bet · H901KU32 · 2022-03-18 00:00:00 — I och i Nationella minoriteter och minoritetsspråk – Minoritetspolitikens utveckling ges bl.a. följande förslag till åtgärder när det gäller romsk inkludering: – Att regeringen i dialog med den romska minoriteten tar fram långsiktiga lösningar för att säkerställa den romska minoritetens rättigheter avseende minoritetspolitikens samtliga delområden. I samband med detta bör även strategin för romsk inkludering ses över. Utskottet beslutade ett tillkännagivande om fortsatt arbete mot antiziganism och för romsk inkludering (bet. 2014/15:KU16). I budgetpropositionen redogjorde regeringen för de åtgärder som vidtagits med anledning av tillkännagivandet och ansåg det därmed slutbehandlat (prop. 2021/22:1 utg.omr. 1 avsnitt 11.5.2): Regeringen har efter tillkännagivande genomfört ett flertal åtgärder mot antiziganism och för romsk inkludering. Åtgärderna har bl.a. omfattat uppdrag till att öka kunskapen i skolan om de nationella minoriteterna med fokus på romer och att sprida läromedelsupplement om romsk kultur, språk, religion och historia. Vidare har kommuner fått statsbidrag för att anställa romska brobyggare i skolan och inom . Uppdrag har även lämnats till i att sprida information om arbetet med romsk inkludering, bl.a. via webbplatsen . I denna proposition redovisas ytterligare åtgärder som genomförts inom ramen för strategin för romsk inkludering (se avsnitt 11.3.5) och regeringens nationella plan mot rasism, liknande former av fientlighet och hatbrott (utg.omr. 13 avsnitt 4). Det handlar bl.a. om åtgärder för att motverka diskriminering av romer på bostadsmarknaden och förbättrade förutsättningar för romska ungdomsorganisationers deltagande i samhällslivet. Vidare har i –2023 fått ett uppdrag att samordna, följa upp och genomföra insatser inom ramen för strategin för romsk inkludering. I uppdraget ingår att genomföra insatser för att öka kunskapen om romsk historia, romers nuvarande livsvillkor och ställning som nationell minoritet, genom exempelvis spridning av utbildningsmaterialet Antiziganismen i (Ku2019/02101). Uppdraget har redovisats i regeringens skrivelse 2020/21:75. Regeringen avser att fortsätta arbetet mot antiziganism och för romsk inkludering men bedömer att den förstärkning för att genomföra strategin för romsk inkludering som föreslås i denna proposition, tillsammans med genomförda åtgärder, tillgodoser tillkännagivande. Regeringen anser därmed att tillkännagivandet är slutbehandlat. Utskottet behandlade budgetpropositionen i betänkande 2021/22:KU1. Utskottet ansåg, i likhet med regeringen, att tillkännagivandet om fortsatt arbete mot antiziganism och för romsk inkludering var slutbehandlat (s. 16). I samband med att behandlade de motioner som resulterade i ett tillkännagivande (bet. 2014/15:KU16) framhöll att det behövs fortsatta satsningar för att bekämpa antiziganism och diskriminering. Utskottet noterade bl.a. skolornas centrala roll och vikten av att sprida vitboken och dess innehåll till olika delar av samhället samt att ta fram skolmaterial baserat på vitboken. Vidare noterade utskottet vikten av spridning av arbetssätt för romsk inkludering på nivå, brobyggarverksamhet med kulturkompetens, jämställdhetsåtgärder samt utveckling och produktion av lärverktyg. Utskottet betonade även vikten av utvärdering och framtidsplanering. biföll utskottets förslag till tillkännagivande (bet. 2014/15:KU16, rskr. 2014/15:156). behandlade utskottet flera motioner om antiziganism och romsk inkludering (bet. 2016/17:KU16). Utskottet framhöll att åtgärder mot antiziganism och för romsk inkludering är av stor vikt och noterade redogörelsen i budgetpropositionen för det pågående arbetet. Utskottet konstaterade bl.a. att Kommissionen mot antiziganism hade lämnat sitt slutbetänkande med ett antal rekommendationer till regeringen. Utskottet noterade också att regeringen avsåg att fortsätta arbetet med att tillgodose tillkännagivande på området –2019. Vidare konstaterade utskottet att regeringen hade beslutat om en översyn av lagen om nationella minoriteter och minoritetsspråk där utredaren ska göra en sammanhållen analys av minoritetspolitiken. Mot denna bakgrund avstyrkte utskottet motionsyrkandena. Utskottet behandlade motioner om antiziganism och romsk inkludering (bet. 2017/18:KU32). Utskottet framhöll att åtgärder mot antiziganism och för romsk inkludering är av stor vikt och noterade redogörelsen i budgetpropositionen för det pågående arbetet. Utskottet noterade vidare att regeringen avsåg att fortsätta arbetet med att tillgodose tillkännagivande på området. Utskottet noterade även det pågående arbetet med att utreda hur ett nationellt center för romska frågor skulle kunna inrättas. Mot denna bakgrund avstyrkte utskottet motionsyrkandena. Utskottet behandlade även motioner om antiziganism och romsk inkludering (bet. 2020/21:KU25). Utskottet framhöll vikten av åtgärder för romsk inkludering, såväl nationellt som inom EU. Utskottet konstaterade att det pågår insatser för romsk inkludering och att regeringen avser att fortsätta arbetet med att tillgodose tillkännagivande. Utskottet noterade även regeringens pågående beredning av förslaget om att inrätta en myndighet för romska frågor. Mot denna bakgrund avstyrktes motionsyrkandena. En reservation lämnades (V). Utskottet vill framhålla vikten av åtgärder för romsk inkludering, såväl nationellt som inom EU, och välkomnar att regeringen avser fortsätta arbetet mot antiziganism och för romsk inkludering. Utskottet anser inte att det finns skäl att föreslå något tillkännagivande med anledning av motionsyrkandena. De avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om sanningskommissioner. Jämför reservation 5 (V). I kommittémotion 2021/22:3792 av m.fl. (M) begärs i yrkande 12 ett tillkännagivande om en angående statens behandling av samer i . Motionärerna framhåller vikten av att det förberedelsearbete för en som arbetat fram utan vidare dröjsmål kan ta nästa steg. I kommittémotion 2021/22:2604 av m.fl. (V) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om att regeringen bör inrätta en oberoende om relationen mellan svenska staten och romer och resande. Motionärerna menar att en är nödvändig för att den svenska roma- och resandepolitiken ska kunna utvecklas och måste kopplas till kompensatoriska och framåtsyftande åtgärder samt ha ett oberoende mandat. I motion 2021/22:4109 av och (båda MP) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om en . Motionärerna anser att staten ska ta ansvar för historiska övergrepp mot det samiska folket och ge upprättelse. Det är viktigt att regeringen – i lyhört samförstånd med det samiska folket – fortsätter processen för att ska tillsättas. om övergrepp mot romer I regeringens skrivelse om en strategi för romsk inkludering (skr. 2011/12:56) redogjordes för syftet och det då pågående arbetet med en vitbok om övergrepp och kränkningar av romer . I skrivelsen anges bl.a. att Delegationen för romska frågor i betänkandet Romers rätt (SOU 2010:55) föreslog att en sannings- och skulle inrättas för att kartlägga och dokumentera de övergrepp, försummelser och diskriminerande åtgärder som begåtts mot den romska minoriteten . Delegationen framhöll att ett arbete med att dokumentera övergrepp ofta leder till att de politiskt ansvariga lämnar en offentlig ursäkt och att en sannings- och vanligen även har i uppgift att lämna förslag om hur offren kan gottgöras. Regeringen delade inte delegationens bedömning när det gäller gottgörelse och försoningsprocess (skr. 2011/12:56 s. 7 f.). Regeringens bedömning var att det varken fanns något skäl att invänta en grundligare redogörelse av de oförrätter som har begåtts i historien eller något behov av en historisk motivering för att regeringen ska sätta in de insatser som krävs för att sluta det välfärdsgap som finns mellan romer och den övriga befolkningen. Därutöver har, enligt regeringen, många av de romer och övriga invånare som finns i nu ingen personlig erfarenhet av de historiska övergrepp som har begåtts i eftersom en majoritet av såväl offren som de ansvariga är avlidna, och många romer har kommit till senare hälft. Arbetet med vitboken omfattade därför inte en försoningsprocess, inte heller en bedömning av förutsättningarna för skadestånd eller annan kompensation, vare sig individuell eller kollektiv. Regeringen framhöll i skrivelsen att majoriteten av deltagarna vid de möten om delegationens betänkande som anordnades ansåg att dokumentationen av övergrepp, försummelser och diskriminerande åtgärder mot den romska minoriteten kunde bidra till att öka kunskapen om hur romer har behandlats. Enligt regeringen ställde sig många mötesdeltagare däremot frågande eller kritiska till förslaget om en kommission. Utskottet behandlade skrivelsen i betänkande 2011/12:KU17 och avstyrkte då en motion om en . publicerade regeringen en vitbok om övergrepp och kränkningar av romer (Ds 2014:8). Slutbetänkandet från kommissionen mot antiziganism tillsatte regeringen en kommission mot antiziganism i syfte att åstadkomma en kraftsamling i arbetet mot antiziganism och överbrygga förtroendeklyftan mellan den romska gruppen och samhället i övrigt (dir. 2014:47). Kommissionen mot antiziganism lämnade sitt slutbetänkande Kraftsamling mot antiziganism (SOU 2016:44). I slutbetänkandet framhölls bl.a. att det är viktigt att det vidtas åtgärder som markerar att majoritetssamhället tydligt tar avstånd från och ansvar för den antiziganism som romer utsatts för. För att avståndstagandet ska kunna bidra till att skapa en grund för framtiden krävs, enligt kommissionen, att det också följs av utfästelser om åtgärder som förhindrar upprepning. Det var mot denna bakgrund som kommissionen föreslog att statsministern skulle framföra en officiell ursäkt för de historiska övergrepp som romer utsatts för. Ursäkten ansågs bara bli trovärdig om den framfördes som ett led i ett framåtsyftande arbete för att förhindra kränkningar av romers mänskliga rättigheter (s. 15). Uttalanden från ansvariga statsråd Den dåvarande jordbruksministern, med ansvar för samefrågor, uttalade följande vid den s.k. urfolksdagen i : Jag tycker att vi måste ha lärt oss någonting av historien och jag vill gärna ta det här tillfället i akt och säga till er, som representant för den och det svenska samhället att jag är väl medveten om det förtryck som har utövat över det samiska folket genom historien. Jag vill å regeringens vägnar be om ursäkt för det. […] Vi kan inte på något sätt acceptera det förtryck, t.ex. att samer har förvägrats att använda sitt språk, de tvångsförflyttningar och de många uttryck för förtryck som vi har gjort oss skyldiga till genom årens lopp. Det finns heller ingen annan möjlighet för det svenska samhället att komma vidare, än att be om ursäkt för de övergreppen. Ursäkten till det samiska folket genom den dåvarande jordbruksministerns uttalande nämns även i Urbefolkningsdelegationens slutrapport . Vid ett anförande av den dåvarande integrations- och jämställdhetsministern vid plenum uttalade statsrådet följande: Det är regering och riksdag uttalade sin grunduppfattning: ”att samerna är en etnisk minoritet i , som i sin egenskap av ursprunglig befolkning i sitt eget land intar en särskild ställning”. Det är nu också ratificerade ramkonvention om skydd för nationella minoriteter och den europeiska stadgan om landsdels- och minoritetsspråk. Dessa ställningstaganden är i sig grundläggande för minoriteternas ställning i det svenska samhället. De utgör majoritetssamhällets erkännande av minoriteternas existens och deras betydelse för det svenska samhället. Och de utgör också en upprättelse och en ursäkt för de oacceptabla förhållanden under vilka våra minoriteter tvingats leva under olika epoker av vår gemensamma historia. Initiativ från de nationella minoriteterna överlämnade en hemställan om att regeringen skulle finansiera en process för att i samarbete med inrätta en oberoende om den svenska statens övergrepp mot det samiska folket. Regeringen har välkomnat en och beslutade om medel till för att genomföra en förankringsprocess hos det samiska folket, inför en kommande . beslutade regeringen om att inrätta en kommitté i form av en (dir. 2021:103), vilken ska kartlägga och granska den politik som förts gentemot samerna i ett historiskt perspektiv och dess konsekvenser för det samiska folket. Kommissionen ska synliggöra och sprida kunskap om samernas erfarenheter och kommissionens slutsatser samt lämna förslag på åtgärder som bidrar till upprättelse och främjar försoning. Uppdraget ska slutredovisas . Svenska Tornedalingars Riksförbunds – Tornionlaaksolaiset (STR-T) och hemställan om – Tornionlaaksolaiset (STR-T) och ungdomsförbundet lämnade in en ansökan till regeringen om medel för en förstudie till genomlysning av svenska statens övergrepp på tornedalingar och meänkielitalande. beslutade regeringen om medel för genomförande av en förstudie. överlämnades förstudien var jag som en fånge – Statens övergrepp på tornedalingar och meänkielitalande till regeringen. överlämnade vid samma tillfälle skriftligen en begäran om att en sannings- och skulle inrättas. Regeringen beslutade om direktiv till en kommitté i form av en sannings- och för granskning av kränkningar och övergrepp mot tornedalingar, kväner och lantalaiset (dir. 2020:29). Kommittén ska utreda den assimileringspolitik som bedrevs av svenska staten samt verka för att minoritetens historiska erfarenheter synliggörs. Syftet är att bidra till att ge minoriteten en kollektiv upprättelse, främja försoning och motverka att något liknande händer . Uppdraget ska redovisas . Utskottet har tidigare avstyrkt motionsyrkanden om en vitbok om övergreppen mot samerna och en officiell ursäkt, och 2015 (bet. 2011/12:KU17 och 2014/15:KU16). Utskottet hänvisade då till vad som anförts av företrädare för dåvarande och tidigare regeringar om behandlingen av samer under historien och framhöll vikten av en konkret politik som kan ge samer och andra minoritetsgrupper upprättelse för de övergrepp som begåtts. Mot den bakgrunden bedömde utskottet att det inte krävdes någon åtgärd från sida. avstyrkte utskottet motionsyrkanden om en officiell ursäkt och om att tillsätta en om statens behandling av samer (bet. 2017/18:KU32). Utskottet hänvisade till vad som anförts av företrädare för tidigare regeringar om behandlingen av samer under historien och framhöll vikten av en konkret politik som kan ge samer och andra minoritetsgrupper upprättelse för de övergrepp som begåtts. Även avstyrkte utskottet motionsyrkanden om att tillsätta en (bet. 2018/19:KU24). Utskottet konstaterade vad som anförts av företrädare för tidigare regeringar om behandlingen av samer under historien och framhöll vikten av en konkret politik som kan ge samer och andra minoritetsgrupper upprättelse för de övergrepp som begåtts. Utskottet noterade även kulturministerns uttalande om att regeringen är beredd att gå till mötes om det uttrycker en önskan om att upprätta en . Utskottet ansåg inte att det fanns skäl att ta något initiativ i frågan. Vid behandlingen av motionsyrkanden om att tillsätta sanningskommissioner (bet. 2020/21:KU25) konstaterade utskottet att regeringen beslutat om direktiv till en när det gäller tornedalingar, kväner och lantalaiset och om medel till för att genomföra en förankringsprocess inför en kommande när det gäller det samiska folket. Mot den bakgrunden avstyrktes motionsyrkandena. Utskottet konstaterar att regeringen beslutat om att inrätta en kommitté i form av en , vilken bl.a. ska kartlägga och granska den politik som förts gentemot samerna i ett historiskt perspektiv och lämna förslag på åtgärder som bidrar till upprättelse och främjar försoning. Mot denna bakgrund avstyrks motionsyrkandena om en sådan . Utskottet är inte berett att ta något initiativ till en om relationen mellan den svenska staten och romer. Motionsyrkandet om detta avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om samers rättigheter. Jämför reservation 6 (V) och 7 (MP). I partimotion 2021/22:2601 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma till med ett förslag om att ratificera konvention nr 169. Motionärerna menar att var drivande för att få till stånd 169 men att ännu inte har ratificerat den. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att FN:s urfolksdeklaration bör implementeras i . Motionärerna menar bl.a. att en implementering av urfolksdeklarationen är grundläggande för att syftet med en konsultationsordning ska kunna uppfyllas. I motion 2021/22:3355 av (KD) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om att regeringen bör se över möjligheten att implementera konvention nr 169 i svensk lagstiftning på ett sådant sätt att även den traditionella äganderätten respekteras. Motionären menar att en sådan förändring skulle ge samerna bättre förutsättningar att komma till tals vid förändringar inom framför allt Sápmi. I motion 2021/22:4076 av m.fl. (MP) begärs i yrkande 3 ett tillkännagivande om att stärka skyddet av samers rättigheter, arter, vatten och miljö. Motionärerna utesluter inte ny gruvverksamhet i , men menar att det då måste finnas ett fullgott skydd av miljö, arter och vatten och respekt för urfolket samernas rättigheter. I motion 2021/22:4109 av och (båda MP) begärs i yrkande 7 ett tillkännagivande om stärkt samisk rätt till mark och vatten. Motionärerna menar att gruvnäringen, skogsnäringen, omställningen till ett förnybart energisystem och svensk viltvård inte kan fortsätta att i så hög grad ske på bekostnad av det samiska folkets rättigheter och möjligheter att bruka mark och bedriva näringar. Vidare framhålls att den avkunnade Girjasdomens innebörd behöver tas om hand på ett tydligt sätt. I yrkande 13 begärs ett tillkännagivande om en nordisk samekonvention. Motionärerna menar att måste bidra till att arbetet med en nordisk samekonvention slutförs och ratificeras. I yrkande 14 begärs ett tillkännagivande om ratifikation av konvention nr 169. Motionärerna menar att konventionens bäring på har utretts . Internationella arbetsorganisationen () är ett av FN:s s.k. fackorgan med uppgift att bevaka frågor om arbetsvillkor och diskriminering m.m. Inom ramen för denna uppgift bevakar ursprungsfolkens arbets- och livsvillkor. utarbetar bl.a. konventioner, och 1989 antogs konvention nr 169 om ursprungsfolk och stamfolk i självstyrande länder. Konventionen innehåller ett antal bestämmelser och åtaganden till skydd för ursprungsfolken. Regeringarna i de länder som har anslutit sig till konventionen ska se till att ursprungsfolkens rättigheter skyddas och deras integritet respekteras samt ska samråda med folken om åtgärder som angår dem och skapa förutsättningar för att de så långt möjligt själva ska kunna bestämma om sin egen utveckling. Ett grundläggande krav är att ursprungsfolken till fullo ska åtnjuta mänskliga rättigheter och grundläggande friheter, men konventionsstaterna ska även utforma särskilda insatser som främjar de berörda folkens sociala och ekonomiska rättigheter och som skyddar deras andliga och kulturella värden. I konventionen betonas särskilt markens betydelse för ursprungsfolken, och den syftar bl.a. till att staterna ska erkänna ursprungsfolkens rätt till sådan mark som de har bebott eller brukat. Konventionen trädde i kraft och har ratificerats av 22 länder, bl.a. och . Utredningar om svensk ratificering av konvention nr 169 överlämnade Utredningen om nr 169 om ursprungsfolk och stamfolk i självstyrande länder sitt betänkande Samerna – ett ursprungsfolk i (SOU 1999:25). Utredaren bedömde att kunde ansluta sig till konventionen men att detta inte borde ske förrän ett antal åtgärder om samernas rätt till mark hade vidtagits, en process som beräknades ta . Enligt utredaren måste för det första den mark som samerna har rätt till enligt konventionen identifieras, och en borde därför tillsättas. För det andra måste omfattningen av samernas jakt- och fiskerätt inom den mark som de traditionellt innehar klarläggas. När dessa frågor har klarats ut kan andra åtgärder vidtas för att samernas rättigheter ska nå upp till den nivå som konventionen kräver. Utredaren menade att det framför allt var en fråga om att stärka samernas skydd mot inskränkningar i renskötselrätten, säkerställa att samerna har tillräckligt med mark för att kunna fortsätta att bedriva rennäring, införa en möjlighet till ersättning från staten för rättegångskostnader i principiellt viktiga mål om samernas markrättigheter samt genomföra en nationell informationskampanj om samerna som ursprungsfolk. tillsattes , som redovisade sitt betänkande Samernas sedvanemarker (SOU 2006:14) . Kommissionens analys av de krav som uppställer ledde fram till slutsatser som i väsentliga hänseenden skilde sig från den tidigare utredningens. Kommissionen var ense med utredningen om att konventionen inte ställer krav på en formell äganderätt för att mark som brukas av ursprungsfolket ska hänföras till mark som detta folk traditionellt innehar, men anförde att det finns en miniminivå för de rättigheter som ska gälla. Kommissionen ansåg att denna nivå inte är uppfylld med den renskötselrätt som samerna har enligt rennäringslagstiftningen. Enligt kommissionen kunde det inte uteslutas att det kan finnas områden som vid en svensk anslutning till konventionen – i enlighet med dess krav på äganderätt och besittningsrätt – borde klassas som samernas innehavsmark och som de därmed får rätt att disponera oberoende av rennäringslagstiftningen. Kommissionen anförde vidare att det kan uppfattas som en svaghet i svensk rätt i förhållande till konventionens krav att det saknas ett alternativ till domstolsprövning av frågor om markrättigheterna (s. 29). Regeringen angav i sin nationella handlingsplan för de mänskliga rättigheterna 2006–2009 (skr. 2005/06:95 s. 56) att ambitionen var att ratificera konventionen så snart det låter sig göras. framhölls att en anslutning till konventionen medför att olika rättigheter påverkas med avseende på ett markområde som motsvarar en tredjedel av yta och att ett beslut i en fråga av en sådan betydelse inte kan hastas fram. En förutsättning för att ratificera konventionen är att regeringen först inhämtar godkännande. Inför ställningstagande måste frågor om de rättsliga förutsättningarna vara utredda. Dessutom måste de lagändringar som blir nödvändiga utarbetas. I den utvärdering av regeringens handlingsplan som redovisades 2011 (SOU 2011:29) gjorde den särskilda utredaren bedömningen att regeringen som en del av en samlad, tydlig och rättighetsbaserad urfolkspolitik bör redovisa en tydlig plan med angivna delmål för hur man ska undanröja eventuella hinder mot en ratificering av (s. 37). Här ingår enligt utredaren bl.a. frågan om att få till stånd gränsdragningar som tydliggör samernas traditionella renskötselområden. Regeringens uttalanden om konvention nr 169 I skrivelsen (skr. 2016/17:29 s. 46) redogör regeringen för sin hållning när det gäller ratificering av konvention nr 169. I för mänskliga rättigheters granskning av 2015 fick rekommendationer om att ratificera konvention 169. accepterade inte dessa. I syfte att stärka samernas rättigheter arbetar regeringen i riktning mot en ratifikation, som dock enligt regeringen ytterst är en fråga för . Regeringen har bl.a. i samband med den allmänna ländergranskningen under för mänskliga rättigheter (2020) upprepat uttalandet att den arbetar i riktning mot att tillträda konventionen, som ett tillträde ytterst är en fråga för att besluta om (se prop. 2020/21:64, s. 21). FN:s deklaration om ursprungsfolkens rättigheter (urfolksdeklarationen) antogs av . Deklarationen är en gemensam politisk viljeförklaring och behandlar bl.a. rätten till självbestämmande, nationalitet, kultur och traditioner, religion, utbildning och landrättigheter. Deklarationen är inte juridiskt bindande. för mänskliga rättigheter noterade 2010 att stöder urfolksdeklarationen men inte tillämpar de rättigheter den innehåller.