· H901UU13 · 2022-06-13 12:06:08 — debatterar vi, som bekant, det årliga betänkandet om . Arbetet har , som alla vet, varit lite annorlunda. Till följd av pandemin har vi tvingats till vissa begränsningar. Nästkommande sommarsession, som påbörjas , kommer att vara den första i den parlamentariska församlingen som sker helt fysiskt. Det ser vi såklart fram emot. Trots att merparten av årets möten, omröstningar och debatter har skett på distans, kan vi nu konstatera att det har hänt mycket . Den svenska delegationen har i vanlig ordning varit aktiv. Inför en sådan här debatt är det enkelt att gå tillbaka och se vad man talade om . Och det har jag gjort. En av de saker som lyftes upp då var ett referat till en händelse 2019. Det jag talar om är naturligtvis när den parlamentariska församlingen sorgligt nog släppte in i igen. Vi var flera som protesterade mot detta, och vi var flera som kämpade mot detta in till tidiga morgonen i olika debatter. Förgäves, får man ändå säga. En majoritet av församlingens ledamöter svek - däribland de svenska socialdemokraterna. blev till slut, efter en extrainsatt session , rätteligen utesluten ur församlingen. Mycket av det som har behandlats har av naturliga skäl handlat om just vidriga invasion av . Det är den invasion som faktiskt påbörjades men som vissa ledamöter ändå hade överseende med. Vi har också debatterat frågor som rör den europeiska säkerhetsordningen, och vi har pratat om problemen i och så vidare. Hur som helst har det varit ett intensivt år. med dess 46 medlemsstater ska vara kontinentens ledande organisation för de mänskliga rättigheterna. Organisationens hedersordförande, tillika initiativtagare, , ansåg att det bästa sättet att ena efter var att de fria demokratiska länderna kollektivt valde att värna om och samlas kring de mänskliga rättigheterna. Hela syftet med institutionen blev därmed att främja demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatsutveckling. I detta betänkande behandlar vi också, som bekant, ett antal motionsyrkanden. En fråga önskar jag lyfta fram särskilt i denna debatt, inte minst mot bakgrund av vad det är för organisation vi talar om, vad sa och vilken strävan som ska prägla detta samarbete. Det jag talar om, herr talman, är förslaget att skapa ett fördjupat samarbete mellan och . är ett av världens mest demokratiska länder, med stor respekt för mänskliga rättigheter och försvaret av rättsstatsprincipen och yttrandefriheten. Vi ser i ett land som präglas av en stabil ekonomi och en välfungerande samhällsstruktur där praktiskt taget varje samhällsområde imponerar. Vi kan titta på skolan, vården och omsorgen, liksom på innovationer och företagande. Ur ett internationellt perspektiv är dessutom en mycket viktig aktör på världshandelsmarknaden, och vi ser såväl fullvärdiga som inofficiella diplomatiska förbindelser med länder runt om i hela världen. Trots allt detta och trots det bidrag till en bättre värld som står för är landet utestängt från stora delar av världssamfundet, och provokationerna från fortsätter utan några nämnvärda protester. I synnerhet som svar på de hot och provokationer som riktas mot främsta demokrati bör den fria demokratiska världen agera och stärka banden med likasinnade och dem som delar våra grundläggande värderingar. är den naturliga och perfekta arenan för just detta. Utskottet föreslår att förslaget om ett fördjupat samarbete med ska avslås. Som motivering anges den så kallade ett-Kina-politiken, som enligt den socialdemokratiska regeringen innebär att vi enbart kan ha diplomatiska förbindelser med . Jag kan här bara konstatera att det är vi svenskar som ska definiera vår ett-Kina-politik, inte och inte någon annan. Vidare kan jag konstatera att det finns en lång rad andra europeiska länder som trots sin så kallade ett-Kina-politik har gått längre beträffande diplomatin med . Självklart kan också göra det. Regeringen påstår sig ha ett demokratifokus, men uppenbarligen har den en hel del att lära. Utskottet har även noterat ett par interpellationsdebatter som jag, och faktiskt också några andra, har haft med utrikesminister gällande krav på stärkta relationer med . I dessa har utrikesministern som svar framhållit att regeringen stöder deltagande i internationella sammanhang i de fall det inte kräver status som stat. Det hade naturligtvis varit jättepositivt - om det nu hade varit sant, men det är inte sant. är ett oerhört tydligt exempel på just detta, då vi har goda samarbeten på olika nivåer mellan som institution och så kallade icke-stater. Jag menar bestämt att tiden är inne för ett fördjupat samarbete mellan och . Detta är någonting som kommer att lyftas gång på gång, bland annat under nästkommande session i . Jag hoppas att fler sluter upp bakom denna ambition. Flera i vår svenska delegation har visat sitt fulla stöd för detta, och det är mycket glädjande. Jag vill faktiskt i synnerhet tacka Boriana , vår delegationsledare, som också gör ett förträffligt arbete i den här frågan här i riksdag. För dem som önskar sluta upp bakom ambitionen att ena de demokratiska krafter som kämpar för mänskliga rättigheter finns fortfarande chansen. Det här samarbetet kommer att stärka oss och alla dem som tror på fundamentala värden som demokrati, rättsstatsprincipen och mänskliga rättigheter. Det skulle dessutom kunna utveckla våra samhällen samt möjliggöra nya kontaktytor. Avslutningsvis, herr talman, vill jag tydliggöra att vi naturligtvis står bakom även övriga viktiga yrkanden som vi har gjort i den motion som också behandlas i detta ärende. Det handlar om alltifrån bekämpning av sharialagar och antisemitism till skyddet av åsiktsfriheten. Med det sagt vill jag yrka bifall till SD-reservationen i betänkandet och passa på att önska samtliga ledamöter i den svenska delegationen en trevlig sommar. Tack för ett gott samarbete ! Vi ses igen. Jag föreslår att lägger redogörelsen från delegation vid till handlingarna och avslår de motionsyrkanden som behandlas i betänkandet. I redogörelsen beskrivs den svenska delegationens arbete inom . Av redogörelsen framgår att arbetet i kunnat fortgå i full styrka. Då samtliga sammankomster har kunnat genomföras i hybridform, efter beslut om ändringar i församlingens arbetsordning, har coronapandemins restriktioner för fysiska sammankomster inte längre utgjort samma begränsning för arbetet. Samtliga fyra delsessioner har genomförts. Det ständiga utskottets, byråns, utskottens och församlingens arbete har fortsatt. Valobservationer har genomförts i , , , och som också ledamöter i den svenska delegationen har deltagit i. Församlingen har valt en ny biträdande generalsekreterare för , ny generalsekreterare för församlingen och sju nya domare till . Tematiskt har återkommit till framför allt tre frågor: arresteringen och kvarhållandet av den ryska oppositionspolitikern , utvecklingen i samt situationen i . Ni kan också läsa att den svenska delegationen sin vana trogen varit väldigt aktiv. Vi jobbar verkligen aktivt i såväl utskottsarbetet som vid voteringar, och vi får ofta omnämnanden och ibland också uppmärksamhet just för att vi är så aktiva. Det som är ytterst oroande är att flera medlemsländer brister när det gäller att värna organisationens grundprinciper, det vill säga mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatsprincipen. Detta har många av debatterna i församlingen handlat om . Vissa länder agerar såväl i ord som i handling tvärtemot sina åtaganden enligt stadgarna. Medlemsstaters oförmåga att hörsamma domslut skapar stor och ökad frustration. Sammantaget anses situationen skapa legitimitetsproblem för organisationen i dess roll som främsta företrädare för och försvarare av mänskliga rättigheter. Länder som är återkommande i dessa diskussioner är , , , och . Genom tätare dialog och samarbete fortgår församlingens ansträngningar för att komma till rätta med dessa utmaningar. Beslutet om att inrätta en gemensam kompletterande procedur för ministerkommittén, församlingen och generalsekreteraren för att hantera fall där medlemsstater åsidosätter sina åtaganden är ytterligare ett instrument som används och kommer att kunna användas . Vid sidan av att upprätthålla den nivå av fri- och rättigheter som har åstadkommits i medlemsländerna fram till medför utvecklingen utmaningar på nya områden såsom digitalisering, artificiell intelligens, klimatförändringar och miljöförstöring. Tecken på när det börjar gå åt fel håll är när länder försämrar demokratin, till exempel genom att försämra möjligheterna för civilsamhällets organisationer och oppositionen att verka. Även försämringar på jämställdhetsområdet och att kvinnors rättigheter åsidosätts är gemensamt för de länder som åsidosätter kärnvärderingarna i . är ett exempel på ett sådant land. Man har i stort sett avkriminaliserat mäns våld mot kvinnor. Istanbulkonventionen om bekämpande av mäns våld mot kvinnor är en av 200 konventioner. Denna har lämnat, även om det var där som den lades fram - den heter ju Istanbulkonventionen. Jag tänker också på den inskränkta rätt till abort som vi kan se och höra om i . Det finns också positiva exempel. feministiska utrikespolitik har stått som modell för rapporter inom . Det finns naturligtvis en rad pågående konflikter - det skulle vara skönt om de inte fanns - mellan medlemsländer som kraftigt påverkar samarbetet och det allmänna debattklimatet i församlingen. Värst är förstås väpnade angrepp mot . angrep sitt grannland ; det är oprovocerat, olagligt och oförsvarbart. När vi har mött ledamöterna från har de berättat om förfärliga händelser som drabbat civilbefolkningen, till exempel mord och våldtäkter, även mot barn. Det är fruktansvärda övergrepp, och det är svårt att förstå att detta ska kunna ske mot ett grannlands befolkning. fattade beslut om att utesluta ur . Beslutet togs med stöd av artikel 8 i stadgar och till följd av invasion i . kommer inte längre att omfattas av för mänskliga rättigheter. Domstolen kommer emellertid att behålla sin kompetens att hantera ärenden riktade mot om saken som det gäller har inträffat från att uteslutningen trätt i kraft. Domstolens domar och beslut fortsätter att vara bindande för även efter utträdet ur organisationen, vilket innebär att skyldigheten att rätta sig efter domarna består. Det är viktigt att fortsätter att lägga kraft på att utveckla som organisation med fokus på kärnuppgifterna. behöver en regionalt stark organisation för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Vi har sett försämringarna och hoten i , men vi kan även se att församlingen med kraft och enighet har antagit flera rapporter om och . Som ledamoten sa kommer vi att åka till och delta aktivt i debatten . Jag tackar för anförandet och för de sunda ord som sas, inte minst angående . Om jag inte missminner mig var en av de ledamöter som 2019 röstade in i igen. Jag har ingen anledning att betvivla att de ångrar det här, men jag har ändå en fråga till som rör just detta agerande. Med tanke på alla de varningar som kom, inte minst från , och med tanke på de signaler som vi fick - hade faktiskt inte gjort någonting för att förtjäna att släppas in igen - vill jag fråga om det är så att hade gjort annorlunda om det var ett annat land som hade agerat på samma sätt. Är det så att man verkligen ångrar det här agerandet? Det går ju alltid att vara efterklok och fundera på om vi gjorde rätt då eller om vi skulle ha gjort på något annat sätt. Det är dock lite att urskulda sig, så jag tänker svara på hur jag tror att jag tänkte då - det kan ju vara så att man tillrättalägger det hela. Den ena omröstningen var jag inte med på, utan då var min ersättare där. Men vi har ju haft flera omröstningar om just sanktioner mot , och jag har varit med och röstat både för och emot i dessa omröstningar. När jag röstade för att skulle kunna vara med var detta inte det enda som gjorde det, utan det sattes upp regler för att man skulle kunna ha dialog och försöka köra det i botten. Inte heller detta var dock någonting som gjorde att ändrade sig. Jag var själv i för att prata om demokrati, så det var inte så att jag bara satt still och väntade och undrade om det gjordes någonting eller inte. Jag har också tillsammans med vår delegations ledare varit med på möten med den ryske ambassadören här. Det är inte så att jag bara har väntat och sett om detta skulle komma att ha någon effekt, utan jag har verkligen med alla medel försökt att ha den här dialogen. Men det är inte enkelt med en regim som Putins och med Putins anhängare; det ska jag vara ärlig och säga. Återigen: Jag har ingen anledning att betvivla goda ambitioner i det här. Jag skulle vilja återgå till vad jag nämnde i mitt anförande. Det är nämligen så att det är ganska många som har dragit paralleller mellan situationen i , där brutalt har angripit ett fredligt grannland, och situationen som befinner sig i. Är det så, herr talman, att vi kan förvänta oss att Socialdemokraterna i , eller åtminstone , kommer att stödja ambitionen att möjliggöra för att kanske få en observatörsroll i eller på något sätt intensifiera samarbetet? kanske tillmäter mig lite för stor makt. Jag har ju följt de interpellationer som har haft med utrikesministern och det som hon har angett om att man har ett samarbete på många olika områden. Jag kommer naturligtvis att följa den här frågan och se om vi kan hantera den på något annat sätt. Jag kommer inte att lämna detta åt slumpen, utan att jag kommer att följa det. Det är klart att det finns paralleller, precis som ledamoten sa, men jag kan inte lova något mer än att jag ska följa frågan. Jag har uppdaterat mig på den inför den här debatten; jag tänkte att jag säkert skulle få en fråga om detta. har delat ut ett årligt pris till en europeisk stad, region eller kommun som på ett föredömligt sätt har verkat för att stärka Europasamarbetet. tilldelades priset den ukrainska staden . Staden belönades för sin ständiga strävan att utöka samarbetet med andra städer i och etablera ekonomiska, vetenskapliga, tekniska och kulturella partnerskap. Även stadens miljöarbete och projekt för ungdomar uppmärksammades. Detta känns oerhört avlägset när kämpar mot aggression. attackerades den vackra staden med missiler, urskillningslöst riktade mot civila, barn, äldre, kvinnor och män - mot alla. Som Chmelnytskyjs borgmästare uttryckte det: De attackerar allt. De begår folkmord mot ukrainare. De siktar mot sjukhus, förskolor, skolor och bostäder - mot allt. Detta sker i , i otaliga ukrainska städer och byar. har visat sitt rätta ansikte och sin rätta natur, precis som våra ukrainska kollegor varnat för vid varje session sedan annekteringen av 2014. i tog dessa varningar på allvar och stödde från början. Det är positivt att flera har ändrat sig, till exempel Socialdemokraterna. Men det är tragiskt att det skulle krävas ett brutalt krig för det. fruktansvärda krig mot går emot allt som står för. Det har krossat allt som grundare hoppades uppnå när de samlades i efterdyningarna av , fast beslutna att hemskheterna aldrig skulle upprepas. mål när det grundades var "att uppnå en större enighet mellan dess medlemmar i syfte att värna och förverkliga de ideal och principer som är deras gemensamma arv". historia visar att för de grundande medlemsstaterna var ömsesidig dialog tillräcklig motivation för att sträva efter ett bättre genomförande av konventionen för mänskliga rättigheter. Efter räckte det inte med dialog för att länderna i skulle uppfylla kraven i konventionen. Men dessa länder förstod snabbt att implementeringen av standarder för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer var en språngbräda till de mycket åtråvärda medlemskapen i EU och Nato. Så var inte fallet med , som aldrig har önskat att bli en del av väst och ännu mindre delat de västerländska värderingarna. Tvärtom har försökt att underminera de värdebaserade organisationer där landet har varit medlem. är uteslutet ur , som är den första och hittills enda organisation som har tagit detta steg. Må flera följa efter. Men det skulle ha skett mycket tidigare. Gång på gång har valt att avsiktligt trotsa resolutioner antagna av och på alla sätt undergräva auktoritet. har inte heller verkställt domstolsbeslut från för mänskliga rättigheter. Bortförklaringarna om att inte ifrågasätta medlemskap för att inte beröva ryska folket möjligheten att vända sig till var just bortförklaringar. Ett exempel är domen i fallet Navalnyj mot . för mänskliga rättigheter fann att domen mot oppositionspolitikern och antikorruptionsaktivisten i det så kallade i domstol var både godtycklig och uppenbart orimlig, och därmed i strid mot artiklarna 6 och 7 i om mänskliga rättigheter. återöppnade fallet, men fastställde den tidigare domen. När Navalnyj återvände till sitt hemland efter sjukhusvistelsen i , där han fick vård efter det förgiftningsförsök med novitjok som Putins regim utsatte honom för, anhölls han direkt. , det verksamhetsår i vi debatterar , antogs en resolution där uppmanades att släppa Navalnyj fri, garantera respekten för hans mänskliga rättigheter och säkra en oberoende utredning av förgiftningen med novitjok och inblandningen av ryska myndigheter i detta brott. Inget av detta infriades. Tvärtom, dömdes Navalnyj till arbete i den strängaste typen av straffkoloni. Kommissionären för de mänskliga rättigheterna kritiserade 2021 för bland annat de massiva och våldsamma arresteringarna av demonstranter och journalister. uppmanades att respektera medborgarnas rätt till mötesfrihet, yttrandefrihet, rätten till frihet och säkerhet och rätten till en rättvis rättegång. Hon talade för döva öron. är nu utkastat ur - inte för . Men frågan kvarstår. Vad kan och vi som enskilda parlamentariker göra för att ska bli fritt och landets territoriella integritet återställas? Vad kan vi göra för oppositionen i och för de tappra människorna som demonstrerar mot det brutala kriget i ? Vad kan vi göra för att ska respektera de mänskliga rättigheterna? Jag vill också nämna ett positiv exempel där medlemskapet i och samarbetet med har gett resultat, nämligen utvecklingen i . Ingenting utmanar de demokratiska institutionerna mer än ett krig. Flera av de gamla europeiska länderna har erfarit det. De relativt unga demokratiska institutionerna i kunde faktiskt ha blivit utslagna under . Men det blev tvärtom. De kom ut starkare ur denna extremt prövande period. För medlemsstater är detta ett lysande exempel på att hur exceptionella omständigheterna än är, är demokratisk debatt, extrainsatta val och respekt för rättsstatens principer inte en börda utan en styrka för samhället. Det extra insatta parlamentsvalet i , som löste en politisk kris, var ett sådant exempel. Av redogörelsen från den svenska delegationen vid går det att utläsa att vi deltar mycket aktivt vid såväl sessioner som utskottsmöten. Möjligheten till hybridsessioner har underlättat betydligt för oss. Den svenska delegationen har haft det högsta deltagandet vid voteringar och den fjärde högsta närvaron. Det handlar inte bara om närvaro, utan om aktivt arbete. Svenska ledamöter har hållit 44 anföranden i plenum , och antalet rapportörskap som delegationens medlemmar är ansvariga för uppgår till nio. Som ordförande för den svenska delegationen är jag stolt över att vi är en så engagerad och aktiv delegation. Detta skulle naturligtvis inte varit möjligt utan våra tjänstemän och enträgna arbete. Inför varje session har de ordnat möten med ambassadörer i de aktuella länderna, experter från UD eller andra departement. Allt för att delegationen ska vara så väl förberedd som möjligt. Det uppskattar vi mycket, och å hela delegationens vägnar vill jag rikta ett stort tack till och ! Jag är medveten om att jag har passerat den anmälda talartiden. Men jag vill bara svara på en fråga i anförande. Jag instämmer i allt om anförde om demokratin . Man kan fråga sig: Varför står inte vi moderater bakom reservationen om ? Svaret är att vi har tänkt oss en annan strategi, nämligen att i bedriva arbete i vår partigrupp EPP och där säkra det nödvändiga stödet för att ska få ett samarbete med och dess institutioner. I detta anförande instämde (SD). Som redan nämnts kunde arbetet i fortgå i full skala tack vare de beslut om ändringar i arbetsordningen som fattades . Då anpassades mötes- och voteringsformerna till pandemins restriktioner för fysiska sammankomster. Samtliga sammankomster har därefter kunnat genomföras i hybridform. Det har varit väldigt viktigt så att vi har kunnat fortsätta att fatta viktiga beslut om mänskliga rättigheter. jobbar ju med att främja demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer. Som också nämnts har delegation arbetat väldigt aktivt. Jag har även haft privilegiet att bli vald till rapportör och har skrivit en rapport om afrofobi, en av de första rapporterna från om dem med afrikanskt påbrå som bor i . Just nu skriver vi på två andra rapporter, varav den ena ska debatteras . Det pågår ett fullskaligt krig i , och vi kan inte prata om utan att prata om . har jobbat med mycket, men i mitt anförande kommer jag att fokusera på . Inget land har rätt att bestämma över ett annat. Varje folk har rätt att styra sig självt och sin egen framtid. Det spelar ingen roll om det är eller . Detta är väldigt viktigt. Den ryska invasionen av är oprovocerad, olaglig och oförsvarlig. Det är en folkrättsvidrig attack och ett angrepp inte bara mot utan mot den internationella rättsordningen. Angreppet är en kränkning av territoriella integritet och suveränitet och innebär ett stort mänskligt lidande för det ukrainska folket. Det är en attack mot fred och rådande säkerhetsordning som vi aldrig kommer att tolerera. Det är därför tillsammans med hela den svenska delegationen och representanter för de övriga medlemsländerna i enhälligt röstade för att åberopa artikel 8 i stadgarna för att stänga av och dess representanter från . Det är en tydlig markering av var vi står. Krig är aldrig bra, för krig drabbar alltid människor och framför allt civilbefolkningen såsom kvinnor och barn. Därför är den enda hållbara vägen framåt för fred, avspänning, nedrustning och solidaritet. måste fortsätta att hjälpa alla som behöver vår hjälp. Vi måste säkerställa tillgång till grundläggande trygghet, mat, dricksvatten och sjukvård men också vara behjälpliga med att ta emot alla som flyr för sina liv från det fruktansvärda krig som pågår. Allt annat vore inhumant och osolidariskt. Läget är akut. Men, herr talman, det som inte är akut är medlemskap i . Att välja att överge av alliansfrihet och militärt självbestämmande hjälper inte . Det handlar om något helt annat. är det land i världen som har lyckats skydda sin befolkning från krig . Det var därför försvarsminister så tydligt deklarerade, senast , att han aldrig skulle föra in i Nato. Men har regeringen och ändrat sig och lämnat in en Natoansökan. Det finns självklart olika sätt att se på hur vi bäst håller säkert. Men vad alternativen består i och vad deras för- och nackdelar är har vi inte hunnit gå till botten med. Hela processen har forcerats fram utan djupgående överväganden. Det finns inga underbyggda påståenden. Att väljarna inte kommer att kunna ta ställning i denna avgörande fråga i vare sig val eller folkomröstning är djupt problematiskt ur en demokratisk synpunkt. Det undergräver beslutets legitimitet, och det går inte att motivera säkerhetspolitiskt. Detta har Försvarsmakten och andra experter tydligt sagt. Det hade varit lika tryggt att fatta beslut i Natofrågan efter valet. Denna process är ett svek mot väljarna. Beslutet att överge alliansfriheten och gå in i en kärnvapenallians med auktoritära regimer fattas över medborgarnas huvuden. Detta är ett jag inte känner igen. Det finns andra sätt att hålla tryggt. Vi ska ha en trovärdig egen militär förmåga, stärkt motståndskraft, ett försvar som skyddar våra egna gränser och en kritisk infrastruktur som hålls borta från främmande makt. På det sättet sänder vi en signal till omvärlden om vår beslutsamhet att i alla lägen värna vår suveränitet och territoriella integritet.