bet · H901CU3 · 2022-03-24 00:00:00 — Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till en ny konsumentköplag och övriga lagändringar. Den nya konsumentköplagen ska innehålla regler om både köp av varor och avtal om tillhandahållande av digitalt innehåll och digitala tjänster. Syftet är att skapa ett modernare och mer heltäckande konsumentskydd. Lagförslagen innebär bl.a. att tidsfristen för den omvända bevisbördan vid köp av varor förlängs från till . Därutöver införs vissa särskilda regler vid konsumentköp av levande djur. Syftet är att få till stånd en mer ändamålsenlig ordning för både näringsidkare och konsumenter samt bidra till en god djurvälfärd och att djuren respekteras vid sådana köp. Den nya konsumentköplagen och lagändringarna föreslås träda i kraft . Vidare föreslår utskottet ett tillkännagivande till regeringen. Enligt utskottet bör regeringen återkomma till med ett lagförslag som undantar köp av dyrare djur från konsumentköplagens tillämpningsområde. Utskottets förslag grundas på förslag i motioner. Utskottet anser att bör avslå övriga motionsyrkanden. I betänkandet finns elva reservationer (S, M, SD, C, V, KD, L, MP) och två särskilda yttranden (S, V, L, MP). I en av reservationerna (S, V, L, MP) föreslås att inte gör något tillkännagivande till regeringen. Proposition 2021/22:85 En ny konsumentköplag. Tolv yrkanden i följdmotioner. 20 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /22. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Avlämnande och näringsidkarens ansvar för fel Köp av levande djur Förslag om ytterligare åtgärder vid avtal om tillhandahållande av digitalt innehåll En framtida utvärdering av lagstiftningen m.m. 1.Avlämnande och näringsidkarens ansvar för fel, punkt 2 (SD) 2.Avlämnande och näringsidkarens ansvar för fel, punkt 2 (KD) 3.Den omvända bevisbördan, punkt 3 (C, KD) 4.Reklamation m.m., punkt 4 (C) 5.Avhjälpande eller omleverans, punkt 5 (M) 6.Avhjälpande eller omleverans, punkt 5 (C, MP) 7.Köp av levande djur, punkt 6 (S, V, L, MP) 8.Förslag om ytterligare åtgärder vid avtal om tillhandahållande av digitalt innehåll, punkt 7 (C) 9.Förslag om ytterligare åtgärder vid avtal om tillhandahållande av digitalt innehåll, punkt 7 (KD) 10.En framtida utvärdering av lagstiftningen m.m., punkt 8 (M) 11.En framtida utvärdering av lagstiftningen m.m., punkt 8 (MP) 1.Köp av levande djur, punkt 6 (S, V, L) 2.Köp av levande djur, punkt 6 (MP) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /22 Bilaga 2 Regeringens lagförslag Bilaga 3 Miljö- och jordbruksutskottets yttrande 2021/22:MJU4y Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till 1. konsumentköplag, 2. lag om ändring i lagen (1964:528) om tillämplig lag beträffande internationella köp av lösa saker, 3. lag om ändring i köplagen (1990:931), 4. lag om ändring i produktansvarslagen (1992:18), 5. lag om ändring i marknadsföringslagen (2008:486), 6. lag om ändring i kommissionslagen (2009:865). Därmed bifaller proposition 2021/22:85 punkterna 1–6. Avlämnande och näringsidkarens ansvar för fel 2021/22:2534 av m.fl. (SD) yrkande 16 och 2021/22:4387 av m.fl. (KD) yrkande 1. Reservation 1 (SD) Reservation 2 (KD) 2021/22:2534 av m.fl. (SD) yrkande 19, 2021/22:3231 av m.fl. (C) yrkande 21, 2021/22:4063 av och (båda MP) yrkande 3, 2021/22:4111 av m.fl. (MP) yrkande 3, 2021/22:4199 av m.fl. (L) yrkande 79, 2021/22:4386 av m.fl. (C) yrkande 2 och 2021/22:4387 av m.fl. (KD) yrkande 2. Reservation 3 (C, KD) 2021/22:2534 av m.fl. (SD) yrkande 20, 2021/22:3231 av m.fl. (C) yrkande 22, 2021/22:3665 av m.fl. (C) yrkande 15 och 2021/22:4111 av m.fl. (MP) yrkande 2. Reservation 4 (C) 2021/22:4386 av m.fl. (C) yrkande 3 och 2021/22:4390 av m.fl. (M) yrkande 2. Reservation 5 (M) Reservation 6 (C, MP) Köp av levande djur ställer sig bakom det som utskottet anför om att köp av dyrare djur bör undantas från konsumentköplagens tillämpningsområde och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4384 av m.fl. (SD) och 2021/22:4386 av m.fl. (C) yrkande 1, 2021/22:847 av m.fl. (M), 2021/22:3100 av (M) yrkande 4 och 2021/22:4387 av m.fl. (KD) yrkande 4 och 2021/22:3100 av (M) yrkandena 1–3 och 2021/22:3650 av m.fl. (C) yrkande 47. Reservation 7 (S, V, L, MP) Förslag om ytterligare åtgärder vid avtal om tillhandahållande av digitalt innehåll 2021/22:3231 av m.fl. (C) yrkande 3, 2021/22:3245 av m.fl. (C) yrkande 21 och 2021/22:4387 av m.fl. (KD) yrkande 3. Reservation 8 (C) Reservation 9 (KD) En framtida utvärdering av lagstiftningen m.m. 2021/22:4061 av m.fl. (MP) yrkande 23, 2021/22:4196 av (MP) yrkande 1, 2021/22:4388 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2 samt 2021/22:4390 av m.fl. (M) yrkande 1. Reservation 10 (M) Reservation 11 (MP) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (KD), (S), (S), (M), (SD), (S), (C), (M), (SD), (S), (S), (SD), (M), (M), (V), (L) och (MP). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet proposition 2021/22:85 En ny konsument-köplag. I propositionen finns en redogörelse för ärendets beredning fram till regeringens beslut om propositionen. Regeringens förslag till riksdagsbeslut återges i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Fem motioner med sammanlagt tolv yrkanden har väckts med anledning av propositionen. I betänkandet behandlar utskottet även tolv motioner med 20 yrkanden från allmänna motionstiden /22. Förslagen i motionerna finns i bilaga 1. hade en överläggning med företrädare för regeringen om direktivförslaget om vissa aspekter på avtal om tillhanda-hållande av digitalt innehåll. har gett miljö- och jordbruksutskottet tillfälle att yttra sig över propositionen och följdmotionerna i de delar som berör miljö- och jordbruksutskottets beredningsområde. Yttrandet återges i bilaga 3. Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till konsumentköplag och övriga lagändringar. Regeringen föreslår i propositionen en ny konsumentköplag som ska ersätta konsumentköplag. Genom den nya lagen genomförs två EU-direktiv på konsumenträttens område: ett direktiv om försäljning av varor (som i fortsättningen benämns varudirektivet) och ett direktiv om tillhandahållande av digitalt innehåll och digitala tjänster (som i fortsättningen benämns digitaldirektivet). Mot bakgrund av förändrade konsumtionsvanor samt en ökad digital och gränsöverskridande handel finns det enligt regeringen behov av en modernisering av konsumentköprätten. Den nya konsumentköplagen föreslås därför innehålla regler om både köp av varor och avtal om tillhandahållande av digitalt innehåll och digitala tjänster. Syftet är att skapa ett bättre och mer heltäckande konsumentskydd. Enligt propositionen föreslås den nya lagen reglera vad som gäller för leverans av varor och digitalt innehåll samt vid dröjsmål med att leverera eller betala. Lagen föreslås också reglera vad som utgör fel på en vara eller digitalt innehåll, vem som ansvarar för felet och vilken rätt konsumenten har att få felet avhjälpt. Regeringen föreslår dessutom att det införs vissa särskilda regler vid konsumentköp av levande djur. Syftet är att få till stånd en mer ändamålsenlig ordning för både näringsidkare och konsumenter samt att bidra till en god djurvälfärd och att djuren respekteras vid sådana köp. Utöver de ändringar som de nya direktiven föranleder överförs ett antal bestämmelser konsumentköplag till den nya konsumentköplagen med i huvudsak språkliga eller redaktionella ändringar. Den nya konsumentköplagen och de övriga lagändringarna föreslås träda i kraft . De lagförslag som innebär förändringar i förhållande till nuvarande reglering är i huvudsak följande. Regeringen föreslår en ny konsumentköplag som ska gälla vid köp av varor som en näringsidkare säljer eller förmedlar till en konsument. En nyhet som föreslås är att lagens bestämmelser om varor även ska gälla varor med digitala delar. För den varutypen föreslås även vissa särbestämmelser för det digitala innehållet. En annan nyhet är att tidsfristen för den omvända bevisbördan vid köp av varor ska förlängas. Förslaget innebär i korthet att alla fel som visar sig efter köpet av en vara som utgångspunkt ska anses vara fel som näringsidkaren ansvarar för (se vidare under avsnittet Den omvända bevisbördan). Regeringen ser inte något behov av att införa nya typer av påföljder vid fel på varor eftersom i princip samma typer av påföljder står till buds för konsumenten i den nuvarande konsumentköplagen som i varudirektivet. Regeringen föreslår dock nya regler om parternas skyldigheter i samband med avhjälpande och omleverans, bl.a. att näringsidkaren ska ta bort en felaktig vara och installera en felfri vara eller bära kostnaderna för borttagandet och installationen. Konsumenten ska även fortsättningsvis ha rätt till påföljderna prisavdrag eller hävning. Regeringen föreslår emellertid att det införs ytterligare skäl för konsumenten att få göra dessa påföljder gällande, bl.a. om näringsidkaren vid avhjälpande eller omleverans inte tar hand om den felaktiga varan eller om felet på varan är allvarligt. En uttrycklig bestämmelse föreslås om att konsumenten måste lämna en hävningsförklaring till näringsidkaren vid fel på en vara. Dessutom föreslår regeringen att det införs en särskild bestämmelse om hävning när endast en del av varorna är felaktiga. Närmare om köp av varor med digitala delar Varor med integrerade digitala delar blir allt vanligare på både den svenska och den europeiska marknaden. Regeringen föreslår att för varor med digitala delar ska det digitala innehållet eller den digitala tjänsten som utgångspunkt ingå i köpet av varan, om parterna inte har avtalat något annat. Regeringen anför att de digitala delarnas speciella karaktär dock föranleder särskilda regler i vissa avseenden, bl.a. vad gäller näringsidkarens ansvar för fel i en vara med digitala delar och näringsidkarens återbetalningsskyldighet vid hävning. Avtal om tillhandahållande av digitalt innehåll och digitala tjänster Nya regler föreslås för avtal om tillhandahållande av digitalt innehåll och digitala tjänster som konsumenter köper fristående, dvs. utan att innehållet eller tjänsten utgör en del av en vara eller behövs för att en vara ska fungera. När begreppet digitalt innehåll används i fortsättningen inkluderar det digital tjänst. Den nya lagen föreslås vara tillämplig när konsumenten betalar för det digitala innehållet och även när konsumenten som motprestation till näringsidkaren tillhandahåller sina personuppgifter, dock med vissa angivna undantag. Regeringens utgångspunkt är att reglerna så långt möjligt ska vara enhetliga för köp av varor och för avtal om tillhandhållande av digitalt material. I flera avseenden hänvisas därför till vad som gäller för köp av varor. Detta gäller bl.a. påföljder vid näringsidkarens och konsumentens dröjsmål, krav och fel på det digitala innehållet samt konsumentens betalningsskyldighet och avbeställning. Regeringen föreslår att den nya lagen ska ställa krav på att näringsidkaren ska tillhandahålla ett digitalt innehåll i den senaste tillgängliga versionen. Nya regler föreslås även vad gäller näringsidkarens ansvar för fel i det digitala innehållet och vid fel på grund av bristande integrering. De påföljder som står till buds för en konsument vid fel på digitalt innehåll föreslås i huvudsak vara desamma som vid fel på en vara. Särskilda bestämmelser föreslås dock om verkningar av konsumentens hävning, formerna för näringsidkarens återbetalning och näringsidkarens möjligheter att ändra ett digitalt innehåll. De flesta människor i är konsumenter som regelbundet köper och använder olika varor och tjänster. Våra konsumtionsvanor är i ständig förändring, och handeln blir alltmer gränsöverskridande och digital till sitt innehåll. Utskottet välkomnar därför regeringens lagförslag om en ny konsumentköplag som även ska omfatta varor med digitala delar och avtal om tillhandahållande av digitalt innehåll. Det har inte väckts någon motion som går emot att antar regeringens lagförslag. Utskottet anser att bör anta lagförslagen av de skäl som anförs i propositionen. Utskottet övergår nu till att behandla motionsyrkanden med förslag om tillkännagivanden om den nya konsumentköplagens framtida utformning. Avlämnande och näringsidkarens ansvar för fel Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en tvåårig ansvarsperiod för näringsidkare och ett tydliggörande om när en vara ska anses vara i köparens besittning. Jämför reservation 1 (SD) och 2 (KD). I kommittémotion 2021/22:4387 av m.fl. (KD) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att näringsidkarens ansvarsperiod för fel ska vara . Motionärerna uppger att även om det finns en möjlighet att sätta en längre frist än vad varudirektivet föreskriver, är en frist varken nödvändig eller proportionerlig. Motion från allmänna motionstiden I kommittémotion 2021/22:2534 av m.fl. (SD) yrkande 16 begärs ett tillkännagivande om att tydliggöra i lagstiftningen när en vara ska anses vara i köparens besittning. Motionärerna anför bl.a. att enligt gällande rätt går risken för en vara över på konsumenten beroende på om konsumenten bor i villa eller lägenhet. I den nuvarande konsumentköplagen finns regler om varans avlämnande (leverans av varan). Reglerna behandlar platsen och tiden för avlämnandet, förutsättningarna för att ett avlämnande har skett samt kostnaderna och risken för varan. Regeringen föreslår att dessa bestämmelser i huvudsak förs över till den nya lagen. En vara ska därför, liksom , anses avlämnad när konsumenten (själv eller i vissa fall genom en transportör eller någon annan) har fått varan i sin besittning. Vidare föreslås, liksom , att risken för varan går över på konsumenten i samband med avlämnandet. Regeringen anser att det varken är nödvändigt eller lämpligt att klargöra besittningsbegreppet i en bestämmelse som förs i sak oförändrad över till den nya lagen (s. 58). En särbestämmelse föreslås när en vara med digitala delar ska anses avlämnad. En sådan vara ska anses avlämnad först när köparen har fått den fysiska komponenten i sin besittning och även tillhandahållits det digitala innehållet. Om det digitala innehållet ska tillhandahållas kontinuerligt ska avlämnande anses ha skett när tillhandahållandet påbörjas. Även för fristående digitalt innehåll föreslås en särregel med innebörden att ett sådant digitalt innehåll ska anses tillhandahållet när konsumenten ges tillgång eller åtkomst till innehållet. Näringsidkarens ansvar för fel Motion 2021/22:4387 (KD) yrkande 1 om näringsidkarens ansvar för fel är begränsad till att avse vad som föreslås för varor. Redogörelsen nedan tar därför inte upp vad som särskilt gäller näringsidkarens ansvar för fel på de digitala delarna i en vara eller vid avtal om tillhandahållande av fristående digitalt innehåll. Enligt den nuvarande konsumentköplagen gäller att näringsidkaren svarar för fel som uppstod senast vid avlämnandet (ursprungliga fel) och som visar sig senast därefter. Ansvarstiden har i den nuvarande konsumentköplagen formulerats som en yttersta reklamationsfrist, dvs. den tid som konsumenten får göra gällande att varan är behäftad med ett ursprungligt fel. I den nya lagen anges näringsidkarens ansvarsperiod i stället till den yttersta tid under vilken ett fel behöver visa sig för att näringsidkaren ska vara ansvarig för det (s. 86 f.). Enligt varudirektivet ska näringsidkarens ansvarsperiod för fel vara men medlemsstaterna får behålla eller införa . Regeringen föreslår i propositionen att näringsidkaren ska svara för fel på varan som funnits vid avlämnandet (ursprungliga fel) och att ansvarstiden ska vara från avlämnandet. Regeringen anför bl.a. följande skäl för att ansvarsperioden ska vara (s. 87 f.): Regeringen anser att särskilt vikten av att upprätthålla ett starkt konsumentskydd med styrka talar till stöd för att behålla en treårig ansvarsperiod i . En förändring från tre till skulle nämligen innebära en försämring av det svenska konsumentskyddet. Under det tredje året efter avlämnandet av en vara skulle en konsument inte längre kunna göra gällande felpåföljder trots att det är fråga om ett ursprungligt fel på varan. Enligt regeringens uppfattning är det rimligt att en konsument har rätt att göra gällande fel som visar sig än från köpet. Det gäller inte minst för kapitalvaror som förväntas hålla . Sådana varor är ofta dyrbara i inköp, och fel i dem kan få stora ekonomiska följdverkningar för konsumenten. Konsumenten har därmed vid denna typ av varor ett extra stort skyddsbehov. Vid en samlad bedömning anser regeringen att intresset för konsumenten att kunna göra gällande påföljder vid fel i varor än med styrka talar för att nuvarande längd på näringsidkarens ansvarsperiod inte förkortas och att en sådan längre frist inte medför några påtagliga negativa konsekvenser för näringsidkarna. Regeringen föreslår därför att det i den nya lagen tas in en bestämmelse om en treårig ansvarsperiod för näringsidkaren. Regeringen föreslår vidare att om näringsidkaren åtagit sig att installera varan gäller ansvaret för fel från att installationen utförts. Vissa undantag föreslås också vad gäller näringsidkarens yttersta felansvarstid, bl.a. om näringsidkaren handlat grovt vårdslöst eller i strid mot tro och heder. Då ska ingen begränsning gälla för näringsidkarens ansvar. Som framgår ovan anser regeringen att det varken är nödvändigt eller lämpligt att klargöra besittningsbegreppet i en bestämmelse som överförs i sak oförändrad till den nya konsumentköplagen. Utskottet delar den bedömningen, och utskottet är därmed inte berett att ställa sig bakom förslaget i motion 2021/22:2534 (SD) yrkande 16. Motionsyrkandet bör avslås. Som regeringen framhåller i propositionen är vikten av att upprätthålla ett starkt konsumentskydd ett tungt skäl för att bör behålla en ansvarsperiod när det gäller näringsidkarens ansvar för ursprungliga fel i varan. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom förslaget om en tvåårig ansvarsperiod, och utskottet avstyrker därför motion 2021/22:4387 (KD) yrkande 1. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en ettårig frist för den omvända bevisbördan. Vidare avslår motionsyrkanden som får anses tillgodosedda genom förslaget till en ny konsumentköplag. Jämför reservation 3 (C, KD). I kommittémotion 2021/22:4386 av m.fl. (C) föreslår motionärerna ett tillkännagivande om att den omvända bevisbördan för säljare när det gäller fel ska gälla (yrkande 2). Ett motsvarande föreslag finns också i kommittémotion 2021/22:4387 av m.fl. (KD) yrkande 2. Motioner från allmänna motionstiden I partimotion 2021/22:4199 av m.fl. (L) begärs ett tillkännagivande om att förlänga fristen för den omvända bevisbördan vid fel på en vara till (yrkande 79). Liknande förslag finns även i motion 2021/22:4063 av och (båda MP) yrkande 3 och motion 2021/22:4111 av m.fl. (MP) yrkande 3. I kommittémotion 2021/22:2534 anför m.fl. (SD) att tidsfristen bör förlängas när det gäller omvänd bevisbörda för ursprungliga fel vid konsumentköp. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet med detta (yrkande 19). I kommittémotion 2021/22:3231 av m.fl. (C) yrkande 21 begärs ett tillkännagivande om en förlängning av företags konsument-rättsliga bevisbörda för ursprungliga fel. Motionärerna anför bl.a. att den lagstadgade konsumenträtten för produkter bör utökas så att företag har bevis-bördan , i stället för dagens . En näringsidkare ansvarar endast för fel som är ursprungliga, och som utgångspunkt behöver konsumenten visa att det är fel på en vara och att felet är ursprungligt. I den nuvarande konsumentköplagen finns en särskild presumtionsregel som syftar till att underlätta för konsumenten att hävda sin rätt vid fel på varan. Regeln innebär att ett fel på varan som visar sig från köpet ska anses ha funnits vid avlämnandet, om inte annat visas eller detta är oförenligt med varans eller felets art. är det alltså näringsidkaren som måste bevisa att felet inte var ursprungligt (den omvända bevisbördan). Varudirektivet kräver att fristen för den omvända bevisbördan förlängs till och högst . I propositionen föreslår regeringen att presumtionsregeln vid fel på varor förses med en tvåårig frist. Som skäl för detta anförs bl.a. följande (s. 93 f.): Fråga är då om varudirektivets möjlighet att ha en tvåårsfrist bör utnyttjas eller om minimifristen ska väljas. Det finns skäl som talar för att fristen ska bestämmas till . Utredningen föreslår det och de flesta remissinstanserna tillstyrker det förslaget. Att förlänga tiden till innebär en fördubbling av tiden jämfört med . Som framgår av bl.a. kommissionens konsekvensanalys av direktivförslaget, och som bl.a. och Interiör bekräftar, är det ovanligt att ursprungliga fel visar sig senare än , särskilt för varor som inte redan omfattas av kommersiella garantier som säkerställer längre gående ansvar för näringsidkaren. Behovet av en ännu längre frist är därför sannolikt litet. Det skulle dock leda till fler reklamationer. Ju konsumenten har haft varan i sin besittning, desto svårare är det typiskt sett för en näringsidkare att motbevisa konsumentens påstående om ursprungligt fel. En längre frist än skulle därför kunna leda till vissa ökade kostnader för näringsidkarna. Slutligen talar vikten av enhetliga regler för att en ettårsfrist väljs eftersom en sådan frist måste gälla för fel i digitalt innehåll enligt digitaldirektivet (se avsnitt 7.8.2). Det finns starka skäl för en tvåårig frist. För den enskilda konsumenten som drabbas av fel i sin vara kommer en förlängning till att upplevas som positivt. Samtliga remissinstanser som företräder eller bevakar konsumentintressena, bl.a. och Konsumenter, förordar en frist . Några medlemsstater har en tvåårig frist, t.ex. , eller inför en sådan frist med anledning av genomförandet av varudirektivet, t.ex. . Det kan vidare noteras att i kommissionens förslag till varudirektiv var fristen bestämd till . Det förekommer dessutom en tvåårsfrist i konsumentköplagen för köp av byggnadsdelar vid småhusentreprenad. Enligt regeringen skulle en förlängning av presumtionsfristen till innebära en välkommen stärkning av konsumentskyddet. För konsumenten kan det leda till en ökad trygghet vid köp av varor och stärkt ställning i förhållande till näringsidkaren när ett fel visar sig på varan. Det är viktigt att det finns en balans mellan konsumentens rättigheter och näringsidkarens skyldigheter. Av kommissionens konsekvensanalys framgår att det enligt en konsumentundersökning endast var av samtliga fel som reklamerades ett till två efter köpet, något som talar för att effekterna av en förlängning av presumtionsfristen till är begränsade. Det kan vidare anmärkas att kravet för att näringsidkaren ska anses ha lagt fram tillräcklig bevisning för att bryta presumtionen om ursprungligt fel är lägre än vad som normalt gäller. Vad som krävs kan visserligen variera i det enskilda fallet men som uttalat är den tid som har gått sedan varan avlämnades en viktig faktor (se rättsfallet NJA 2013 s. 524). Som nämns ovan omfattas många av de varor där det kan bli aktuellt med sena reklamationer i stor utsträckning redan av kommersiella garantier. I förlängningen bör dessutom en förändring av detta slag kunna öka konsumenternas förtroende för marknaden, vilket gynnar även näringslivet. Förutom ett stärkt konsumentskydd finns det anledning att lyfta även hållbarhet som ett skäl för en förlängning av den omvända bevisbördan till . Utredningen har i och för sig inte funnit belägg för att för den omvända bevisbördan skulle bidra till en längre livslängd för varor. Utredningen lutar sig emellertid i denna bedömning på en tidigare utredning om cirkulär ekonomi. Den utredningen ansåg att fristen borde förlängas till (SOU 2017:22 s. 337) och menade att en effekt av det bör bli att marknaden, åtminstone i viss utsträckning, styrs mot högre kvalitet och mer hållbara varor. Regeringen arbetar aktivt med hållbarhetsfrågor och presenterade bl.a. 2020 en strategi om cirkulär ekonomi för omställningen i . I strategin och i en efterföljande handlingsplan redovisas olika fokusområden.