bet · H901MJU22 · 2022-04-25 00:00:00 — Både det vetenskapliga rådet för djurskydd vid SLU och flera olika samrådsinstanser har påtalat att det finns brister i kunskapsläget om svenska utsättningar. Vår utredning visar att det finns risk för djurskyddsproblem vid utsättningar. Verksamhetsutövare har förvisso i hög grad incitament att eftersträva goda förutsättningar för djur som sätts ut, men om utsättningar görs på fel sätt finns det en risk för att djuren far illa. Både vetenskapliga rådet och flertalet samrådsinstanser i vår utredning har beskrivit att det finns risk för att det kan uppstå betydande djurskyddsproblem om utsättningar görs på fel sätt. finns det inte heltäckande lagstiftning som reglerar djurskyddet vid själva utsättningsmomentet för djur som sätts ut för jakt- och fiskeändamål. Under uppfödning och transport till utsättning skyddas djuren, precis som alla andra djur som hålls av människan, av djurskyddslagen. Det saknas dock djurskyddslagstiftning som reglerar djurskyddet vid själva utsättningen av djuren vilket innebär en otydlighet för berörda aktörer och att de berörda djuren som sätts ut saknar skydd i lagstiftning. Mot bakgrund av vad som framkommit i vår utredning föreslår vi en författningsändring i form av ett tillägg till djurskyddslagen. Vårt förslag innebär krav på att djur som sätts för jakt- och fiskeändamål ska ha förutsättningar för ett liv i det vilda. Förslaget ställer även krav på att miljön där djuren sätts ut ska ge dem förutsättningar för ett liv i det vilda. Vi bedömer att det är motiverat att i lagstiftning tydliggöra djurhållares ansvar och förebygga djurskyddsrisker, samt att ge lagstöd för länsstyrelserna att kunna ingripa om utsättningar görs på felaktigt sätt och medför lidande för djur. Förslaget kommer därmed att förbättra situationen för djuren som sätts ut. () har uppgett att förslag om krav på djur som sätts ut för jakt- och fiskeändamål är under beredning. I djurskyddslagen fastställs de grundläggande reglerna för djurhållning. Djur ska hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att deras välfärd främjas, att de kan utföra sådana beteenden som de är starkt motiverade för och som är viktiga för deras välbefinnande (naturligt beteende) och att beteendestörningar förebyggs. Denna princip ska alltid beaktas i frågor om djurhållning, såväl av djurhållare som av regeringen och myndigheter när de meddelar närmare föreskrifter om hur djur ska hållas. Det som efterfrågas i motionen är därmed tillgodosett och utskottet avstyrker därför motion 2021/22:4061 (MP) yrkande 35. Som redovisas ovan har meddelat föreskrifter om att handjur som är mer än ska hållas i lösdrift. Det som efterfrågas i motionen är därmed tillgodosett och utskottet avstyrker därmed motion 2021/22:4061 (MP) yrkande 41. Utevistelse för vissa djur Utskottet konstaterar att djurskyddslagen bl.a. syftar till att främja en god djurvälfärd och att djur ska få utföra sådana beteenden som de är starkt motiverade till. har och regeringens bemyndigande att meddela föreskrifter om utevistelse för olika slags djur. Utskottet ser inget behov av att vidta några åtgärder för att förändra denna ordning. När det gäller förutsättningarna för hur sådan utevistelse bör anordnas måste det bl.a. göras en avvägning mellan djurens välmående och vissa miljöhänsyn. I detta sammanhang vill utskottet framhålla betydelsen av dels den forskning på området som bedrivs vid SLU, dels det arbete som bedrivs av SLU:s vetenskapliga råd för djurskydd. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att motionerna 2021/22:2457 (SD) yrkande 31, 2021/22:2458 (SD) yrkande 6 och 2021/22:4061 (MP) yrkandena 32, 36 och 53 avslås. När det gäller avelsgrisar följer det av djurskyddsförordningen att de, om det är möjligt, ska ges tillfälle att vistas ute . Det finns dock inget krav på att anordna utevistelse för avelsgrisar inom den konventionella grisproduktionen, och utskottet ser inte heller något behov av att verka för en reglering med den innebörden. Därför föreslår utskottet att motion 2021/22:4061 (MP) yrkande 42 avslås. Som det får förstås anser motionärerna att kompetensen för att hullbedöma får behöver förbättras. Utskottet konstaterar att föreskrifter ställer grundläggande krav på att personer som har hand om får ska ha tillräckliga kunskaper och färdigheter för det. Som framgår av redovisningen ovan har Gård- och djurhälsan vidare utformat en mall för hullbedömning som bl.a. beskriver när och hur hullbedömning bör göras och hur resultaten ska bedömas. Mot denna bakgrund anser utskottet att motion 2021/22:4061 (MP) yrkande 44 kan lämnas utan åtgärd. Med hänsyn till såväl vad motionärerna själva anfört som information från drar utskottet slutsatsen att hormonell brunstsynkronisering är betydligt mindre vanlig jämfört med brunstsynkronisering med hjälp av s.k. teaserbagge. En förklaring till den begränsade användningen av den hormonella metoden är enligt utskottet sannolikt att veterinärer måste förskriva läkemedel med östrogen eller gestagen effekt och att dessa preparat endast får ges av veterinären själv eller på veterinärens ansvar. Utskottet ser mot denna bakgrund inte behov av att vidta några åtgärder för den utfasning som efterfrågas i motion 2021/22:4061 (MP) yrkande 45. Därmed föreslår utskottet att yrkandet avslås. Utskottet välkomnar att kommissionen har aviserat ett lagförslag om att fasa ut och slutligen förbjuda burhållning av ett flertal slags djur, bl.a. unghöns, värphöns och avelsdjur för slaktkycklingar och värphöns. Mot bakgrund av det pågående arbetet ger motionerna 2021/22:1341 (S), 2021/22:4061 (MP) yrkande 13 och 2021/22:2457 (SD) yrkande 37 inte anledning till någon åtgärd från utskottets sida. Därmed föreslår utskottet att motionerna avslås. Utskottet prövade under förra motionsyrkanden som motsvarar de som är aktuella. Utskottet såg då inte behov av att förändra det befintliga regelverket. Utskottet vidhåller det som tidigare uttalats och föreslår att motionerna 2021/22:328 (SD) yrkande 1 och 2021/22:4061 (MP) yrkandena 37, 47–50 och 54 avslås. Som framgår av redovisningen ovan har meddelat närmare föreskrifter om hur fiskar ska hållas. Av föreskrifterna framgår bl.a. att det foder som ges till fiskarna ska vara anpassat till fiskarten och tillgodose varje djurs näringsbehov. Det som efterfrågas i motion 2021/22:4061 (MP) yrkande 56 är enligt utskottet därmed i huvudsak tillgodosett och utskottet föreslår därför att yrkandet avslås. Uppfödning och utsättning av vilda djur för jakt Som redovisas ovan har föreslagit ändringar i djurskyddslagen som innebär krav på att djur som sätts för jakt- och fiskeändamål ska ha förutsättningar för ett liv i det vilda och att miljön där djuren sätts ut ska ge dem förutsättningar för ett liv i det vilda. förslag är under beredning i och i avvaktan på resultatet av det arbete som pågår föreslår utskottet att motion 2021/22:4061 (MP) yrkande 72 lämnas utan åtgärd. Förevisning och tävling med djur Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om regler om vilka djur som får hållas och förevisas, hästtävlingar och djur för förevisning och tävling i övrigt. Jämför reservation 18 (SD), 19 (KD), 20 (MP), 21 (V, MP) och 22 (V, MP). Regler om vilka djur som får hållas och förevisas Enligt kommittémotion 2021/22:4061 av m.fl. (MP) yrkande 63 bör det införas en positiv lista för de domesticerade djurarter som kan ges en god välfärd i cirkusmiljö och som därmed ska vara tillåtna att hålla på cirkus, vilket betyder att alla andra djurarter ska vara förbjudna. Även i kommittémotion 2021/22:2457 av m.fl. (SD) yrkande 8 efterfrågar motionärerna en positiv lista över de djur som ska vara tillåtna att hålla på cirkus. Motionärerna anför bl.a. att icke-domesticerade djur inte är lämpliga att hålla på cirkus samt att det föreligger gränsdragningsproblem i fråga om vad som är domesticerade respektive icke-domesticerade djur. Av den anledningen behöver det skapas en s.k. positiv lista över de djur som ska vara tillåtna att hålla på cirkus och att alla andra djur per automatik ska vara förbjudna. Ett liknande yrkande om att förbjuda användandet av icke-domesticerade djur på cirkusar finns i motion 2021/22:3033 av (SD). Kommittémotion 2021/22:3880 av m.fl. (KD) yrkande 49 handlar om likabehandling av cirkusföretag. I motionen föreslås att ska få i uppdrag att ta fram en lista på djur som får användas för uppvisningar, tävlingar och utställningar. Motionärerna anför att förbud mot att använda vissa djur på cirkusar strider mot regeringsformens likabehandlingsprincip samt framhåller att cirkusföretagen efterlyser en icke-diskriminerande lagstiftning som utgår från djurens bästa, inte vem som äger och uppträder med dem. En rimlig lösning vore därför enligt motionärerna att ha en lista över vilka djur som, oavsett verksamhetsform, får användas för uppvisningar, tävlingar och utställningar. I kommittémotion 2021/22:4061 av m.fl. (MP) yrkande 64 föreslås ett förbud mot att hålla elefanter, stora kattdjur och delfiner i djurparker. Även i motion 2021/22:262 i denna del av och (båda SD) föreslår motionärerna att det ska vara olagligt att hålla delfiner i fångenskap. I kommittémotion 2021/22:4061 av m.fl. (MP) yrkande 33 föreslås att skadliga tvångsmedel som t.ex. smärtlindrande mediciner eller annan dopning, felaktig spöanvändning eller mekanisk utrustning ska vara förbjudet inom all hästsport. Enligt motion 2021/22:3109 av (M) yrkande 5 bör värdegrunder för tävlingar med häst fortsätta att utvecklas. Djur för förevisning och tävling i övrigt I kommittémotion 2021/22:4061 av m.fl. (MP) yrkande 12 i denna del föreslås att ska arbeta inom EU för att stoppa djurplågeri i form av t.ex. tjurfäktningar. behandling och kompletterande uppgifter Regler om vilka djur som får hållas och förevisas Grundläggande bestämmelser om hur djur – inklusive cirkusdjur och djur i djurparker – ska hållas och skötas finns i djurskyddslagen och djurskyddsförordningen. Av djurskyddslagen framgår bl.a. att djur ska behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom. Det framgår också att djur ska hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att deras välfärd främjas, att de kan utföra sitt naturliga beteende och att beteendestörningar förebyggs (2 kap. 1 och 2 §§). Utöver dessa grundläggande bestämmelser finns särskilda regler för offentlig förevisning av djur (se nedan). Djurskyddslagen innehåller också en bestämmelse om att den som håller eller på något annat sätt tar hand om djur ska ha tillräcklig kompetens för att tillgodose djurets behov. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får därutöver meddela föreskrifter om krav på särskild kompetens eller utbildning vid viss djurhållning (2 kap. 3 §). Sådana föreskrifter finns t.ex. i föreskrifter (SJVFS 2019:29) om djurhållning i djurparker med mera (närmare om dessa nedan). När det gäller offentlig förevisning av djur kan det inledningsvis nämnas att artskyddsförordningen (2007:845) innehåller vissa bestämmelser om förutsättningarna för att mot betalning eller annars yrkesmässigt över huvud taget få visa levande djur av vissa viltlevande arter för allmänheten (se 40 § om att djurparker måste ha tillstånd från för detta och 44 § om att övrig offentlig förevisning som sker mot betalning eller yrkesmässigt måste anmälas till ). Vid all offentlig förevisning av arter som finns listade i bilaga A till förordning (EG) nr 338/97 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem (EU:s Citesförordning) krävs det dessutom intyg från . Huvudprincipen är att det är förbjudet att offentligt förevisa dessa arter, men behörig myndighet i medlemsstaterna kan bevilja undantag (artikel 8). Enligt 3 kap. 1 § första stycket djurskyddslagen är det förbjudet att, på ett sådant sätt att djuren utsätts för lidande, träna djur för eller använda djur vid bl.a. föreställningar eller andra förevisningar som anordnas för allmänheten. Av andra stycket i bestämmelsen framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bl.a. får meddela ytterligare föreskrifter om träning och användning av djur vid sådana föreställningar eller förevisningar. Särskilda bestämmelser om offentlig förevisning av djur vid cirkusar och liknande verksamheter finns i 3 kap. djurskyddsförordningen. Av 3 kap. 3 § framgår bl.a. att djur inte får flyttas runt och i samband med det förevisas offentligt i burar eller andra utrymmen eller inhägnader som begränsar deras rörelsefrihet på liknande sätt som en bur. I bestämmelsen finns också en uppräkning av de djur som det inte heller på annat sätt är tillåtet att flytta runt och i samband med det förevisa offentligt. Några av de djurslag som räknas upp är apor, rovdjur (med undantag för tamhundar och tamkatter), noshörningar, flodhästar, säldjur och elefanter. I den s.k. cirkusföreskriften, dvs. föreskrifter och allmänna råd (SJVFS 2019:4, senast ändrad genom 2021:28) om cirkusdjur finns generella bestämmelser om skötsel och hållande av cirkusdjur. I andra kapitlet finns även specifika bestämmelser för vissa djurslag. För de djurslag som inte nämns i andra kapitlet ska skötsel- och måttbestämmelser i vissa andra av föreskrifter tillämpas vid turné (3 § cirkusföreskriften). För exotiska och icke-domesticerade djur ska bestämmelserna i föreskrifter (SJVFS 2019:29) om djurhållning i djurparker m.m. tillämpas. Vissa bestämmelser i den föreskriften behöver dock inte uppfyllas av cirkusar, bl.a. kraven på att det ska finnas en ansvarig veterinär och i vissa fall även zoolog, se mer nedan (3 § första stycket 4). I föreskrifter om djurhållning i djurparker m.m. anges att den som ansvarar för djurhållningen och för den övergripande skötseln av djuren vid anläggningen ska ha lämplig utbildning eller erfarenhet av aktuella djurslag (1 kap. 8 §). Enligt föreskrifterna ska det också finnas en veterinär som svarar för sjukdomsförebyggande åtgärder, veterinärmedicinsk rådgivning och behandling, journalföring, rådgivning i djurskydds- och smittskyddsfrågor, upprättande av hygienprogram, provtagningar, fodersammansättning och övriga skötselfrågor. Veterinären ska besöka anläggningen regelbundet, dock minst varje kvartal (1 kap. 9 §). Vidare ska en djurparkszoolog finnas på de djurparker som visar de slags djur som anges i 2–9, 11, 14 och 15 kap. i föreskrifterna (bl.a. primater, rovdjur och säldjur, elefanter samt kräldjur och groddjur). Zoologen ska svara för rådgivning när det gäller utformning och berikning av miljön, antal och sammansättning av djur i djurutrymmen, avel, djurskyddsfrågor, fodersammansättning och övriga skötselfrågor samt svara för att det förs en uppdaterad djurförteckning (1 kap. 10 §). I samma bestämmelse uppställs vissa krav på zoologens formella kompetens liksom att zoologen ska besöka djurparken regelbundet, dock minst en gång per halvår. föreskrifter om djurhållning i djurparker innehåller också detaljerade bestämmelser om krav på storlek och utformning av de utrymmen där djuren vistas. För kattdjur finns bestämmelserna i 6 kap. 3–9 §§, för delfiner i 7 kap. 1–4 §§ och för elefanter i 8 kap. 1–3 §§. Länsstyrelserna är behöriga myndigheter att kontrollera att djurskyddsbestämmelserna följs. Enligt 3 kap. 6 § djurskyddsförordningen får en djurpark eller liknande anläggning inte tas i bruk för offentlig förevisning av djur innan den har godkänts av . Detsamma gäller vid omflyttning av djuren och vid ny-, till- eller ombyggnad av någon betydelse. Särskilda regler om kontroll av cirkusar finns i 8 kap. 12 § djurskyddsförordningen och i 1 kap. 5–9 §§ cirkusföreskriften. Här föreskrivs bl.a. att ska inbesiktiga en cirkus innan den har sin första föreställning för året. Av bestämmelserna följer också att kontrollmyndigheten, om den upptäcker allvarliga eller upprepade brister i djurhållningen, kan förbjuda cirkusen att påbörja eller fortsätta sin turné. I 2 kap. 9 § första stycket djurskyddslagen anges att djur inte får agas, tillfogas skada eller överansträngas. Av andra stycket i samma bestämmelse framgår att utrustning – med vissa undantag som anges i tredje stycket – inte får användas på ett sätt som kan orsaka djuret lidande eller skada. Av 3 kap. 1 § första stycket i samma lag följer att det är förbjudet att på ett sådant sätt att djur utsätts för lidande träna djur för eller använda djur vid tävlingar eller prov. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om träning eller användning av djur som avses i bestämmelsen samt om undantag från förbudet mot att träna djur för eller använda djur vid prov på ett sådant sätt att de utsätts för lidande (3 kap. 1 § andra stycket djurskyddslagen). Enligt 2 kap. 3 § föreskrifter och allmänna råd (SJVFS 2019:26) om träning och tävling med djur får utrustning, hjälpmedel eller metoder inte användas på ett sådant sätt att det kan medföra skada eller annat fysiskt eller psykiskt lidande för djuret. Enligt 3 kap. 2 § djurskyddslagen får ett djur som tränas för eller deltar i en tävling eller ett prov inte utsättas för dopning eller andra otillbörliga åtgärder som kan påverka djurets prestationsförmåga eller temperament. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får, enligt andra stycket, meddela föreskrifter om förbudet enligt första stycket. Med dopning avses enligt 6 kap. 2 § i SJVFS 2019:26 åtgärder som genom tillförsel av läkemedel eller substanser kan påverka djurets prestationsförmåga eller temperament så att något av följande kan inträffa: Djurets hälsotillstånd påverkas under träning för eller deltagande i tävling. Djuret ansträngs eller belastas hårdare än vad det är tränat för eller kan riskera att åsamkas skada på annat sätt på grund av att prestationsförmågan höjs eller sänks. Skada, smärta eller sjukdom döljs eller en sjukdomsprocess påverkas hos djuret under träning för eller deltagande i tävling. Detta inkluderar även åtgärder som kan ge negativa konsekvenser för djuret som visar sig först efter tävlingstillfället. Med otillbörliga åtgärder avses enligt 6 kap. 3 § SJVFS 2019:26 åtgärder som genom annan behandling än genom tillförsel av läkemedel eller substanser kan påverka djurets prestationsförmåga eller temperament så att något av följande kan inträffa: Djurets hälsotillstånd påverkas under träning för eller deltagande i tävling. Djuret ansträngs eller belastas hårdare än vad det är tränat för eller kan riskera att åsamkas skada på annat sätt på grund av att prestationsförmågan höjs eller sänks. Skada, smärta eller sjukdom döljs eller en sjukdomsprocess påverkas hos djuret under träning för eller deltagande i tävling. Detta inkluderar även åtgärder som kan ge negativa konsekvenser för djuret som visar sig först efter tävlingstillfället. Bestämmelserna i 2 kap. 9 § första och andra stycket samt 3 kap. 1 § första stycket och 2 § första stycket djurskyddslagen är straffsanktionerade enligt 10 kap. 1 § samma lag. Bestämmelserna som meddelats av regeringen i förordningar eller av i föreskrifter är straffbelagda enligt 10 kap. 5 § djurskyddslagen. Ett motionsyrkande om användning av spö vid hästtävlingar behandlades i miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2017/18:MJU24 Ny djurskyddslag. I sitt ställningstagande anförde utskottet följande: När det gäller frågan om spödrivning vid hästtävlingar instämmer utskottet med motionären i fråga om att det är viktigt att djurskyddet upprätthålls i verksamhet där hästar deltar i tävlingar. Utskottet noterar att det nuvarande förbudet mot att utsätta djur för lidande vid tävlingar förs över till den nya lagen och att regeringen dessutom föreslår att det införs en ny bestämmelse om att utrustning inte får användas på ett sätt som tillfogar djuret skada. Utskottet noterar också att det vid aktuella tävlingar ska tjänstgöra ban- och tävlingsveterinärer som ska meddela kontrollmyndigheten om någon bryter mot djurskyddslagens bestämmelser. Utskottet förutsätter att arbetet med att bevaka att djurskyddslagens bestämmelser följs bedrivs i enlighet med lagens intentioner. Motion 2017/18:801 (S) kan därmed lämnas utan vidare åtgärd. Ett motionsyrkande om att införa förbud mot att använda spö på hästar i frammaningssyfte prövades vidare av miljö- och jordbruksutskottet i betänkande 2020/21:MJU10 Djurskydd. Utskottet ansåg att motionen inte motiverade någon åtgärd och anförde följande: Utskottet konstaterar att det enligt djurskyddslagen är förbjudet att utsätta djur för lidande vid tävlingar. Det är även förbjudet att, såväl vid tävlingar som i övrigt, använda utrustning på ett sätt som kan orsaka djur lidande eller skada. Enligt utskottets mening är inte användningen av spö vid tävlingar i sig problematisk, utan problemet uppstår om spödrivningen sker på ett sätt som kan orsaka hästen lidande eller skada. Utskottet noterar att det ska tjänstgöra ban- och tävlingsveterinärer vid hästtävlingar och att dessa bl.a. har till uppgift att rapportera eventuella överträdelser av djurskyddslagens bestämmelser. Utskottet noterar också att överträdelser av de nu beskrivna förbuden är straffsanktionerade. Enligt utskottets mening är det nuvarande regelverket tillräckligt för att kunna upprätthålla ett gott djurskydd i samband med hästtävlingar. beslutade i enlighet med utskottets förslag. () organiserar stora delar av den svenska hästsporten. Förbundet och dess föreningar arbetar enligt SVRF aktivt med den värdegrund som hela idrottsrörelsen vilar på i och idéprogrammet Idrotten vill. Genom omfattande utbildningsverksamhet, stöd till föreningsutveckling, särskilda satsningar som Trygg i stallet och Trygg i ridsporten utvecklar SVRF och dess föreningar en verksamhet som vilar på idrottsrörelsens fyra grundpelare – demokrati och delaktighet, glädje och gemenskap, allas rätt till idrott samt rent spel. Tolv av de större aktörerna inom den svenska hästsektorn samverkar i Hästnäringens Representationsråd (HRR). Rådet bildades på initiativ av (). I sitter representanter från Aktiebolaget och Galopp (ATG), () och SVRF. Syftet med HRR är att föra samman de stora aktörerna i ett gemensamt forum. Rådet möts och diskuterar då samt tar ut kompassriktningen för de stora gemensamma frågorna som rör svensk hästnäring. Hästnäringen enades , genom beslut i HRR, om en gemensam värdegrund för träning och tävling med häst enligt följande: • Hästens välbefinnande kommer alltid i första hand. • Alla som på ett eller annat sätt har hand om hästar ska agera på ett sådant sätt att hästen skyddas mot skada och inte far illa vid träning och tävling. • Ingen häst får tränas eller tävlas med metoder som skadar eller skrämmer hästen. • Hästen ska tränas och tävlas i enlighet med utbildningsnivå och förmåga. • Hästar får inte medicineras eller på andra sätt påverkas i syfte att förbättra prestationsförmågan eller för att dölja skador. • Hästen ska vara frisk, i god kondition och väl förberedd för tävlingstillfället. • Sportutövarnas förhållningssätt gentemot hästen ska präglas av kunskap och respekt. • Det är utövarnas ansvar att kontinuerligt utbilda sig själva och sina hästar. • Dopning, alkohol och andra droger hör inte hemma i hästsporten. • Vid tävling ska hänsyn tas till medtävlande och deras hästar. • Kamratskap och samarbetsvilja är av största vikt. Enligt HRR arbetar hästnäringens organisationer kontinuerligt med kompetensutveckling och med att säkerställa att den gemensamma värdegrunden för seriöst företagande inom hästnäringen finns med i befintliga utbildningar för företagare och verksamhetsledare. behandlade kulturutskottet ett likalydande motionsyrkande som det som är aktuellt. avstyrkte yrkandet och anförde följande (bet. 2018/19:KrU10): Utskottet anser att det inte är en fråga för att ta ställning till utvecklingen av värdegrunden för tävling med häst, men kan konstatera att hästnäringens organisationer kontinuerligt arbetar med att kompetensutveckla och säkerställa att den gemensamma värdegrunden för träning och tävling med häst följs. Djur för förevisning och tävling i övrigt