bet · H901JuU44 · 2022-04-21 00:00:00 — Förslagen fick enligt utskottet delvis anses tillgodosedda genom den pågående utredningen. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena och följde utskottets förslag (rskr. 2021/22:59). Den som begår ett brott lämnar spår efter sig, t.ex. i form av dna eller fingeravtryck. och andra brottsbekämpande myndigheter behöver enligt utskottet ges bättre verktyg att använda sådana spår för att klara upp brott. Detta är särskilt viktigt när det gäller utredning av brott som begås av gängkriminella, eftersom det inte sällan saknas muntlig bevisning i sådana ärenden. Regelverket om insamling, användning och lagring av biometriska uppgifter behöver moderniseras och ändras i syfte att ge polisen och andra brottsbekämpande myndigheter utökade möjligheter att använda sådana uppgifter. Biometriska uppgifter som har samlats in i andra sammanhang för identifiering bör t.ex. enligt utskottets mening kunna användas av de brottsbekämpande myndigheterna i större utsträckning än . Med hänsyn till den enskildes integritet bör dock biometriska uppgifter i t.ex. biobanker inom sjukvård och forskning även fortsättningsvis omfattas av ett annat regelverk. Utskottet ser positivt på pågående arbete men noterar att utredningen tillsattes först efter det att framhållit behovet av detta i sin hemställan. Vidare noterar utskottet att direktiven endast tar sikte på polisens användning av biometriska uppgifter och inte övriga brottsbekämpande myndigheter. Utskottet befarar att utredningens direktiv är alltför snäva för att åstadkomma en sådan bred översyn av regelverket som behövs. Regeringen bör därför genom ett tilläggsdirektiv ge i uppdrag att föreslå hur en ordning bör utformas som innebär att och andra brottsbekämpande myndigheter ges utökade möjligheter att använda biometrisk information för att klara upp brott. Detta föreslår utskottet att ska ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:3781 (M) yrkande 27, 2021/22:4031 (M) yrkande 41 och 2021/22:4190 (KD) yrkandena 32 och 33. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om bättre informationsutbyte mellan myndigheter och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 6 (S, V). Enligt kommittémotion 2021/22:3424 av m.fl. (M) yrkande 32 bör möjligheterna till sekretessbrytande informationsutbyte mellan polis och socialtjänst ses över när det gäller information om personer som inte fyllt . I kommittémotion 2021/22:3784 av m.fl. (M) yrkande 1 begärs att det införs en ny huvudregel i sekretesslagstiftningen som innebär att myndigheter ska dela all relevant information med polisen. Enligt motionärerna måste , polisen och andra myndigheter kunna dela nödvändig information om unga personer med varandra om det behövs för att förhindra eller utreda brott som kan leda till fängelse. I kommittémotion 2021/22:3975 av m.fl. (L) yrkande 24 begärs att sekretessreglerna mellan polis och socialtjänst i ungdomsärenden ska lättas upp. Motionärerna anför bl.a. att det behövs ett förändrat synsätt på sekretess när det gäller unga i riskzonen. Huvudregeln bör bli att polis och socialtjänst ska kunna lämna ut uppgifter om unga till varandra om det inte finns skäl som talar emot detta i det enskilda fallet. Regeringen bör utan onödigt dröjsmål lägga fram ett sådant lagförslag. I partimotion 2021/22:4031 av m.fl. (M) yrkande 6 föreslås att det ska införas en ny generell huvudregel i sekretesslagstiftningen som innebär att myndigheter ska dela all relevant information med polisen. Ett likalydande yrkande finns i kommittémotion 2021/22:3785 av m.fl. (M) yrkande 4. Motionärerna framhåller att det ökade informationsutbytet bör kombineras med en utökad tillsyn. Om en uppgift omfattas av sekretess gäller sekretessen enligt 8 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, som huvudregel också i förhållande till andra myndigheter. Undantag görs i särskilda fall genom s.k. sekretessbrytande bestämmelser, i vilka det regleras att sekretess inte hindrar att vissa uppgifter lämnas till vissa myndigheter eller verksamhetsgrenar. I det följande kommer att redogöras översiktligt för innehållet i några sekretessbrytande bestämmelser som kan aktualiseras inom ramen för polisens brottsförebyggande och brottsbekämpande verksamhet. Sekretess gäller som huvudregel för uppgifter om en enskilds personliga förhållanden hos och hos (26 kap. 1 § OSL respektive 35 kap. 1 OSL). I 10 kap. 18 a § OSL finns en sekretessbrytande bestämmelse som möjliggör för att under vissa förhållanden lämna ut uppgifter om enskilda till bl.a. polisen i brottsförebyggande syfte. Det gäller under vissa angivna förutsättningar uppgifter om personer om det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att han eller hon kommer att utöva brottslig verksamhet. Om uppgiften angår misstanke om ett begånget brott får den dock endast lämnas om misstanken avser ett brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , och för försök till brott, (10 kap. 23 § OSL). Uppgifter kan också under vissa angivna förutsättningar lämnas av till polisen om enskilda för att förhindra terroristbrottslighet och om det finns misstankar om begången terroristbrottslighet (10 kap. 18 b och 22 a §§ OSL). Den s.k. förundersökningssekretessen hindrar vidare inte att polisen under vissa förutsättningar lämnar uppgifter till en myndighet inom , om uppgiften kan antas bidra till att förebygga terroristbrottslighet (35 kap. 10 c § OSL). De sekretessbrytande bestämmelserna för att förebygga terroristbrottslighet trädde i kraft (prop. 2019/20:123, bet. 2019/20:JuU35, rskr. 2019/20:321). Uppgifter kan också utan hinder av sekretess i vissa fall lämnas till bl.a. polisen av hälso- och sjukvården samt av för att förhindra eller avbryta vissa brott (10 kap. 19 § OSL) och av för omedelbara polisiära ingripanden mot personer (10 kap. 20 § OSL). Utöver de sekretessbrytande bestämmelserna som gäller terroristbrottslighet finns bestämmelser om att uppgifter utan hinder av sekretess kan lämnas av hälso- och sjukvården samt av till bl.a. polisen vid misstankar om vissa brott begångna mot unga (10 kap. 21 och 22 §§ OSL) och vid misstankar om vissa brott i övrigt (10 kap. 23 och 24 §§ OSL). Sekretess hindrar inte heller att uppgifter lämnas till en annan myndighet om en uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning (10 kap. 28 § OSL). Enligt generalklausulen i 10 kap. 27 § OSL får en sekretessbelagd uppgift alltid lämnas till en myndighet om det är uppenbart att intresset av att uppgiften lämnas har företräde framför det intresse som sekretessen ska skydda. Detta gäller emellertid inte uppgifter som omfattas av sekretess i bl.a. hälso- och sjukvården samt i (10 kap. 27 § andra stycket OSL). Brås rapport om informationsdelning mellan socialtjänst och polis Regeringen gav (Brå) i uppdrag att undersöka förutsättningarna att dela information mellan olika aktörer i arbetet med att förebygga brott och att vid behov lämna förslag till åtgärder (Ju2019/03304/). Brås uppgift var att utvärdera hur bestämmelsen i 10 kap. 18 a § OSL tillämpas i det lokala förebyggande arbetet och bedöma om det finns några utvecklingsbehov. I uppdraget ingick vidare att mer allmänt belysa behov av och förutsättningar för att dela uppgifter om individer och brott samt andra uppgifter som är av betydelse för det lokala brottsförebyggande arbetet. Uppdraget skulle ha huvudfokus på informationsdelning mellan polis och kommun, men i möjligaste mån även omfatta en analys av vilka behov som finns av informationsdelning med andra aktörer. Brå redovisade rapporten mellan socialtjänst och polis, i brottsförebyggande arbete med barn och unga (2021:2). I rapporten uppger Brå (s. 9) att många aktörer upplever att sekretessen genomgående utgör ett hinder för informationsdelning i det brottsföre-byggande arbetet. Bland de respondenter i enkäten som varit involverade i brottsförebyggande samverkan har av poliserna och av enhetscheferna inom upplevt sekretess som ett problem . Enligt Brå visar rapporten en mångfasetterad bild som inkluderar kunskapsbrist, osäkerhet och olika tolkningar kring befintlig lagstiftning. Brå uppger vidare (s. 10) att problemet som många medarbetare inom polisen och gett uttryck för handlar om avsaknaden av väg-ledning kring hur lagen ska tillämpas i enskilda fall, snarare än bestämmelsernas utformning. Det råder en osäkerhet om hur sekretesslagstiftningen ska tillämpas samt om när information förväntas delas, och i så fall vilken. Detta medför ofta att information inte heller delas mellan myndigheterna i de fall som exemplifieras i lagstiftningens förarbeten. Brå uppger att även de jurister som ska vara ett stöd vid tillämpningen anser att sekretesslagstiftningen är snårig. I vissa fall upplevs lagstiftningen som otydlig, men i andra fall tycks den mer vara komplicerad att tillämpa. Otydligheten anses leda till att såväl för mycket som för lite information delas, i både strategiska och operativa sammanhang. I många fall leder en osäkerhet till att information inte delas mellan myndigheter genom att man ”tar det säkra före det osäkra”. I andra fall medför upplevelsen av en svårtolkad lagstiftning att aktörer riskerar att bryta mot sekretessen utan lagstöd. Förutom att sekretess-lagstiftningen ses som komplicerad, är många rädda för att göra fel på grund av det personliga ansvar som följer av straffbestämmelsen om brott mot tystnadsplikten. När det gäller bestämmelsen i 10 kap. 18 a § OSL uppges (s. 11) att kännedomen om bestämmelsen och hur den ska tillämpas är låg hos såväl polis som socialtjänst i de sju kommuner där det genomförts fördjupade intervjustudier. Trots att bestämmelsen infördes är det påtagligt att det har varit svårt att nå ut med kunskap om dess existens och tillämpning. Vidare uppger Brå (s. 13) att informationsdelning mellan kommuner ses som problematisk eftersom det saknas rutiner för det, t.ex. när brottsaktiva unga personer flyttar mellan kommuner. Brå bedömer (s. 14) att de problem som aktörer upplever att sekretessen utgör inte nödvändigtvis skulle lösas genom ny lagstiftning. Ett första steg vore i stället att tillmötesgå kraven på förtydliganden om hur lagstiftningen bör tolkas och tillämpas i praktiken. Brå förordar att de berörda myndigheterna, som , , och Sis, tar fram tydligare vägledningar och riktlinjer för hur de sekretessbrytande bestämmelserna kan tolkas i det vardagliga arbetet. Brå föreslår även att en nationell professionsöverskridande och gemensam utbildning tas fram, i syfte att höja kunskapsnivån hos enskilda handläggare, men även hos de stödfunktioner som handläggarna kan vända sig till för att få vägledning, i första hand jurister vid polis och kommun. Slutligen bedömer Brå också att det behövs nationella riktlinjer för delning av sekretessbelagd information mellan kommuner. Sådana riktlinjer skulle underlätta för olika aktörer att veta vad som förväntas och på så sätt underlätta delning av information såväl inom som mellan kommuner. Utredningen om utbyte och inhämtning av uppgifter tillsattes en utredning inom om utbyte och inhämtning av uppgifter i för att förebygga brott och öka skyddet för barn. Enligt ett pressmeddelande på regeringens webbsida tillsattes utredningen mot bakgrund av att juridiska och praktiska svårigheter att få tillgång till nödvändig information har lyfts fram i ett flertal sammanhang. Utredaren ska ge tydligare verktyg i situationer då informationsdelning och inhämtning av information är nödvändigt och bl.a. ta ställning till • hur socialnämndens möjligheter att ta del av uppgifter ur misstanke- och belastningsregistret inom ramen för en barnavårdsutredning kan utvidgas • om det ska vara obligatoriskt för socialnämnden att återkoppla till den myndigheten som gjort en orosanmälan till • om och i så fall hur möjligheterna till informationsutbyte mellan socialnämnder i olika kommuner behöver utvidgas. Uppdraget ska redovisas . Utskottet ställde sig bakom ett motionsyrkande om en utvärdering av sekretesslagstiftningen för att säkerställa att nödvändig information om unga kan delas mellan och polisen inom ramen för myndigheternas arbete med att förhindra ungdomsbrottslighet (bet. 2017/18:JuU18). Utskottet ansåg att ett välfungerande samarbete mellan och polisen är grundläggande för att kunna förhindra brott bland unga. Det fanns dock indikationer på att bestämmelser om sekretess fortfarande förhindrade att nödvändig information delades mellan social-tjänsten och polisen. Mot denna bakgrund ansåg utskottet att regeringen borde se lagändring och vilken effekt den haft samt undersöka om polisen och kommunerna har tillräcklig kunskap för att tillämpa sekretess-reglerna på ett riktigt sätt. Utskottet föreslog att skulle tillkännage detta för regeringen. följde utskottets förslag (rskr. 2017/18:175). Tillkännagivandet är slutbehandlat (prop. 2021/22:1 utg.omr. 4 s. 38). riktade ett nytt tillkännagivande till regeringen om lättade sekretessregler (bet. 2020/21:JuU28, rskr. 2020/21:396). Utskottet anförde att , polisen och andra myndigheter måste samverka så att brottsförebyggande åtgärder sätts in . För att detta ska kunna ske måste alla sekretesshinder för att information om unga ska kunna delas mellan polis och socialtjänst undanröjas. Utskottet ansåg att det därför ska införas en ny huvudregel i OSL som innebär att myndigheter ska dela alla relevanta uppgifter i sin verksamhet med polisen och andra brottsbekämpande myndigheter om det behövs för att förhindra eller utreda brott som kan leda till fängelse. Tillkännagivandet är inte slutbehandlat (skr. 2021/22:75 s. 126). behandlade nio motionsyrkanden från allmänna motionstiden /20 och 2020/21 om en översyn av sekretesslagstiftningen för att underlätta informationsutbyte mellan myndigheter, bl.a. i brottsbekämpande syfte (bet. 2020/21:KU19). konstaterade (s. 17) att det faktum att sekretess gäller också mellan myndigheter och mellan självständiga verksamhetsgrenar inom en myndighet motiveras av skyddet för den enskildes integritet. Ett samarbete mellan myndigheter kan emellertid i många situationer vara nödvändigt exempelvis för att värna den enskildes rättssäkerhet eller hälsa eller för att bekämpa brott. För att ett sådant samarbete inte ska omöjliggöras finns genom ett stort antal sekretessbrytande bestämmelser möjligheter till informationsutbyte mellan och inom myndigheter. Mot den bakgrunden ansåg att det inte fanns skäl för att ta sådana initiativ som efterfrågades i motionerna. följde förslag (prot. 2020/21:91). Utskottet behandlade flera motionsyrkanden om att införa en ny generell bestämmelse i OSL som innebär att myndigheter ska dela all relevant information med polisen om det behövs för att förhindra eller utreda brott som kan leda till fängelse i utskottets betänkande om polisfrågor (bet. 2020/21:JuU23 s. 66 f.). Utskottet vidhöll då sin tidigare uppfattning att varje ny sekretessbrytande bestämmelse bör utformas utifrån en avvägning mellan effektivitet, integritet och rättssäkerhet. Även med hänsyn till det starka samhällsintresse som fanns av att förebygga och utreda brott fann utskottet inte skäl för att ta något initiativ med anledning av förslagen. Motionsyrkandena avstyrktes och följde utskottets förslag (rskr. 2020/21:395). Sekretessproblemen mellan polis och socialtjänst är väldokumenterade och begränsar möjligheterna att tidigt fånga upp barn och ungdomar i riskzonen för gängkriminalitet. Lagstiftningen måste ändras så att informationsdelningen mellan polis och socialtjänst underlättas betydligt. Utskottet anser därför att det ska införas en ny huvudregel i OSL som innebär att alla relevanta uppgifter som rör brottslighet ska kunna delas mellan myndigheterna. Vidare bör det införas en skyldighet för myndigheter att dela uppgifter med brottsbekämpande myndigheter när det behövs för att förebygga och bekämpa brott. Regeringen bör därför återkomma till med ett förslag på lagstiftning i enlighet med det anförda. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:3424 (M) yrkande 32, 2021/22:3784 (M) yrkande 1, 2021/22:3975 (L) yrkande 24 samt tillstyrker delvis motionerna 2021/22:3785 (M) yrkande 4 och 2021/22:4031 (M) yrkande 6. Beslag och förverkande av brottsvinster, punkt 1 (S, C, V) av (S), (S), (S), (C), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: 2021/22:1501 av Boriana (M) yrkandena 1 och 2, 2021/22:2527 av m.fl. (SD) yrkande 37, 2021/22:3974 av m.fl. (L) yrkande 64, 2021/22:4031 av m.fl. (M) yrkande 12 och 2021/22:4190 av m.fl. (KD) yrkande 44. Som framgår ovan har förverkandeutredning överlämnat betänkandet Ny förverkandelagstiftning (SOU 2021:100) till regeringen. Betänkandet har skickats på remiss och remisstiden går ut . Vi anser att beredningen av utredningens förslag inte bör föregripas och är därför inte beredda att ställa oss bakom ett sådant tillkännagivande som föreslås. Preventiva tvångsmedel, punkt 2 (S, C, V, MP) av (S), (S), (S), (C), (V), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: avslår utskottets förslag. Som framgår ovan har regeringen gett en särskild utredare i uppdrag att överväga bl.a. i vilken utsträckning det ska införas utökade möjligheter att använda preventiva tvångsmedel för att förhindra allvarlig brottslighet som förekommer inom ramen för kriminella nätverk och lämna författningsförslag. Enligt direktiven ska utredaren noga väga behovet av en effektiv brottsbekämpning mot den enskildes rätt till skydd för grundläggande fri- och rättigheter såsom den personliga integriteten. Förslagen ska även uppfylla högt ställda krav på rättssäkerhet. Vi konstaterar att en tillfällig lagstiftning måste uppfylla samma beredningskrav som en permanent lagstiftning samt att regeringen redan har beslutat att förkorta utredningstiden till . Utredningens arbete bör enligt vår uppfattning inte föregripas. Mot den bakgrunden bör det inte göras något tillkännagivande i denna fråga. Deltagande i en kriminell organisation, punkt 3 (S, C, V, MP) av (S), (S), (S), (C), (V), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: 2021/22:4031 av m.fl. (M) yrkande 4. Vi konstaterar att den organiserade brottsligheten är en av rättssamhällets största utmaningar och vi välkomnar därför åtgärder som på olika sätt syftar till att bekämpa den typen av kriminalitet. Vi välkomnar därvid de förslag som lämnas i betänkande Skärpta straff för brott i kriminella nätverk och emotser ett lagförslag med anledning av betänkandet. Vad däremot gäller den typ av kriminalisering som efterfrågas i den aktuella motionen menar vi att det i stor utsträckning är fråga om handlingar som är brottsliga, och i de delar det inte är fråga om redan brottsliga handlingar riskerar bestämmelserna att bli mycket svårtillämpade med uppenbara bevisproblem. Vi anser därför att det inte finns anledning för att ta något initiativ med anledning av motionen. Vistelseförbud, punkt 4 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: 2021/22:3447 av Kopparklint (M), 2021/22:3965 av m.fl. (L) yrkande 68, 2021/22:3975 av m.fl. (L) yrkande 45 och 2021/22:4031 av m.fl. (M) yrkande 3. Som framgår av redogörelsen ovan har regeringen aviserat en utredning om vistelseförbud. Jag anser därför att det inte finns anledning för ytterligare ett tillkännagivande i frågan. Effektivare användning av biometrisk information, punkt 5 (S, C, V) av (S), (S), (S), (C), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: 2021/22:3781 av m.fl. (M) yrkande 27, 2021/22:4031 av m.fl. (M) yrkande 41 och 2021/22:4190 av m.fl. (KD) yrkandena 32 och 33. Som framgår ovan har regeringen tillsatt , bl.a. mot bakgrund av just hemställan om översyn av regleringen om insamling, användning och lagring av biometriska uppgifter. Regeringen har dessutom alldeles beslutat om utvidgning av uppdraget när det gäller användningen av dna-baserade släktforskningsbaser. Vi anser att direktiven till utredningen ger utrymme för en bred översyn av regelverket och att utredningens arbete inte bör föregripas. Mot den bakgrunden menar vi att det inte bör göras något tillkännagivande i denna fråga. Informationsutbyte mellan myndigheter, punkt 6 (S, V) av (S), (S), (S), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: 2021/22:3424 av m.fl. (M) yrkande 32, 2021/22:3784 av m.fl. (M) yrkande 1, 2021/22:3785 av m.fl. (M) yrkande 4, 2021/22:3975 av m.fl. (L) yrkande 24 och 2021/22:4031 av m.fl. (M) yrkande 6. Informationsutbyte mellan polisen och är viktigt, särskilt när det gäller det brottsförebyggande arbetet i förhållande till unga personer som befinner sig i riskzonen. Frågan om sekretesslagstiftningen och eventuella utvecklingsbehov på området har på uppdrag av regeringen undersökts och analyserats av Brå. I rapporten, som publicerades , har Brå bedömt att de befintliga möjligheterna att dela information om unga personer inte används fullt ut och att det inte nödvändigtvis skulle förändras genom ny lagstiftning. Vi delar uppfattningen i rapporten att det är angeläget att höja kunskapsnivån hos berörda handläggare och ge dem stöd och vägledning vid tillämpningen av regelverket. tillsattes en utredning om utbyte och inhämtning av uppgifter i för att förebygga brott och öka skyddet för barn. Enligt vår uppfattning bör den utredningens arbete inte föregripas. När det gäller ny generell bestämmelse i OSL som innebär att myndigheter ska dela all relevant information med polisen om det behövs för att förhindra eller utreda brott som kan leda till fängelse instämmer vi i vad utskottet tidigare anfört. Mot denna bakgrund anser vi att inte bör rikta något tillkännagivande till regeringen när det gäller informationsutbyte mellan myndigheter. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /22 2021/22:1501 av Boriana (M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över lagstiftningen i syfte att underlätta förverkande av kriminellas egendom och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att effektivisera myndigheternas arbete med förverkande av egendom och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:2527 av m.fl. (SD): 37.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om beslag och förverkande av tillgångar från grovt kriminella och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3424 av m.fl. (M): 32.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheterna till sekretessbrytande informationsutbyte mellan polis och socialtjänst och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3447 av Kopparklint (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att pröva juridiskt att utreda ett vistelseförbud för dömda pedofiler på platser som frekventeras av barn och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3781 av m.fl. (M): 27.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att reglerna för insamling, lagring och användning av biometriska uppgifter måste ändras och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3784 av m.fl. (M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa en ny huvudregel i sekretesslagstiftningen som innebär att myndigheter ska dela all relevant information med polisen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3785 av m.fl. (M): 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa en ny huvudregel i sekretesslagstiftningen som innebär att myndigheter ska dela all relevant information med polisen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3965 av m.fl. (L):