bet · H901JuU22 · 2022-04-29 00:00:00 — Anställda med uppgift att utföra bevakningstjänst benämns väktare. En väktare har – till skillnad från en ordningsvakt – inte några särskilda befogenheter utöver dem som tillkommer medborgare i allmänhet. En väktare kan dock ibland inneha förordnande som ordningsvakt. Lagen innehåller även regler om tillsyn över bevakningsföretag. Enligt årsredovisning (s. 123) fanns det 7 559 aktiva ordningsvakter vid utgången av 2021, att jämföra med 7 864 . Minskningen på förklaras till största del av att coronapandemin bidragit till färre uppdrag för ordningsvakter samt av att den avgiftshöjning för grund- och fortbildning som genomfördes sannolikt bidragit till att färre personer sökt sig till utbildningarna. kommer myndigheten att anta en ordningsvaktsstrategi, som syftar till att polisen i större utsträckning ska ta till vara det komplement som förordnade ordningsvakter utgör när det gäller det ordningshållande och trygghetsskapande arbetet. Vidare har myndigheten arbetat med att ta fram ett digitalt stöd för ordningsvakters tjänstgöringsanmälan och avrapportering, vilket gör det möjligt för att i realtid få en uppfattning om antalet ordningsvakter som är i tjänst och var de befinner sig. Med anledning av coronapandemin beslutade att ställa in all fortbildning av ordningsvakter . För att det inte skulle uppstå brist på ordningsvakter beslutade myndigheten om en tidsbegränsad föreskrift, föreskrifter (PMFS 2020:20, FAP 670-2) om fortbildning av ordningsvakter med anledning av sjukdomen covid-19, som innebar att en ordningsvakt kunde bli förordnad på nytt , maximalt två gånger, utan att föreskriven fortbildning hade genomgåtts. I en interpellationsdebatt anförde inrikesministern bl.a. följande i svar på frågor om avgiftshöjningen (ip. 2019/20:266): För den utbildning som genomförs av får myndigheten ta ut en avgift. Det är som bestämmer nivån på avgiften, och myndigheten disponerar avgiftsintäkterna. Om något annat inte har föreskrivits ska avgiftsintäkterna enligt avgiftsförordningen täcka samtliga kostnader som har för att genomföra utbildningen. Jag har förstått att den avgift som har tagits ut under har varit för låg och att myndigheten därför har tvingats höja avgifterna väsentligt för både grundutbildning och vidareutbildning. Det är olyckligt att avgifterna höjs så mycket i ett slag. Det hade varit att föredra om hade omprövat avgifterna kontinuerligt och vid behov höjt dem stegvis. Inom ramen för den löpande dialogen med har myndigheten informerat om avgiftshöjningen, och det har efterfrågats vilken konsekvensbedömning myndigheten har gjort. Jag vill dock betona att det är som fastställer avgiftsnivån och ansvarar för att dess beslut är väl underbyggda. gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av regelverket för ordningsvakter (dir. 2019:89). Uppdraget har syftat till att modernisera och effektivisera regelverket och anpassa det till dagens förhållanden. I uppdraget har ingått att överväga bl.a. för vilka ändamål ordningshållning bör kunna utföras av ordningsvakter, på vilket sätt ska utöva kontroll och ledning över ordningsvakternas verksamhet, om det finns ytterligare uppgifter i ordningshållningen som en ordningsvakt bör kunna utföra samt hur reglerna för ordningsvakternas utbildning bör utformas. Utredningen har också haft i uppdrag att se över vissa frågor kring lämplighetsprövningen av personal hos auktoriserade bevakningsföretag. Utredningen, som antog namnet (Ju 2019:12), presenterade sina förslag i betänkandet En ny lag om ordningsvakter m.m. (SOU 2021:38). I betänkandet föreslås en ny lag och förordning om ordningsvakter i syfte att skapa bättre förutsättningar för en mer flexibel och ökad användning av ordningsvakter. Utredningen föreslår bl.a. att • ordningsvakter ska kunna användas för fler ändamål • ordningsvakter ska få utökade befogenheter, bl.a. när det gäller att transportera en omhändertagen person till sjukhus, tillnyktringsenhet eller polisstation, utföra kroppsvisitation i syfte att fastställa en persons identitet och förstöra beslagtagen alkohol av ringa värde • möjligheter till ledning och kontroll av ordningsvakterna ska förstärkas, bl.a. genom krav på den som vill använda ordningsvakter att ansöka om tillstånd hos som ska kunna meddela villkor för användningen • ordningsvaktsutbildningen ska utökas till minst samt att utbildningen delvis ska finansieras med allmänna medel och berättiga till studiemedel. Betänkandet remissbehandlades och bereds i . Utskottet har tidigare behandlat frågor om ordningsvakter, (bet 2020/21:JuU23 s. 89 f.). Utskottet behandlade då bl.a. motionsyrkanden om ökade befogenheter, kostnader för utbildning samt kontroll av ordningsvakter och andra yrkeskategorier. Utskottet anförde att utskottet såg positivt på att hade redovisat förslag till en ny lag och förordning om ordningsvakter, som bl.a. innebär att ordningsvakter kan användas för fler ändamål och får utökade befogenheter i jämförelse med det nu gällande regelverket. Utskottet konstaterade att det rörde sig om en omfattande översyn och ansåg att beredningen av utredningsbetänkandet inte borde föregripas. När det gällde förslag om att göra en utvärdering av höjningen av avgifterna för utbildning för ordningsvakter konstaterade utskottet att sådana utbildningar ställdes in i stor utsträckning och att giltighetstiden för tidigare förordnanden hade förlängts till följd av coronapandemin. Mot denna bakgrund avstyrktes samtliga motionsyrkanden i avsnittet och följde utskottets förslag (rskr. 2020/21:395). Ordningsvakter är ett viktigt komplement till polisen, särskilt när det gäller det ordningshållande och trygghetsskapande arbetet. Utskottet anser att polisen bör ta tillvara på den resurs som ordningsvakter utgör i större utsträckning än , eftersom detta innebär en förstärkning av de trygghetsskapande insatserna men också leder till avlastning för polisen. Enligt utskottets uppfattning bör kommunalt anställda ordningsvakter, som i vissa kommuner kallas trygghetsvakter, kunna få en större roll och de goda erfarenheterna från sådan verksamhet bör spridas till fler kommuner. När det gäller lagstiftning om ordningsvakters befogenheter ser utskottet positivt på det förslag som överlämnade till regeringen . Eftersom det snart har gått dess vill utskottet understryka att det är angeläget att regeringen skyndsamt återkommer till med ett lagförslag. Vidare noterar utskottet att det finns ett stort behov av att kunna förordna ordningsvakter i ett större geografiskt område än vad den befintliga lagstiftningen medger. Enligt utskottet bör denna fråga uppmärksammas särskilt i det fortsatta beredningsarbetet för att säkerställa att den nya lagstiftningen får ändamålsenlig effekt. Vad utskottet nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Utskottet tillstyrker motionerna 2021/22:3781 (M) yrkande 7 och 2021/22:3974 yrkande 16 (L) samt tillstyrker delvis motionerna 2021/22:1383 (M), 2021/22:2985 (KD) yrkande 2 och 2021/22:3485 (M). Utskottet noterar att även föreslår ändringar när det gäller utformningen av ordningsvaktsutbildningen och kontrollen av ordningsvakters lämplighet. Mot denna bakgrund anser utskottet att det saknas skäl att göra sådana tillkännagivanden som efterfrågas i motionerna 2021/22:1182 (C) yrkande 1 och 2021/22:2985 (KD) yrkande 3. Det har inte heller framkommit något som ger utskottet anledning att ställa sig bakom förslaget om bakgrundskontroller i motion 2021/22:3097 (M). Gränskontroll och internationellt polissamarbete Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om EU:s yttre gräns och Frontex, Europol och internationellt polissamarbete, nordiskt polis-samarbete och inre utlänningskontroll. Jämför reservation 58 (V), 59 (M), 60 (L), 61 (SD) och 62 (M, SD, KD). EU:s yttre gräns och Frontex I kommittémotion 2021/22:448 av m.fl. (V) yrkande 18 anförs att regeringen bör motsätta sig en fortsatt militarisering av EU:s yttre gränser. Motionärerna anser också att de uppgifter som framkommit kring s.k. push-backs begångna av Frontex bör utredas skyndsamt. Europol och internationellt polissamarbete I kommittémotion 2021/22:3775 av m.fl. (M) yrkande 20 anförs att EU:s arbete med att bekämpa den organiserade brottsligheten ska stärkas. Vidare föreslår motionärerna i yrkande 21 att en operativ europeisk polisstyrka ska inrättas inom ramen för Europol i syfte att stävja gränsöverskridande brottslighet. I kommittémotion 2021/22:3974 av m.fl. (L) yrkande 37 föreslås att Europol ska ha befogenhet att lägga in information i Schengens informationssystem. I kommittémotion 2021/22:2528 av m.fl. (SD) yrkande 4 föreslås att en utredning bör tillsättas i syfte att se över möjligheterna till samverkan mellan de nordiska länderna i brottsbekämpande syfte. Enligt motion 2021/22:1669 av (M) yrkande 2 bör regeringen ta initiativ till en dialog om ett fördjupat polisiärt nordiskt samarbete, bl.a. när det gäller samarbete inom utbildning och möjligheten för poliser att tjänstgöra i ett annat nordiskt land. I kommittémotion 2021/22:2552 av i m.fl. (SD) yrkande 9 föreslås ett tillkännagivande om mer resurser till för inre utlänningskontroll. I kommittémotion 2021/22:3840 av m.fl. (M) yrkande 20 föreslås att regeringen ska tillsätta en utredning om att myndigheter, vid inresa, i samband med inre utlänningskontroll och vid verkställighet ska kunna omhänderta och tömma digitala medier i syfte att utreda en utlännings identitet och medborgarskap. I samma motion yrkandena 26 och 27 föreslås en utredning om polisens möjlighet att ta dna-prov respektive att göra husrannsakan vid en inre utlänningskontroll. Vidare anför motionärerna i yrkande 28 att bestämmelserna i 9 kap. utlänningslagen (2005:716) som ger möjlighet att ta fotografi och fingeravtryck vid en inre utlänningskontroll bör ändras och göras tvingande. EU:s yttre gräns och Frontex trädde och rådets förordning (EU) 2019/1896 om den europeiska gräns- och i kraft, också kallad den nya Frontexförordningen. Den nya Frontexförordningen ger ett utökat mandat samt ökat tekniskt och operativt stöd på området återvändande. Det ger också större möjligheter till samarbete med länder utanför EU. Frontex kommer att anställa egen operativ personal. Det kommer att inrättas en stående styrka för operativa insatser som, förutom redan existerande långtidssekonderade tjänstemän från medlemsstaterna och tjänstemän från medlemsstaterna tillgängliga för korttidstjänstgöring, nu även kommer att inkludera personal anställda, utbildade och utrustade av Frontex. Planen är att styrkan ska bestå av 6 500 personer 2021 och öka till 10 000 till 2027. I årsredovisning (s. 130 f.) anges att myndigheten bidragit med utsänd personal och teknisk utrustning både i och utanför EU. De utsända består av både polisiär och civilanställd personal som är utstationerad på lång- eller korttidsuppdrag i gemensamma operationer inom Frontex. Exempelvis har svensk personal varit placerad i med anledning av det höga migranttrycket från och en polishelikopter har varit utstationerad vid den spanska sydkusten och kunnat bidra med observationer av migration och gränsöverskridande brottslighet. anförde justitie- och inrikesministern följande i ett svar på en skriftlig fråga om vilket ansvar ministern tar för att säkerställa att inga kränkningar sker vid Frontex insatser (fr. 2021/22:1171): Värnandet av grundläggande rättigheter, bland annat inom ramen för den Europeiska gräns- och kustbevakningsbyråns (Frontex) arbete, är en prioriterad fråga för regeringen. Byrån har ett omfattande regelverk för upprätthållandet av dessa rättigheter, vilket utöver förordningen om den europeiska gräns- och även omfattar olika beslut, strategier, handlingsplaner och uppförandekoder. har Frontex en ombudsman för grundläggande rättigheter, som på såväl strategisk som operativ nivå bidrar till att detta regelverk följs. Ombudsmannen förstärktes förordning med minst 40 övervakare av grundläggande rättigheter. I förhandlingarna om den förordningen var pådrivande gällande just skyddet av de grundläggande rättigheterna. Utöver ombudsmannen och övervakarna bistås Frontex även av ett rådgivande forum för grundläggande rättigheter, bland annat genom samråd kring genomförandet av regelverket och utbildningen av gränskontrollanter. I forumet ingår bland andra och för grundläggande rättigheter. Det rådgivande forumet ska ges tillgång till all information om respekten för de grundläggande rättigheterna, bland annat genom besök på plats i Frontex insatser. Frontex har även ett oberoende system för klagomål gällande de grundläggande rättigheterna inom all byråns verksamhet. Den som direkt påverkas av personalens agerande eller underlåtenhet att agera kan lämna in ett skriftligt klagomål. Ombudsmannen för grundläggande rättigheter handlägger klagomålen och säkerställer uppföljning genom Frontex eller berörda medlemsstater. Detta omfattande system för värnande av de grundläggande rättigheterna, med en rad skilda aktörer som kan och ska rapportera om eventuella missförhållanden, bidrar starkt till att sådana upptäcks och åtgärdas. är nationell kontaktpunkt för Frontex och representerar i byråns styrelse. står i dialog med och de övriga myndigheterna som deltar i Frontexsamarbetet för att kontinuerligt följa upp hur arbetet fortlöper och då även hur de olika mekanismerna för övervakandet av grundläggande rättigheter fungerar. Det är genom ett aktivt deltagande i och byråns operativa arbete, som exempelvis operationer, som bäst verkar för att grundläggande rättigheter respekteras. Europol och internationellt polissamarbete I 4 kap. 1 § lagen (2017:496) om internationellt polisiärt samarbete anges att regeringen, och Säkerhetspolisen får begära bistånd från en myndighet i en annan stat enligt artikel 17 i Prümrådsbeslutet. Framställningar om bistånd görs till en utsedd kontaktpunkt i respektive land. är svensk kontaktpunkt för framställningar om bistånd enligt artikel 17 i Prümrådsbeslutet. Innan ett samarbete enligt Prümrådsbeslutet påbörjas ska en överenskommelse om samarbetet ingås med den andra staten. Överenskommelsen får ingås av regeringen, eller Säkerhetspolisen. Ytterligare information om hur insatser enligt bl.a. Prümrådsbeslutet går till finns i handboken om gränsöverskridande insatser, som har tagits fram av rådets generalsekretariat. Vid Europol finns fyra center som är inriktade mot särskilda typer av brott (allvarlig organiserad brottslighet, cyberbrott, terrorismbekämpning samt finansiell och ekonomisk brottslighet). Schengens informationssystem (SIS) är ett system som använder för att utbyta information med varandra inom ramen för polissamarbete, straffrättsligt samarbete och migrationskontroll. SIS består dels av ett centralt datasystem, dels av nationella datasystem i de deltagande medlemsstaterna. Regelverket innehåller bestämmelser som möjliggör eller kräver att medlemsstaterna lägger in olika typer av registreringar i SIS. Vissa typer av registreringar syftar till att informera övriga medlemsstater om ett visst förhållande, t.ex. att en person har nekats inresa till det registrerande landet. Andra registreringar syftar i stället till att andra medlemsstater ska bistå det registrerande landet med en viss åtgärd, t.ex. att gripa en efterlyst person eller att undersöka ett föremål. uppmanade till stärkt samarbete och förbättrat informationsutbyte mellan medlemsstater, institutioner och EU-byråer i syfte att förebygga och förhindra terrorism och våldsam extremism samt för att möta hotet från bl.a. utländska stridande. Vidare uppmanade till fullt användande av befintliga EU-system, inklusive SIS. När kommissionen presenterade sitt förslag till reviderad Europolförordning innehöll det förslag om att Europol skulle få rätt att under vissa förutsättningar föra in s.k. informationsregistreringar i SIS om personer misstänkta för bl.a. terrorbrott, där de uppgifter som skulle föras in var baserade på information som mottagits från ett tredjeland eller internationella organisationer. Rådet var skeptiskt till att utvidga Europols mandat på det sättet. Under trepartsförhandlingarna mellan rådet, och kommissionen enades man om en kompromiss som sammanfattningsvis innebar att Europol i stället kunde föreslå för en medlemsstat att den skulle lägga in sådana informationsregistreringar. Trepartsförhandlingar om följdändringar i SIS-förordningen avslutades och har sammanfattningsvis resulterat i följande: • En medlemsstat kan på förslag från Europol, baserat på information från ett tredjeland eller en internationell organisation, införa en informationsregistrering i SIS om tredjelandsmedborgare misstänkta för inblandning i terroristbrott eller grov organiserad brottslighet. • Medlemsstaten har möjlighet att verifiera och analysera informationen innan registreringen görs. • Medlemsstaten har möjlighet att avböja förslaget eller att införa en annan sorts registrering baserad på informationen från Europol. • Träffar på en informationsregistrering ska rapporteras till Europol. • Europol ska under olika omständigheter till den registrerande medlemsstaten vidareförmedla den information den har eller får som berör redan gjorda informationsregistreringar. Enligt uppgift från förväntas den reviderade Europolförordningen och ändringarna i SIS-förordningen antas officiellt senare i vår. gav regeringen i uppdrag att öka förmågan att bekämpa organiserad tillgreppsbrottslighet som begås av internationella brottsnätverk. Regeringen gav , och i uppdrag att utifrån sina respektive befogenheter utveckla sin samverkan på området. I en slutredovisningsrapport redogör uppdragsmyndigheterna för de åtgärder som vidtagits i syfte att öka förmågan att bekämpa tillgreppsbrott som begås av internationella brottsnätverk. När det gäller gränsöverskridande insatser anför myndigheterna att internationell samverkan är en viktig framgångsfaktor för bekämpning av organiserad brottslighet, särskilt inom EU. När det gäller egendomsbrott samarbetar uppdragsmyndigheterna och andra brottsbekämpande myndigheter med andra medlemsstater och Europol på både strategisk och operativ nivå inom ramen för Empact, vilket är EU:s multidisciplinära plattform mot kriminella hot. Organiserade stölder och inbrott var ett av tio prioriterade brottsområden inom Empact –2021 och är så även –2025. I rapporten beskrivs några av de gränsöverskridande insatser som har gjorts inom ramen för Empactsamarbetet och med stöd av Prümrådsbeslutet (s. 26 f.). De svenska sambandsmännen arbetar som nordiska sambandsmän inom ramen för Polis (PTN). har fem bilaterala sambandskontor med placeringar i , , , och samt fyra sambandsmän placerade vid den svenska desken vid Europol. Några av sambandsmännen har även sidoackrediteringar i närliggande länder, vilket gör att sambandsmannaverksamheten täcker in 15 länder. öppnades ett sjätte kontor med placering i , . ser ett mervärde i att placera en sambandsman i för att stärka och utveckla samarbetet ytterligare med när det gäller bekämpningen av internationella stöldligor med georgiska anknytningar som verkar runt om i . Vidare är posteringen kopplad till en aktivitet inom Empactsamarbetet som är ansvarig för. Såväl placeringen av sambandsmannen som Empactaktiviteten har rönt stort intresse från flera medlemsländer som har liknande problematik med stöldligor kopplat till . I årsredovisning (s. 132 f.) anges att rikspolischeferna har antagit en reviderad nordisk polissamarbetsöverenskommelse som syftar till att främja och förenkla samarbetet mellan de nordiska polismyndigheterna. Arbetet med att bredda och fördjupa det nordiska samarbetet har fortsatt, bl.a. genom ett framgångsrikt pilotsamarbete med det danska gränscentret mot gränsöverskridande brottslighet i . samverkar med norsk polis om en framtida gemensam polisstation för och i kommun, som planeras att börja byggas . undertecknade och ett avtal om polissamarbete i gränsområdet i , i syfte att ytterligare fördjupa polissamarbetet mellan länderna. Avtalet tillämpas endast i brådskande situationer, och det omfattar i huvudsak två typer av samarbete: åtgärder efter begäran och åtgärder utan begäran. Begäran kan göras till grannstaten om det behövs brådskande bistånd för att ingripa vid ett allvarligt brott som innebär fara för enskildas liv, hälsa eller fysiska integritet. Sådana allvarliga brott är t.ex. våldtäkt, grov misshandel och dödligt våld. En begäran kan dock alltid avslås. Bistånd kan lämnas av grannstaten också utan någon föregående begäran. Polismän får alltså korsa gränsen och i gränsområdet vidta inledande åtgärder som behövs för att avvärja allvarliga situationer. Detta gäller endast om det finns en risk för att faran ska förverkligas innan värdpartens polismän hinner anlända och agera. Den nationella lagstiftningen ska anpassas enligt bestämmelserna i avtalet innan det träder i kraft. När det gäller samarbete enligt artikel 17 i Prümrådsbeslutet har , enligt uppgift från , framför allt begärt bistånd av för insatser på gränsen mellan och . Insatserna har avsett allmän brottsbekämpning men också varit riktade mot vissa typer av brott, t.ex. narkotikabrott. Enligt en nyhet på webbplats har sådana insatser genomförts i , 2019 och 2020. Det är också vanligt att bistånd begärs i samband med idrottsevenemang, t.ex. högriskmatcher i fotboll. Med inre utlänningskontroll avses kontroll av en utlänning som finns inne i landet, i syfte att kontrollera utlänningens rätt att vistas här. Regler om inre utlänningskontroll finns i 9 kap. 9 § utlänningslagen. Vid en sådan kontroll är utlänningen skyldig att på begäran överlämna pass eller andra handlingar som visar att han eller hon har rätt att uppehålla sig i . En utlänning är också skyldig att efter kallelse av eller komma till verket eller myndigheten och lämna uppgifter om sin vistelse här i landet. Om utlänningen inte gör det, får han eller hon hämtas genom försorg. Om det på grund av utlänningens personliga förhållanden eller av någon annan anledning kan antas att utlänningen inte skulle följa kallelsen, får han eller hon hämtas utan föregående kallelse. En utlänning är skyldig att stanna kvar för utredning i samband med sådan kallelse eller hämtning, dock inte längre än vad som är nödvändigt och inte i något fall längre än . Även i detta fall får en polisman hålla kvar en utlänning som vägrar att stanna kvar för utredning (9 kap. 11 §). biföll regeringens proposition 2020/21:159 Vissa identitetsfrågor inom utlänningsrätten (bet. 2020/21:SfU24, rskr. 2020/21:299). Den nya lydelsen av 9 kap. 8 § utlänningslagen, som trädde i kraft , innebär att eller får fotografera en utlänning och, om utlänningen har fyllt , ta hans eller hennes fingeravtryck om varken utlänningens identitet eller rätt att vistas i kan klarläggas vid en inre utlänningskontroll. Fotografi och fingeravtryck som tas i samband med en inre utlänningskontroll ska förstöras om det framkommer att utlänningen har rätt att vistas i landet, och i annat fall lagras i ett nationellt register. I årsredovisning (s. 63) anges att arbetet med att utveckla en mobilapplikation för inre utlänningskontroll i syfte att effektivisera arbetet fortsätter och att applikationen hade ca 650 användare. började myndigheten att arbeta med både ett rättsligt stöd och ett metodstöd för inre utlänningskontroller. överlämnade betänkandet Klarlagd identitet – Om utlänningars rätt att vistas i , inre utlänningskontroller och missbruk av identitetshandlingar (SOU 2017:93) till regeringen. I betänkandet lämnades förslag bl.a. om att vid en inre utlänningskontroll ska få kroppsvisitera en utlänning och undersöka bagage för att eftersöka pass och omhänderta pass (motsvarande vad som gäller vid gränskontroller enligt gränskodexen), ta fingeravtryck och att ta med en utlänning för utredning.