bet · H901MJU29 · 2022-06-08 00:00:00 — Medlemskapet i forumet är öppet för ett brett spektrum av aktörer, däribland företag, finansinstitut, offentliga institutioner inklusive tillsynsmyndigheter, pensionsfonder och statliga förmögenhetsfonder, akademiska organisationer och forskningsorganisationer, näringslivsorganisationer, mellanstatliga organisationer, organisationer för bevarande av miljön och organisationer i det civila samhället. Inledningsvis kan utskottet konstatera att det främst är regeringen som ansvarar för att fullgör sina EU-rättsliga åtaganden. Utskottet vill i detta sammanhang framhålla att Statsrådsberedningen i sina riktlinjer för genomförandet av unionsrättsakter pekar på vikten av att det görs en analys av eventuella åtgärder som går utöver unionsdirektivens krav (s.k. gold-plating). Vidare noterar utskottet att tillkännagivande om att regeringen bör verka för att EU-direktiv genomförs i nationell rätt på ett sätt som inte missgynnar företagens konkurrenskraft inte är slutbehandlat. I de fall det rör sig om att anpassa svensk lag till har också möjlighet att närmare påverka genomförandet i samband med behandlingen av regeringens lagförslag. När det gäller anpassningar av svensk rätt på förordnings- och föreskriftsnivå har förtroende för att regeringen och myndigheter, med stöd av bemyndiganden från , genomför dessa på det sätt som bedöms nödvändigt och lämpligt. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att motion 2021/22:3684 (C) yrkande 7 lämnas utan åtgärd. Utskottet konstaterar att det har genomförts och pågår ett antal arbeten och initiativ med relevans för frågan om utbyggnad av vindkraften. Här kan särskilt nämnas regeringens beslut om första havsplaner och om det s.k. vindkraftspaketet samt forskningsprogrammet rapporter. Med hänvisning till det arbete som pågår och de tillgängliga forskningsunderlag som kan användas som bedömningsunderlag vid planerings- och tillståndsprocesser för vindkraft anser utskottet att motionerna 2021/22:2136 (KD) och 2021/22:3019 (SD) inte ger anledning till någon åtgärd. Utskottet föreslår därför att yrkandena avslås. Ansvaret för föroreningsskador och allvarliga miljöskador Som redovisats ovan innehåller bestämmelser om vem som i olika situationer kan hållas ansvarig för att avhjälpa en uppkommen skada eller olägenhet. Vem som i det enskilda fallet ska hållas ansvarig för en föroreningsskada eller en allvarlig miljöskada, och som därmed är skyldig att avhjälpa densamma, får avgöras med tillämpning av gällande regler och den praxis som har utvecklats i frågan. Med det som anförts föreslår utskottet att motion 2021/22:2388 (SD) yrkande 13 lämnas utan åtgärd. Utskottet kan inledningsvis konstatera att , som part till Århuskonventionen och som medlem i EU, har åtagit sig att bl.a. ge icke-statliga organisationer tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor. Utskottet noterar också att , för att leva upp till Århuskonventionen och krav i detta avseende, måste anpassa den nationella rätten efter dessa regelverk. Utskottet anser emellertid att Århuskonventionens talerättsrättregler är alltför generöst utformade eftersom reglerna även ger miljöorganisationer som inte är direkt berörda av ett beslut om licens- eller skyddsjakt möjlighet att överklaga det. Det finns därför anledning att verka för en förändrad utformning av konventionen, och därigenom även av den EU-rättsliga regleringen på området, som möjliggör en reglering där enbart organisationer som kan anses direkt berörda av ett beslut om licens- eller skyddsjakt ges talerätt. Detta bör tillkännage för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:2459 (SD) yrkandena 45 och 47 och 2021/22:3664 (C) yrkande 12. Myndigheters organisation, verksamhet och kompetens Utskottet instämmer helt i Miljömålsberedningens bedömning att klimatfrågan behöver integreras i arbetet i alla politikområden och sektorer och på alla nivåer i samhället. Utskottet noterar att , som har haft i uppdrag att se över all relevant svensk lagstiftning så att det klimatpolitiska ramverket får genomslag, har slutredovisat sitt uppdrag och lämnat vissa förslag till ändringar av lagstiftningen. Utskottet är, bl.a. i avvaktan på vad beredningen av utredningens förslag kommer att resultera i, inte berett att vidta några åtgärder för att inrätta en ny myndighet med samlat ansvar för klimatomställningen. Därmed föreslår utskottet att motion 2021/22:4199 (L) yrkande 8 lämnas utan åtgärd. Som framgår av redovisningen ovan är det Havs- och vattenmyndigheten som ansvarar för miljökvalitetsmålet Ingen övergödning. Övergödningen av mark, hav, sjöar och andra vattendrag beror visserligen i viss utsträckning på jordbruksverksamhet, men utskottet ser inget tungt vägande skäl för att initiera en överflyttning av ansvaret för det aktuella miljökvalitetsmålet till . Därmed föreslår utskottet att motion 2021/22:4062 (MP) yrkande 57 avslås. Frågan om vilka kompetens- och behörighetskrav som bör ställas på myndighetspersoner har tidigare behandlats av utskottet. I det fallet handlade det visserligen om behörighetsreglering för djurskyddskontrollanter, men samma synsätt kan enligt utskottet anläggas på frågan om vilka utbildningskrav som bör ställas på andra myndighetsanställda. Det måste enligt utskottet förutsättas att de som arbetar vid myndigheter, t.ex. med areella frågor, har den kompetens som arbetsgivaren bedömer lämplig för uppdraget. Med det anförda föreslår utskottet att motionerna 2021/22:2456 (SD) yrkande 65 och 2021/22:2462 (SD) yrkande 21 avslås. När det gäller frågan om att stärka miljötillsynen och mindre kommuners möjlighet att klara det uppdraget kan utskottet konstatera att det finns såväl en nationell strategi för miljöbalkstillsynen som olika samverkansorgan på nationell och regional nivå. Enligt utskottets bedömning ger strategin och samverkansorganen goda förutsättningar för en stärkt och likvärdig tillsyn genom kompetens- och erfarenhetsutbyte mellan bl.a. myndigheter och kommuner. Utskottet ser mot denna bakgrund inte behov av att vidta några åtgärder med den inriktning som efterfrågas i motionen. Därmed föreslår utskottet att motion 2021/22:3431 (M) yrkande 20 avslås. Frågan om att koncentrera tillsynen av miljöfarlig verksamhet till färre länsstyrelser har enligt utskottet viss koppling till frågan om prövningen av vissa miljöfarliga verksamheter bör koncentreras till ett mindre antal miljöprövningsdelegationer. I avvaktan på resultatet av det arbete som pågår i det avseendet, och som beskrivits i detta betänkande, föreslår utskottet att motion 2021/22:4131 (C) yrkande 20 lämnas utan åtgärd. Utskottet konstaterar inledningsvis att uppfattningen om lukt är ytterst subjektiv. Rent allmänt får dock vissa lukter, t.ex. lukten av organiska svavelföroreningar och svavelväte, anses vara obehagliga. Lukt kan i vissa fall således anses vara en sådan miljöpåverkan som verksamhetsutövaren kan behöva redovisa i samband med ansökan om tillstånd för en verksamhet som riskerar att ge upphov till sådan olägenhet för omgivningen. Som redovisats ovan pågår det projekt som syftar till att kunna förutse utsläpp av såväl farliga som besvärande gaser från t.ex. massabruk och bioraffinaderier. Vidare har IVL och utvecklat modeller och standarder som kan användas för att mäta och bedöma nivån av vissa luktämnen i luften. Med hänvisning till det som anförts får det som efterfrågas i motionen i huvudsak anses tillgodosett. Utskottet föreslår därför att motion 2021/22:3718 (S) avslås. Ersättning för skador orsakade av vilt Utskottet konstaterar att det finns ett regelverk som innebär att länsstyrelserna och, när det gäller skador på ren, får lämna ersättning för skador som förorsakats av vilt. Utskottet har förtroende för att dessa myndigheter med beaktande av omständigheterna i det enskilda fallet prövar ansökningar om ersättning med tillämpning av detta regelverk. Med det anförda avstyrker utskottet motion 2021/22:2317 (L) yrkande 3. Taskforce on Nature-related Financial Disclosures Som redovisas ovan inrättades arbetsgruppen Taskforce on Nature-related Financial Disclosures (TNFD) . Utskottet kan konstatera att ett stort antal aktörer, bl.a. vissa länders regeringar, har anslutit sig till det rådgivande för att bidra till TNFD:s arbete. Utskottet ser positivt på detta initiativ och har förtroende för att regeringen, på det sätt den finner lämpligt, stöttar TNFD:s arbete. Mot den bakgrunden föreslår utskottet att motion 2021/22:4069 (MP) yrkande 4 lämnas utan åtgärd. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet Jämför särskilt yttrande 1 (M), 2 (SD), 3 (C), 4 (V), 5 (KD) och 6 (L). De motionsförslag som tas upp i bilaga 3 rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat i betänkandena • 2018/19:MJU9 Naturvård och biologisk mångfald • 2018/19:MJU12 Livsmedelspolitik • 2018/19:MJU17 om Landsbygdsprogrammet 2014–2020 • 2018/19:MJU18 Miljömålen – med sikte • 2019/20:MJU1 Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård • 2019/20:MJU11 Fiskeripolitik • 2019/20:MJU12 Övergripande miljöfrågor • 2019/20:MJU15 Naturvård och biologisk mångfald • 2020/21:MJU2 Utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel • 2020/21:MJU13 Övergripande miljöfrågor • 2021/22:MJU18 Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och ökade incitament för naturvården i skogen med frivillighet som grund. har beslutat i enlighet med utskottets förslag. Utskottet ser inte någon anledning att nu på nytt pröva de motionsyrkanden som tas upp i bilaga 3 och avstyrker därför motionsförslagen. Översyn av , punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3277 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkande 14 i denna del och 2021/22:4062 av m.fl. (MP) yrkandena 60–62. Jag och mitt parti anser att det är av största vikt att det görs förändringar i för att stärka vårt nationella verktyg för att uppfylla våra övriga nationella miljömål. Enligt vår uppfattning står vi inför två dominerande utmaningar att lösa på miljöområdet: klimatkrisen och utarmningen av biologisk mångfald med kollapsade ekosystem. Dessa globala utmaningar behöver med nödvändighet hanteras sammanhållande då de även är kopplade till varandra. Detta bör därmed även avspegla sig i ett genomförande av en anpassad miljöbalk. Regeringen bör därför återkomma med ändringar i i syfte att stärka som verktyg för att nå våra nationella miljökvalitetsmål. Översyn av , punkt 2 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4062 av m.fl. (MP) yrkandena 60–62 och 2021/22:3277 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkande 14 i denna del. Stora sötvattenresurser som , och utgör dricksvattentäkter för miljoner människor. En rad verksamheter, också samhällsviktiga sådana, pågår runt dessa sjöar som påverkar vattnet, industrier, Försvarsmaktens verksamheter, stadsutveckling. Svåra målkonflikter uppkommer när avvägningar ska göras mellan å ena sidan dessa olika verksamheters tillåtlighet, och å andra sidan risker för dricksvattnet. Generellt bör vattnets värde i sådana avvägningar väga tyngre än vad det gör . Vid tillämpningen av hänsynsregler saknas det en allmänt vedertagen metod för hur den s.k. skälighetsavvägningen ska göras mellan å ena sidan vilka försiktighetsåtgärder en verksamhet behöver vidta och å andra sidan kostnaderna för dessa. Skälighetsavvägningen har stor betydelse vid exempelvis tillståndsprövning, och i förlängningen för vattenkvaliteten och möjligheten att uppnå miljömålen. En utredning bör därför tillsättas om hur det kan förtydligas i lagtexten att en avvägning mellan olika samhällsintressen endast kan göras inom ramen för vad miljön och naturen tål. Det framgår av förarbeten att detta är intentionerna bakom lagstiftningen. Det bör alltså förtydligas i hur olika samhällsmål ska beaktas när lagen tillämpas, exempelvis vid tillståndsprövning. görs olika bedömningar av vad som kan anses utgöra en skada eller olägenhet av väsentlig betydelse. Detta leder i vissa fall till felaktiga avvägningar och bedömningar, vilket kan drabba den biologiska mångfalden eller andra miljömål negativt. Det uppstår också situationer där det görs avsteg från principen om att förorenaren ska betala. Felaktiga skälighetsavvägningar kan påverka förutsättningarna att nå miljömålen. Om tillräckliga skyddsåtgärder och försiktighetsmått inte kan bestämmas på grund av att det vore orimligt enligt skälighetsavvägningen så ska det, om påverkan riskerar vara av väsentlig betydelse, inte leda till mindre långtgående krav utan i stället att verksamheten eller åtgärden inte tillåts. bör också ses över i fråga om på fler miljömål än den nu pågående översynen med avseende på klimatlagen samt målet om begränsad klimatpåverkan. Besluten inom FN:s konvention om biologisk mångfald om att ekosystemansatsen, försiktighetsprincipen och en adaptiv förvaltningsprocess ska vara vägledande för att nå konventionens mål bör förtydligas i genom att förutsättningarna för skälighetsavvägningar tydliggörs i enlighet med ovanstående. Försiktighetsansatsen borde också tillämpas bredare inom vattenförvaltningen. Försiktighetsprincipen ska tillämpas vid varningssignaler och oklara orsakssamband och risk för betydande ekosystemeffekter, och även i de fall fullständigt kunskapsunderlag saknas. Ekosystemansatsen slår fast att nyttjande ska ske inom ekosystemens gränser. Försiktighetsprincipen måste vara vägledande vid införandet av nya metoder för övervakning, vattenrening, återanvändning av renat vatten, hantering av avloppsslam och riskutvärdering. Detta gäller särskilt i de fall då fullständigt kunskapsunderlag saknas. Risken finns annars att man tenderar att strikt efterfråga vetenskaplig bevisning inför varje möjlig åtgärd, trots att försiktighetsansatsen borde tillämpas vid varningssignaler och oklara orsakssamband och risk för betydande ekosystemeffekter. kan otidsenliga tillstånd med villkor baserade på föråldrad teknik gälla , och detta är ett systemfel. Till betydande del är orsaken myndigheternas bristande resurser för omprövning av tillstånd. Detta försvårar möjligheten att uppnå miljömålen. och dess tillämpning behöver ses över med avseende på tillståndsgivningen. Det bör också övervägas om verksamhetsutövaren ska göras skyldig att själv ta initiativ till en omprövning av verksamhetens förutsättningar och villkor. En sådan ordning behövs för att säkra efterlevnaden av , principen om bästa möjliga teknik och hänsyn till förändringar i omgivningen som kumulativa effekter och aggregerad påverkan från annan tillståndspliktig verksamhet som industriell verksamhet, energiproduktion och transportinfrastruktur. Dagens system får konsekvenser som inte är i linje med förarbeten och lagstiftarens intentioner. Miljömålen ska vara vägledande för tillståndsgivningen och tillstånden ska utformas i enlighet med miljömålen. Huvudprincipen bör vara att tillstånd tidsbegränsas, samt att hela systemet med miljötillstånd ses över så att det tydliggörs vilka förändringar som behövs i lagstiftning och praxisutveckling. Tillståndsprövning enligt bör också införas som en kategori i den årliga utvärderingen av miljömålen. Det bör tillsättas en utredning om möjligheten att till överklaga domar och beslut i Mark- och även i de mål som ursprungligen har överklagats till mark- och miljödomstol. Dagens lagstiftning medger inte att beslut som är principiellt viktiga för miljön och som fattats av eller tillsynsbeslut kan tas upp i . I domar från Mark- och blir inte praxis tydlig, eftersom domarna innehåller en mängd praktiska och konkreta bedömningar av sakfrågor. I snarlika frågor kan utfallet bli olika beroende på att Mark- och prövning kan vara ganska omfattande och öppnar för att pröva en större mängd frågor än vad en prövning i skulle göra. Det gör att som styrmedel för att nå miljömålen inte fungerar fullt ut. Klassificering av jordbruket, punkt 3 (S) av (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: 2021/22:2454 av m.fl. (SD) yrkande 62, 2021/22:2766 av (M), 2021/22:3437 av m.fl. (M) yrkande 12, 2021/22:3650 av m.fl. (C) yrkande 11 och 2021/22:3880 av m.fl. (KD) yrkande 42. Enligt definition klassas en verksamhet som miljöfarlig om miljön påverkas eller kan påverkas av verksamheten. Utskottet har vid tidigare behandling av liknande motionsyrkanden uttalat att det inte nödvändigtvis behöver innebära att en verksamhet är farlig för människors hälsa eller miljön bara för att den definieras som miljöfarlig. Enligt vår uppfattning finns det inte skäl att nu göra någon annan bedömning och vi avstyrker därför motionerna. Klassificering av jordbruket, punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: 2021/22:2454 av m.fl. (SD) yrkande 62, 2021/22:2766 av (M), 2021/22:3437 av m.fl. (M) yrkande 12, 2021/22:3650 av m.fl. (C) yrkande 11 och 2021/22:3880 av m.fl. (KD) yrkande 42. Jag och mitt parti anser att det är tydligt att jordbruket har påverkan på miljön. Det kan handla om utsläpp till luft av ammoniak eller förbränningsavgaser, utsläpp från transporter, näringsläckage till vatten och mycket mera. Att jordbruket, som kan bestå av stora enheter med t.ex. 500 000 kycklingar som föds upp i omgångar , miljöprövas är långt ifrån orimligt. Det är också tydligt att omfattningen av verksamheten avgör hur stor påverkan denna har på miljön och då också i hur stor omfattning en verksamhet berörs av miljöprövningslagstiftningen. beskriver inte jordbruket som miljöfarlig verksamhet, däremot definieras i 9 kap. vad som avses med miljöfarlig verksamhet och vilka verksamheter som utifrån det är tillståndspliktiga. I miljöprövningsförordningen finns sedan bestämmelser om tillståndsplikt och anmälningsplikt för verksamheter och åtgärder som avses i 9 kap. . I miljöprövningsförordningen finns också definierat tre olika nivåer av tillståndsplikt. Tillståndsplikt A innebär en prövning av mark- och miljödomstolen och är inte en tillståndsplikt som berör jordbruket. Tillståndsplikt B innebär att ansökan om tillstånd för vissa slag av verksamheter och åtgärder ska prövas av en länsstyrelse. Jordbruket omfattas också av anmälningsplikt (C-verksamheter) som innebär att en verksamhet som omfattas av den plikten inte får bedrivas eller vidtas utan att vara anmäld till tillsynsmyndigheten, men för dessa krävs dock inte tillstånd. Jordbruket omfattas utav de två senare nivåerna, tillståndsplikt B och anmälningsplikt C. Det är sant att förutom jordbruket omfattas även bl.a. gruvindustrier, metallbearbetning och avveckling av kärnreaktorer av miljöprövningsförordningen. Men å andra sidan omfattas även hälso- och sjukvård och begravningsverksamheter av miljöprövningsförordningen, utan att det har den effekten att vi går runt i vardagen och betraktar dem som miljöfarliga verksamheter i sin helhet. För mig och mitt parti är det tydligt att en benämning av jordbruket som miljöpåverkande verksamhet har oklara följder. finns begreppet miljöpåverkande verksamhet inte alls med i , skulle målet vara att jordbruket inte skulle omfattas av de paragrafer som är 9 kap. skulle det i praktiken innebära att jordbruket helt lyfts ut ur eller undantas tillstånds- och anmälningsplikten. Ett annat scenario är att det som räknas som miljöfarlig verksamhet inte längre anses miljöfarlig och vi får en stark försvagning av . Det skulle också kunna få till följd en förändring av språket i 9 kap. där miljöfarlig verksamhet genomgående byts ut mot miljöpåverkande verksamhet. bygger på begreppet miljöfarlig verksamhet och en ändring av begreppet skulle innebära stora förändringar av balken med risken att den skulle bli mer inkonsekvent och svårhanterlig. Det är en förändring som skulle innebära att vi går bort från ett vedertaget juridiskt begrepp som används på flera andra platser än 9 kap., bl.a. i processbestämmelserna. Det bör gå att förstå att bara för att en verksamhet faller under tillståndsprövningen av miljöfarlig verksamhet så innebär det inte per automatik att verksamheten i sin helhet är oönskad eller farlig. Jordbruket medför många goda nyttor till samhället men det är också uppenbart att dagens jordbruk medför påverkan på miljön, även negativ sådan, och utan reglering får det konsekvenser för miljön. Klassificering av jordbruket, punkt 3 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: 2021/22:2454 av m.fl. (SD) yrkande 62, 2021/22:2766 av (M), 2021/22:3437 av m.fl. (M) yrkande 12, 2021/22:3650 av m.fl. (C) yrkande 11 och 2021/22:3880 av m.fl. (KD) yrkande 42. Det råder ingen tvekan om att jordbruk är en verksamhet som storskaligt påverkar miljön. I stor utsträckning är påverkan önskvärd. Jordbruket bidrar till öppna landskap och har en avgörande betydelse för att bevara den biologiska mångfald som växt fram till följd av att människor brukat landskapet. En del av jordbrukets påverkan är dock negativ och leder till allvarlig miljöförstöring. Det tydligaste exemplet är kanske övergödningen av sjöar och vattendrag och av som till mycket stor del är en konsekvens av näringsläckage från jordbruksmark. Jordbruket har också en betydande klimatpåverkan genom avgången av metan och lustgas från gödsel och djurhållning. Både övergödningsproblemen och klimatpåverkan går att påverka genom anpassningar i jordbruket och djurhållningen. Jag och mitt parti anser inte att det finns någon anledning att i lagstiftningen skilja ut just jordbruket från andra aktiviteter som påverkar eller riskerar att påverka miljön. Jordbruket är en bland andra aktiviteter som potentiellt kan orsaka stor skada. Jordbruket orsakar trots stora förbättringar fortfarande skador på miljön. Att ändra klassificeringen av jordbruket i innebär att ambitionsnivån i arbetet med att motverka övergödningen och klimatförändringarna skulle sänkas. Det vore synnerligen olyckligt. Klassificering av jordbruket, punkt 3 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: 2021/22:2454 av m.fl. (SD) yrkande 62, 2021/22:2766 av (M), 2021/22:3437 av m.fl. (M) yrkande 12, 2021/22:3650 av m.fl. (C) yrkande 11 och 2021/22:3880 av m.fl. (KD) yrkande 42. Enligt definieras en verksamhet som miljöfarlig om miljön påverkas eller kan påverkas av verksamheten. Det finns en rad verksamheter som omfattas av 9 kap. 1 och 8 §§ , t.ex. sjukhus, tandläkare och vindkraftverk, utan att någon anser att dessa verksamheter får negativ publicitet från detta. Det som också omfattas är miljöpåverkan från mycket storskaliga djurhållande verksamheter. Miljöproblemen vid dessa djurhållande verksamheter i industriell skala handlar bl.a. om utsläpp till luft (ammoniak, stoft och förbränningsavgaser), nedfall av näringsämnen i omgivningarna, utsläpp till vatten, gödseluppkomst, näringsläckage, lukt, transporter, kemikalieanvändning, energianvändning, vattenförbrukning, buller m.m. I den allmänna debatten har de partier som har föreslagit att ett tillkännagivande ska göras hänvisat till medelstora jordbruk, vilket alltså är missvisande. I de exempel som länsstyrelserna redovisade för miljö- och jordbruksutskottet är ett exempel på verksamhet som omfattas en gård med 500 000 platser för fjäderfä (slaktkyckling) där dygnsförbrukningen av vatten beräknas uppgå som mest till (), där ammoniakavgång från stall och gödsellagring med täckning är ca , där ytan för anläggningen (stallbyggnader m.m.) omfattar 2–och där mängden gödsel uppgår till ca 3 000–. Ett annat exempel är slaktsvinsproduktion med 13 000 platser för slaktsvin, där dygnsförbrukningen av vatten är (), där ammoniakavgången från stall och lager är ca , där gödselproduktionen är , ytan för anläggningen (stallbyggnader m.m.) 3–, samt antalet transporter med lastbil 3 000 –4 000 .