att vi kan få bredden. Är det något som skulle hindra den bredd som efterlysts vore det att detta inte kommer ut och blir allmänt känt. Det är vår gemensamma uppgift att göra det känt. Det är inte bara riksdagsledamöter som ska premieras, som skedde här, utan vem som helst som har gjort något extraordinärt. Det finns många detaljer kring utdelningen. Jag tror att jag lämnar detta till den intresserade att läsa. Det beskrivs utförligt på hemsida. Ett ord om flaggdagar också. Vi inför dagen för val till som flaggdag. Det är inte ett ställningstagande som har att göra med att vi särskilt skulle vilja lyfta upp någonting politiskt kontroversiellt. Det handlar om ett val - till - och det är detta vi hedrar. Vi har genom demokratiska val beslutat att vi ska vara med i EU, och då är det alldeles utmärkt att dagen för val till blir flaggdag. På det viset hedrar vi demokratin. Ärendet som behandlas av kammaren rör frågor som jag har deltagit i beredningen av som ledamot i , där jag och representerat . Utredningen har utan tvivel varit en av de mest speciella uppgifter som jag har varit med om. Det beror dels på att utredningen faktiskt presenterade ett i det närmaste enigt slutbetänkande, dels på att frågeställningarna kring hur man bygger ett modernt offentligt belöningssystem 2022 varit många och slutligen fått bra och genomtänkta svar. Det är arbete som har legat till grund för regeringens proposition, och det är vid en genomläsning uppenbart att denna i hög grad grundar sig på utredningens slutsatser, som i sin tur präglats av en stor samsyn. Detta är glädjande, för om ett offentligt belöningssystem ska kunna fungera måste det redan från starten finnas en betydande enighet om varför, hur, vad och vem. Varför är kanske enklast att svara på. har det gått precis den så kallade ordensreformen genomfördes, som i grunden förändrade förutsättningarna för de offentliga belöningar som då fanns i , i synnerhet för de kungliga riddarordnarna. , 1974, då jag var ungefär gammal, fanns det en uppfattning, som delades av flertalet av de partier som då fanns representerade i , om att dåtidens belöningssystem hade fallerat. Det fanns berättigad kritik mot hur tjänsteår och befattningar avgjorde huruvida man kunde komma i fråga för en belöning eller ej. Det fanns också en genomtänkt kritik mot hur automatiken hade tagit över och ingen meritvärdering gjordes av enskildas insatser. Den senare frågan kom i dåtidens debatt i skymundan, vilket var beklagligt eftersom den i själva verket var central. Motiveringen blev i stället, som ofta , att det var otidsenligt med sådana dekorationer åt individer. I själva verket var det inte ordnarna som var omoderna. Det omoderna var att fortsätta att dela ut den typen av belöningar enbart för att en person suttit på en post eller ett uppdrag eller verkat på en arbetsplats i ett visst antal år. Det var alltså så läget var . Detta kunde man ha ändrat på och ändå behållit belöningar som då hade på nacken och som utgjorde och alltjämt utgör en viktig del av vårt kulturarv. Men tiderna förändras. Detta för mig över till frågor om hur och vad. Det är den process som startade med ett utskottsinitiativ i som 2022 lett fram till dagens riksdagsbeslut om att reformera det svenska belöningssystemet. Utskottets beslut grundades på insikten att det efter ett halvt sekel var hög tid att renovera det svenska belöningssystemet och få det i fas med samhällsutvecklingen. Det är också bra att samtliga belöningar inom vad som blir det centrala systemet för rikets främsta utmärkelser läggs samman i en förordning. När nu beslutar om en belöningsreform återinträder flera av de kungliga riddarordnarna på nytt i tjänst. Svärdsorden, och öppnas samtliga på nytt för svenska likaväl som för utländska medborgare, och i fallet med Svärdsorden och återupptas utdelandet som varit vilande. Men ett centralt system kräver också nya regler och verktyg för att se till att personer som har gjort förtjänstfulla insatser kan belönas på central nivå. Hur detta ska gå till är avgörande för slutresultatet. Det kräver mekanismer för nominering, bedömning, beredning och beslut. Allt detta kommer till uttryck i propositionen som ett resultat av arbete, och det viktigaste är givetvis inrättandet av det ordensråd som ska granska och rekommendera förslag på mottagare av belöningar. Här är det naturligt att påpeka att sammansättningen av ordensrådet blir viktig, så att detta innehåller kompetens och kunskap, men inte förutfattade meningar. Kommande regeringar behöver vara medvetna om den saken och ge uppgiften att förorda personer som ledamöter den uppmärksamhet som uppgiften förtjänar. ledamöter får mandatperioder av långvarig karaktär innebärande med en möjlighet till förlängning med en till två perioder, alltså sammantaget upp till av ett viktigt skäl, nämligen att det är viktigt med kontinuitet för att se till att inte tillfälliga strömningar eller snabba kast präglar bedömningar och rekommendationer. Men förtroendet kräver också noggrannhet i urvalet av personer som ska ingå i ordensrådet. Den som ska göra ett gott arbete i rådet behöver ett kallt huvud parad med en stark känsla för samhällsutvecklingen . Det är självfallet också bra att Kungl. , den institution inom hovet som svarar för ordens- och medaljärenden, ges en bra och tydlig roll i förhållande till det nya systemet. Regeringen bör som förestår från nu till och med , då förordningen om de statliga utmärkelserna träder i kraft och belöningssystemet börjar fungera, ägna tid åt att bygga upp rutiner för samverkan med denna institution och göra ett ordentligt arbete med att utse lämplig personal i och vidta andra förberedelser. Avslutningsvis vill jag säga några ord om vem. Med den belöningsreform som ser dagens ljus kommer det också att bli möjligt för envar att nominera och för envar att nomineras till en belöning på central nivå. Det har visserligen teoretiskt varit så även tidigare, men kommer tydliga ingångar att öppnas - och det är bra. Den som anser att någon gjort en bra sak ska inte behöva leta i flera led för att hitta formulär eller anvisningar. Det finns en stor glädje i att bli uppmärksammad och få ett erkännande. Detta är en evig sanning, och den har förmodligen funnits som mänskligheten funnits. Vad vi belönar och hyllar ändras självfallet . Vi som sitter i den här kammaren vet detta. Det är därför bra för ett samhälle att man har offentliga belöningsmedel tillgängliga och en rik flora med många möjligheter i nivåer och grader. Det gör det möjligt att ta om hand många olika typer av förtjänstfulla insatser. Sakläget är i den delen de facto inte annorlunda nu än 1748, när ordnarna inrättades genom ett initiativ i dåtidens riksdag. När kartlade de offentliga belöningar som delas ut i granskade vi bland annat utmärkelsen nit och redlighet i rikets tjänst - den belöning som man kan få som statligt anställd . Den kan man få i form av en bärbar medalj, en glasskulptur eller ett armbandsur. var det av dem som var berättigade till denna utmärkelse som bad om att få en medalj. är det som vill ha en bärbar utmärkelse i form av en medalj. Från en knappt märkbar andel till en tredjedel är det onekligen ett stort kliv. Det tror jag vi alla kan vara överens om. Kanske är det den som hävdar att bärbara utmärkelser är omoderna som är i otakt . kommer tack vare snart ett nytt system på plats, där gamla hedervärda utmärkelser kommer att tas i anspråk och där statschefen efter ett regeringsbeslut som föregåtts av en noggrann urvalsprocess kommer att överlämna utmärkelser till såväl svenska som utländska medborgare. kommer att kunna nominera personer till utmärkelser, och envar kommer att kunna prövas för sådana utmärkelser. Demokratiskt, konstitutionellt och transparent. Och det ska ske med ramverket att ingen ska belönas automatiskt eller bara på grund av sin ställning i samhället. Att belöna individer som gör bra saker för samhället kan aldrig bli omodernt. Det är vad man belönar som kommer att ändras över tiden - inte grundprincipen om att belöna. Politiker använder ibland ordet historiskt lite slarvigt. Det är historiskt med minsta ändring i en lagstiftning. Jag själv har gjort mig skyldig till sådant, så jag är inte bättre än någon annan. Men är faktiskt en historisk dag. Jag avslutar med att yrka bifall till utskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .)