bet · H901CU5 · 2022-04-22 00:00:00 — avslår ett motionsyrkande om tvångsförvaltning av bostadsrättsföreningar. Jämför reservation 9 (V). I kommittémotion 2021/22:2608 av Momodou m.fl. (V) yrkande 2 anför motionärerna att regeringen bör återkomma med lagförslag som gör det lättare att tvångsförvalta bostadsrättsföreningar. En bostadsrättsförening kan upphöra genom konkurs, likvidation eller fusion. En bostadsrättsförening ska anses vara på obestånd om den inte rätteligen kan betala sina skulder och denna oförmåga inte är endast tillfällig, 1 kap. 2 § konkurslagen (1987:672), förkortad KonkL. Föreningen ska då, efter egen ansökan (styrelsebeslut i föreningen) eller efter ansökan av någon borgenär (fordringsägare), försättas i konkurs. En ansökan om konkurs ska göras skriftligen hos behörig tingsrätt och vara egenhändigt undertecknad av sökanden eller sökandens ombud (2 kap. 1 och 2 §§ KonkL). Avser ansökan en juridisk person, t.ex. en bostadsrättsförening, ska ett registreringsbevis bifogas. Ett registreringsbevis ska innehålla uppgifter om bl.a. föreningens namn, verksamhet, firmatecknare, adress och styrelse. Bestämmelserna om likvidation och upplösning i 17 och 18 kap. lagen (2018:672) om ekonomiska föreningar (föreningslagen) gäller i tillämpliga delar för bostadsrättsföreningar. I stället för 17 kap. 2 och 10 §§ i den lagen gäller dock 9 kap. 29 a § bostadsrättslagen. Där anges att ett beslut om likvidation är giltigt om samtliga röstberättigade i föreningen har röstat för det. Beslutet är även giltigt om det har fattats på två av varandra följande föreningsstämmor och minst två tredjedelar av de röstande på den senare stämman har röstat för beslutet. Enligt bostadsförvaltningslagen, (BFL), kan hyresnämnden under vissa förutsättningar ingripa mot en hyresvärd som inte sköter fastighetsförvaltningen på ett sätt som är godtagbart för de boende (1 och 2 §§). Lagen är enbart tillämplig på en fastighet där det finns en bostadslägenhet som är uthyrd eller kan hyras ut av fastighetsägaren för annat ändamål än fritidsändamål och som inte är en del av ägarens egen bostad. Bestämmelserna i bostadsförvaltningslagen är således inte tillämpliga på en fastighet som ägs av en bostadsrättsförening, om inte minst en av bostadsrättsföreningens lägenheter hyrs ut direkt i stället för att upplåtas med bostadsrätt (prop. 1976/77:151 s. 48 f.). får ingripa mot fastighetsägare genom bl.a. beslut om tvångsförvaltning (8–27 §§ BFL). Regleringen innebär att hyresnämnden utser en förvaltare som i flera väsentliga avseenden får ställning som legal företrädare för fastighetsägaren. utövar sedan tillsyn över förvaltningen. En ansökan om särskild förvaltning får göras av kommunen eller en organisation av hyresgäster. En enskild hyresgäst är däremot inte behörig att göra en sådan ansökan (29 § BFL). Om fastigheten står under tvångsförvaltning men en tillfredsställande förvaltning trots detta inte kan uppnås finns möjlighet för kommunen att väcka talan om att lösa in fastigheten (28 § BFL). Det finns inte några särskilt riktade bestämmelser om tvångsförvaltning av en bostadsrättsförening. genomfördes ändringar i bl.a. föreningslagen. Lagändringarna syftar till att stärka minoritetsskyddet i ekonomiska föreningar, däribland bostadsrättsföreningar, som missbruk av reglerna motverkas. Ändringarna innebär bl.a. att en särskild granskare eller en minoritetsrevisor ska kunna utses av utan att frågan först behandlas på en föreningsstämma. En förutsättning är att minst en tiondel av de röstberättigade medlemmarna i föreningen står bakom ansökan (8 kap. 9 § och 9 kap. 9 §). I undantagsfall ska den som ansökt om att ska utse en särskild granskare kunna bli ersättningsskyldig för föreningens kostnader för den särskilda granskaren. Bestämmelsen motverkar att särskild granskning används som ett påtryckningsmedel mot föreningen, när granskningen är uppenbart obehövlig (prop. 2019/20:194, bet. 2020/21:CU3, rskr 2020/21:51). har uppmärksammat brister i konsumentskyddet på bostadsrättsmarknaden och i tillkännagivanden uppmanat regeringen att återkomma med förslag till åtgärder (bet. 2019/20:CU9 punkt 4, rskr. 2019/20:169, och bet. 2020/21:CU2 punkt 1 och 2, rskr. 2020/21:50). överlämnade Utredningen om stärkt konsumentskydd på bostadsrättsmarknaden sitt betänkande (SOU 2017:31) till regeringen. Utredningen lämnade ett antal förslag som syftar till att stärka det konsumenträttsliga skyddet på bostadsmarknaden. Förslagen gäller bl.a. redovisning och framtida underhåll, den ekonomiska planen och intygsgivningen, skyddet för den som har tecknat förhandsavtal eller anmält intresse för en bostadsrätt, skyddet vid överlåtelse, pantsättning och utmätning och underhåll och förändring av bostadsrättshavarens lägenhet. Konsumentskyddet på bostadsrättsmarknaden har även granskats av . I granskningsrapporten konstaterar att det finns brister i skyddet för köpare av nyproducerade bostadsrätter och riktar rekommendationer till regeringen med anledning av dessa brister (Konsumentskydd vid köp av nyproducerade bostadsrätter, RiR 2020:3). redovisade regeringen sin bedömning av i en skrivelse till (skr. 2019/20:171). upprättade och remitterade promemorian Tryggare bostadsrätt (dnr Ju2021/03758) som ett komplement till ovan nämnda betänkande. överlämnade regeringen proposition 2021/22:171 Tryggare bostadsrätt till . Propositionen innehåller de förslag från betänkandet och den kompletterande promemorian som regeringen gått vidare med. I propositionen föreslås bl.a. att en medlem i en bostadsrättsförening inte ska kunna ha mer än en röst på föreningsstämman, att kraven på den ekonomiska planen och på de intygsgivare som granskar planen ska skärpas samt att en bostadsrättsförenings årsredovisning ska innehålla särskild information som är till nytta för föreningens intressenter. Förslagen i propositionen syftar till att stärka det rättsliga skyddet för den som köper eller äger en bostadsrätt. Utskottet har tidigare i olika sammanhang framhållit vikten av ett väl fungerande konsumentskydd på bostadsrättsmarknaden. Det har också funnits ett behov av att stärka skyddet för befintliga bostadsrättshavare. Regeringen har överlämnat propositionen Tryggare bostadsrätt till . Propositionen innehåller bl.a. ett förslag om att stadgebestämmelser som innebär en avvikelse från att varje medlem har en röst inte ska gälla. Syftet med förslaget är att stärka skyddet för bostadsrättshavare och förhindra att en medlem (t.ex. ett utomstående företag) får ett oproportionerligt inflytande i en förening. Som framgår ovan har vidare minoritetsskyddet i bl.a. bostadsrättsföreningar stärkts genom lagändringar som trädde i kraft . Med de nya reglerna kan en särskild granskare eller minoritetsrevisor utses vid misstanke om ekonomiska oegentligheter utan att frågan behandlats på en stämma. Därigenom kan en minoritet i en bostadsrättsförening snabbt och enkelt vidta åtgärder vid misstankar om ekonomiska oegentligheter i föreningen. Mot denna bakgrund anser utskottet att det inte finns skäl för att göra ett tillkännagivande om tvångsförvaltning av bostadsrättsföreningar. Motionsyrkandet bör avslås. Främjande av kooperativ hyresrätt Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om åtgärder för att främja utvecklingen av kooperativa hyresrätter. Jämför reservation 10 (C) och 11 (V). I kommittémotion 2021/22:260 av Momodou m.fl. (V) yrkande 15 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda möjligheten att inrätta en nationell samordnare kring frågor om kooperativa hyresrätter med syftet att arbeta långsiktigt med informations- och kunskapsutvecklingsarbete samt rådgivning på nationell nivå. Enligt samma motion, yrkande 16, bör regeringen utreda hur de finansiella förutsättningarna för den kooperativa hyresrätten kan ändras i syfte att tillgängliggöra upplåtelseformen för en större del av befolkningen. m.fl. (C) begär i kommittémotion 2021/22:3221 yrkande 5 ett tillkännagivande om att främja tillkomsten av kooperativ hyresrätt där medlemmarna själva har rätt att bestämma hyresnivåerna. I motion 2021/22:3722 av m.fl. (S) begärs en översyn av hur lagen om ekonomiska föreningar kan ändras så att kooperativa hyresrättsföreningar av en viss storlek (antal lägenheter, omsättning alternativt balansomslutning) har möjlighet att äga och bedriva verksamhet i dotterbolag. Lagen om kooperativ hyresrätt Lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt trädde i kraft . [2] Den kooperativa hyresrätten kan beskrivas som en upplåtelseform mellan vanlig hyresrätt och bostadsrätt. I huvudsak innebär den följande. Upplåtelseformen används för upplåtelse av bostadslägenheter. Den kooperativa hyresgästens nyttjanderätt till lägenheten stämmer i åtskilliga avseenden överens med vad som gäller vid vanlig hyra. Hyresvärden är en förening, en kooperativ hyresrättsförening, och de kooperativa hyresgästerna ska vara medlemmar i föreningen. Hyresgästernas intresse av boendeinflytande och boendedemokrati tillgodoses inom ramen för föreningen. Det finns två huvudtyper av föreningar. Föreningar enligt ägarmodellen äger det hus där lägenheterna finns. Föreningar enligt hyresmodellen hyr lägenheterna av fastighetsägaren. Den kooperativa hyresrättsföreningen är ett särskilt slag av ekonomisk förening. Medlemmarna betalar vanliga medlemsinsatser. Dessutom kan föreningen ta ut särskilda upplåtelseinsatser i samband med en lägenhetsupplåtelse. En hyresgäst som flyttar kan inte sälja den kooperativa hyresrätten men har i princip rätt att få tillbaka betalade insatser. Föreningen bestämmer själv hyran för lägenheterna. Bruksvärdesreglerna tillämpas inte. Även om en kooperativ hyresrättsförening är en sorts ekonomisk förening finns ingen generell hänvisning till lagen (2018:672) ekonomiska föreningar (föreningslagen). Lagen om kooperativ hyresrätt innehåller dock ofta hänvisningar till bestämmelser i föreningslagen. När det inte finns några hänvisningar ska föreningslagen inte tillämpas. Det saknas, i motsats till föreningslagen, bestämmelser i lagen om kooperativ hyresrätt möjligheter för en kooperativ hyresrättsförening att förlägga sin verksamhet i ett dotterföretag eller annat företag (se prop. 2015/16:4 s. 187). Reglerna om ombildning från vanlig hyresrätt till bostadsrätt har utvidgats till att gälla även ombildning till kooperativ hyresrätt enligt ägarmodellen. En kooperativ hyresrättsförening har alltså samma rätt att köpa en hyresfastighet som är till försäljning som en bostadsrättsförening har (lagen [1982:352] om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt, även kallad ombildningslagen). Innan föreningsstämman beslutar att föreningen ska förvärva ett hus för ombildning ska en ekonomisk plan upprättas. Planen ska vara försedd med intyg av två personer. Intygsgivarna ska bl.a. ange de huvudsakliga omständigheter som ligger till grund för deras bedömning och vilka handlingar som har varit tillgängliga för dem (4 kap. 1–3 §§ lagen om kooperativ hyresrätt). och bo i kooperativ hyresrätt – En av nya bostäder och kooperativa hyresrättsföreningar (2005) är en av nya bostäder och kooperativa hyresgästföreningar. Dessutom finns rapporten och bo i gemenskap (2005), från Byggkostnadsforum, i vilken redovisas möjligheter och svårigheter som kan förväntas möta en kooperativ hyresrättsförening. Den kooperativa hyresrätten uppmärksammas även i rapporten i praktiken (2010) och på . har också genomfört informationsinsatser genom pilotprojekt. Utredningen om stärkt konsumentskydd på bostadsrättsmarknaden hade i uppdrag att se över konsumentskyddet på bostadsrättsmarknaden (dir. 2015:97). Syftet med översynen var att identifiera områden där konsumentskyddet behöver stärkas. I uppdraget ingick bl.a. att ta ställning till om innehållet i den ekonomiska planen bör ändras, om det finns anledning att skärpa regelverket för intygsgivare och om det rättsliga skyddet för förhandstecknare och andra blivande föreningsmedlemmar behöver förbättras. Det ingick i uppdraget att överväga om de förslag som lämnas på bostadsrättsområdet även bör genomföras när det gäller de kooperativa hyresrätterna eller om andra lösningar bör gälla för dessa. överlämnade utredningen sitt betänkande Stärkt konsumentskydd på bostadsrättsmarknaden (SOU 2017:31) till regeringen. I utredningen konstaterades bl.a. att de kooperativa hyresrättsföreningarna har samma behov som bostadsrättsföreningar att säkerställa att det kommer att finnas tillräckliga medel för att möta det långsiktiga underhållsbehovet. Utredningen lämnade därför förslag att det även för kooperativa hyresgästföreningar enligt ägarmodellen skulle införas krav på komponentavskrivning, dvs. en uppdelning av tillgångens anskaffningsvärde i olika komponenter som redovisas och skrivs av var för sig. upprättade och remitterade promemorian Tryggare bostadsrätt (dnr Ju2021/03758). överlämnade regeringen proposition 2021/22:171 Tryggare bostadsrätt till . Propositionen innehåller de förslag från betänkandet och den kompletterande promemorian som regeringen gått vidare med. Regeringen har inte gått vidare med vissa förslag i betänkandet, t.ex. när det gäller förslagen om krav på komponentavskrivning, som har fått omfattande kritik av flera remissinstanser. När det gäller kooperativ hyresrätt föreslår regeringen i propositionen bl.a. att de som den kooperativa hyresrättsföreningen utser till intygsgivare ska godkännas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer samt att en intygsgivare ska ha en ansvarsförsäkring för den ersättningsskyldighet som han eller hon kan ådra sig i verksamheten. Motsvarande regler föreslås gälla för bostadsrättsföreningar (prop. 2021/22:171 s. 75 f.). Utskottet har behandlat och avstyrkt motioner om särskilda åtgärder för att främja utvecklingen av upplåtelseformen kooperativ hyresrätt. hänvisade utskottet till att staten inte ska gynna en upplåtelseform framför andra (bet. 2020/21:CU7). Utskottet vidhåller sin uppfattning att staten inte ska gynna en upplåtelseform framför andra. Med hänsyn till detta och med beaktande även av insatser, är utskottet inte berett att ställa sig bakom motionsförslagen om att på olika sätt främja kooperativa hyresrätter. Motionerna 2021/22:260 (V) yrkandena 15 och 16 samt 2021/22:3221 (C) yrkande 5 avstyrks därför. Utskottet är inte heller berett att ställa sig bakom motionsförslaget om att kooperativa hyresrättsföreningar ska få möjlighet att äga och bedriva verksamhet i dotterbolag. Motion 2021/22:3722 (S) avstyrks därför. Främjande av ägarlägenheter m.m. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att främja ägarlägenheter och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 12 (S, V, MP). I kommittémotion 2021/22:2558 av m.fl. (SD) yrkande 5 föreslås ett tillkännagivande om att se över möjligheterna till fler ägarlägenheter samt ombildning av hyresrätter och bostadsrätter. Liknande förslag om omvandling av befintliga bostäder till ägarlägenheter framförs i kommittémotion 2021/22:3708 av m.fl. (M) yrkandena 45 och 46, motion 2021/22:1710 av (KD) samt motion 2021/22:2306 av (L) yrkande 1. I motion 2021/22:2306 yrkande 2 föreslås också att kravet om minst tre bostadslägenheter ska avskaffas. De grundläggande lagtekniska förutsättningarna för att göra en fastighetsindelning av enskilda lägenheter (s.k. 3D-fastigheter) har funnits när det i fastighetsbildningslagen (1970:988), förkortad FBL, infördes möjligheter till tredimensionell fastighetsindelning. Lagen innehöll dock bestämmelser som hindrade att ägarlägenheter bildades. Genom lagstiftning som trädde i kraft har det blivit möjligt att bilda ägarlägenhetsfastigheter (prop. 2008/09:91, bet. 2008/09:CU16, rskr. 2008/09:170). Sådana fastigheter kallas ofta för ägarlägenheter. Ägarlägenheter kan endast bildas i samband med nyproduktion (3 kap. 1 b § andra stycket 1 FBL). I propositionen om ägarlägenheter anfördes att det saknades tillräckligt beredningsunderlag för att ta ställning till frågan om ombildning till ägarlägenheter i beståndet. Ägarlägenheter som en ny upplåtelseform i nyproduktion skulle enligt förslag i propositionen ses som ett första steg. Med nyproduktion avses även tillbyggnader och äldre byggnader som byggs om till flerbostadshus. Som förutsättning gäller dock att det utrymme som ägarlägenheten ska omfatta inte före beslutet om fastighetsbildning till någon del har använts som bostadslägenhet. Av 3 kap. 1 b § andra stycket 2 FBL framgår att en ägarlägenhet ska ingå i en sammanhållen enhet om minst tre sådana ägarlägenheter. Bestämmelsen hindrar bl.a. att ett småhus delas upp i två ägarlägenheter. En ägarlägenhet bildas alltså genom fastighetsbildning. I samband med bildandet tillförsäkras ägarlägenheten de rättigheter som behövs för att den ska kunna användas på ett ändamålsenligt sätt. Det innebär att lägenheten måste få tillgång till sådana anordningar som behövs för att den ska kunna fungera som en självständig enhet. Det kan t.ex. gälla rättigheter till trapphus, el, vatten och avlopp. För dessa ändamål kan det därför inrättas en eller flera gemensamhetsanläggningar i vilka ägarlägenheterna i huset får del. Som ett alternativ kan man t.ex. bilda en samfällighet enligt 6 kap. FBL. Vid fastighetsbildningen ska Lantmäteriet se till att anläggningen eller samfälligheten förvaltas av en samfällighetsförening. Ägaren till en ägarlägenhet har rätt att självständigt förfoga över lägenheten t.ex. genom att överlåta, pantsätta och hyra ut den. Vid uthyrning av ägarlägenheter gäller hyreslagen. Samma regler tillämpas som vid uthyrning av en- och tvåfamiljshus. Under de förutsättningar som anges i lagen om uthyrning av egen bostad kan avsteg göras från hyreslagens bestämmelse om bl.a. bruksvärdeshyra när en ägarlägenhet hyrs ut. Ägarlägenheter omfattas av allmänna grannelagsrättsliga regler. Det innebär att den lägenhetsägare som allvarligt stör sina grannar vid vite kan föreläggas att upphöra med störningarna. Den dåvarande regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att föreslå de författningsändringar som behövs för att befintliga hyreslägenheter i flerbostadshus ska kunna ombildas till ägarlägenheter. lade utredningen – ägarlägenhetsutredning – fram sitt betänkande Från hyresrätt till äganderätt (SOU 2014:33). Utredningen föreslår bl.a. att det ska införas en ny lag, lagen om omvandling av hyreslägenheter till ägarlägenhetsfastigheter, som reglerar förfarandet vid en omvandling. Utredningen har valt att i stället för ombildning tala om omvandling. Förslaget innebär bl.a. följande. En omvandling av hyreslägenheter till ägarlägenheter ska ske på fastighetsägarens initiativ och omfatta samtliga lägenheter i en byggnad inom en fastighet. Om det är möjligt att dela upp en större byggnad så att olika delar av byggnaden tillhör skilda fastigheter är det tillräckligt att lägenheterna i byggnadsdelen inom en fastighet omvandlas. På motsvarande sätt ska det vara möjligt att dela upp en större byggnad med hyreslägenheter ”på höjden” genom tredimensionell fastighetsbildning, förutsatt att samtliga lägenheter i den nybildade fastigheten omvandlas till ägarlägenheter. Om det finns en intresseanmälan från en bostadsrättsförening eller en kooperativ hyresrättsförening om att köpa fastigheten och intresseanmälan är antecknad i fastighetsregistret ska det inte vara möjligt att omvandla lägenheterna i byggnaden till ägarlägenheter. Omvänt ska en ansökan om fastighetsbildning för att bilda ägarlägenheter vara ett hinder mot att anteckna en sådan intresseanmälan. Fastighetsägaren ska vara skyldig att informera hyresgästerna om att en omvandling är på gång. Informationen ska bl.a. innehålla upplysningar om att hyresgästerna har rätt att köpa sina lägenheter och att de har rätt att bo kvar med samma besittningsskydd och rätt att överlåta hyresrätten även om de inte köper lägenheten. En hyresgäst ska ha rätt att före andra köpa lägenheten dels i samband med omvandlingen, dels vid senare försäljning av lägenheten. Detta gäller den hyresgäst som hade hyresrätten till lägenheten när den omvandlades till ägarlägenhet. Även en make, sambo eller annan närstående till en hyresgäst ska under vissa förutsättningar ha rätt att köpa lägenheten om hyresgästen avstår. Hyresgästerna ska i samband med omvandlingen få ett skriftligt erbjudande om att köpa lägenheterna. Erbjudandet ska föregås av besiktning och värdering av byggnaden och lägenheterna. Hyresgästerna som kollektiv ska inte ha någon särskild, lagreglerad rätt att före andra gemensamt förvärva fastigheten för omvandling till ägarlägenheter. Utredningen föreslår att kravet på en sammanhållen enhet om minst tre lägenheter för att fastighetsbildning ska kunna ske behålls oförändrat. Det kan påminnas om att direktiven begränsade utredningen till att avse ombildning av hyresrätter i flerbostadshus. behandlade utskottet motioner om omvandling till ägarlägenheter. Utskottet föreslog ett tillkännagivande till regeringen om att återkomma till med förslag som gör det möjligt att omvandla hyreslägenheter i flerbostadshus till ägarlägenheter. följde utskottets förslag. Utskottet anförde bl.a. följande (bet. 2015/16:CU14): Med ägarlägenheter finns goda förutsättningar att öka mångfalden av upplåtelseformer i bostadsområdena. saknas förutsättningar för ombildning till bostadsrätter bl.a. beroende på bostadsfastighetsstrukturen. En blandning av hyresrätter och ägarlägenheter i ett bostadsområde är något som skulle bidra till att motverka boendesegregation. Utskottet anser således att ägarlägenheter ska kunna bildas i det befintliga beståndet av bostäder. I betänkandet Från hyresrätt till äganderätt (SOU 2014:33) föreslår ägarlägenhetsutredning lagstiftning som innebär att hyreslägenheter i flerfamiljshus kan omvandlas till ägarlägenheter. Utskottet anser att det är angeläget att regeringen utan att dröja återupptar beredningen av utredningsbetänkandet och återkommer till med förslag som gör det möjligt att omvandla hyreslägenheter i flerbostadshus till ägarlägenheter. I reformen 2009 då ägarlägenheter gjordes möjliga ingick ett krav om att ägarlägenhetsfastigheter ska ingå i en sammanhållen enhet om minst tre fastigheter. Enligt utskottets mening bör denna regel ändras så det blir möjligt för två personer att äga var sin del av ett småhus. Regeringen bör återkomma till med förslag även i denna fråga. behandlade utskottet motioner om främjande av och omvandling till ägarlägenheter. Utskottet föreslog ett tillkännagivande till regeringen om att återkomma till med förslag som gör det möjligt att omvandla befintliga bostäder till ägarlägenheter. biföll utskottets förslag. Utskottet anförde bl.a. följande (bet. 2020/21:CU7): Som utskottet tidigare framhållit bidrar ägarlägenheter till att öka mångfalden av upplåtelseformer på bostadsmarknaden och det är därför viktigt att det införs en möjlighet att bilda ägarlägenheter i det befintliga bostadsbeståndet. En sådan möjlighet medför att de boende får större inflytande över sina bostäder. Det medför också att det blir möjligt att relativt snabbt få fler ägda bostäder i områden som domineras av hyresrätter och där marknadsförutsättningarna för nyproduktion av bostadsrätter eller ägarlägenheter är begränsade. Att möjliggöra större inslag av ägt boende i områden dominerade av hyresrätter innebär också att personer som bor där inte behöver flytta från området för att kunna inleda sin boendekarriär, vilket motverkar boendesegregation. Det har gått , på utskottets förslag, riktade ett tillkännagivande till regeringen om att återkomma med förslag som gör det möjligt att omvandla hyreslägenheter i flerbostadshus till ägarlägenheter. Regeringen har dock inte vidtagit några mer betydande beredningsåtgärder för att efterkomma tillkännagivandet. Regeringen bör därför prioritera arbetet i denna fråga och möjligt återkomma till med förslag som gör det möjligt att omvandla befintliga bostäder till ägarlägenheter.