bet · H901CU8 · 2022-03-25 00:00:00 — Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden som behandlas i betänkandet, främst med hänsyn till tidigare ställningstaganden och pågående arbete. Motionsyrkandena handlar bl.a. om telefonförsäljning av lotter och andra spel, reklam riktad till barn, översyn av lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter, snabblån m.m., konsumentvägledning och resegarantisystemet. I betänkandet finns åtta reservationer (M, SD, C, V, KD, L, MP) och ett särskilt yttrande (M, SD, C, V, KD, L). Cirka 80 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /22. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Telefonförsäljning av lotter och andra spel Översyn av lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter Förbud mot reklam för fossil energi Information om klimatkompenserade produkter m.m. Motioner som bereds förenklat 1.Telefonförsäljning av lotter och andra spel, punkt 1 (SD, C, KD) 2.Översyn av lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter, punkt 2 (SD) 3.Konsumentvägledning, punkt 3 (M, SD, C) 4.Konsumentvägledning, punkt 3 (V, MP) 5.Konsumentvägledning, punkt 3 (L) 6.Resegarantisystemet, punkt 4 (C) 7.Förbud mot reklam för fossil energi, punkt 5 (V) 8.Information om klimatkompenserade produkter m.m., punkt 6 (C) Motioner som bereds förenklat, punkt 7 (M, SD, C, V, KD, L) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /22 Bilaga 2 Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet Utskottets förslag till riksdagsbeslut Telefonförsäljning av lotter och andra spel 2021/22:2534 av m.fl. (SD) yrkande 23 och 2021/22:3231 av m.fl. (C) yrkande 11. Reservation 1 (SD, C, KD) Översyn av lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter 2021/22:2534 av m.fl. (SD) yrkande 34. Reservation 2 (SD) 2021/22:2538 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2021/22:2600 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2, 2021/22:3231 av m.fl. (C) yrkandena 1 och 2, 2021/22:3705 av m.fl. (M) yrkande 1 och 2021/22:4000 av m.fl. (L) yrkandena 20 och 21. Reservation 3 (M, SD, C) Reservation 4 (V, MP) Reservation 5 (L) 2021/22:2749 av och (båda M) och 2021/22:3231 av m.fl. (C) yrkande 23. Reservation 6 (C) Förbud mot reklam för fossil energi 2021/22:3277 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkande 36. Reservation 7 (V) Information om klimatkompenserade produkter m.m. 2021/22:3684 av m.fl. (C) yrkandena 29, 30, 34 och 35. Reservation 8 (C) Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (KD), (S), (S), (M), (SD), (S), (C), (M), (SD), (S), (S), (SD), (M), (M), (V), (L) och (MP). I betänkandet behandlar utskottet ca 80 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /22. Motionsyrkandena handlar bl.a. om telefonförsäljning av lotter och andra spel, reklam riktad till barn, översyn av lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter, snabblån m.m., konsumentvägledning och resegarantisystemet. Förslagen i motionerna finns i bilaga 1. Cirka 60 motionsyrkanden behandlas i förenklad ordning eftersom de tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare . De motionsförslag som bereds förenklat finns i bilaga 2. Telefonförsäljning av lotter och andra spel Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om telefonförsäljning av lotter och andra spel. Utskottet hänvisar till tillkännagivanden i frågan och pågående arbete. Jämför reservation 1 (SD, C, KD). I kommittémotion 2021/22:2534 anser m.fl. (SD) att skriftlighetskravet vid telefonförsäljning även ska gälla vid telefonförsäljning av lotter och andra spel. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet med detta (yrkande 23). Även m.fl. (C) föreslår i kommittémotion 2021/22:3231 yrkande 11 ett tillkännagivande om att lotterier och andra speltjänster ska omfattas av skriftlighetskravet vid telefonförsäljning. Ett avtal som ingås per telefon utan att parterna träffas är ett s.k. distansavtal. Bestämmelser om distansavtal finns i lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler (distansavtalslagen). Lagen är tillämplig på distansavtal som ingås mellan en näringsidkare och en konsument. Med konsument avses enligt lagen en fysisk person som handlar huvudsakligen för ändamål som faller utanför näringsverksamhet. I syfte att stärka konsumentskyddet har ett skriftlighetskrav införts vid telefonförsäljning av varor och tjänster som omfattas av distansavtalslagen (prop. 2017/18:129, bet. 2017/18:CU36, rskr. 2017/18:404). Ändringarna i distansavtalslagen, som trädde i kraft , innebär att det inte längre ska vara möjligt att ingå ett avtal muntligen om en näringsidkare på eget initiativ kontaktar en konsument per telefon i syfte att ingå ett distansavtal. Om telefonkontakten leder till att parterna vill ingå ett avtal ska näringsidkaren bekräfta sitt anbud i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form. För att ingå ett giltigt avtal krävs att konsumenten efter telefonsamtalet skriftligen accepterar näringsidkarens anbud. Om en näringsidkare levererar varor eller utför tjänster trots att det inte finns något giltigt avtal, ska konsumenten inte vara betalningsskyldig för dessa. Telefonförsäljning av lotter och andra speltjänster ligger utanför distansavtalslagens tillämpningsområde och omfattas inte av skriftlighets-kravet. trädde den nya spellagen (2018:1138) i kraft. Lagen innehåller bl.a. bestämmelser om marknadsföring av spel. Med spel avses i lagen lotteri, vadhållning, kombinationsspel och pyramidspel. Enligt 15 kap. 1 § spellagen ska marknadsföringen av spel till konsumenter vara måttfull och får inte riktas särskilt till personer som är . Lagen innehåller inte någon reglering av telefonförsäljning. Aviserad proposition om en förstärkt spelreglering Regeringen beslutade en lagrådsremiss om en förstärkt spelreglering. I lagrådsremissen föreslår regeringen bl.a. ett justerat krav på måttfullhet vid marknadsföring av spel till konsumenter och en möjlighet att ingripa med marknadsstörningsavgift mot överträdelser av spellagens förbud mot att skicka viss direktreklam samt anpassade regler om bonuserbjudanden för licenshavare som enbart tillhandahåller spel för allmännyttiga ändamål. Regeringen har i propositionsförteckningen aviserat en proposition till . I det ovan nämnda lagstiftningsärendet om att införa ett skriftlighetskrav vid telefonförsäljning beslutade även, på utskottets förslag, om ett tillkännagivande om att regeringen bör påbörja ett arbete med att utreda om ett skriftlighetskrav vid telefonförsäljning till konsumenter bör gälla för ytterligare varor och tjänster som bl.a. lotterier och paketresor och återkomma med förslag (bet. 2017/18:CU36, rskr. 2017/18:404). beslutade även , i enlighet med utskottets förslag, om ett tillkännagivande om att det i arbetet med frågan om en utvidgning av skriftlighetskravet vid telefonförsäljning särskilt bör uppmärksammas hur telefonförsäljning av lotter och andra spel till konsumenter kan omfattas av ett skriftlighetskrav (bet. 2020/21:CU12, rskr. 2020/21:266). Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att bl.a. analysera vissa frågor gällande det skriftlighetskrav vid telefonförsäljning som trädde i kraft . I uppdraget ingick att ta ställning till om skriftlighetskravet vid telefonförsäljning bör utvidgas till att omfatta fler varor och tjänster. Utredningen överlämnade slutbetänkandet En uppföljning av skriftlighetskravet vid telefonförsäljning (SOU 2021:79). För att få en bild av hur skriftlighetskravet har fungerat har utredningen inhämtat uppgifter från berörda myndigheter, konsumentorganisationer och företrädare för näringslivet. Mot bakgrund av vad som framkommit gör utredningen bedömningen att skriftlighetskravet har fått positiva effekter från konsumentskyddssynpunkt, framför allt på det sätt att oklarheterna har minskat i fråga om avtal som ingås. Enligt utredningens bedömning finns det i vart fall inte anledning att vidta ytterligare lagstiftnings-åtgärder för att stärka konsumentskyddet vid telefonförsäljning. De konsumentproblem som fortfarande finns hänför sig till stor del till företag som inte följer lagstiftningen och näringslivets etiska regler. Att regelverket inte följs bör man i första hand komma till rätta med genom tillsyn. När det gäller frågan om huruvida skriftlighetskravet ska omfatta fler varor och tjänster anför utredningen bl.a. följande om speltjänster: Den enda spelprodukt där det förekommer telefonförsäljning i är lotterier som tillhandahålls av ideella organisationer. De uppgifter som utredningen har inhämtat från såväl myndigheter som intresseorganisationer visar att konsumentproblemen vid telefonförsäljning av lotterier är små. De avtal som ingås är normalt inte bundna och det är enkelt för en konsument att säga upp avtalen. Det rör sig om förhållandevis begränsade belopp som konsumenten betalar för en prenumeration. De aktuella lotterierna har också generellt sett bedömts ha låg risk att utveckla spelproblem. Enligt spellagen (2018:1138) krävs licens för att få bedriva lotteriverksamhet och det är endast ideella organisationer vars intäkter går till allmännyttiga ändamål som, förutom staten, kan få licens. I spellagen finns särskilda regler som licenshavarna måste följa. Det gäller bl.a. bestämmelser om spelansvar och marknadsföring av spel som syftar till att skydda spelare mot överdrivet spelande och hjälpa dem att minska sitt spelande. Licenshavarna står under tillsyn av Spelinspektionen och , vilka båda har möjlighet att ingripa med sanktioner mot aktörer som gör sig skyldiga till överträdelser av lagstiftningen. Enligt vad utredningen har erfarit skulle ett skriftlighetskrav få långtgående negativa effekter för de ideella organisationer som har licens för lotterier. Ett skriftlighetskrav skulle motverka ett uttalat syfte med spelregleringen, nämligen att ge goda förutsättningar för allmännyttig ideell verksamhet till finansiering genom intäkter från spel. Med hänsyn till vad som framkommit bedömer utredningen sammantaget att skriftlighetskravet vid telefonförsäljning inte bör utvidgas till att gälla även försäljning av spel. Redan gällande regler säkerställer ett gott konsumentskydd vid denna typ av tjänster. Överträdelser av regel-verket hanteras bäst genom en effektiv tillsyn och inte genom en utvidgning av skriftlighetskravet. För det fall att ett skriftlighetskrav ändå skulle komma att införas har utredningen tagit fram ett utkast till lagtext. När det gäller utkastet till lagtext anför utredningen följande: Utredningen vill dock tillägga att om ett skriftlighetskrav ändå skulle komma att införas, bör det gälla generellt för alla typer av spel som omfattas av spellagens tillämpningsområde. En placering i [1]skulle kunna leda till osäkerhet hos såväl konsumenter som näringsidkare när det gäller lagens tillämpningsområde. En reglering skulle i stället kunna placeras i spellagen och utformas på i huvudsak samma sätt som motsvarande bestämmelser i . När det gäller paketresor förekommer det såvitt utredningen har erfarit inte telefonförsäljning av paketresor som riktar sig mot konsumenter i . Det bedöms inte heller som sannolikt att någon sådan försäljning kommer att ske inom en överskådlig tid. Mot den bakgrunden anser utredningen att det saknas anledning att nu utvidga skriftlighetskravet till att gälla dessa tjänster. Det finns från konsumentskyddssynpunkt inte behov av en sådan åtgärd. Utredningen anser inte heller att det finns något behov av att utvidga skriftlighetskravet vid telefonförsäljning till att omfatta andra produkter som, liksom spel och paketresor, är undantagna från distansavtalslagens tillämpningsområde. Slutbetänkandet bereds inom . Betänkandet har remitterats och remissvaren ska ha kommit in till Justitie-departementet . I samband med behandlingen av propositionen om införande av ett skriftlighetskrav vid telefonförsäljning till konsumenter beslutade , på utskottets förslag, om ett tillkännagivande om att regeringen borde påbörja ett arbete med att utreda om ett skriftlighetskrav vid telefonförsäljning till konsumenter bör gälla för ytterligare varor och tjänster som bl.a. lotterier och paketresor och återkomma med förslag. På förslag av utskottet beslutade även om ett tillkännagivande om att det i arbetet med frågan om en utvidgning av skriftlighetskravet vid telefonförsäljning särskilt bör uppmärksammas hur telefonförsäljning av lotter och andra spel till konsumenter kan omfattas av ett skriftlighetskrav. Som redovisats ovan gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att analysera vissa frågor om skriftlighetskravet. I uppdraget ingick bl.a. att ta ställning till om skriftlighetskravet vid telefonförsäljning bör utvidgas till att omfatta fler varor och tjänster. Uppdraget redovisades i slutbetänkandet En uppföljning av skriftlighetskravet vid telefonförsäljning (SOU 2021:79). Slutbetänkandet bereds inom . Betänkandet har remitterats och remissvaren ska ha kommit in till . Utskottet anser att resultatet av den pågående beredningen bör avvaktas. Det finns därför inte anledning att nu rikta något ytterligare tillkännagivande till regeringen när det gäller frågan om ett utvidgat skriftlighetskrav. Motionsyrkandena bör avslås. Översyn av lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter Utskottets förslag i korthet avslår ett yrkande om en översyn av lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter. Utskottet hänvisar till den uppföljning av lagen som utskottet gjort och pågående arbete. Jämför reservation 2 (SD). I kommittémotion 2021/22:2534 yrkande 34 föreslår m.fl. (SD) ett tillkännagivande om att regeringen ska göra en översyn av lagen (2015:953) om kollektivtrafikresenärers rättigheter. Motionärerna anser bl.a. att transportörens information om förseningar eller andra störningar i trafiken behöver förbättras. Lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter Lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter trädde i kraft (prop. 2015/16:13, bet. 2015/16:CU9, rskr. 2015/16:73). Lagen innehåller bestämmelser om reseinformation, ersättning och prisavdrag vid förseningar och frånträdande av avtal om köp av periodbiljett vid resor i kollektivtrafiken. Med kollektivtrafik avses detsamma som i 1 § lagen (2010:1065) om kollektivtrafik, dvs. persontransporttjänster av allmänt ekonomiskt intresse som erbjuds allmänheten fortlöpande och utan diskriminering. Lagen är trafikslagsövergripande och gäller vid resor med kortväga tåg- och busstrafik samt vid all trafik med tunnelbana och spårvagn. Även resor med personbil i linjetrafik, som normalt tillhandahålls av taxiföretag, omfattas av lagen (1 §). Lagens bestämmelser gäller för alla resenärer oavsett om det är fråga om en privat resa eller en resa i tjänsten. Lagen är tvingande till förmån för resenärerna (6 §). Genom lagen görs undantag från vissa bestämmelser i och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer (tågpassagerarförordningen). Undantaget gäller lokala och regionala trafiktjänster som har en sträckning som är kortare än . Vid tågresor med sådana trafiktjänster ska i stället lagens bestämmelser om reseinformation och ersättning vid förseningar tillämpas (2 och 4 §§). Vid bussresor ska tillämpningen av vissa bestämmelser i och rådets förordning (EU) nr 181/2011 av om passagerares rättigheter vid busstransport (busspassagerarförordningen) som är centrala för resenärerna, bl.a. om information och ersättning vid förseningar, utsträckas till att gälla för trafiktjänster som har en sträckning som är eller längre. Av busspassagerarförordningen följer att förordningen ska tillämpas om trafiktjänsten har en sträckning som är eller längre. Vid sträckor som understiger ska övriga bestämmelser i lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter tillämpas (3 och 5 §§). Enligt 7 § lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter ska en transportör tillhandahålla information om en försening eller annan störning i trafiken och dess orsak, varaktighet och konsekvenser resenärens rättigheter i frågor som regleras i denna lag biljettpriser, tidtabeller och linjesträckningar tillgänglighet till fordon, stationer och hållplatser möjligheten att medföra cyklar och villkor för detta hur transportören kan kontaktas. Med transportör avses den som erbjuder trafiktjänsten och som, om avtal träffas, åtar sig att transportera resenären. Att transportören är ansvarig hindrar inte att denne uppdrar åt någon annan, t.ex. en biljettförmedlare, att tillhandahålla informationen (prop. 2015/16:13 s. 73). Under en resa med spårvagn, tunnelbanetåg eller tåg som inte omfattas av tillämpningsområdet för tågpassagerarförordningen ska transportören ge resenärerna information om nästa station eller hållplats och viktigare anslutande förbindelser (8 §). Informationen enligt 7 och 8 §§ ska tillhandahållas i den eller de former som är mest lämplig för att resenärerna ska kunna ta del av informationen. Vid bedömningen av lämplig form ska särskild vikt läggas vid behoven hos personer med funktionsnedsättning (9 §). Tillsynen över den informationsskyldighet för transportörer som följer av 7–9 §§ i lagen utövas av (10 § och förordningen [2015:957] om tillsyn över transportörers informationsskyldighet enligt lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter). Om information inte lämnas enligt 7–9 §§ ska marknadsföringslagen (2008:486) tillämpas, med undantag av 29–36 §§ om marknadsstörningsavgift (11 §). Om det finns skälig anledning att anta att en resa kommer att bli försenad, har resenären rätt till ersättning av transportören för skäliga kostnader för annan transport för att nå resans slutdestination. Detta gäller även om det inte har ingåtts ett avtal om transport för den resa som befaras bli försenad, om resenären särskilt har inrättat sig efter den transporten. Om resenären inte har betalat för resan, får transportören avräkna den kostnad som resenären skulle ha haft om denne hade betalat för resan. Högsta ersättningen är 1/40 av det prisbasbelopp enligt 2 kap. 7 § socialförsäkringsbalken som gäller då resan skulle ha avslutats (14 §). Om en resa är försenad har resenären, om han eller hon inte begär ersättning för annan transport vid befarad försening enligt 14 §, rätt till prisavdrag med av det pris som resenären har betalat för resan, om förseningen uppgår av det pris som resenären har betalat för resan, om förseningen uppgår eller hela det pris som resenären har betalat för resan, om förseningen uppgår (15 §). och rådet antog en ny tågpassagerarförordning (förordningen (EU) 2021/782 om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer). Den nya förordningen innebär att det bl.a. införs ett undantag för force majeure för tågföretagen, som medför att tågföretagen inte behöver ersätta passagerare för förseningar i situationer som de inte kan råda över eller förebygga, t.ex. vid extrem väderlek. stärks passagerarnas rättigheter i andra avseenden, särskilt för passagerare som har en funktionsnedsättning. Passagerare med funktionsnedsättning kommer t.ex. att få en förstärkt rätt till information och assistans. Förordningen trädde ikraft och ska börja tillämpas . Enligt finns det i lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter vissa bestämmelser om information till resenärer, reklamation och preskription som det kan vara lämpligt att se över i samband med ändringar i tågpassagerarförordningen för att skapa en så enhetlig reglering som möjligt (rapport /21:RFR11 Uppföljning av lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter s. 35). pågår ett arbete inom med att ta fram en promemoria om behovet av ändringar i bl.a. lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter med anledning av den nya tågpassagerarförordningen. beslutade att göra en konsumenträttsligt inriktad uppföljning av lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter. Resultatet redovisades i rapport /21:RFR11 Uppföljning av lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter – hur har lagen fungerat för resenärerna? I rapporten redovisas följande sammanfattande iakttagelser: • Uppföljningens övergripande resultat är att lagen efterlevs i relativt hög utsträckning av kollektivtrafikföretagen. Det finns dock utrymme för förbättringar av lagens tillämpning. • Hälften av befolkningen berörs regelbundet av lagen. Det finns en förhållandevis låg kännedom och kunskapsnivå bland befolkningen om de rättigheter som de tillerkänns genom lagen. Därigenom försvåras resenärernas möjligheter att ta till vara de rättigheter de ges i lagen. • En förhållandevis stor andel av resenärerna anser att informationen som tillhandahålls av kollektivtrafikföretagen brister i kvalitet, särskilt när det gäller information om en försening eller annan störning och information om resenärers rättigheter. Kollektivtrafikföretagen ser vissa svårigheter med att tillhandahålla reseinformation i enlighet med lagens krav. bedömer att lagen och dess förarbeten inte ger tillräcklig vägledning om den praktiska tillämpningen när det gäller att efterleva den informationsskyldighet som ålagts företagen. har därför påbörjat ett föreskriftsarbete. • Rätten att begära ersättning vid förseningar är en underutnyttjad rättighet då relativt få resenärer som har rätt till ersättning begär förseningsersättning. Av de som faktiskt begär förseningsersättning anser dock fler än två tredjedelar att det var mycket eller ganska lätt att begära ersättning. För vissa resenärer finns det en miniminivå under vilken man inte är beredd att göra sig besväret att ansöka om ersättning. Det finns en risk att resenärer blandar ihop regelverken, dvs. lagen och tåg- eller busspassagerarförordningen, vid t.ex. ansökningar om försenings-ersättning. Resenärerna får i vissa fall förseningsersättning på olika nivåer, som kan vara förmånligare än lagens miniminivå, beroende på vilket kollektivtrafikföretag som resenären reser med. Trafikslaget tåg är i förhållande till buss kraftigt överrepresenterat när det gäller ärenden om förseningsersättning. • Fusk med förseningsersättning förekommer men det är svårt att få en samstämmig bild av omfattningen. Uppföljningen visar att den totala utbetalda förseningsersättningen 2019 (ca ) hade mer än fördubblats innan lagens ikraftträdande (2015). Handläggningstiden för ärenden om förseningsersättning upplevs oftast inte som något problem för resenärerna. Möjligheten för resenärer att få ett ärende om t.ex. förseningsersättning ändrat är mycket begränsad. Rätten till återbetalning av periodbiljett vid ändrat trafikutbud är en okänd rättighet för många av resenärerna. Kollektivtrafikföretagen ser en del utmaningar med att tillämpa lagen och skulle önska mer hjälp från myndigheterna. Som redovisats ovan antog och rådet en ny tågpassagerar-förordning . pågår ett arbete med att ta fram en promemoria om behovet av ändringar i bl.a. lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter med anledning av den nya tågpassagerarförordningen. Enligt de uppgifter som inhämtats från vid utskottets uppföljning av lagen om kollektiv-trafikresenärers rättigheter kan vissa av lagens bestämmelser om information till resenärer, reklamation och preskription behöva ses över i samband med ändringar i tågpassagerarförordningen för att skapa en så enhetlig reglering som möjligt. Utskottet utgår från att regeringen vid en sådan översyn även beaktar de iakttagelser som utskottet gjort vid sin uppföljning av lagen om kollektivtrafikresenärers rättigheter om bl.a. brister i den information som lämnas till resenärer. Mot denna bakgrund finns det enligt utskottets mening inte skäl att föreslå något initiativ från sida med anledning av motionsyrkandet. Motionsyrkandet bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om konsumentvägledning. Utskottet hänvisar bl.a. till tillkännagivande om den kommunala konsumentvägledningen och pågående arbete. Jämför reservation 3 (M, SD, C), 4 (V, MP) och 5 (L). m.fl. (M) anför i kommittémotion 2021/22:3705 att ett välfungerande konsumentupplysningsarbete är betydelsefullt såväl för samhället och samhällsekonomin som för enskilda individer.