bet · H901UbU33 · 2022-06-09 00:00:00 — Allra sist vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Skolan är nyckeln om vi ska lyckas, säger . Jag håller verkligen med; det försöker vi säga . Frågan är bara om menar att alla barn eller bara vissa barn ska ha rätt att lyckas, när man så kraftigt försöker motverka de förslag för att öka jämlikheten som ligger på bord. Återigen, fru talman, rabblar upp skjutningar, 16 000 barn som misslyckas, brister i skolans studiero och så vidare - alla de utmaningar som skolan har - men inte ett enda förslag till hur man skulle kunna lösa detta. Det förslaget ligger på bordet - att vi ska jämna ut förutsättningarna för skolorna. Men hur det ser ut i skolorna är och inte ett spår intresserade av. I stället gör man som man brukar, rabblar upp en massa saker som inte alls stämmer: att barn blir integrationsverktyg, att barn ska bussas, att barn ska sorteras beroende på deras etnicitet. och vet att detta inte stämmer. Det handlar om det som jag sa i mitt anförande förut, fru talman: att se till att barn med olika bakgrunder går i samma skola och möts där. Hur svårt kan det vara att förstå att det är detta som är allsidig social sammansättning? Det är detta hela vårt samhälle bygger på. Men det samhället vill inte ha. Som jag sa när vi stod här har avslagit vartenda förslag i denna kammare som syftar till att öka jämlikheten, så jag är inte ett dugg förvånad över att man också avslår detta. Men jag är förvånad över att man fortsätter att sprida en bild som inte är sann. Jag tycker att det är märkligt gjort av , som ändå säger sig vara ett statsbärande parti, att bidra till att saker som inte är sanna fortsätter att spridas. Varför gör ni det, ? I detta anförande instämde (MP). Jag tror att det stora misstag som både skolministern och gör är att man blåser till strid i stället för att försöka hitta lösningar för lärare och annan personal i skolan. Det finns stora möjligheter - elever som lyckas och framgångar som nås - och andra gånger är det problem. tycker att det är jobbigt att jag återkommande i debatter pekar på att 16 000 elever underkänns i årskurs 9. Det är helt enkelt för att sätta ljuset på ett antal av de allvarliga problem vi har. Vi har, fru talman, flera förslag för att ta tag i den bristande likvärdigheten mellan exempelvis stad och land, mellan pojkar och flickor och mellan dem som kan svenska och dem som inte kan. Vi har till exempel föreslagit att man ska ha obligatorisk språkscreening redan i tre- eller fyraårsåldern för att hitta de barn som inte har språket och vokabulären och helt enkelt ge dem en chans att klara skolan och livet. Detta har röstat nej till. Vi har lagt fram förslag om obligatorisk läxhjälp redan i lågstadiet i stället för att detta skjuts in sent, som ofta skett innan. I stället ska stödet ges . Detta har röstat nej till. I de diskussioner vi nu har haft, om skolfinansiering och om skolval, finns det en bred majoritet i som inte är nöjd med tingens ordning utan ser problem med bristande likvärdighet och ett behov av att utveckla skolvalet. Jag är rätt övertygad om att det, om vi från partierna hade suttit ned vuxet, hade funnits goda chanser att göra upp. Det är inte säkert att vi hade kunnat bli överens, men det hade funnits goda chanser att nå viktiga, bra lösningar för att säkra finansiering och utveckla skolvalet. Men ansvaret för att det inte blir så landar i knät på och skolministern. Skolministern hade kunnat ringa någon av oss. hade kunnat lägga fram initiativ i utbildningsutskottet. Men hon har valt konflikt framför långsiktighet, och det beklagar jag. Jag skulle vilja påminna och om vad regeringen har gjort de två senaste mandatperioderna eftersom det uppenbarligen har fallit bort. Visst, man kan lägga fram hur många initiativ som helst i utskottet. Men den här regeringen tillsatte , som har jobbat oavbrutet väldigt länge för att titta på vad forskningen säger och hur det faktiskt ser ut. Man har haft oändligt många möten och seminarier, och man har varit runt i hela . Alla politiska partier har kunnat delta i den diskussion som varit, och jag vet att också deltog. Så kom inte och säg att man inte har haft en chans att påverka de förslag som ligger här ! Det är ju så vi jobbar . Man gör en utredning, och medan den pågår diskuterar man på olika ställen. Så ser det alltid ut. Så stå inte och påstå att vi inte har bjudit in! Det har vi visst gjort, självklart. Vi har inte haft någon egen gruppering, men självklart har och tidigare skolpolitiska talespersoner kunnat delta i detta, genom att vara med på seminarier, delta i debatter och lägga fram egna förslag. Det är klart att man har kunnat vara med. Men det är alltid mycket lättare att rikta fokuset bort från det som det ändå handlar om just . handlade det om att vi vill ändra skolfinansieringen, och handlar det om skolvalet. och hans kamrater påstår att man kan välja skolplats. Jag skulle vilja säga att det inte är så värst många som kan välja. Man kan önska en skolplats, men sedan har man ingen aning om var någonstans i kön man står. Ringer man till friskolan och frågar var man står i kön får man inget svar - det är inte transparent. Hur ska man kunna planera sitt liv, menar och , när allting är så hemligt att man inte ens vet var man står i kön? , hennes parti och regeringen har alltså stöd av mindre än en tredjedel av . Ska man få någonting gjort i svensk politik handlar det ju om att forma majoriteter - att göra upp med mitt parti eller med andra partier. Det vi har sett här nu är att regeringen har haft ambitioner. Jag har full respekt för det. Men ska ni socialdemokrater få stöd för de förslag som läggs fram av skolministern krävs det ju att ni har samtal och diskussion med andra partier för att ge och ta i detta. Det sker inte genom något remissförfarande eller någon utredning utan antingen inför att man lägger fram ett förslag i eller under arbetet i något av utskott. Här är fakta att skolministern inte har tagit kontakt med något av de andra partierna för att se om man kan bärga en majoritet och lösa ett antal av de problem som finns med finansiering eller skolval. Utskottets ordförande hade faktiskt i sin ledarroll kunnat vända sig till partierna när detta behandlades och försöka hitta en kompromiss för att ta frågan framåt. Men och skolministern har valt konflikt i stället för att hitta lösningar. Jag kommer tillbaka till att mitt parti, , och även andra, inte heller är nöjda med detta. Vi ser stora behov av att utveckla skolvalet och göra det aktivt, samla information till vårdnadshavare och få fram andra kriterier när det gäller syskonförtur och närhetsprincipen. Det är samma sak med diskussionen om finansiering, som vi hade . Vi ser allvarliga problem med brister i likvärdighet, med brukstradition på landet eller att pojkar inte pluggar ordentligt, och då måste vi ta tag i detta. Det hade vi kunnat göra om inte Socialdemokraterna hade försuttit den chansen. blir det olyckligtvis valkonflikt i stället för arbetsro, men det får väl en ny regering ta tag i efter valet. Vi ska ha en skola som utjämnar livschanser. Vi ska ha en skola som oavsett storlek eller var i landet den finns kan se till att varje elevs behov och förutsättningar möts. Vi ska ha en skola med fokus på kvalitet och likvärdighet och en skola där alla får välja, oavsett bakgrund. Det är en skola att lita på. Vi har ett unikt system i där alla kan välja skola oberoende av varifrån de kommer eller vad föräldrarna arbetar med. För del är det viktigt att värna och utveckla valfriheten för elever, föräldrar och lärare. Det behöver bli tydligare och lättare att välja förskola och skola. Det ska finnas en skola för alla, oavsett vad man har för intressen eller behov. Därför är det också viktigt att det finns en mångfald av aktörer i svensk skola och att föräldrar har en självklar möjlighet att välja. ställning är tydlig. För att möta de utmaningar som finns i skolan behöver vi ställa höga krav på huvudmännen. Vi behöver fördela resurser efter behov och fokusera på det som gör skillnad för skolors kvalitet, likvärdighet och trygghet. Men det handlar också om att utveckla valfriheten. Vi anser att det behövs ett större fokus på skolornas kompensatoriska uppdrag och på hur det arbetet ska bedrivas och stärkas. De elever som har de svåraste förutsättningarna ska mötas av de absolut skickligaste lärarna. På det sättet skapas god grund för alla att lyckas och klara sin skolgång. Det är viktigt att huvudmännen inte ska kunna välja och vraka bland eleverna och att det införs ett obligatoriskt aktivt skolval som är samordnat och stärker egenmakten för människor. Regeringens förslag i propositionen om allsidig social sammansättning är otydligt. Flera remissinstanser, som Skolinspektionen, och menar att såväl "aktivt verka för" och "allsidig social sammansättning" är otydliga skrivningar. Dessa otydligheter innebär i sin tur en osäkerhet för huvudmännen i deras arbete, vad som gäller och vilka åtgärder som kan vidtas inom ramen för regeringsformen, och diskrimineringslagen. I olika remissvar poängteras flera delar kopplat till just detta. Det kan leda till sådant som står i strid med diskrimineringslagen. Vi håller med om den kritiken. I de nuvarande bestämmelserna i skollagen står det att utbildningen ska främja allsidiga kontakter och social gemenskap och ge en god grund för ett aktivt deltagande i samhällslivet utan att för den skull ställa enskilda elever mot varandra. Den främsta orsaken till skolsegregationen i är boendesegregationen. Två tredjedelar av den segregation som vi ser inom skolan är baserad på just boendesegregation. Från sida ser vi en risk om kösystemet helt skulle avskaffas. Då skulle den enda förutsägbara och påverkbara urvalsgrunden vara närhetsprincipen när det handlar om en skola. Det riskerar i förlängningen att stärka boendesegregationen eftersom det enda sättet att påverka urvalsgrunden skulle vara att just flytta. vill jag också vara väldigt tydlig med att vi från sida ser ett stort behov av reformer när det gäller kösystemet till de fristående skolorna. Det är inte rimligt att man kan ställa sina barn i kö de föds, redan på BB. Det riskerar att missgynna barn och föräldrar som flyttar in sent till en kommun med nuvarande kösystem, och det gynnar dem som har information att kunna göra ett aktivt val och därmed också har bättre förutsättningar för att välja. Det kan vi också se i statistiken: De som utnyttjar skolvalet i störst utsträckning är barn till föräldrar med högre utbildningsnivå. Detta vill vi bryta från sida. Därför tycker vi att det är viktigt med ett obligatoriskt skolval, att vi säkerställer bättre information och att vi samordnar skolvalet på lokal nivå för att man ska kunna välja vid ett och samma tillfälle, liksom vi vill se andra viktiga reformer för att utveckla skolvalet. Det som regeringen har gått fram med i propositionen består av flera delar. Det är framför allt två som jag särskilt vill lyfta. Dels är det förslaget om allsidig social sammansättning, som den här kammaren röstade ned. Dels är det förslaget om att helt avskaffa kösystemet för fristående skolor, vilket regeringen genom att läsa stämmohandlingar, debattartiklar och andra mediekommentarer lätt hade kunnat konstatera att det saknas stöd i för. Åtminstone har det varit så , men jag skulle nog bedöma att det har varit fallet även tidigare. Då väljer regeringen att gå fram med en ideologiskt färgad proposition om skolvalet. Det är nästan som om regeringen med precision visste vilka förslag man skulle lägga fram för att inte vinna gillande. Man hade ju kunnat lägga fram förslag om obligatoriskt skolval, bättre information och samordnat skolval. Vi som läser kunde i går på debattsidan ta del av en artikel där fyra skolvalsforskare lyfte fram tre viktiga perspektiv som inte finns med i den proposition som vi debatterar. De fyra skolvalsforskarna lyfte fram att närhetsprincipen behöver moderniseras. De lyfte fram behovet av ett samordnat skolval och att placeringsmetoden bör regleras i lag. Men inget av detta finns med i regeringens proposition. Trots att det finns en reformvilja i går regeringen fram med förslag som man vet kommer att falla. Det är minst sagt olyckligt. Det bör finnas goda grunder för att hitta gemensamma vägar framåt för ett mer rättvist skolval och för att fler ska kunna välja och på det sättet bryta segregationen i större utsträckning. Avslutningsvis vill jag ta upp en positiv del i den proposition vi behandlar och som vi när det kom en annan proposition till utbildningsutskottet, om resursskolor, kunde konstatera att det finns en majoritet för. Det bör gälla lika villkor för fristående resursskolor som kommunala resursskolor när det gäller urval. Det är de elever som har störst behov av särskilt stöd som resursskolan ska prioritera. Detta går vi fram med i det här betänkandet, och jag är väldigt glad och tacksam för att vi har lyckats komma fram med detta. Inte minst skulle jag vilja tacka utbildningsutskottets kansli för deras arbete, som har gjort det möjligt att gå fram just med detta. Mycket av den analys som gör här i talarstolen överensstämmer med den analys som vi i gör. Till exempel konstaterar själv att det framför allt är högutbildade föräldrar som ställer sina barn i kö. Det är det som det handlar om när det kommer till segregationen i skolan: Barn till framför allt högutbildade föräldrar koncentreras på vissa skolor och barn till lågutbildade koncentreras på andra. Det är problematiskt på många sätt, bland annat utifrån det som själv lyfter om målsättningen att vi ska ha en skola som förbereder barn för ett samhälle där människor faktiskt har olika förutsättningar och att barnen ska få en förståelse för det. Faktum är att det också är problematiskt ur ett lärandeperspektiv. Vi ser att resultaten är bättre i de skolor som har en allsidig social sammansättning. värnar denna kö. Det är för mig väldigt svårt att förstå. Varför är det viktigt för att ha kvar den segregerande och orättvisa kön, som gör att de som vet var de ska bo när barnen börjar skolan har förtur och som gör att det i praktiken framför allt är högutbildade föräldrar som får möjlighet att paxa platser? Jag tackar för frågan från riksdagsledamoten . Jag vill börja med att poängtera att vi, när det gäller skolvalet, ser att det framför allt är föräldrar med hög utbildning som väljer. Det är därför vi vill se ett obligatoriskt skolval, som regeringen inte lägger fram förslag om. Det är därför vi vill se till att det finns bättre information, så att alla får goda förutsättningar att välja för eleverna. Däremot gör vi en analys när det handlar om just kö eller anmälningstid som urvalsgrund. Om man går fram med det som regeringen föreslår - att man ska slopa anmälningstid eller kö som urvalsgrund - innebär det i praktiken att den enda påverkningsbara urvalsgrunden för föräldrar är närhetsprincipen. De kan alltså flytta närmare en skola som de vill att barnen ska gå på för att stärka chanserna för barnen att komma in där. Med anmälningstid skapar vi förutsättningar för människor som bor i ett område att söka sig till ett annat område för att komma till en skola som de faktiskt vill komma till och för att barnen ska få möjlighet att komma in där. Vi vill genomföra en rad reformer på skolans område för att utveckla skolvalet. Jag tycker att det är ganska olyckligt att regeringen inte går fram med några av de förslag som jag lyfte i slutet av mitt anförande. Det handlar om samordnat skolval, obligatoriskt skolval och bättre information för att säkerställa att alla faktiskt är välinformerade när de kan välja. På det sättet kan man bryta den skolsegregation som finns. Det gäller inte minst den segregation som handlar om vilka som faktiskt väljer. Det handlar om bättre information och om att på detta sätt skapa reformer. Men i stället går man fram med vissa delar som man dessutom vet saknar stöd. Man hade också från regeringens sida kunnat gå till mötes, för då hade vi kunnat göra ett antal reformer när det gäller kösystemet. Vi hade kunnat korta tiden för när man får ställa sitt barn i kö. Vi från sida har sagt att man skulle få ha kö som urvalsgrund till max hälften av platserna. Men går man fram med ett förslag som man vet faller. Då blir regeringen, som inte tillhör, svaret skyldig: Varför flyttar vi inte fram positionerna för att reformera kösystemet? Det får nog bli skolministern som får svara för regeringens agerande, eftersom inte satt i regering när denna proposition lades fram, även om vi stöder dessa förslag. Vi stöder borttagandet av kön eftersom kön inte är rättvis, eftersom vi ser att den gynnar vissas möjlighet att välja på bekostnad av andras möjlighet att välja och eftersom vi ser att utfallet av att ha en kö är ökad segregation. Segregation är ett av våra största samhällsproblem . En stor del handlar om boendesegregationen. Den löser vi inte i en handvändning, men med en knapptryckning kan vi minska skolsegregationen genom att avskaffa kösystemet och ersätta det med ett fritt och rättvist skolval för alla. Jag hör och välkomnar att vill gå i den riktningen. Man gör samma analys, men man är inte beredd att ta konsekvenserna av det man ser när man tittar på verkligheten och forskningen fullt ut. Jag hoppas att regeringen och Socialdemokraterna inte kommer att ge sig. Jag hoppas att vi nästa mandatperiod får en ny chans att reformera det orättvisa urvalssystem för skolor som vi har , som gynnar vissa och missgynnar andra och som leder till ett mer segregerat samhälle när det vi behöver mest av allt är en jämlik skola. Vi behöver se till att alla får möjlighet att välja. Genom ett obligatoriskt skolval säkerställer vi att föräldrar till alla barn, oavsett varifrån de kommer eller vilka de är, ges goda möjligheter att välja. De får dessutom en god information. Det är reformer som vi anser behöver komma på plats för att minska effekten att det framför allt är föräldrar med hög utbildning som väljer. Men jag vill också poängtera för att man pekar på att det är ungefär två tredjedelar av skolsegregationen som handlar om boendesegregation. En tredjedel handlar om skolvalet. Vi har förslag om ett antal reformer som skulle kunna bidra till att minska skolsegregationen. När det gäller kö som urvalsgrund noterar jag ett par skrivningar i utredning, som ligger till grund för detta. Där står det: Kunskapen kring hur elevurvalet påverkas av urvalsgrunden kötid är därför låg. Vidare står det: Någon empirisk utvärdering av denna urvalsgrund har emellertid utredningen inte kunnat finna. Däremot behöver vi reformera kösystemet. Där delar vi analysen. Det behövs reformer så att detta ska öppnas för fler. Man ska inte missgynnas om man flyttar sent till en kommun. Man ska inte behöva ställa sina barn i kö. Där har vi ett antal förslag. En klok regering hade i detta fall sett till att genomföra de förslag som man hade kunnat samla en majoritet för. Då hade man kunnat göra reformer i den riktning som man hade velat se, även om man i slutändan inte skulle dela exakt det som görs. blir det i stället så att ansvaret för att man inte gör några förändringar vilar på den socialdemokratiska regeringen. Det finns en bred samsyn i riksdag när det gäller att göra reformer för att öppna skolvalet för fler och på det sättet bidra till att skapa ett mer rättvist skolval, helt enkelt. Jag vill börja med att yrka bifall till en motion från Liberalerna. Vi var tyvärr inte närvarande i utskottet vid justeringen av detta betänkande, vilket innebär att vår reservation har fallit bort. Jag vill därför yrka bifall till den motion som den reservationen hänvisar till. Det är motion 2021/22:4567, yrkande 2, 3 och 4. Detta är kollat med kammarkansliets jurister. Under punkt 4 i betänkandet, Övriga frågor om skolval, finns en gemensam reservation från och och en reservation från . De berör inte våra motionsyrkanden, som jag här yrkar bifall till. Jag yrkar alltså bifall till motion 2021/22:4567, yrkande 2, 3 och 4. Den här frågan rör skolval. I grund och botten är det två förändringar som regeringen föreslår och som en majoritet i utbildningsutskottet avstyrker, alltså säger nej till. Den ena handlar om att förbjuda föräldrar att göra en intresseanmälan till en skola eller att ställa ett barn i kö till en fristående skola. Den andra handlar om att man vill att alla skolor ska sträva efter en allsidig social sammansättning. Liberalerna tycker att det är väldigt viktigt att man har rätt att välja skola. Denna rätt innebär att föräldrar, familjer, barn, ungdomar och elever har mer inflytande över utbildningen och kan göra aktiva val. Problemet är snarare att inte alla väljer. Därför vill vi ha en gemensam och inkluderande skolvalsplattform som är transparent och där man mycket tydligare får information och kan jämföra skolor och se statistik. Eventuella köer till skolor kan också administreras där. Vi menar att friskolereformen och det fria skolvalet har medfört en maktöverföring från politiker och byråkrater till familjer och elever, vilket i grund och botten är bra. Men alla reformer behöver vårdas . Dels vill vi förbättra skolvalet på det sätt jag redan nämnt, men vi vill också att man genomför en del andra reformer för att förbättra skolvalet. Vi delar också mycket av den analys som görs av bristen på likvärdighet i svenskt skolväsen. Detta är till stor del en följd av den kommunalisering som genomfördes och som har varit en olycka för svenskt skolväsen. Det är också en följd av rådande boendesegregation och av andra saker som inte fungerar i svensk skola. Regeringen föreslår i propositionen att det ska införas ett skarpt krav på alla huvudmän och skolor att aktivt kartlägga och analysera den så kallade sociala sammansättningen av elever och så långt det är möjligt verka för att den blir allsidig. Det skulle i praktiken innebära att skolor ska verka för eller emot elever baserat på deras föräldrars inkomst, utbildningsnivå, yrke och bostadsområde. Flera tunga remissinstanser har kritiserat detta för att sakna konkretion och konsekvensanalys. Exempelvis påpekar både och Skolinspektionen att regeringen inte har en tydlig förklaring för hur detta förslag ska tolkas eller implementeras. Regeringen använder begreppet "allsidig sammansättning" utan vidare förklaring, vilket myndigheterna menar kommer att skapa betydande svårigheter för huvudmännen att kunna tolka vilka lämpliga åtgärder som är förenliga med regeringsformen, , diskrimineringslagen och så vidare i syfte att uppfylla de krav som regeringen vill ålägga dem. Därtill blir Skolinspektionens uppgift att granska hur huvudmännen uppfyller kraven, och det blir betydligt svårare att genomföra om det inte är klargjort vad dessa krav de facto innebär. Liberalerna menar att om förslaget genomförs riskerar det att medföra en del hinder, inte minst för en rektor som exempelvis vill anordna särskilda undervisningsgrupper för elever med särskilda behov, oavsett om det är undervisningsgrupper för elever som kunskapsmässigt befinner sig på en högre nivå än sina jämnåriga klasskamrater eller om det är elever som har väldigt stort behov av extrastöd. Vi menar att utgångspunkten alltid bör vara att undervisningsgrupper utformas efter elevernas behov och inte efter deras bakgrund eller socioekonomiska status. Grundproblemet är inte att en del aktivt väljer skola utan att många inte väljer. Den andra delen i regeringens förslag, som också har tagits upp av samtliga talare och diskuterats i flera replikskiften, rör skolköer. Liberalernas uppfattning är att det inte är rimligt att man ska behöva ställa i stort sett nyfödda barn i kö för att de ska komma in på en skola. Det skapar en utestängningseffekt gentemot exempelvis familjer som flyttar in i en kommun när barnen är lite äldre, och det försvårar för familjer som kommer till när barnen är gamla. Köerna tycks inte heller vara transparenta på det sätt man kan förvänta sig.