bet · H901UU10 · 2022-06-08 00:00:00 — Det är också kopplat till kommande ordförandeskap, för det finns en hel del förslag om förändringar från bland annat medborgarpanelerna och diskussionerna under framtidskonferensen, där framför allt är pådrivande. En del av förslagen är relativt harmlösa medan andra är sådana vi inte ska sätta i verket. Det vore intressant att höra statsrådet nämna vilka de bra förslagen är och vilka som går över den röda linje man inte ska passera. Vilka är de mindre bra förslagen som inte ska plockas upp? Och hur ska detta hanteras med tanke på det tryck som kommer att vara från de länder som har applåderat denna framtidskonferens? Jag vill tacka statsrådet för de debatter vi har haft, som inte varit så hårda. Svenneling har varit mycket skarpare, men där har det funnits en helt annan konfliktyta. Men det har alltid varit trevligt, givande och konstruktivt. Måhända ses vi i innan det är dags för valdag. Tack för gott samarbete! Jag ska ge två exempel från framtidskonferensen, och jag har verkligen uppskattat den samsyn och jag har haft alla gånger vi har diskuterat detta. Det första exemplet som vi nog kan fortsätta resonera om och som är ett bra förslag från medborgarpanelerna är att försöka göra den europeiska utrikespolitiken lite mer spetsig, tydlig och framåtlutad och se till att vi kanske i åtminstone en del av den kan övergå till ställningstagande med kvalificerad majoritet i stället för att kräva enhällighet i varje beslut. Ett exempel på något mindre harmlöst är alla idéer om att skulle få ett betydligt större inflytande över EU:s budget och att initiativrätten skulle överföras dit. Det är inget vi ska driva. Jag tror att de positiva reformer vi kan göra inom unionen mycket väl ryms inom ramarna för dagens fördrag. Jag har bara varit statsråd under en mindre del av i , men låt mig ändå säga att jag har satt stort värde på de kontakter vi har haft här i kammaren, i utskottet och i . har vi haft en samsyn i flera viktiga EU-frågor, som den inre marknadens betydelse och nämnda framtidskonferens. är själva framtidskonferensen avslutad, men framtiden ligger framför oss. Framtiden ligger även framför , och jag önskar honom allt gott framöver. Låt mig ta oss tillbaka till ämnet för debatten, nämligen EU:s verksamhet 2021. inledde året som ordförandeland med att utlova fokus på ekonomisk återhämtning och en politisk knuff för att förverkliga europeiska pelaren för sociala rättigheter från Göteborgstoppmötet . Nog blev det lite knuffar alltid, knuffar med konsekvenser för svensk arbetsmarknad och den svenska modellen. I och med överenskommelsen om EU:s minimilönsdirektiv kan vi nog säga att knuff nu gått vidare till något som kan liknas vid ett slag mot svensk arbetsmarknad och den svenska modellen. Regeringen har meddelat att man kommer att rösta nej till förslaget, vilket stöder. Man säger sig dock vara ganska nöjd över att inga justeringar i svensk lagstiftning kommer att behöva göras. Men uppgörelsen innebär de facto att svensk arbetsmarknadspolitik i allmänhet och den svenska lönemodellen i synnerhet kan komma att flyttas från till i . I mitt huvudanförande talade jag mest om vår oroliga omvärld, men jag vill nu ta tillfället i akt att prata om en fråga som dessvärre dominerade agendan . Hur ser regeringen och statsrådet på att den svenska modellen kan komma att påverkas i och med domstolsbeslut? Jag tackar för frågan. Det förhandlingsresultat som uppnåddes efter de diskussioner som fördes i rådet och sedan i trilogen med och kommissionen är utformat på ett sätt som i mycket tydligt klarspråk säger att länder som har en lönebildning baserad på kollektivavtal inte ska omfattas av skyldigheten att införa minimilöner. Det är ett så tydligt konstaterande att jag inte kan föreställa mig att skulle tolka det på något sätt, alltså som att skulle ha skyldighet att införa minimilöner - särskilt som det står precis tvärtom i texten till direktivet. Jag vågar givetvis inte förutse vad en eventuell domstolsprocess kan leda till, men det starka skälet för att rösta nej är att vi över huvud taget inte vill ha denna typ av lagstiftning på EU-nivå. Det här är inte frågor som ska bestämmas centralt, utan här ska varje land kunna bestämma självt. Vi har inget emot att andra länder inför minimilöner, men ska inte behöva göra det. Och jag menar att den tolkning som är rimlig av det förslag som ligger på bordet är att har ett undantag. Det finns flera anledningar till att detta direktiv har blivit verklighet, men det går inte att komma ifrån att Socialdemokraternas huvudsakliga EU-politiska projekt under förra mandatperioden, det sociala toppmötet i , spelade en avgörande roll för att detta steg har tagits. Man öppnade ask när det gäller sociala frågor. Jag är inte lika säker som statsrådet på att detta inte till syvende och sist kommer att kunna avgöras av domstol. Även arbetsmarknadsministern var väldigt säker på sin sak; detta kommer inte att påverka svensk arbetsmarknad. LO, och andra organisationer har dock uttryckt farhågor. Men är vi där vi är, och kommer som sagt att rösta nej. Vilka lärdomar kan man dra av att det gick som det gick? I sitt anförande talade om vinster i välfärden och andra nationella frågor. Låt mig ge rådet att inte ta upp detta i EU-sammanhang, för det är så lätt att när man väl öppnar upp för en fråga blir det till slut lagstiftning. Det är så EU funkar. Det är en dynamisk arena, på gott och ont. Jag tackar för ytterligare frågor. Jo, jag tror visst att man kan komma ifrån betraktelsesättet att detta skulle ha uppstått i . Frågan om minimilön har diskuterats inom EU mycket längre än så. Även många kristdemokratiska politiker runt om i har drivit denna fråga och sett en anledning att ta initiativ också på europeisk nivå. Så här vill jag nog hävda en motsatt uppfattning. ask var redan öppnad. Vilka lärdomar ska vi då dra av det som har hänt? En lärdom tror jag är att det verkligen lönar sig att engagera sig i förhandlingar. Om hade suttit på läktaren och röstat nej till den allmänna inriktningen hade vi inte kunnat påverka processen alls. har vi kunnat värna den skrivning som fanns från rådets överenskommelse om ett undantag för de länder som har kollektivavtalsbaserad lönebildning. Jag vet hur många kontakter har haft och hur många kontakter som både statsminister och statsminister har haft, och jag vet vad jag själv har gjort för att försöka påverka förhandlingarna i en riktning som jag tror har gjort att vi har kunnat säkra undantaget för , och andra länder som har eller kan ha motsvarande system. Det är en lärdom som jag tycker att man ska ta med sig. Jag vill tacka statsrådet både för att han deltar i debatten och för ett gott inlägg. Vi delar entusiasmen för det europeiska samarbetet och insikten att det är i den europeiska familjen som vi bygger vår framtid tillsammans. Jag tror också att det är i den europeiska familjen som har sin framtid och att det är av yttersta vikt att vinner kriget och att förlorar kriget i alla dimensioner. Detta är förmodligen vår tids största ödesfråga i den europeiska kontexten. Jag har därför tre konkreta frågor till statsrådet. Den första är varför regeringen och kanske statsrådet själv inte har varit på plats i för att visa sitt stöd sedan den fullskaliga invasionen bröt ut. Det är många andra höga politiska ledare inom EU som har varit där, och detta är också något som efterfrågas av regeringen i . Den andra konkreta frågan är huruvida regeringen och avser att helhjärtat stödja försök att bli kandidatland i EU. Jag menar att det, för att på ett effektivt sätt ska kunna genomföra de reformer som krävs för att bli fullvärdig medlem och för att skicka signaler både till de ukrainare som just nu kämpar för sin frihet och till Kreml, är helt självklart och viktigt att får bli kandidatland. Den tredje konkreta frågan är huruvida regeringen anser att vapenleveranserna till har varit tillräckliga. Tack, , för frågorna! Jag tror att om man frågar företrädare för om stödet från och om har kunnat visa sitt stöd kommer de att svara ja. Visserligen har inget statsråd ännu varit i , men jag ser fram emot den dag då det kommer att ske. När det gäller kandidatlandsfrågan eller frågan om hanteringen av den medlemskapsansökan som lämnat in har unionen ett regelverk. Den ställer upp vissa villkor som behöver infrias innan man kan börja förhandla, och den ställer upp ytterligare villkor som krävs för att man sedan ska kunna bli medlem. Det är bekant, och detta regelverk ska vi hålla på. Vi ska förstås inte fiffla med det. Det är ingen som önskar det heller, inte heller på sida. Det jag kan säga är att jag helhjärtat vill stödja möjligheter att bli medlem i Europeiska unionen. Den möjligheten finns inte , med det sätt på vilket finns, men vi ska från svensk sida göra allt vi kan för att denna möjlighet ska ges ett sådant kraftfullt stöd som efterlyste i sitt inlägg tidigare. kommer kommissionen att presentera sitt förslag om hur detta ska hanteras. Då kommer vi att kunna kommentera detta mer i detalj. När det gäller om regeringen anser att vapenleveranserna varit tillräckliga har de uppenbarligen inte varit det. Det faller sig så lyckligt att jag precis har varit i och haft dessa diskussioner med företrädare för bland annat den ukrainska regeringen men också andra företrädare för olika delar av det ukrainska samhället. Min uppfattning är inte att har varit ett av de länder som har visat det tydligaste och kraftfullaste stödet för . Det är bland annat ett problem att inget statsråd har varit på besök. statsminister var i . Det är en viktig signal huruvida man åker dit eller inte. Jag skulle verkligen önska mig att regeringen bemödade sig att göra det. kollega utrikesministern åkte, men hon åkte inte in i utan stannade i på andra sidan gränsen. Det är klart att den signal som det skickar om man inte åker in i är fel signal i detta läge. Vi måste visa att är en del av vår europeiska familj. Jag vill understryka att på den fronten har stödet inte varit tillräckligt. När det gäller kandidatansökan är det uppenbart att en kandidatstatus också skulle hjälpa till att på ett strukturerat och bra sätt möjliggöra de reformer, investeringar och så vidare som behöver göras för att ska kunna bli ett EU-medlemsland. Det skickar signaler. Jag vill verkligen återigen understryka att regeringen bör ställa sig bakom ansökan om att få bli kandidatland. gläder det mig att regeringen inte anser att vapenleveranserna har varit tillräckliga. Enligt officiella siffror har ungefär fem personer i dött som vi har haft denna debatt, i försvaret av demokrati och våra gemensamma europeiska värderingar. Jag undrar såklart vad regeringen ska göra nu för att se till att vi får leverera fler och tyngre vapen till . Make , not War, som man skrev i graffitin i Irpin när jag var där. Jag tycker att Make , not War är en utmärkt devis. EU är ju ett fredsprojekt, och det ska vi stå fast vid så gott vi kan. Jag ska inte undervärdera de besök som gjorts i av andra länders företrädare, men det viktigaste är det stöd som man kan ge på marken i form av ekonomiskt stöd, humanitärt stöd och militärt stöd. Där har faktiskt varit bland de ledande, med stor enighet här i . Jag tycker inte att vi behöver skämmas över detta. Vad regeringen gör för att förbereda ytterligare eventuella insatser på vapensidan kan jag inte gå in på. Detta får meddelas när det är färdigberett. Jag tänkte inleda kvällens sista replikskifte med att prata om . Regeringen har haft en hög svansföring i samband med att Natoansökan lämnades in. Ingenting skulle ändras i regeringens utrikespolitik avseende demokrati och mänskliga rättigheter. , , kan vi konstatera att detta inte har blivit verklighet. öppnade utrikesminister upp för vapenexport till , trots att situationen för demokrati och mänskliga rättigheter knappast har förbättrats i landet. Det är en skarp förändring jämfört med att regeringen var en av de starkaste förespråkarna i EU för införandet av ett vapenembargo mot . Tyvärr blev det inte verklighet då, men regeringen gav verkligen järnet för att det skulle ske. finns en uppenbar risk för att röst för mänskliga rättigheter och demokrati i tystnar inom EU, både nu under ansökningsprocessen och efter det att ett eventuellt Natomedlemskap har trätt i kraft. Hur tänker EU-ministern stå upp för demokrati och mänskliga rättigheter i inom ramen för arbetet i EU? Och hur ser statsrådet på ansökan om ett EU-medlemskap och det förmedlemskapsstöd som kommer som en del av att man är ett kandidatland? Tack, , för frågorna! Förmedlemskapsstödet har vi pratat om tidigare i denna kammare. Vi har den uppfattningen att även om stödet har begränsats till följd av den negativa utvecklingen i har de ändamål som stödet går till - att främja demokrati och respekten för rättsstatens principer och mänskliga rättigheter - varit sådana att det har varit motiverat att fortsätta med den delen av stödet, just för att bidra till en utveckling i som går åt rätt håll. Frågan om vapenexport till har inte direkt adresserats av utrikesministern. Hon sa i diskussionen i den nya utrikesdeklarationen att ett Natomedlemskap också kan förändra förutsättningarna för krigsmaterielexport inom vårt nationella regelverk. har debatterat med . ISP är som bekant en självständig myndighet som gör sina bedömningar. Det är inte omöjligt att förutse att ISP i de bedömningarna kommer att påverkas av om de länder som det handlar om ingår i samma militärallians eller inte. Tack så mycket för svaret, statsrådet! Det nya förmedlemskapsstödet under den här budgetperioden intressant på det sättet att det nu är tematik i stället för landspecifika kuvert. Jag hoppas att statsrådet tar med sig vikten av att det ska vara enkelt och transparent för oss att kunna granska vilket stöd får. Det gäller att statsrådet i de samtal han är med i tydligt påtalar bristerna i mänskliga rättigheter och att det begränsar möjligheterna för större ekonomiskt stöd till . Det kan, som statsrådet var inne på, finnas motiverade projekt som man kan ge stöd till. Men då måste det vara väldigt specifikt. Man får politiska fördelar av att vara kandidatland. Det får genom att få delta i en del politiska möten, högnivåmöten och sådana saker. är ett land som har EU-sanktioner mot sig. Det får sägas vara enda Natolandet som har lyckats tillskansa sig EU-sanktioner. Det är två personer som har sanktioner mot sig för att de har hållit på med oljeborrningar på cypriotiskt territorium. Det är relativt små sanktioner får man säga med tanke på de omfattande brotten mot mänskliga rättigheter som sker och med tanke på att EU nu har lyckats samla sig om väldigt starka sanktionsregimer gentemot , vilket i grunden har varit bra. Man ska komma ihåg att i princip är indraget i många svårlösta konflikter och frågor med många EU-medlemsstater och grannländer till . Bara fick vi i utrikesutskottet ett brev från talman där han uppmanade och utrikesutskottet att engagera sig i problem med brott mot folkrätten kopplat till det krig som var mellan grekcypriotiska och turkcypriotiska delen. Jag hoppas att statsrådet fortsatt står upp för tydliga kritik av både vad som sker i och agerande gentemot EU:s medlemsstater. Jag är av den bestämda uppfattningen att den starka stöd för principer om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer inte ska justeras till följd av att vi har ansökt om medlemskap i . Jag tar också gärna med mig uppmaning att titta på möjligheten att ha större transparens när det gäller förmedlemskapsstödet till . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .)