bet · H901UU8 · 2022-06-10 00:00:00 — Att sitta i är ett av de finaste uppdragen man kan få, precis som talmannen sa här , och att sitta i utrikesutskottet är något alldeles särskilt. Vi har ofta långa möten och diskuterar stora frågor, frågor som verkligen får en att känna tyngden av det uppdrag man fått förtroendet att utföra. Men utrikesutskottet har också en annan dimension. Vi har oftast väldig god stämning oss emellan. Det är en samling människor som brinner för att göra världen till en bättre plats och som är rungande överens om frågor som mänskliga rättigheter, demokrati, jämställdhet och rättsstatens principer. Jag upplever att har lämnat ett avtryck, inte bara i protokoll, utan hos många av oss som har fått möjligheten att lära känna honom. Stort tack, , för din samhällstjänst, och tack för att all kunskap, glädje och engagemang som du bidrar med! Ledamoten vet att jag har sagt att jag liksom inte får tillåta mig själv att bli sentimental innan , för då kommer jag att stanna av alldeles för mycket. Men vi får väl göra ett undantag här i kammaren . Det är ett fantastiskt uppdrag som vi bär. Vi är verkligen privilegierade som får vara med och vara en del av det här arbetet. Vi vet också att det frestar på. Man lever och andas arbetet för en bättre värld. Det är underbart, men det är också krävande. Jag har gjort det sedan jag var rätt ung; vissa skulle säga orimligt ung. Det är helt rätt för min del att kliva vidare, växa vidare och göra andra saker i livet. Men även om det är helt rätt kommer det dagar och stunder när man har oerhört dåligt samvete. Det tror jag att många som avslutar sin tid här kan känna. Hur kan man sluta när det finns så mycket kvar att göra? Det finns ju så mycket som behöver bli bättre och rättas till i världen, och det finns folk som verkligen behöver det stöd och den hjälp vi kan ge. Hur i hela friden ska man kunna gå från att göra det? Att beskriva det som en samhällsplikt kanske låter konstigt för dem som inte har haft uppdraget, men det är väl funnet, och vi får väl se om jag har gjort min plikt . Jag har tillsammans med er andra här inne försökt att göra den plikten och bidra. Jag kommer att gå vidare med mitt dåliga samvete men med en lättnad inför att göra annat, en lättnad att det är andra som får ta de där långa mötena. Jag tillåter mig att göra något som jag sällan gör här, nämligen att låta tron lysa igenom lite: Ni ska veta att det inte bara är minnen och tacksamhet jag bär med mig - jag kommer också att tänka på er, och ni kommer att vara med mig i mina böner. Lycka till och tack för allt! Det finns en lång historia av starka relationer mellan och FN med dess institutioner samt en hög tilltro till deras förmåga att bedriva utvecklingsarbete. Det multilaterala samarbetet och biståndet utmanas av nationalistiska och reaktionära strömningar runt om i världen. har en viktig roll att tillsammans med dem som tror på en multilateral världsordning motarbeta denna utveckling, som vi inte får blunda för bristerna inom organisationerna. Det multilaterala biståndet är beroende av medlemsstaternas bidrag. har flera fonder och program fått mindre pengar till kärnverksamheten eftersom medlemsländerna tenderat att i stället öronmärka bidrag till utvalda projekt eller länder där givaren har nationella intressen. Det försvårar FN:s långsiktiga insatser för social och ekonomisk utveckling. Trenden att villkora stödet till FN genom öronmärkta projekt behöver vändas. Kärnstödet behövs för att det multilaterala biståndet ska kunna bedrivas långsiktigt och effektivt. Det behövs även när det uppstår oväntade situationer där snabb omställning är nödvändig, vilket inte minst pandemin och invasion av har visat. Kärnstöd är dessutom mer demokratiskt eftersom organens beslutsfattande församlingar då styr över budgetarna och inte de länder som betalar mest. Självklart ska regeringen och Sida söka vägar för att förbättra sitt arbete och träffsäkerheten med biståndet. Därför välkomnar jag , som sett några förbättringsområden som jag förväntar mig att både regeringen och Sida hörsammar. hoppas jag att inte andra partier ser detta som en anledning att minska biståndet eftersom minskade resurser absolut inte kommer att innebära mer utveckling. Därmed, herr talman, vill jag yrka bifall till reservation 4. Även om inte bistånd allena räcker för att få till en rättvis värld där alla människor får de mänskliga rättigheterna tillgodosedda är biståndet oerhört viktigt för att komma en bit på vägen till att nå målen med Agenda 2030. Det är dessutom vår skyldighet som ett land som delvis byggt våra rikedomar på andra länders bekostnad att stötta låg- och medelinkomstländers utveckling mot mer rättvisa och välmående samhällen. Redan före pandemin såg vi hur länder började röra sig i alltmer konservativ, patriarkal och auktoritär riktning och hur människor fick allt svårare att få sina mänskliga rättigheter tillgodosedda. Efter en period med förbättringar i världen började antalet fattiga och hungriga att öka liksom antalet flyktingar, med allt som ett liv på flykt innebär i form av minskade inkomster, sämre hälsa, färre barn i utbildning och fler flickor som gifts bort. Allt detta förstärktes under pandemin, och vi har fått otaliga rapporter om hur människors fri- och rättigheter inskränktes, hur fler kvinnor och flickor utsattes för våld och sexuella övergrepp, hur inkomsterna minskade kraftigt och hur tillgången till skola och vård försämrades. Detta skedde i alla länder men slog mycket hårdare mot de allra fattigaste. Sedan anföll har läget förvärrats än mer. Livsmedelskrisen detta medför kommer att drabba många. På detta har vi klimatförändringen som orsak till försämringarna i världen. Dessa försämringar kommer att eskalera i snabb takt om vi inte på allvar tar tag i klimatkrisen. Biståndet är viktigt och gör skillnad, och är erkänt duktiga på bistånd. Det har bekräftats varje gång jag träffat parlament, organisationer och människor som mottagit vårt bistånd och av olika undersökningar, såsom den av OECD-Dac 2019. Jag står stolt upp för att av bni ska avsättas till att nå en rättvis värld där alla får sina mänskliga rättigheter tillgodosedda. Dessutom bör i enlighet med ytterligare additionella medel till klimatbistånd budgeteras. Dock brister regeringen i att i målkonflikter inte låta Agenda 2030 väga tyngre än att använda bistånd till att exempelvis hindra flyktingar från att ta sig från till EU-länder, kräva att ska ta emot dem som inte gett uppehållstillstånd eller, som , göra oförsvarbara avräkningar. har jag yrkat att ska verka för att stryka skrivningar i OECD-Dacs regelverk som tillåter att biståndspengar används för skuldavskrivningar, utländska studenter vid högskolor i givarländerna och flyktingmottagande. Tyvärr har regeringen inte hörsammat detta, och står vi här med regeringens beslut om skamligt höga avräkningar. kommer att bli det land i som tar störst andel av utvecklingsbiståndet till kostnader för flyktingmottagande. Det största mottagarlandet för utvecklingsbistånd från är . Detta i då de flesta av ledarna i de olika FN-organen, inklusive FN:s generalsekreterare , uppmanat länder att inte göra avräkningar för flyktingmottagning. Detta i när omvärldens behov av en rättvis, jämlik och jämställd värld är större . Detta i när vår solidaritet behövs som allra mest. För oss i är det självklart att vi ska ta emot flyktingar från , och precis som vi vänsterpartister alltid ställt upp konkret för flyktingar som kommer till gör vi det för dem som kommer från . Däremot är det osolidariskt och osmakligt att ta flera miljarder från tidigare aviserade anslag när regeringen ger skatteavdrag för att människor med pengar inte ska behöva betala fullt pris för att få sina våningar städade eller få schäslongen från ihopmonterad, speciellt när finansministern själv slagit fast att svensk ekonomi är motståndskraftig tack vare starka offentliga finanser. Dessa avräkningar kommer att få förödande konsekvenser för de allra mest behövande i världen men även för anseende i biståndsvärlden. Från att ha varit ett land att lita på har vi nu alltså brutit en massa ingångna avtal och dessutom legitimerat andra länder att göra likadant. har jag haft svårt att vara stolt över svensk biståndspolitik. Inte trodde jag, som liten tjej på , att jag skulle få den stora ynnesten att bli riksdagsledamot. Det har varit tuffa, lärorika och fantastiska . Men tog jag beslutet att inte ställa upp för omval för att i stället ge mig ut på nya äventyr. Detta är alltså min sista debatt. Därför vill jag ta tillfället i akt att tacka de fantastiska människor jag mött under mina som riksdagsledamot. Jag märker att min beräknade talartid är uppnådd, men jag tänker gå emot mina duktig flicka-instinkter och ägna mig åt lite civil olydnad under denna sista debatt. Jag vill börja med att tacka alla de organisationer som på olika sätt arbetar med mänskliga rättigheter och som sett till att jag hållit mig på tårna. Utan er hade det varit svårt att utveckla politiken. Jag har ju ett lite krångligt namn, så jag vill passa på att tacka talmännen, som lyckats uttala det rätt. Jag vill även tacka utrikesutskottets kansli, som med integritet och gedigen kunskap bistått mig när jag undrat över något eller behövt bli påmind om saker. internationella kansli har varit guld värt i mitt uppdrag som ledamot i . Givetvis måste jag skicka ett stort tack till all personal i som sett till att jag som ledamot sluppit krångel när jag befunnit mig här: städarna, vakterna, helpdesk, servicecentret och kammarkansliet, som alltid möter en med glada kommentarer och fantastisk service. Sist men inte minst: Ett stort tack till alla er riksdagsledamöter som jag arbetat med i olika utskott, delegationer och partiöverskridande grupper. Vi håller inte alltid med varandra, eller rättare sagt: Vi håller nästan aldrig med varandra. Men utan våra diskussioner hade jag varit en sämre politiker. Jag vill önska er alla en riktigt trevlig sommar, men jag hoppas ändå att mitt parti utklassar er på valdagen. Det här blir mitt allra sista replikskifte i riksdag med . Vi får se hur många Armaniskjortor - nu var det schäslongen från - som vi hinner prata om. Det är ett stående inslag i alla våra debatter. Men till det seriösa: För är det tydligt att det svenska bidraget till de multilaterala organisationerna behöver minska. Om vi inte kände det i ryggraden tidigare gör vi det utan tvekan efter att den här rapporten har kommit. Det värsta en moderat vet är slöseri med skattebetalarnas pengar, och en del av det handlar faktiskt om att ha god kontroll och att följa upp. utgår såklart inte från genomförda projekt och resultat. Men det är det som är en del av problemet - att uppföljningar inte görs när det gäller de stora mängder kärnstöd som ger. I motion skriver man att fler länder bör öka sitt kärnstöd till det multilaterala biståndet och att bör verka för detta. Det vore fantastiskt om fler bidrog. Det hade gjort mycket om fler var med och bidrog till att minska fattigdom och förtryck. skriver man att man inte får blunda för bristerna i organisationerna. Men jag upplever att ibland väljer att göra just detta. Min fråga är därför: Hur anser att det svenska kärnstödet kan bli bättre? Tack, , för frågan! Svaret är: Först och främst genom att just fler länder bidrar till kärnstödet. lyfte i sitt anförande att det inte är så att alla länder i FN står upp för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Därför är det bra att man har de multilaterala organisationerna, där vi också har utrymme att uttrycka vad vi tycker och tänker kring de frågorna. FN-systemet har ju redan börjat reformeras. har man jobbat som i silor inom de olika programmen. Men sker reformer så att man inom länderna ska samarbeta mer mellan de olika FN-organisationerna. På så sätt kommer man att få till ett mer effektivt bistånd, där man med ett helhetsgrepp tar tag i de stora problem vi har i samhället. I Agenda 2030 kan vi ju inte välja bara ett mål som vi prioriterar. Allting hänger samman. Det största problemet inom FN är trots allt vetot i säkerhetsrådet, och det är en helt annan fråga. Det löser vi inte med bistånd, men det är det som vi i ser som ett väldigt stort problem inom FN. Detta gör att vi inte alltid kan angripa konflikter på det sätt som skulle behövas. Detta med slöseri med skattemedel är spännande. För vad sägs om att skattemedel ges till startups och innovationer, som misslyckas ett flertal gånger innan de träffar rätt? Varför får aldrig bistånd gå lite fel? säger att det vore fantastiskt om fler bidrog men vill själv minska det svenska kärnstödet. Jag får liksom inte det att hänga ihop. Jag och skulle kunna stå här hur länge som helst, men jag kommer att gå ifrån detta ämne och säga: Detta är som sagt vårt allra sista replikskifte, och det är något alldeles särskilt. har varit en värdig motståndare att möta i debatterna, och jag kan ärligt säga att jag kommer att sakna henne och hennes brandtal på den grova göteborgskan, som tar mig hem till , där jag växte upp. har inte bara varit en värdig motståndare i debatten. Hon har också tagit systerskapet på allvar och välkomnat mig som ny i utrikesutskottet. Jag kommer aldrig att glömma min allra första debatt för utrikesutskottet. kom fram till mig, skinande glad. Hon välkomnade mig och sa att det inte spelade någon roll att jag var ny. Hon skulle minsann ta replik på mig. Det har nog inte varit ett enda möte, eller anförande, utan att har nämnt kvinnors och flickors situation i olika delar av världen, och det uppskattar jag. Vi tycker olika i många frågor, precis som sa, men i har vi funnit många stora gemensamma nämnare, och den samarbetsviljan och det engagemanget är guld värt. Jag vill önska ett stort lycka till med vad hon än tar sig an. Vi tycker oftast olika, men engagemanget för en bättre värld delar vi, och det är faktiskt värt mer än alla våra olikheter. Tack för din samhällstjänst, ! Tack för ditt engagemang, och tack för systerskapet! Stort tack, , för dina ord! Alla som lyssnar här nu ska veta att jag har haft väldigt roligt när jag har knåpat ihop mina exempel. Jag är väldigt nöjd med räkneexemplet i mitt allra första replikskifte med just . För att belysa att mindre pengar inte ger mer valde jag att åka bil, även om jag som vänsterpartist självklart inte äger en egen bil. Men jag skulle alltså med bil från mitt kära på till , men då jag bara tankat av den bensin som krävdes kom jag bara till . Det var i och för sig trevligt, för då kunde jag besöka Arbetets museum. Men jag kom ju inte fram till mitt mål. Det kan tyckas väldigt främmande för utomstående att en moderat och en vänsterpartist kan prata och skratta och även vara överens om vissa politiska frågor, men det är en viktig del av vår demokrati. Att vi inte tar till våld utan som medmänniskor ser till att umgås på ett trevligt sätt bidrar till ett bättre samhälle. Ännu häftigare är det när vi reser till andra länder, där våldet är ständigt närvarande. har människor i de länderna frågat mig om vi verkligen kommer från olika partier när vi kan sitta runt samma bord. Sedan är ju både Storckenfeldt och jag kvinnor, och kvinnor har tvingats stötta varandra i det patriarkat vi lever i. I till exempel i SRHR-grupp och när det gäller de fruktansvärda områden vi jobbar med där - våldtäkt som vapen, könsstympning och abortrestriktioner - är det nödvändigt att både prata om det vi upplever som jobbigt och även skoja till det för att orka kämpa vidare. Eftersom Storckenfeldt har nära till skratt har kanske just vi haft extra roligt. Dessutom har vi som stora politiska motståndare under våra replikskiften tvingats vässa våra argument, vilket också varit en systerskapande gest som gjort oss båda lite kaxigare och mer skärpta som politiker. Tack, , för det! Fortsätt att stå upp för kvinnors rättigheter både här i och i världen! Efter dessa gemenskapsaktiviteter ska vi gå tillbaka till ämnet. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 5. Bistånd är viktigt, både för att bistå medmänniskor i akuta katastrofer och för att bidra till att lyfta människor och länder ur fattigdom till självförsörjande i demokratiska samhällen, där barnen får utbildning, där mänskliga och medborgerliga rättigheter försvaras och där man har förutsättningar att förverkliga sina livsdrömmar. Det bidrar till stabilare samhällen och en stabilare värld med mindre konflikter, där människor inte känner behov av att lämna hus och hem, familj, släkt, vänner och annat för att söka sig en bättre och tryggare tillvaro någon annanstans. granskningar är alltid nyttiga och ger konkreta förslag om hur förbättringar kan uppnås, för bättre kostnadseffektivitet, för att bättre följa god förvaltning och för att minska risken för exempelvis korruption. Därför är det också viktigt att regeringen följer de rekommendationer som ges - allt för att landets medborgare ska vara trygga i att varje krona används på absolut bästa sätt och verkligen går till det ändamål den är avsedd för. För att vi ska kunna utvärdera måste det finnas tydliga mål för verksamheten och att avsändaren, i det här fallet regeringen, och Sida, har gjort en analys av vilken organisation som är bäst lämpad att förverkliga de målen. I föreliggande rapport är den övergripande slutsatsen att regeringens och UD:s hantering av kärnstödet, som alltså går utan öronmärkning, kan utformas mer ändamålsenligt. pekar på förutsättningar för bättre samverkan mellan regeringen och Sida gentemot organisationerna och lämnar några rekommendationer. Det är anmärkningsvärt att rekommenderar regeringen att säkerställa att det finns tydliga och uppföljbara mål för vad regeringen vill uppnå med de strategier som styr kärnstöd. Vidare uppmanas regeringen att säkerställa att UD gör en dokumenterad riskanalys inför regeringens beslut om kärnstöd och att man regelbundet följer upp riskanalysen. förslag låter ju minst sagt rimliga och nödvändiga. Jag blev ärligt talat både förvånad och rent av bestört över att det inte redan görs. värnar om biståndet, för solidariteten med människor i andra länder men också för ett gott förvaltarskap. För att upprätthålla legitimiteten för biståndspolitiken och enprocentsmålet måste varje skattekrona användas så effektivt som möjligt. Tyvärr pekar granskning på stora brister i regeringens sätt att hantera biståndet. Regeringen behöver därför noga följa upp alla rekommendationer, särskilt dem som gäller rutiner och dokumentation. Regeringen behöver göra en helhetsöversyn av kärnstödet som metod för utbetalning av svenskt bistånd. Regeringen och UD behöver bättre kunna avgöra om kärnstöd till en viss organisation är det mest effektiva sättet att uppnå de svenska biståndspolitiska målen, och det behöver ske skyndsamt. Den mest omfattande kritiken i gäller just avsaknaden av tydliga mål för kärnstödet och bristande riskanalys av det. UD:s underlag tydliggör inte vilka omständigheter som har avgjort regeringens beslut om kärnstöd. Det gör det svårt att bedöma om biståndet bidrar till att svenska biståndsmål uppnås. Det går inte att följa hur de svenska pengarna används. Regeringen behöver därför förbättra styrningen av UD genom tydligare direktiv. Samverkan mellan UD och Sida behöver också underlättas. Sida efterfrågar detta, men regeringen har inte följt upp det. gjorde en motsvarande granskning av det multilaterala biståndet. Då uppdagades liknande brister. kritik i den rapport vi nu debatterar ligger i linje med vad som anförs i en särskild utredning från Dac , det vill säga den granskning som regeringen och många andra gärna hänvisar till, eftersom vi generellt sett fick väldigt goda omdömen där. Dac konstaterar att svenskt bistånd är ambitiöst och skickligt genomfört, men det finns viss kritik mot höga bidrag till olika FN-organ, ofta i form av kärnstöd. Svenska staten måste hantera hur organisationernas mål relaterar till de svenska biståndsmålen och till stor del förlita sig på organisationernas system för kontroll och uppföljning. Det innebär utmaningar som vi behöver jobba mer riktat med. Att kanalisera biståndet genom ett trögt och ineffektivt FN-system är ett vårdslöst sätt att använda skattepengar på, och det riskerar att urholka legitimiteten för biståndspolitiken. Det krävs nytänkande. De myndigheter och organisationer som administrerar biståndet måste parallellt stärkas för att upprätthålla en hög kvalitet. Det måste säkerställas att kapaciteten att administrera och följa upp biståndsinsatser är hög. Behoven i världen är stora, och medel ska inte gå förlorade på grund av dålig kontroll. FN gör många viktiga utvecklingsinsatser runt om i världen i när vi ser att behoven ökar inom flera humanitära områden som bekämpning av hunger och att hjälpa människor ur fattigdom till självförsörjning. Men det är också ett faktum att flera FN-organ har kantats av skandaler och korruption. Så sent som i går kom nyheten att fryser sina utbetalningar till FN i väntan på en egen utredning. Det är absolut nödvändigt att FN blir mer transparent, så att man kan följa pengarna och se att de hamnar där de är avsedda för att göra nytta för världens fattiga, för klimatet och för kvinnors rättigheter. Svenska skattemedel får inte hamna i orätta händer. I och med att är en av de större givarna till FN har regeringen ett ansvar för att aktivt verka för att FN-organ reformeras och blir mer resultatinriktade, transparenta och effektiva. De sista sekunderna av min talartid vill jag använda för att tacka kansliet och mina kamrater i utrikesutskottet för ett trevligt verksamhetsår. Jag önskar er allt gott och en god sommar vart ni än tar vägen i världen. Jag tackar för en god debatt. Det är känt att vi liberaler alltid och även fortsatt står upp för ett generöst bistånd. Enprocentsmålet behöver försvaras, upprätthållas och stärkas. av finansiella medel ska gå till bistånd. Det är rimligt att ett land som , som är rikt, utvecklat och som har höga ambitioner när det gäller demokrati, jämställdhet, mänskliga rättigheter, är väldigt aktivt i världen också genom biståndet. Såsom världen utvecklas kommer vi förmodligen att behöva ge mer bistånd och inte mindre. Vi kommer nog att behöva ge additionellt klimatbistånd, alltså klimatbistånd utöver biståndet på . Vi har lanserat en modell för det på EU-nivå, där man skulle kunna ta pengar från EU:s så kallade klimattullar och använda för klimatbistånd. fullskaliga invasion av och allt som händer i nu blir också ett exempel på saker som kan hända i vår omvärld och som innebär, herr talman, att vi behöver vara beredda att ge additionellt bistånd. Vi liberaler har varit mest offensiva med att föreslå mer pengar. Vi har till exempel sagt att 10 miljarder ska tas från beredskapsreserven. Det handlar inte bara om bistånd, men en stor del av det är bistånd. som vi behöver ge mer bistånd behöver vi också göra biståndet bättre. Det är det som denna debatt om om svenskt bistånd till multilaterala organisationer handlar om. Detta är väldigt viktigt. Flera av FN:s viktiga organisationer och mycket av FN:s viktiga arbete med bistånd är kroniskt underfinansierade. Jag måste säga att jag håller med när ledamoten uttrycker att fler länder måste bli bättre på att bidra till det multilaterala systemet. För mig innebär det inte att ska minska sitt engagemang. Vi måste tvärtom se till vad som är effektivt och konstatera att det arbete som FN utför, och som ofta är kärnan i mycket av världens biståndsarbete, är just gravt underfinansierat. Och det kommer inte att bli bättre med mindre finansiering. Däremot saknar jag lite grann ett resonemang från Vänstern om hur man vill se till att det blir tydligare styrning, bättre uppföljning, mer kostnadseffektivitet och mer transparens. är det uppenbart att högern, om jag uttrycker mig lite slarvigt, ibland blir lite för dålig på att uttrycka behovet av att just stärka biståndet också ekonomiskt. Det var någon här som tidigare sa att bara för att vissa delar är bra blir inte kritiken mindre befogad.