bet · H901KU20d3 · 2022-01-01 00:00:00 — Det innebär att Statsrådsberedningen nu samordnar både det interna krisarbetet i och de åtgärder som ska vidtas för att hantera en uppkommen kris. För krishanteringen är tillgången till information central, och förutom den information som löpande förmedlas till departementen orienteras jag regelbundet om utvecklingen av en kris. Dessutom får hela regeringen vid allmänberedningen redogörelser för läget. Om krisen har säkerhetspolitiska aspekter träffas det under min ledning. Det här ärendet handlar också om dokumentation. tar fram en samlad lägesbild som gemensam- bereds med berörda departement. Lägesbilden sammanställs löpande och gör det också möjligt att i efterhand ta del av information som var tillgänglig för regeringen. Inom krishanteringsorganisationen samman- ställs dessutom löpande information om bland annat de samordningsmöten som hålls. Det förs också en loggbok över kriskoordineringscentralens löpande kontakter. Regeringens beslut och andra åtgärder med anledning av en kris dokumenteras dock inte i krishanteringsorganisationen utan i departementen. Det här sker enligt normala rutiner inom ramen för beredning av regeringsärenden. Information om de överväganden och vägval som regeringen gör finns alltså där. Min uppfattning är att denna dokumentation gör det möjligt att i efterhand bedöma hur en kris har hanterats. Därmed är jag beredd att svara på utskottets frågor. Ordföranden: för inledningen! Anmälande parti är , och jag ger ordet till mig själv. Coronapandemin och dess följder är ju en kris som och världen egentligen inte har upplevt i modern tid, så det är av stor vikt att vi går till botten. Vår uppgift här i KU är att granska regeringens och statsrådens roll i detta. Vi har naturligtvis tagit del av den kommission som tillsattes av regeringen, , vars uppgift var att granska och inte minst dra lärdomar av hur man hanterat pandemin. I kommissionens slutsatser skriver man, och framgår det, att regeringens ledarskap vid hanteringen av pandemin var otydligt och att regeringen inte kan undgå det yttersta ansvaret. Kommissionen konstaterar att regeringen har ett politiskt ansvar för krishanteringen som den inte kan vältra över på någon annan. Det här är mycket allvarlig kritik från en oberoende kommission. Hur har du, som hade en mycket central roll i regeringen, uppfattat den här kritiken? Och vad är statsministerns kommentarer? : Tack så mycket för frågan! Det är naturligtvis så att regeringen har det övergripande ansvaret för hanteringen av en kris. Men i har, om vi tittar på just den här krisen, i uppgift att samordna, följa och utveckla smittskyddet på nationell nivå och tar också initiativ inom sitt ansvarsområde. Det är ett ansvar som man har också under normala omständigheter. Det är klart att när regeringen då fattar beslut i de här frågorna är det naturligt att inhämta synpunkter från men också andra berörda myndigheter. Men med det sagt är det naturligtvis regeringen som styr riket, men när vi gör det vill vi naturligtvis inhämta information från de experter som finns på området. Där har ju varit central. Ordföranden: Jag tycker väl inte riktigt att jag får ett svar på hur statsministern både i sin nuvarande och sin tidigare position uppfattar kritiken. Vi har verkligen försökt borra i krishanteringen – hela krishanteringen, ansvaret för krishanteringen. Precis som statsministern nämnt har vi haft flera utfrågningar i KU , med . Min uppfattning var att han i den utfrågningen egentligen slog ifrån sig och sa att han inte hade något ansvar för hanteringen av pandemin, trots att själva krishanteringskansliet låg under . Men vilket ansvar hade enskilda statsråd? Du deltog i besluten som finansminister som satt i regeringen och i den senare delen, det vill säga från , också som statsminister. : Tack så mycket för frågan! Min minnesbild av är att regeringen naturligtvis ledde den krishantering som skedde. Jag var själv då väldigt fokuserad på den ekonomiska krisen. Vi jobbade ju … ja, i runt med att ta fram ekonomiska krispaket, så utifrån min bild råder det ingen tvekan om att det var regeringen som ledde och styrde krishanteringen. Just nu befinner vi oss i en annan kris. Där är det naturligtvis så att vi i regeringen har löpande information och också diskussion om vilka åtgärder som är lämpliga att vidta i den här krisen som vi befinner oss i. Vi gör det naturligtvis med löpande kontakt med myndigheter, för vi har ju den svenska förvaltningsmodellen. Väldigt mycket av expertisen finns ju på myndig- heterna. Ordföranden: man säga att det beslut som du som statsminister fattade att flytta över, tillbaka, ansvaret för krishanteringen till Statsrådsberedningen var en effekt av att det kanske inte fungerade så bra ? Var det de, eller vilka andra överväganden … stod för dörren eller var aktuella för statsministern i de här avvägningarna att flytta tillbaka ansvaret för kris- hanteringen? : Tack så mycket för frågan! Nej, det var inte en utvärdering av hur förloppet hade varit under pandemin som var grunden till det, utan den utvärderingen kom ju nu med slut- betänkande. Det finns ju både för- och nackdelar med att ha krishanterings- organisationen i snarare än på . Det som är fördelen med att ha den på Statsrådsberedningen är att ansvaret i form av interna krishantering men också den generella krishanteringen hamnar på samma plats. Det finns det poänger med. Åandra sidan finns det poänger med att vara på därför att i en kris är det flera av de myndigheter som finns på Justitie- departementet, inte minst MSB men även andra, som är involverade. Jag ser alltså att det finns för- och nackdelar med båda de sakerna. Men jag gjorde när jag blev statsminister bedömningen att fördelarna med att ha det på Statsrådsberedningen övervägde. Ordföranden: en kort följdfråga, för jag uppfattade inte riktigt … Var det ett resultat av kritik, eller var det inte det? Jag uppfattade inte riktigt vad statsministern sa. : Tack för frågan! slut- betänkande kom ju efter att jag hade flyttat, så det är tidsmässigt inte möjligt. (S): Tack så hemskt mycket, statsministern, för svaren så här långt! Jag kommer att ställa en fråga som jag försökte ställa till också. Det är närmast en lite förvaltningsfilosofisk fråga. har ju riktat kritik mot det man uppfattar som brist på politisk styrning i början av pandemin, som man delvis kan tolka som ett resultat av den svenska förvaltningsmodellen och även att normala strukturer ska gälla och därigenom att väldigt mycket kommer att skötas ute på myndigheterna. Det gör att politiken – till synes, i alla fall – är längre från åtgärder med den svenska förvaltningsmodellen. har sagt att en del avvägningar som man menar borde vara politiska har hamnat på förvaltningsnivå. Sedan kan man konstatera att … Jag såg i går att den norska corona- kommissionen har kommit med sina slutsatser. Där får den norska regeringen kritik för att den liksom skjutit lite för mycket från höften och inte lyssnat på expertis. Det verkar finnas ett inneboende dilemma i den här situationen. Jag skulle vilja höra om statsministern har några funderingar runt det här dilemmat. : Tack så mycket för frågan! Jag tycker att det är viktigt också i en kris att den regering som styr i krisen lyssnar på dem som är experter på området – det ser jag själv stora poänger med – och att man även när det är ett tidspressat schema med stort politiskt tryck agerar seriöst och lyssnar på dem som har stor kunskap i ämnet. Här finns också poänger med den svenska förvaltningsmodellen med mycket av personal och kompetens som finns på våra myndigheter. I andra länder har man väldigt mycket större regeringskansli, och då kan det naturligtvis se annorlunda ut. Det är väldigt viktigt, tycker jag, att det också i ett akut krisskede finns en nära dialog mellan regeringen och de myndigheter man har, där mycket av expertisen finns. Det var ju det som var utgångspunkten för regeringens arbete under själva krisen. Även om jag själv som finansminister framför allt fokuserade på de ekonomiska krispaketen var det tydligt att det var en nära dialog mellan regeringen och för att hitta den bästa vägen framåt i det akuta krisläget. (S): Vi i mötte under krisens inledning också en snabb signal från regeringen att den saknade instrument för att kunna bestämma saker. Det kom lagförslag om … som till… I många andra länder har det funnits regler om fredstida kriser som kan stärka regeringsmakten även i fredstida kris. Är det någonting som stats- ministern vill säga någonting om – det här behovet av att regeringen i fredstida kris har starkare möjligheter än den hade tidigare? : Tack för frågan! Ja, det är naturligtvis … Med det sagt var det ju en väldigt snabb hantering i som gjorde att regeringen fick verktyg som man annars inte hade haft. Där tycker jag att den svenska politiken verkligen visade sig från sin bästa sida under coronapandemins akuta skede när man väldigt snabbt i samverkan mellan regering och riksdag kunde fatta stora beslut, bland annat pandemilagen men också på det område som jag hade då med de mycket stora ekonomiska paketen. Men naturligtvis är det en av de frågor som det finns anledning att fundera över framöver om man skulle ha en mer permanent lagstiftning kring ytterligare instrument för regeringen under ett akut krisskede. (SD): Ordförande! Tack, statsministern, för dina svar! Jag tänker citera ur ett mejl från på Corona- kommissionen till . Han skriver så här: Angående de krisdagböcker vi efterfrågar kan det inte vara riktigt att sådana inte finns. Att de inte skulle vara tillgängliga för stämmer inte. Vi vet att tjänstemän har fört minnesanteckningar vid kris- hanteringsrådets, GSS och expeditionschefernas möten. Dessa anteckningar utgör en organisk del av det beredningsunderlag som ligger till grund för regeringens beslut och ställningstaganden. I sådana anteckningar bör det bland annat framgå när viss information har nått och regeringen samt vilka bedömningar av läget man gjort . Kommissionen menar att sådana anteckningar utgör väsentlig information för bedömningen av regeringens och pandemihantering. Då frågar jag statsministern om hon håller med om det som skriver. Ordföranden: Jag ska bara påminna om att det här ärendet ju … kan handla om detta, för det handlar om dokumentation och krishantering. Sedan har vi ytterligare två ärenden som handlar om förhållandet mellan regeringen och , bara så att det är tydligt. : Tack så mycket för frågan! har fått ta del av en mängd handlingar, både det som är offentliga handlingar och därutöver en lång rad av dokumentation. Det är bland annat det material som har förevisats för regeringen, mejl mellan statssekreterare under den akuta fasen och annoterade dagordningar till GSS. Där har lämnat ut mycket material till Corona- kommissionen och faktiskt lämnat ut allt material som som myndighet förfogar över. Däremot de privata anteckningsböckerna som tjänstemännen har haft som stöd för minnet är material där bedömningen är att det är material som inte förfogar över och därför inte heller kan lämna ut till . Men allt material som förfogar över och som har bett om har den fått. Ordföranden: Den frågan återkommer vi till i nästa granskning. Jag uppfattar det som att då får formulera sig förtydligat kring dokumentation, inte vilken dokumentation som har fått eller inte utan kring dokumentation. (SD): Då återkommer jag till den frågan i nästa ärende. Per Schöldberg (C): Ordförande! Tack, statsministern, för redogörelsen så här långt! Min fråga är kopplad till relationerna mellan statsråd och krisledningen. På en fråga till i hans egenskap av inrikesminister om hur ministern var kopplad till eller var nära krisledningsorganisationen då den fanns svarade så här om ansvarsfrågan: ”Jag hade inget direkt ansvar för den löpande krishanteringen i . Detta ansvarade chefstjänstemannen och min statssekreterare för. Självklart höll jag mig uppdaterad och fick information löpande.” Statsministern har flyttat över – hon gjorde det – och gjort en organisatorisk förändring som statsministern har redogjort för. Då är min fråga: Är det någon förändring i så att säga relationen mellan statsministern och krisledningen? Har man kommit närmare, eller är det tätare dialog eller uppdateringar på något annat sätt som har gjorts som förändring kontra det som var när inrikesministern ledde krisledningen eller hade ansvar för kris- ledningen i ? : Tack så mycket för frågan! Den stora skillnaden är att min statssekreterare är ansvarig för hela krisarbetet. hade statsministerns statssekreterare … eller inrikes- ministerns statssekreterare hade ett ansvar och rapporterade då också till stats- ministern. Men är det min statssekreterare som rapporterar allting till mig. Per Schöldberg (C): Kan jag då dra slutsatsen att ligger det närmare statsministern än det gjorde tidigare? Kan man dra den slut- satsen? : Tack för frågan! Det kanske en jurist ska svara på. Det är ju så att alla statssekreterare är anställda av regeringen, så … jag tror att en förvaltningsjurist svarar på den frågan bättre än jag. (V): Jag har faktiskt också en fråga på temat flytten av kansliet för krishantering. Med reservation för att jag inte har full koll på hur och de olika departementen funkar sinsemellan: I de mejl som har gått från krishanteringskansliet eller kansliet för krishantering står det att det ligger under . Är det alltså så att kansliet ligger kvar på men leds av en statssekreterare från Statsråds- beredningen? På vilket sätt blir det då egentligen någon större skillnad, och vilket departement är då ansvarigt för hur krishanteringskansliet sköter kris- hanteringen? Jag får inte riktigt det där att bli så väldigt tydligt. Jag skulle gärna vilja ha ett förtydligande av det. : Tack för möjligheten att få förtydliga. Den formella flytten skedde till Statsrådsberedningen. (V): Då är i alla fall det uppklarat. Sedan hade jag en fundering runt just det här med taktpinnen, som det har pratats om. Väldigt ofta när det diskuteras och lyfts fram återkommer man till att det är som är expertmyndighet på smittskydds. Men de här avvägningarna mot andra intressen, hur hanterades avvägningen mellan smittskydd kontra andra rättigheter, till exempel när det gällde att stänga ålderdomshem eller mer eller mindre säga att man inte fick ta emot besökare och så vidare? När det gäller fri- och rättigheter är det helt andra ingångar där det måste göras en avvägning. Det ligger ju på regeringen. Men finns det någon myndighet som stöder det, eller är det regeringens egen grundlagsenhet och så vidare som är med i de avvägningarna? : Tack så mycket. Ja, det finns en del smittskydds- åtgärder som självständigt har beslutanderätt över. Men det är ett beslut som har fattats av regeringen och, antar jag, i vissa fall också av var någonstans ansvaret för vissa beslut ska ligga. Men därutöver finns det en lång rad beslutsansvar som ligger på regeringen, där regeringen också via pandemilagen, som väldigt snabbt behandlades av , ges utökade möjligheter att fatta sådana beslut och göra den typen av avvägningar. (V): Jag tänker att det finns många avvägningar som behöver göras vid i princip varje beslut mellan smittskyddsåtgärder och inskränkningar i människors liv och rättigheter. Men när de här frågorna kommer upp hänvisas det till att är experter på smittskydd. Men det finns ingen annan myndighet som nämns eller något annat organ som nämns som expert på den andra sidan i vågskålarna. Då undrar jag: Är det någon myndighet som man har haft inblandad där, eller är det internt inom och som man har gjort avvägningarna i denna hantering? : Tack för frågan! Jag var finansminister . Där kan jag säga att vi naturligtvis hade en löpande dialog med de myndigheter som låg under under hela krisen. Jag hade därutöver, som jag har redovisat till , kontinuerliga samtal med generaldirektörer och företrädare för faktiskt inte bara mina myndigheter utan också andra myndigheter som hade koll på det ekonomiska läget. Det var för att ha en väldigt bra och löpande information om hur ekonomin utvecklade sig. Jag tror att det var som sa att när man diskuterade till exempel ett tak för antalet personer hade ett förslag ur en smittskyddssynpunkt. Men det är klart att om regeringen hade tyckt att det som hade föreslagit var väldigt konstigt och kanske inskränkte på ett sätt som man hade svårt att förstå kan man naturligtvis ha en dialog med . Det fanns naturligtvis möjlighet för regeringen att i olika ärenden, där det naturligtvis var regeringsbeslut, fatta andra beslut om man tyckte att rekommendationer skulle bli annorlunda när man vägde dem mot andra intressen. Skånberg (KD): Fru ordförande! Tack, statsministern, för svaren så här långt. Under våra utfrågningar och genom de skriftliga frågor som vi har ställt till olika statsråd och statssekreterare undflyr, åtminstone för min del, svaret på vem som hade ansvaret för krishanteringen under coronapandemin. efter den andra svarar: ”Det var inte jag, utan det var någon annan” och pekar på någon annan i den stora hierarkin. Det är som att jaga en tvål i badkaret att finna den som vill ta ansvar för vem som hade ansvar för krishanteringen. Var det statsministern som hade ansvaret? : Tack så mycket för frågan! Jag kan bara svara för mig, och jag är statsminister nu och är chef för och har det övergripande ansvaret för arbetet i . Dessutom har jag krishanteringsorganisationen i . Så det är ingen tvekan om att jag är ansvarig för krishanteringen i den kris som just nu pågår i . Skånberg (KD): Då är det en särskild aspekt på ansvarstagandet som jag skulle vilja få belyst. Det fanns en central grupp som hanterade krishanteringen som hette GSS, gruppen för strategisk samordning. Där träffades stats- sekreterarna från olika departement för att på daglig basis – flera hundra möten – lägga upp just den strategiska samordningen. Men det finns ingen dokumentation på deras sammanträden. Vi har frågat och frågat igen. Ingen kan tala om mer än att det fanns en dagordning för vad de skulle tala om men inte hur det har gått vidare. Och det finns bara muntlig redovisning från den här gruppen vidare till departementen. Ingen tar ansvar för att det blev på det viset. Har statsministern gett direktiv om att också den här gruppen naturligtvis bör ha dokumentation för sitt arbete? : Tack så mycket för frågan! Det är ju statssekreterarna som har den här gruppen. Men vad jag har förstått var det även tidigare dokumentation kring arbetet i form av dagordningar, men det fanns också någon form av loggbok eller krisdagbok. Men där tycker jag också att det är viktigt att understryka att själva beredningen av ärenden sker på departementet, och där finns naturligtvis dokumentation kring beredningen av de enskilda ärendena. Men med det sagt har min statssekreterare som leder GSS tagit initiativ till att det förs vissa minnesanteckningar på dessa möten för att utöka möjligheterna att lära sig av kriser i efterhand. Men det är ett initiativ som hon har tagit. Skånberg (KD): Det initiativet är ju berömvärt. Det skulle, menar jag, ha tagits mycket tidigare. Statsministern säger att hon tog det på eget initiativ. Är det ändå inte så att statssekreterarna ska ta direktiv från sina statsråd, ytterst från statsministern? Det måste ju komma någonstans ifrån. Peka med hela handen och säga: ”Så här dokumenterar vi en krishantering.” Här är det en stor lucka där den mest centrala gruppen, GSS, inte har haft tillfredsställande dokumentation. Om det nu behövdes, möjligen på statsministerns initiativ, hur kommer det sig att det inte fanns tidigare? : Tack så mycket för frågan! Dokumentationen från GSS har sett likadan utan sedan GSS startades under tid som statsminister. Men sedan kom som bland annat efterfrågade bättre möjligheter att lära sig från kriser och sa att det här kunde finnas en lucka. Det var mot den bakgrunden som min statssekreterare tog initiativ till att införa dessa minnesanteckningar på GSS. Det var ett initiativ som hon tog väldigt snabbt, ett eget initiativ. Det är inte helt ovanligt, eller det är snarare viktigt, att statssekreterare också tar egna initiativ, inte minst för arbetsgrupper som de själva har. Med det sagt, om inte hon hade tagit detta initiativ så här fort, hade jag då tagit detta initiativ? Det är en hypotetisk fråga. Men det är inte omöjligt att det hade varit så. Men min statssekreterare är snabbfotad men eftertänksam. (L): Fru ordförande! Jag tackar statsministern för svaren så långt. Kommissionen har påtalat väldigt tydligt vikten av dokumentation och också svårigheterna med att kunna följa upp krishanteringen i brist på dokumentation. Under utfrågningarna har ju den här frågan om just dokumentation och GSS varit väldigt accentuerad, också i våra utfrågningar med andra statsråd och med statssekreterare. Några argument som har framförts om varför det inte fanns minnes- anteckningar från GSS har varit att det har varit praxis och att det har varit samma praxis och att GSS inte är ett beslutsorgan och därför av formella skäl inte ska ha minnesanteckningar. Men får vi information om att det numera finns minnesanteckningar i GSS. Då är min följdfråga: Har GSS roll förändrats, eller vad är skälet till att det nu finns minnesanteckningar? : Tack så mycket för frågan! Nej, GSS roll har inte förändrats. Och det är inte ett beslutsorgan, utan det som man diskuterar där tas sedan vidare till departementen där den formella beredningen sker. Bakgrunden till att man har infört anteckningar och förändrat den ordning som har rått sedan tid när han inrättade GSS är just den kritik som har kommit från om möjligheter att lära sig från kriser och att vi nu via dessa anteckningar utökar möjligheterna för regeringen och framtida regeringar att lära sig av de kriser som vi genomgår. (L): Fru ordförande! Statsministern redogjorde också för en rad förändringar i krishanteringen nu i närtid, allt från flytten av organiseringen från till Statsrådsberedningen och dokumentationen. Ska det tolkas som åtgärder för att hantera brister som har funnits? : Tack för frågan! Nej, men som jag svarade tidigare, det finns både för- och nackdelar att ha krishanteringsorganisationen på Statsrådsberedningen. Och det finns för- och nackdelar att ha den på Justitie- departementet. Då får man väga dem mot varandra. Min bedömning är att fördelarna att ha dem på Statsrådsberedningen överväger. Men jag förstår att man kan göra en annan bedömning. Så det är inte mot bakgrund av corona- pandemin som flytten sker utan det är väl att jag gjorde en annan bedömning för att jag är jag. Så det tror jag mer är en personfråga än något annat. Däremot är dokumentationen mot bakgrund av kritik och att man tror att man kan lära mer av kriser om man har en annan form av dokumentation från de här mötena. Det får man utvärdera sedan. Det kan också vara så att tror att det sker diskussioner och samtal på de här mötena som inte sker och att det skulle ge hjälp att lära av kriser på ett sätt som det kanske inte gör. Men det får man utvärdera. gör vi på det här sättet. Så får vi se sedan om det underlättar lärande i kriser. (MP): Fru ordförande! Tack, statsministern, för svaren . Jag har också en fråga om dokumentation. Precis som statsministern nämnde i sitt inledningsanförande är informationen central för krishanteringen. Men det är också väldigt viktigt att dokumentera möten för att i ett senare skede underlätta granskningen av händelseförloppet. Det är inte bara Corona- kommissionen utan även utskottet som har uttalat att det är viktigt med dokumentation även av möten av informell karaktär. Min fråga är kanske lite generell, men jag undrar om statsministern bedömer att dokumentationen är tillfredsställande. : Tack för frågan! Jag tycker också att det är viktigt att säga att det har varit en dokumentation också från GSS i form av både dagordningarna och krisdagboken. Så det har inte varit utan dokumentation.