bet · H901CU6 · 2022-04-22 00:00:00 — Utskottet anser att regeringen bör prioritera frågan om digital bekräftelse av föräldraskap före barnets födelse. Således bör regeringen skyndsamt återkomma med ett lagförslag i enlighet med tillkännagivande i saken. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar. Utskottet hänvisar till tillkännagivanden på området samt en pågående utredning. Jämför reservation 5 (M, SD, L). I kommittémotion 2021/22:3424 av m.fl. (M) föreslås ett tillkännagivande till regeringen om att reglerna om vårdnadsöverflyttning till familjehemsföräldrar bör förtydligas. Enligt motionärerna behöver den s.k. återföreningsprincipen tydligare balanseras mot barnets behov av varaktighet i fråga om en trygg och väl fungerande familjehemsplacering, i synnerhet när barnet varit placerat sedan mycket unga år (yrkande 5). Motionärerna begär även ett tillkännagivande om att mål om överflyttning av vårdnaden om placerade barn och unga ska prövas av domstolar med särskild kompetens på området (yrkande 8). I kommittémotion 2021/22:3706 av m.fl. (M) föreslås ett tillkännagivande till regeringen om att mål om överflyttning av vårdnaden om placerade barn och unga ska prövas av förvaltningsdomstol (yrkande 11). Motionärerna begär även ett tillkännagivande om att adoptionslagstiftningen bör ses över för att underlätta nationella adoptioner av familjehemsplacerade barn (yrkande 12). I kommittémotion 2021/22:2540 av m.fl. (SD) begärs flera tillkännagivanden till regeringen om vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar. Motionärerna vill att en utredning ska se över förutsättningarna att i större utsträckning möjliggöra vårdnadsöverflyttning och adoption av placerade barn (yrkande 13). Enligt motionärerna måste det också säkerställas att barnets bästa verkligen går före alla andra intressen i dessa sammanhang (yrkande 14). Dessutom anser motionärerna att prövningen av frågor om vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar ska göras i den ordning som är mest lämplig och ändamålsenlig för barnet (yrkande 15). Vidare bör adoptionslagstiftningen ses över för att underlätta nationella adoptioner av familjehemsplacerade barn (yrkande 16), och möjligheterna till en förenklad adoptionsprocess i fall där det är till barnets bästa bör utredas (yrkande 17). I motion 2021/22:1943 begär m.fl. (M) tillkännagivanden till regeringen om att förenkla inhemska adoptioner (yrkande 1) och om att fler otrygga barn ska ges möjlighet till en trygg uppväxt genom adoption (yrkande 2). I 6 kap. 7 § regleras möjligheten att ta ifrån en förälder vårdnaden om ett barn om föräldern gör sig skyldig till missbruk eller försummelse eller i övrigt brister i omsorgen om barnet på ett sätt som medför bestående fara för barnets hälsa eller utveckling. Frågan prövas av allmän domstol bl.a. på talan av socialnämnden. Om bristerna gäller den ena föräldern ska i regel den andra föräldern ensam få vårdnaden om barnet. Om bristerna gäller båda föräldrarna ska vårdnaden flyttas över till en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare. När båda föräldrarna brister i omsorgen om barnet på det sätt som beskrivs i paragrafen aktualiseras ofta vård i familjehem med stöd av lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, förkortad LVU. I regel blir en överflyttning av vårdnaden enligt denna paragraf aktuell först när vård enligt LVU har pågått och det står klart att bristerna består (jfr bl.a. prop. 1981/82:168 s. 68). I 6 kap. 8 § finns en särskild bestämmelse om överflyttning av vårdnaden om ett barn som vistas i familjehem. Enligt den paragrafen kan vårdnaden om ett barn som stadigvarande har vårdats och fostrats i ett annat enskilt hem än föräldrahemmet flyttas över till familjehemsföräldrarna om det är uppenbart att det är bäst för barnet att det rådande förhållandet består. Denna möjlighet till vårdnadsöverflyttning bygger alltså inte primärt på att vårdnadshavarna brister i omsorgen om barnet utan tar i stället sikte på barnets behov av trygghet och stabilitet. Genom bestämmelsen kan det förhindras att barnet rycks upp ur den miljö där barnet vistats och känner en större trygghet och känslomässig förankring än i ursprungshemmet. Barnet ska ha rotat sig i familjehemmet och känna en sådan stabilitet och gemenskap där att det uppfattar hemmet som sitt eget. Det är därför viktigt att utreda barnets anknytning till familjehemmet liksom kontakten med de biologiska föräldrarna. Genom kravet på att det ska vara uppenbart bäst för barnet att rådande förhållanden får bestå markeras bestämmelsens undantagskaraktär. (Se rättsfallet NJA 2014 s. 307 med där gjorda hänvisningar.) Frågor om en överflyttning av vårdnaden enligt den aktuella bestämmelsen prövas av allmän domstol och enbart på talan av socialnämnden. Till en början användes den särskilda bestämmelsen om vårdnadsöverflyttning till familjehemsföräldrar i 6 kap. 8 § sällan. För att förändra detta infördes bestämmelser i socialtjänstlagen (2001:453), förkortad SoL, och LVU om att socialnämnden särskilt ska överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden när ett barn har varit placerat i samma familjehem (6 kap. 8 § SoL respektive 13 § LVU). har också relativt beslutat om ändringar i dessa lagar som dels innebär en skyldighet för socialnämnden att därefter överväga frågan om vårdnadsöverflyttning , dels förtydligar vad socialnämnden särskilt ska beakta vid ett sådant övervägande (prop. 2020/21:35, bet. 2020/21:SoU5, rskr. 2020/21:128). Sålunda ska särskilt beaktas barnets och familjehemsföräldrarnas inställning till en vårdnadsöverflyttning, barnets relation till familjehemsföräldrarna och deras förmåga att tillgodose barnets behov av en trygg och god uppväxt, familjehemsföräldrarnas inställning till och förmåga att tillgodose barnets behov av kontakt med sina föräldrar och andra närstående samt barnets relation till sina föräldrar. Lagändringarna trädde i kraft . Dessutom finns nu förslag från regeringen om att socialnämndens skyldighet att överväga vårdnadsöverflyttning ska tidigareläggas så att ett övervägande alltid görs , i stället för som (prop. 2021/22:178 Barnets bästa när vård enligt LVU upphör – lex lilla hjärtat). De grundläggande bestämmelserna om adoption finns i 4 kap. . Regleringen innebär bl.a. följande. Barnets bästa ska ges störst vikt vid alla frågor som rör adoption av ett barn (1 §). Ett barn får adopteras endast om det med beaktande av samtliga omständigheter är lämpligt. Vid den bedömningen ska särskilt beaktas barnets behov av adoption och sökandens lämplighet att adoptera. (Se 2 §.) För adoption krävs det vidare samtycke från en förälder som är vårdnadshavare, men däremot inte från en förälder som är utan del i vårdnaden. Om en överflyttning av vårdnaden har skett enligt regleringen ovan krävs det alltså inte samtycke från den biologiska förälder som har mist vårdnaden. En sådan förälder har däremot rätt att komma till tals i adoptionsärendet. Det finns även vissa möjligheter att besluta om adoption utan en vårdnadshavares samtycke, nämligen om vårdnadshavaren befinner sig på okänd ort eller är varaktigt förhindrad att samtycka till följd av en psykisk sjukdom eller något annat liknande förhållande. Utöver detta finns en möjlighet till undantag från kravet på samtycke om det finns synnerliga skäl för det. (Se 8 och 18 §§.) beslutade , på utskottets förslag, om ett tillkännagivande till regeringen om en översyn av reglerna om vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar (bet. 2019/20:CU17, rskr. 2019/20:235). Utskottet anförde följande: Utskottet konstaterar att frågan om barnets intressen när det gäller barn som är placerade i familjehem har varit föremål för stor uppmärksamhet och diskussion i olika sammanhang . Diskussionen har främst tagit sikte på regleringen i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) och socialtjänstlagen (2001:453), som hör till socialutskottets beredningsområde. I socialutskottet pågår beredning av ett förslag till utskottsinitiativ om ändringar i bl.a. LVU. Den regleringen omfattar, såvitt här är av särskilt intresse, frågan om när och under vilka förutsättningar som socialnämnden bör ta initiativ till en vårdnadsöverflyttning. Inom ramen för den debatt som har förts har det även ifrågasatts om barnets bästa i tillräckligt hög grad tillgodoses genom de ovan redovisade bestämmelserna om vårdnadsöverflyttning och adoption i . Det handlar närmare bestämt om huruvida bestämmelsernas nuvarande utformning möjliggör vårdnadsöverflyttning och adoption i den utsträckning som barnets bästa får anses motivera. Mot bl.a. den bakgrunden anser utskottet att det finns skäl för en översyn av reglering i nämnda hänseenden. I sammanhanget finns det också anledning att titta närmare på om formerna och ordningen för prövningen av en fråga om vårdnadsöverflyttning i de aktuella fallen är ändamålsenliga, t.ex. när det gäller vid vilken slags domstol som prövningen görs och vem som har rätt att initiera prövningen. Regeringen bör därför ta initiativ till en sådan översyn. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. meddelade , på utskottets förslag, ytterligare ett tillkännagivande i saken (bet. 2020/21:CU6, rskr. 2020/21:223). Utskottet anförde följande: Utskottet konstaterar att , på utskottets förslag, riktade ett tillkännagivande till regeringen om att ta initiativ till en översyn av reglerna i om vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar i syfte att säkerställa barnets bästa i dessa sammanhang. Det handlar närmare bestämt om att utreda huruvida bestämmelsernas nuvarande utformning möjliggör vårdnadsöverflyttning och adoption i den utsträckning som barnets bästa får anses motivera. Enligt tillkännagivandet ska regeringen också titta närmare på om formerna och ordningen för prövningen av en fråga om vårdnadsöverflyttning i de aktuella fallen är ändamålsenliga, t.ex. när det gäller vid vilken slags domstol som prövningen görs och vem som har rätt att initiera prövningen. Det kan vidare konstateras att har beslutat om ändringar i anknytande lagstiftning, SoL och LVU, i form av dels förtydligande kriterier för vad socialnämnden särskilt ska beakta när den överväger om det finns skäl att ansöka om en vårdnadsöverflyttning enligt för ett barn som varit placerat i samma familjehem , dels en skyldighet för socialnämnden att därefter överväga frågan . har i samband med dessa lagändringar också tillkännagett för regeringen att socialnämndens skyldighet enligt SoL och LVU att överväga en ansökan om vårdnadsöverflyttning bör inträda senast efter det att barnet varit placerat i samma familjehem , i stället för som . Utskottet anser att det är angeläget att en utredning om reglering kommer till stånd i enlighet med det tillkännagivande som tidigare meddelats, och utskottet förutsätter att en sådan utredning nu tillsätts skyndsamt i enlighet med vad som aviserats. Regeringen bör därefter återkomma med de lagförslag som kan anses påkallade för att säkerställa dels att barnets bästa verkligen går före alla andra intressen när det gäller vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar, dels att prövningen av en fråga om vårdnadsöverflyttning till familjehemsföräldrar görs i den ordning som är mest lämplig och ändamålsenlig. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Utredningen om vikten av trygghet och kontinuitet för barn i utsatta situationer – en översyn av reglerna i Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att se över regler i om bl.a. vårdnadsöverflyttning och adoption (dir. 2021:70). Uppdraget syftar till att skapa bättre förutsättningar för kontinuitet, stabilitet och trygghet för familjehemsplacerade barn. I uppdraget ingår att ta ställning till bl.a. • om förutsättningarna för vårdnadsöverflyttning och adoption bör ändras för att tillgodose familjehemsplacerade barns rätt till trygghet och stabilitet • behovet av åtgärder för att underlätta förutsättningarna för prövningen av frågor om vårdnadsöverflyttning för barn i familjehem. Utredaren ska föreslå de författningsändringar och andra åtgärder som behövs, och uppdraget ska redovisas . När det gäller uppdraget om förutsättningarna för vårdnadsöverflyttning anförs i kommittédirektiven bl.a. att de ändringar i SoL och LVU som trätt i kraft och det arbete som pågår inom den lagstiftningen kan leda till att frågan om vårdnadsöverflyttning övervägs oftare och tidigare än vad som är fallet (jfr under Bakgrund ovan). Det finns nu enligt regeringen anledning att även se över reglerna i och överväga om förutsättningarna för vårdnadsöverflyttning till familjehemsföräldrar bör ändras för att ytterligare tillgodose familjehemsplacerade barns rätt till trygghet. Det är, framhåller regeringen, viktigt att regleringen i ger möjlighet till överflyttning av vårdnaden som innebär att principen om barnets bästa får genomslag i det enskilda fallet. Det är också angeläget att det samlade regelverket är förutsebart och konsekvent. I syfte att främja förutsättningarna för en vårdnadsöverflyttning ska utredaren dessutom ta ställning till hur stödet till vårdnadshavarna och barnet efter en vårdnadsöverflyttning kan förbättras. När det gäller uppdraget om förutsättningarna för prövningen av frågor om vårdnadsöverflyttning anförs i kommittédirektiven att processer som rör utsatta barns framtid måste vara rättssäkra och ändamålsenliga. Utredaren ska därför bl.a. analysera och bedöma för- och nackdelar med att flytta mål om vårdnadsöverflyttning som prövas på talan av socialnämnden till allmän förvaltningsdomstol. Utredaren ska även bedöma och ta ställning till behovet av andra åtgärder för att förbättra och underlätta förutsättningarna för prövningen av frågan om vårdnadsöverflyttning i dessa fall. Dessutom har utredaren möjlighet att överväga om även familjehemsföräldrarna bör ges rätt att föra en sådan talan om vårdnadsöverflyttning som enligt gällande ordning är förbehållen socialnämnden. När det slutligen gäller uppdraget om förutsättningarna för adoption anförs att det bör övervägas om de gällande reglerna bör justeras för att skapa en bättre balans mellan å ena sidan barnets behov av trygghet och stabilitet och å andra sidan barnets rätt till sina föräldrar och föräldrarnas rätt till familjeliv samt möjliggöra adoption i de fall där det är den bästa lösningen. I analysen bör det enligt kommittédirektiven också ingå att överväga om det finns skäl att främja adoptioner när familjehemsföräldern har vilja och förmåga att verka för en fortsatt kontakt mellan barnet och barnets föräldrar. Regeringen konstaterar vidare att för att adoption ska vara en reell möjlighet behöver frågan aktualiseras i de fall där en adoption skulle kunna vara lämplig och att inget hindrar att det är socialnämnden som för frågan på tal när det gäller ett barn som är familjehemsplacerat. tillkännagav att regeringen bör se till att det tas fram riktlinjer för i vilka situationer socialnämnden bör överväga adoption, på motsvarande sätt som gäller för övervägande om vårdnadsöverflyttning (bet. 2020/21:SoU19, rskr. 2020/21:187). Detta ärende bereds i . Utöver detta anger kommittédirektiven att utredaren är oförhindrad att överväga om kravet på en vårdnadshavares samtycke och betydelsen av föräldrarnas inställning till en adoption bör förändras. Som redovisas ovan har , på utskottets förslag, riktat två tillkännagivanden till regeringen om vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar. Enligt det senaste tillkännagivandet bör regeringen återkomma med de lagförslag som kan anses påkallade för att säkerställa dels att barnets bästa verkligen går före alla andra intressen när det gäller vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar, dels att prövningen av en fråga om vårdnadsöverflyttning till familjehemsföräldrar görs i den ordning som är mest lämplig och ändamålsenlig. Regeringen har härefter, , tillsatt Utredningen om vikten av trygghet och kontinuitet för barn i utsatta situationer – en översyn av reglerna i . Utredningens uppdrag syftar till att skapa bättre förutsättningar för kontinuitet, stabilitet och trygghet för familjehemsplacerade barn. I uppdraget ingår att ta ställning till om förutsättningarna för vårdnadsöverflyttning och adoption bör ändras för att tillgodose familjehemsplacerade barns rätt till trygghet och stabilitet. Utredningen ska även ta ställning till behovet av åtgärder för att underlätta förutsättningarna för prövningen av frågor om vårdnadsöverflyttning för barn i familjehem. Uppdraget ska redovisas . Därmed får förslagen om en utredning respektive översyn i motionerna 2021/22:2540 (SD) yrkandena 13, 16 och 17 samt 2021/22:3706 (M) yrkande 12 anses tillgodosedda. När det gäller övriga motionsyrkanden anser utskottet inte att det som anförs där motiverar ytterligare ett tillkännagivande i saken. Samtliga motionsyrkanden bör därför avslås. Kompetens hos yrkesverksamma i mål om vårdnad Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om kompetens hos yrkesverksamma i mål om vårdnad och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 6 (S, C, MP) och särskilt yttrande 5 (S, MP) och 6 (C). I kommittémotion 2021/22:2611 av m.fl. (V) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med lagförslag som innebär att de domare som dömer i mål om vårdnad, boende eller umgänge ska ha förvärvat särskild barnkompetens. I partimotion 2021/22:4166 av m.fl. (KD) yrkande 43 i denna del föreslås ett tillkännagivande till regeringen om att de yrkesgrupper som möter barn i samband med en vårdnadstvist ska vara utbildade för det. Den nya regleringen om kompetenskrav för medlare i vårdnadsmål m.m. Med anledning av regeringens proposition Ett stärkt barnrättsperspektiv i vårdnadstvister beslutade bl.a. om nya kompetenskrav för medlare i mål om vårdnad m.m. (prop. 2020/21:150, bet. 2020/21:CU17, rskr. 2020/21:315–316). Enligt den nya regleringen krävs det att en medlare har relevant utbildning och yrkeserfarenhet och är lämplig för uppdraget. Med detta avses enligt propositionen att det bör krävas god kunskap om den familjerättsliga lagstiftningen och erfarenhet av tvister som rör barn. Vidare är det en fördel om den som utses också har någon form av utbildning i medling. En medlare bör även ha kunskap om hur man håller samtal med barn och om våld och övergrepp inom familjen och hur det påverkar föräldrar och barn. Normalt sett innebär detta att det främst är familjerättssekreterare, beteendevetare, psykologer, advokater och domare som kommer i fråga för medlaruppdrag. I propositionen gjordes också vissa uttalanden om domares kompetens. Sålunda framhöll regeringen att det är viktigt att de domare som handlägger mål och ärenden om vårdnad, boende eller umgänge har tillräcklig kunskap och kompetens. Domaren ska alltid ha ett barnrättsperspektiv i sin handläggning av familjemål. Det finns, anförde regeringen vidare, en medvetenhet inom domstolarna om behovet av särskild kunskap och utbildning, och många domstolar ordnar interna utbildningar inom olika rättsområden. Domare erbjuds också ett brett utbud av utbildningar och kompetensutveckling i frågor om vårdnad, boende och umgänge genom kurser i familjerätt. I tillägg till detta är det enligt regeringen också viktigt att den enskilda domstolen organiserar sin verksamhet på ett sätt som säkerställer att domare som handlägger familjemål ges möjlighet till nödvändig kompetensutveckling. Domstolarnas organisatoriska förutsättningar att hitta lösningar som bäst tar till vara kompetensen hos domare i handläggningen av familjemål varierar. Det är, förklarade regeringen vidare, upp till domstolarna att ta ställning till hur de bör vara organiserade för att säkerställa tillräcklig kompetens i olika frågor. I propositionen framhöll regeringen även att frågan om kunskap och kompetens inte bara rör domstolar. För att domstolen ska kunna göra en riktig bedömning är det avgörande att den har ett fullgott beslutsunderlag. Det är alltså minst lika viktigt att de familjerättssekreterare som genomför utredningar eller håller i informations- eller samarbetssamtal har goda möjligheter till utbildning och kompetensutveckling. Det är varje enskild kommun som har utbildningsansvaret för sina familjerättssekreterare, men det finns möjligheter för kommunerna att samarbeta för att säkerställa en jämn utbildningsnivå och ett relevant utbildningsutbud. I lagstiftningsärendet om ett stärkt barnrättsperspektiv i vårdnadstvister riktade , på utskottets förslag, ett tillkännagivande till regeringen om behovet av kunskapshöjning hos yrkesverksamma i arbetet med familjerättsliga frågor (beslut ). Utskottet anförde följande: har tidigare i betänkandet ställt sig bakom nya regler om barnets bästa och om barnets delaktighet, vilka syftar till att stärka barnrättsperspektivet i vårdnadsprocessen. För att barnrättsperspektivet ska få fullt genomslag i praktiken krävs dock att de yrkesverksamma som ska tillämpa regelverket har rätt förutsättningar för det. Sålunda är det, som också regeringen framhåller i propositionen, viktigt att de domare som handlägger mål och ärenden om vårdnad, boende eller umgänge har tillräcklig kunskap och kompetens. Frågan om kunskap och kompetens rör dock inte bara domstolar. För att domstolen ska kunna göra en riktig bedömning är det avgörande att den har ett fullgott beslutsunderlag. Det är alltså minst lika viktigt att de familjerättssekreterare som genomför utredningar eller håller i informations- eller samarbetssamtal har den särskilda kompetens som krävs samt har goda möjligheter till vidareutbildning och kompetensutveckling. anser, i likhet med socialutskottet i anförda delar, att det finns ett övergripande behov av kunskapshöjning i arbetet med familjerättsliga frågor. Regeringen bör därför se över frågan. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Regeringen anför i skrivelse 2021/22:75 skrivelser till regeringen – åtgärder att ett arbete har inletts i med att överväga vilka åtgärder som bör vidtas med anledning av tillkännagivande. Utskottet konstaterar att det genom lagstiftningsärende om ett stärkt barnrättsperspektiv i vårdnadstvister har införts nya kompetenskrav för medlare i mål om vårdnad m.m. I samma lagstiftningsärende meddelade , på utskottets förslag, ett tillkännagivande om att regeringen bör göra en översyn i syfte att tillgodose det övergripande behovet av kunskapshöjning hos yrkesverksamma i arbetet med familjerättsliga frågor. Utskottet vill i detta sammanhang särskilt framhålla vikten av att regeringen tar nödvändiga initiativ för att säkerställa att bl.a. de domare som hanterar frågor om vårdnad m.m. har tillräcklig kunskap och kompetens så att barnrättsperspektivet får fullt genomslag i praktiken. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vårdnadshavare för bortförda barn Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om vårdnadshavare för bortförda barn. Utskottet hänvisar till befintlig reglering om särskilt förordnade samt tillfälliga vårdnadshavare. Jämför reservation 7 (L). I kommittémotion 2021/22:3985 av m.fl. (L) yrkande 5 begärs ett tillkännagivande till regeringen om vårdnadshavare för barn som förs utomlands i en hederskontext. Motionärerna anför att barn som är bortförda och inte kan komma hem till eftersom föräldrarna inte deltar i utredningen ska ha rätt till en tillfällig vårdnadshavare som har möjlighet att föra barnets talan. Vidare ska en särskilt förordnad vårdnadshavare kunna utses utan föräldrarnas samtycke vid särskilda skäl. ansvar för barn som far illa har ett ansvar för att skydda barn som far illa eller riskerar att fara illa (5 kap. 1 § SoL). ansvar att stödja enskilda som behöver det kan gälla även om personen befinner sig utomlands.