bet · H901MJU18 · 2022-03-22 00:00:00 — Betänkandet har remissbehandlats och beredning pågår nu inom . I tre avgjorda rättsfall från har Mark- och vid () kommit fram till att det kan betalas ut ersättning om pågående markanvändning, exempelvis skogsbruk, avsevärt försvåras med hänvisning till artskyddsreglerna. ”Avsevärt försvåras” innebär enligt praxis att eller mer av fastighetens marknadsvärde försvinner på grund av de begränsningar som staten kräver. Trots att resonemangen om ersättningsrätt är desamma i alla tre domarna från MÖD blir det lite olika utfall. I ett fall som gäller tjäder slår MÖD fast ersättningen från lägre instans, medan domstolen i ärendet med knärot inte dömer ut någon ersättning. Anledningen till de olika resonemangen är att tjädern är skyddad enligt fågeldirektivet medan knäroten hör till de nationellt fridlysta arterna, som exempelvis samt bombmurkla och alla andra orkidéer. För de nationella arterna anser MÖD att markägaren först måste söka dispens från artskyddsförordningen hos , men om dispensen avslås har denne rätt till ersättning. Staten har via Kammarkollegiet överklagat domarna som ger markägare rätt till ersättning i artskyddsärenden. har ännu inte kommit med besked om huruvida de väljer att ge Kammarkollegiet prövningsrätt för de överklagade ärendena. Regeringen har uppgett till utskottet att den arbetar med artskyddsfrågorna för att säkra ett hållbart skogsbruk som också tar hänsyn till artskyddet. Regeringen har presenterat tre olika planerade åtgärder för ett hållbart skogsbruk: och ska få i uppdrag att ta fram vägledning och strategier för hur skogsbruk ska kunna fortsätta att bedrivas med hänsyn både till verksamhetens ekonomi och till det lagstiftade kravet på naturskydd. Det ska undanröja den osäkerhet som finns om vilka krav och vilken lagstiftning som ska gälla för markägare. Artskyddsförordningen ska ändras. Artskyddsbestämmelserna i fågeldirektivet och art- och habitatdirektivet ska införlivas var för sig i artskyddsförordningen så som de uttrycks i respektive EU-direktiv. En översyn av i relevanta delar ska genomföras. Det pågår ett arbete för att ge skyddsvärda statligt ägda skogar formellt skydd. Det baseras på inventeringar som och länsstyrelserna redovisade 2004. Totalt registrerades 886 områden , främst på och marker. Majoriteten av dessa områden borde, enligt , bevaras långsiktigt (Skyddsvärda statliga skogar och urskogsartade skogar – Huvudrapport över uppdrag om naturvärdesbedömning och skydd av viss skog, , rapport 5339, ). Överenskommelser nåddes med och . Överenskommelser har även tecknats med och . Enligt finns det en förväntan att övriga skyddsvärda skogar undantas från skogsbruk inom ramen för egna åtaganden. har tagit fram en ny långsiktig inriktning –2026 för hållbart skogsbruk med ambitionen att gå i spetsen för den EU-gemensamma strategin för biologisk mångfald i . Inriktningen syftar till att öka biologisk mångfald och stärka motståndskraften mot klimatpåverkan i skogsmarken samt öka tillväxten för att minst bibehålla virkesleveranser till industrin. En av ambitionerna i strategin är att öka andelen formellt skydd av skog till jämfört med då det är . ska även utöka sitt program för naturvårdande skötsel. Enligt information från finns på deras mark flera naturreservat med stor biologisk mångfald och höga naturvärden. Mer än hälften av arealen skyddas i någon form som t.ex. naturreservat och Natura 2000-områden. Enligt information från förvaltar de produktiv skog, varav ca brukas. Resterande är formellt skyddad i naturreservat och under frivilligt skydd. Regeringen framhåller i budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 20) att staten ska vara föregångare i hållbart skogsbruk och visa stor naturhänsyn. I proposition 2021/22:58 gör regeringen bedömningen att det är viktigt att staten, via sitt skogsägande, gör de nödvändiga åtaganden som bedöms vara relevanta för att hållbart nyttja skogen och bevara biologisk mångfald och andra värdefulla ekosystemtjänster. Vidare redovisas att regeringen avser att ge i uppdrag att se över hur myndigheten i ökad utsträckning kan verka som föregångare inom hållbart skogsbruk. Med hållbarhet avses alla tre dimensionerna av hållbarhet, dvs. social, ekonomisk och miljömässig hållbarhet. Detta kan exempelvis ske genom att kan tillämpa hyggesfria skogsbruksmetoder eller andra lämpliga metoder i de skogar som inte har höga naturvärden. Hyggesfritt skogsbruk kan i dessa skogar komplettera trakthyggesbruk och användas där myndigheten bedömer det lämpligt utifrån exempelvis miljö-, kulturmiljö- eller virkesproduktionssynpunkt eller med hänsyn till rekreationsvärden och rennäringen. Regeringen avser även att ge i uppdrag att se över hur de i ökad utsträckning kan verka som föregångare inom hållbart skogsbruk. Uppdraget bör genomföras så att det är förenligt med grunduppdrag. För mer information om Sveaskog AB:s, och skogsinnehav se avsnittet Staten som föregångare i hållbart skogsbruk. När det gäller översyn av skyddade områden får en länsstyrelse eller kommun enligt 7 kap. 7 § helt eller delvis upphäva ett beslut om att inrätta ett naturreservat som den har meddelat om det finns synnerliga skäl. Sådana beslut får endast meddelas om intrånget i naturvärdet kompenseras i skälig utsträckning på naturreservatet eller på något annat område (7 kap. 7 § ). I förarbetena till nämnda bestämmelse (prop. 1997/98:45) anges att avsikten med ett beslut om att inrätta naturreservat ska vara att skapa ett definitivt skydd och att avsteg från skyddet endast ska kunna göras undantagsvis och normalt inte för exploateringsföretag. Innan det tas beslut av någon vikt bör få yttra sig, och samråd ska regelmässigt äga rum mellan och kommunen när frågan om undantag kommer upp. För att kravet på synnerliga skäl ska vara uppfyllt krävs t.ex. att en väsentlig ändring har skett av området eller att en detaljplan eller områdesbestämmelser väsentligt har förändrat förutsättningarna för det skyddade området. Rapporten av naturvårdande skötsel i skogar med biotopskydd och naturvårdsavtal (2021/5) beskriver tidigare kartläggning av skötselbehoven i drygt 11 000 skyddade områden. Det är det mest omfattande kunskapsunderlaget om skötselbehovet i skog som skyddats av . Före kartläggningen 2018 hade endast av områdesskydden fullständiga uppgifter om miljövärden, önskvärd utveckling och skötselbehov registrerade i databas. besöktes ca 11 000 områdesskydd i fält och vid slutet av året fanns fullständiga uppgifter registrerade för av områdena. Resultatet av kartläggningen ger en detaljerad bild av skötselbehoven i områdesskydd, inte bara av det totala behovet utan även av hur behoven fördelar sig över landet, vilka slags skötselbehov det handlar om och när i tiden dessa behöver genomföras för att värden inte ska gå förlorade. Denna kunskap både skapar förutsättningar för ett kvalitativt och strategiskt skötselarbete och ger möjligheter till rationaliseringar i arbetet. I rapporten framförs att av områdesskydden har behov av naturvårdande skötsel. I budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 20) bedömde regeringen att det behövdes ytterligare insatser för skötsel av naturreservat och föreslog därför att anslaget skulle ökas med 2022. beräknas anslaget ökas med motsvarande belopp för samma ändamål. biföll regeringens förslag (bet. 2021/22:MJU1, rskr. 2021/22:109–111). I betänkande (SOU 2021:51) anförs att i syfte att åstadkomma ett levande skogsbruk, där de skogspolitiska målen om produktion och miljö faktiskt jämställs, behöver mänskliga aktiviteter och fridlysta arter kunna existera inom samma område i vardagslandskapet. En effekt av utredningens förslag är att det tydliggörs i vilken utsträckning biotopskyddsområden bör bildas till skydd för arter i känsliga miljöer, när naturvårdsavtal kan vara lämpligare samt i vilka situationer markägaren eller innehavaren av särskild rätt behöver tillämpa sina kunskaper och använda rätt metod i rätt område, också med hänsyn till arterna. Enligt utredningen ökar den föreslagna ersättningsmodellen chansen för ett avvägt skydd för fridlysta arter som inte blir mer långtgående än vad som krävs för att uppnå miljömålen, och med bibehållen balans mellan när staten bör ha kostnadsansvaret (för områden med behov av säkerställande och i viss utsträckning för känsliga miljöer) och när ansvaret bör ligga på markägaren eller innehavare av särskild rätt (vardagslandskapet). Vidare bedömer utredningen det också som gynnsamt för samhällsekonomin i stort om det går att skapa förutsättningar för att verksamheter kan fortgå inom samma områden som det finns fridlysta arter, men med tillräcklig hänsyn för arterna. Utredningen föreslår också ett begränsat bemyndigande som ger möjlighet för länsstyrelserna att upphäva inaktuella regionala fridlysningsbeslut. Under närmare har fridlysningsbesluten varit uppdelade i ett antal olika regionala och nationella beslut. Först när den nuvarande artskyddsförordningen trädde i kraft samlades alla beslut i en lag, och alla nationellt eller regionalt fridlysta arter fördes in i bilaga 2 till förordningen. Flera länsstyrelser har förklarat att det förekommer äldre regionala fridlysningsbeslut som inte harmonierar med gällande artlistor men som heller inte kan upphävas eftersom länsstyrelsernas rätt att fatta beslut har försvunnit i samband med att äldre lagar har upphävts. Betänkandet har remissbehandlats och beredning pågår nu inom . Revidering av miljökvalitetsmålen och kvalitetssäkring av frivilliga avsättningar Miljökvalitetsmålet Levande skogar innebär att skogens och skogsmarkens värde för biologisk produktion ska skyddas som den biologiska mångfalden bevaras samt kulturmiljövärden och sociala värden värnas. Regeringen har fastställt nio preciseringar av miljökvalitetsmålet Levande skogar: – Skogsmarkens egenskaper och processer: Skogsmarkens fysikaliska, kemiska, hydrologiska och biologiska egenskaper och processer är bibehållna. – Ekosystemtjänster: Skogens ekosystemtjänster är vidmakthållna. – Grön infrastruktur: Skogens biologiska mångfald är bevarad i samtliga naturgeografiska regioner och arter har möjlighet att sprida sig inom sina naturliga utbredningsområden som en del i en grön infrastruktur. – Gynnsam bevarandestatus och genetisk variation: Naturtyper och naturligt förekommande arter knutna till skogslandskapet har gynnsam bevarandestatus och tillräcklig genetisk variation inom och mellan populationer. – Hotade arter och återställda livsmiljöer: Hotade arter har återhämtat sig och livsmiljöer har återställts i värdefulla skogar. – Främmande arter och genotyper: Främmande arter och genotyper hotar inte skogens biologiska mångfald. – Genetiskt modifierade organismer: Genetiskt modifierade organismer som kan hota den biologiska mångfalden är inte introducerade. – Bevarade natur- och kulturmiljövärden: Natur- och kulturmiljövärden i skogen är bevarade och förutsättningarna för fortsatt bevarande och utveckling av värdena finns. – Friluftsliv: Skogens värden för friluftslivet är värnade och bibehållna. I budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 23) framhålls att skogsbruket har en stor påverkan på det svenska landskapet. Hittillsvarande åtgärder har inte varit tillräckliga för att nå Levande skogar och andra berörda miljömål. Den miljöhänsyn som tas i samband med skogsbruk visar både på en långsiktigt positiv utveckling och på behov av att skogsbruket förbättrar hänsynen till naturvårdens och kulturmiljövårdens intressen vid skötsel och brukande av skog. Inom utgiftsområde 20 redovisas att staten formellt skyddade totalt produktiv skogsmark som naturreservat och biotopskydd. Länsstyrelserna skyddade som naturreservat med medel från anslaget 1:14 Skydd av värdefull natur och som biotopskydd med medel från anslaget 1:2 Insatser för skogsbruket inom utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel. Staten skyddade också ca produktiv skogsmark som naturvårdsavtal. Vidare framhålls att den biologiska mångfalden minskar globalt, ekosystemtjänsterna försämras och 1 miljon arter riskerar att utrotas från jordens yta. I har andelen arter som riskerar att utrotas ökat , även om det också finns positiva exempel på arter som återhämtat sig. Insatser behövs för att formellt skydda värdefulla naturområden för att öka takten i arbetet med att nå miljömålen. Insatser bidrar till ambitionen gentemot samt internationella åtaganden som det nya globala ramverket inom ramen för FN:s konvention om biologisk mångfald. Regeringen bedömer att trenden är negativ och att nuvarande beslutade eller planerade styrmedel inte är tillräckliga för att nå miljökvalitetsmålet Levande skogar. Regeringens satsningar på skydd av och åtgärder för värdefull natur fortsatte att ge positivt resultat . Trenden för utvecklingen i miljön bedöms dock på kort sikt vara negativ. Många av insatserna kräver tid för att ge full utväxling i miljön och minska negativa effekter. Skyddsvärda skogar fortsätter att avverkas, vilket försämrar den ekologiska funktionaliteten, och fler skogslevande arter har blivit rödlistade. Regeringen har en tydlig ambition att skyddsvärda skogar inte ska avverkas utan bevaras, antingen genom formellt skydd eller frivilliga avsättningar, samt att miljöhänsynen i skogsbruket ska öka. Det behövs ökad kunskap och medvetenhet om att många naturvärden inte kan återskapas och att värdena går förlorade om kvarvarande skogar med höga naturvärden avverkas. Huvuddelen av kvarvarande areal med höga naturvärden, ca , finns i områden som inte är skyddade, vare sig formellt eller frivilligt. Den årliga förlusten av värdefulla skogar är större än den skogsareal som ges ett formellt skydd. Det innebär en stor utmaning att adressera detta förhållande. Den fjällnära skogens gröna bälte, som finns längs hela fjällkedjan, är ett mycket viktigt kärnområde och spridningsområde för det i övrigt mer påverkade skogslandskapet i norra . Det är enligt regeringen viktigt att de frivilliga avsättningarna är transparenta så att deras geografiska läge, varaktighet och kvalitet är möjliga att redovisa för att de ska bidra till etappmålet. Det möjliggör också en ökad samordning mellan statens arbete med formella skydd och de frivilliga åtagandena. Många skogslevande arter påverkas negativt av trakthyggesbruk, och förlusten av biologisk mångfald har inte bromsats. Takten i skyddet behöver därför öka och det krävs fortsatta insatser för att nå en långsiktigt fungerande grön infrastruktur med tillräckliga mängder av olika livsmiljöer för att bevara våra naturligt förekommande arter. Myndigheternas redovisning av regeringsuppdraget om värdefulla skogar ska kunna användas i regeringens arbete med att utveckla nya etappmål för skydd av skog i syfte att uppnå ett kostnadseffektivt skydd. Behovet av naturvårdande skötselåtgärder är fortsatt stort i hela landet. Restaurering av skogslandskap kan vara ett led i att förbättra tillståndet för miljökvalitetsmålet, bl.a. vid föryngringsåtgärder, liksom naturlig föryngring och hyggesfritt skogsbruk. Insatser som förbättrar den biologiska mångfalden är viktiga för att klimatanpassa skogsbruket eftersom skogarnas motståndskraft mot skador i ett förändrat klimat förbättras. Den hänsyn som skogsägarna tar vid brukandet av skogen är en viktig del för att uppnå miljökvalitetsmålet. Därför är det nödvändigt att miljöhänsynen i alla skogsbruksåtgärder är transparent och ekologiskt funktionell och att skador inte uppkommer på arter samt på natur- och kulturmiljö. I – Årlig uppföljning av nationella miljömål 2021 – med fokus på statliga insatser (rapport 6968) redovisas att det saknas ca frivilliga avsättningar för att nå etappmålet Skydd av landområden, sötvattensområden och områden som skulle ha uppnåtts 2020. Vidare framhålls att ökade motsättningar mellan produktions- och miljöintressen riskerar att ge försämrade förutsättningar för miljömålsarbetet då det befaras minska möjligheten till samsyn och konstruktiva dialoger om miljöförbättrande åtgärder. De åtgärder som vidtas gör skillnad och minskar de negativa effekterna i miljön, även om åtgärderna inte är tillräckliga för att undvika en negativ utveckling av miljötillståndet. För att nå närmare miljökvalitetsmålet är förstärkta åtgärder och styrmedel som syftar till att minska fragmentering och ytterligare förlust av skogar med höga naturvärden, och livsmiljöer för hotade och känsliga arter, avgörande. Det pågår många åtgärder för att förbättra tillståndet i skogslandskapet. Långsiktigt skydd av skogar med höga naturvärden, satsningar på att öka arealen som brukas med hyggesfria metoder, kunskapsuppbyggnad om var i landskapet skogar med höga naturvärden är belägna, naturvårdande skötsel samt arbete med att skapa en sammanhängande grön infrastruktur är exempel på viktiga områden som behöver fortgå och förstärkas. Betydande resurser har gått till långsiktigt skydd av skogar med höga naturvärden, insatser för att öka arealen som brukas med hyggesfria metoder samt till arbetet med grön infrastruktur. Många av de igångsatta miljöförbättrande insatserna kräver tid för att ge full utväxling i miljön. Miljökvalitetsmålet Ett rikt växt- och djurliv innebär att den biologiska mångfalden ska bevaras och nyttjas på ett hållbart sätt, för nuvarande och framtida generationer. Arternas livsmiljöer och ekosystemen samt deras funktioner och processer ska värnas. Arter ska kunna fortleva i långsiktigt livskraftiga bestånd med tillräcklig genetisk variation. Människor ska ha tillgång till en god natur- och kulturmiljö med rik biologisk mångfald, som grund för hälsa, livskvalitet och välfärd. Regeringen har fastställt åtta preciseringar av miljökvalitetsmålet Ett rikt växt- och djurliv: – Gynnsam bevarandestatus och genetisk variation: Bevarandestatusen för i naturligt förekommande naturtyper och arter är gynnsam och för hotade arter har statusen förbättrats samt att tillräcklig genetisk variation är bibehållen inom och mellan populationer. – Påverkan av klimatförändringar: Den av klimatscenarier utpekade förhöjda risken för utdöende har minskat för de arter och naturtyper som löper störst risk att påverkas negativt av klimatförändringar. – Ekosystemtjänster och resiliens: Ekosystemen har förmåga att klara av störningar samt anpassa sig till förändringar, som ett ändrat klimat, så att de kan fortsätta leverera ekosystemtjänster och bidra till att motverka klimatförändringen och dess effekter. – Grön infrastruktur: Det finns en fungerande grön infrastruktur, som upprätthålls genom en kombination av skydd, återställande och hållbart nyttjande inom sektorer, så att fragmentering av populationer och livsmiljöer inte sker och den biologiska mångfalden i landskapet bevaras. – Genetiskt modifierade organismer: Genetiskt modifierade organismer som kan hota den biologiska mångfalden är inte introducerade. – Främmande arter och genotyper: Främmande arter och genotyper hotar inte den biologiska mångfalden. – Biologiskt kulturarv: Det biologiska kulturarvet är förvaltat så att viktiga natur- och kulturvärden är bevarade och förutsättningar finns för ett fortsatt bevarande och utveckling av värdena. – Tätortsnära natur: Tätortsnära natur som är värdefull för friluftslivet, kulturmiljön och den biologiska mångfalden värnas och bibehålls samt är tillgänglig för människan. Regeringen bedömer i budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 20) att trenden är negativ och att nuvarande beslutade eller planerade styrmedel inte är tillräckliga för att nå miljökvalitetsmålet Ett rikt växt- och djurliv. Huvudorsaken till den negativa trenden är att nyttjandet av naturresurser inte är hållbart och att de åtgärder som vidtas inte förmår väga upp för detta. Miljökvalitetsmålet är också beroende av att andra miljökvalitetsmål nås. Förlusten av rödlistade arter fortgick –2020. Kunskapen om var i skogslandskapet höga skogliga naturvärden finns är fortsatt bristfällig. De åtgärder som vidtagits för att nå uppsatta miljömål kopplade till ekosystemtjänster är inte tillräckliga. Regeringen bedömer att arbetssätt, kommunikation, vägledning och uppföljning kan utvecklas till att också omfatta nyttan av ekosystemtjänster och grön infrastruktur, inklusive friluftsliv, och kopplingen till den biologiska mångfalden. Även om kunskapen ökar finns fortfarande stora kunskapsbrister om var i landskapet olika ekosystemtjänster produceras, hur de kan skötas för att främja många olika ekosystemtjänster och hur dessa tjänster påverkas av planerings- och exploateringsbeslut. Vidare bedömer regeringen att etappmålet för skydd av områden inte har uppnåtts. Det behövs ett kompletterat och förstärkt skyddsarbete samt en kunskapsuppbyggnad om värdefull natur för att hitta representativt utvalda områden som bildar ett ekologiskt representativt, sammanhängande och funktionellt nätverk av skyddade områden. Brist på kunskap innebär en risk för negativ påverkan vid brukande. Etappmålets delar om skydd av areal samt kvalitetskriterier för skog och våtmarker har inte kunnat tillgodoses med befintliga styrmedel. För värdefulla skogar har inte arealmålet för vare sig formellt skyddade eller frivilliga avsättningar uppnåtts, och de frivilliga avsättningarna har oklar varaktighet och kvalitet. Enligt behöver takten öka vad gäller både omfattning av skyddet och nödvändiga åtgärder för att åstadkomma ett ekologiskt representativt, sammanhängande och funktionellt nätverk av skyddade områden. Mer effektiva förutsättningar för att genomföra områdesskydd behövs. och samlade bedömning är att ytterligare skog behöver skyddas formellt och att ett sådant arbete skulle gagnas av att nya etappmål för formellt skydd av skog formuleras. Vidare bedömde skogsutredningen att kunskap om olika förekomster i naturen som kan ha betydelse för biologisk mångfald är avgörande för att uppnå de skogs- och miljöpolitiska målen. För mer information om regeringens bedömningar kring kunskap se avsnittet Kunskapsunderlag och stöd till markägare. Det finns ingen nationell målsättning för areal hyggesfritt skogsbruk inom miljömålssystemet. anser att hyggesfritt skogsbruk kan ses som ett komplement till trakthyggesbruk på en begränsad del av skogsmarken. Enligt policydokument (Policy för hyggesfritt skogsbruk, ) bör hyggesfritt skogsbruk öka i omfattning där detta är motiverat ur miljö-, kulturmiljö- eller skötselsynpunkt eller med hänsyn till rekreationsvärden och rennäringen. Enligt policyn får hyggesfritt skogsbruk endast användas där det finns lämpliga förutsättningar för den aktuella metoden när det gäller bl.a. markens och beståndets egenskaper och där det är förenligt med skogsvårdslagens bestämmelser. I miljömyndigheternas fördjupade utvärdering av miljömålen 2019 förs det fram ett antal förslag till regeringen i syfte att stimulera hyggesfritt skogsbruk, bl.a. ett särskilt bidrag, med målsättningen att stimulera ökad användning av hyggesfria metoder. Enligt myndigheterna som stod bakom utvärderingen bör regeringen även överväga att införa ett nytt etappmål för hyggesfritt skogsbruk för att ge en tydlig bild av den önskade utvecklingen i skogsbruket. I redovisas en lista över gemensamma åtaganden om insatser och förslag till regeringen, för att öka takten i arbetet med att nå miljömålen. Inom programområdet Insatser för grön infrastruktur föreslår bl.a. att regeringen ska besluta om ett etappmål om hyggesfritt skogsbruk. Förslaget till etappmål lyder enligt följande: Skogens kvalitativa livsmiljöer för hotade arter ska öka och en större bredd av ekosystemtjänster gynnas i virkesproducerande bestånd, genom att öka andelen hyggesfritt skogsbruk och på så vis stärka den gröna infrastrukturen. I rapporten redovisas att målet uttrycks som en önskvärd riktning och inte som en fast areal eller procentuell ökning. bör ett nytt etappmål beslutas där ökningen kvantifieras.