bet · H901SoU37 · 2022-06-13 00:00:00 — 8.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör utreda om en bestämmelse ska införas om särskild underrättelse till Inspektionen för vård och omsorg () när ett barn eller en ungdom som är placerad inom (Sis) har blivit föremål för upprepade tvångsåtgärder , och detta tillkännager för regeringen. 9.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör tillsätta en utredning om hur rätten till en oberoende klagorättsmekanism ska säkerställas och tillkännager detta för regeringen. 10.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör ge lämplig myndighet i uppdrag att utreda möjligheten till fler alternativa placeringsformer, särskilt utifrån flickors behov, och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4730 av m.fl. (C): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör överväga ytterligare åtgärder för att omotiverade skillnader mellan Sis-institutionerna vad gäller avskiljningar skyndsamt ska upphöra, och detta tillkännager för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör se över hur Ivos roll vad gäller tillsyn och uppföljning av tvångsåtgärder inom vården på Sis ungdomshem kan stärkas och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med en bedömning av effekten av Sis åtgärder för att minska antalet avskiljningar samt vilka fortsatta insatser som krävs för att avskiljningarna ska upphöra, och detta tillkännager för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om en utredning av hur det kan inrättas en klagomålsfunktion som är fristående från och dess ungdomshem, och detta tillkännager för regeringen. 2021/22:4731 av Acko Ankarberg m.fl. (KD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av ändamålsenliga lokaler vid (Sis) för att klara behovet av differentiering och säkerhet och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av att regionerna samverkar med (Sis) och bistår med nödvändig hälso- och sjukvård samt om att vid behov skyndsamt initiera eventuella lagändringar för att åstadkomma detta och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma till med en uppföljning där redovisade åtgärder i fråga om de berörda punkterna följs upp och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att möjliggöra längre placeringar i de fall det är nödvändigt för att åstadkomma en hållbar förändring för den unge och tillkännager detta för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om arbetet med avskiljningar och tillkännager detta för regeringen. 6.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stärka barns och ungas rättigheter och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4732 av m.fl. (L): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det krävs en extern genomlysning av verksamheten hos i form av en och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avskaffa det nuvarande systemet med avskiljningar och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att särskilda ungdomshem inte ska användas för att placera barn och unga som behöver skydd från hedersrelaterat våld, och detta tillkännager för regeringen. 2021/22:4733 av m.fl. (M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utveckla möjligheten för att initiera en samordnad individuell plan och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att prioritera tillgång till psykiatrisk vård och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa tillståndsplikt, kvalitetskriterier och systematisk uppföljning och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inrätta en ny enhet hos som övertar ansvaret från och för unga som begår grova brott, och detta tillkännager för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över ersättningssystemet och systemet för placeringar vid av de socialt mest utsatta barnen och unga och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4734 av (MP): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om individanpassat stöd och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om hälsomässigt stöd inklusive tandvård och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om nolltolerans för kränkningar och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avskiljningar måste upphöra helt och tillkännager detta för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om full rättssäkerhet för unga på Statens institutionsstyrelses (Sis) institutioner och tillkännager detta för regeringen. yttrande 2021/22:JuU9y har ägnat en stor del av mandatperioden åt situationen för barn och unga som behöver insatser från den sociala barn- och ungdomsvården. Situationen för unga som är på Sis, Statens institutionsstyrelses, särskilda ungdomshem hör till det som vi arbetat mycket med och där vi ser behov av utveckling. När situationen är sådan att det är nödvändigt med en placering måste placeringen innebära att det blir bättre för den unge. Men det blir inte alltid det, och därför måste vi agera för att förändra förutsättningarna så att varje ung människa som behöver vara på ett ungdomshem får en bra vistelse och som hjälper dem vidare på ett positivt sätt. Många saker har förbättrats . Framför allt har bristerna synliggjorts, och det finns en vilja hos myndigheten att utveckla och förbättra verksamheten. Regeringen har förstärkt resurserna så att inte minst en investeringsplan nu finns som kan leda till mer ändamålsenliga lokaler. Men det kommer att krävas mycket mer. Därför fortsätter utskottet att följa utvecklingen och komma med uppmaningar till regeringen så att Sis och de särskilda ungdomshemmen får bättre förutsättningar att ge barn och unga en bra placering. Vi har tagit del av berättelser från ungdomshemmen som handlar om våld mot placerade ungdomar, våld mellan placerade ungdomar och våld mot personal. Våld borde över huvud taget inte förekomma. Man ska inte utsättas för våld när man kommer i samhällets vård, när man placeras. Man ska inte heller utsättas för våld på sin arbetsplats. Det finns många skäl till att våld förekommer. De flesta fall går att förebygga. Man kan förebygga att våldssituationer uppkommer. Det går att träna in hur man agerar när det eskalerar, och det går att öva upp hur man agerar i en svår situation som briserar. Allt i syfte att mota att våld uppkommer och att minimera våldet när det eskalerar ändå. Men detta kräver välutbildad personal som får stöd i att klara sådana här situationer. Det kräver lokaler som minskar riskerna för att situationer som kan leda till våldsamma beteenden uppstår. Det kräver också en fast hållning från ledningen i riktning mot att våld ska upphöra. Användningen av särskilda befogenheter som avskiljning ska inte behövas. Utskottet skriver så här i betänkandet: "Utskottet kan exempelvis konstatera att Sis fått i uppdrag att utveckla sitt våldsförebyggande arbete och fått ökade anslag för att möjliggöra ett kompetens- och kvalitetslyft inom myndigheten. Utskottet ser positivt på det förändringsarbete som pågår inom den mycket komplexa verksamhet som Sis bedriver. Utskottet vill understryka att detta arbete måste intensifieras för att situationen på de särskilda ungdomshemmen ska förbättras. För att få en bättre bild av på vilket sätt avskiljningarna har minskat har utskottet under beredningen av detta ärende begärt kompletterande information från Sis, vilken har redovisats ovan. Det är utskottets avsikt att även i fortsättningen följa denna fråga noga och det är därför av stor vikt att regeringens redovisningar är tydliga och innehåller behövlig statistik. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att regeringen bör återkomma till med en ny skrivelse där den redogör för effekterna av de åtgärder som vidtagits för att minska avskiljningarna och vilka insatser som krävs framöver för att avskiljningarna ska upphöra." Man fortsätter: "Vidare vill utskottet understryka vikten av att de särskilda befogenheter som Sis har med stöd av LVU - vilket innefattar användning av tvångsmedel - används med omdöme och restriktivitet och ligger i linje med barnets rättigheter i enlighet med . Vidare ska användningen av tvångsmedel stå i rimlig proportion till syftet med åtgärden, och tvångsåtgärden får endast vidtas om åtgärden bedöms vara till barnets bästa. Utskottets uppfattning är dock att avskiljningarna ska upphöra ." Utskottets betänkande innehåller fyra förslag till tillkännagivanden, det vill säga uppmaningar till regeringen. De handlar om sammanhållna vårdinsatser, om samverkan med kommunerna, om en särskild enhet inom och om avskiljningar. Ni noterar att beskedet från utskottet när det gäller avskiljningar är tydligt. krävs det att regeringen återkommer med en plan om hur man ska gå till väga för att de helt ska upphöra. Jag vill yrka bifall till reservation 18 under punkt 12, som handlar om barns rätt att komma till tals. Regeringen behöver vidta åtgärder så att ungas rättigheter stärks, inte minst när de befinner sig i samhällets vård. behandlar vi socialutskottets betänkande SoU37 Vård av unga vid Statens institutionsstyrelses särskilda ungdomshem. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nummer 10. I mitt anförande kommer jag att fokusera på målgruppens bakgrund och behov och de behov av förändringar som både myndigheten, regeringen och utskottet har lyft fram i olika sammanhang och i den skrivelse vi debatterar . De ungdomar som placeras på Sis-hem har ofta haft en tuff uppväxt, en uppväxt där föräldrar ofta svikit och där det kanske varit våld och droger i familjen. Vanligt är också att ungdomar på Sis-hem tidigare varit med om många olika placeringar i familjehem och på andra institutioner, vilket har medfört att ungdomen bytt skola och därför inte fått med sig godkända betyg för att kunna studera vidare. Dessa ungdomar, som har ramlat igenom en rad skyddsnät innan de hamnade på Sis-hem, känner sig ofta svikna av omvärlden. Tilliten brister, och det tar därför innan de vågar lita på en vuxen. Det de här ungdomarna behöver är långa, trygga behandlingsperioder där förtroende kan byggas mellan personal och ungdomar. När generaldirektören för Sis redovisar att den genomsnittliga placeringstiden är kan man undra över vad som kan åstadkommas på så . I princip ingenting. Möjligtvis, i bästa fall, får ungdomen se att livet skulle kunna vara annorlunda och smaka på ett liv där hen får gå i skola, ha ordentliga rutiner och människor som bryr sig. Men skickas ungdomen hem till den miljö som var anledningen till placeringen, och ramlar hen tillbaka i gamla vanor. Detta givetvis utifrån att är alldeles att åstadkomma en förändring. Att sedan återvända till det gamla livet kan bara sluta negativt. Risken är stor att ungdomen har behov av att placeras igen. Ungdomar som hamnat på Sis-hem behöver för förändring och stöd även efter en placering. Ungdomen bör efter en placering på Sis-hem få möjlighet till utslussning och eftervård genom att flytta till ett familjehem eller ett eget boende där Sis tillsammans med kommunen sköter utslussningen. Att en del av utslussningen bör ligga på Sis är för att personal på Sis-hemmet har lärt känna ungdomen . Att lägga över ansvaret för hela utslussningen på kommunen är för sårbart, då kommunen inte har den relation som krävs för att stötta ungdomen i lägenheten eller i familjehemmet. Vi i socialutskottet bör jobba vidare med att kommunerna ska placera ungdomar utifrån behoven och inte utifrån plånboken. För att underlätta detta har regeringen lagt ett riktat statsbidrag där kommunerna får en så kallad rabatt för placeringar hos Sis. Tanken är att det ska hjälpa kommuner som inte har tillräckliga resurser för längre placeringar på Sis-hem. En annan fråga som pekat på och som vi tagit upp i vår gemensamma skrivelse från utskottet och i olika diskussioner är personalens kompetens, som föregående talare var inne på. Grundkravet som Sis har är att man ska ha en mellangymnasial utbildning, vilket tyvärr är något som Sis har svårt att leva upp till. Rent generellt skulle kraven behöva höjas eftersom de ungdomar som placeras har en mer mångfasetterad problematik. är det lika vanligt med en psykiatrisk problematik som med missbruk eller kriminalitet. Personalens kompetens måste höjas och breddas för att klara de större behov som finns. Därför har regeringen skjutit till medel till Sis för att just höja kunskapen hos personalen. Sis har redovisat en kompetensförsörjningsplan där man bland annat ska ge samtliga nyanställda en grundutbildning, som ska ge en fördjupad kunskap om säkerhet och trygghet vid behandling och om professionellt bemötande. Just säkerhet, trygghet och bemötande är, som föregående talare också var inne på, ett problem inom Sis . Alltför ofta kommer rapporter om att barn och ungdomar blir illa behandlade av personalen. Särskilt avskiljningar, som innebär att ungdomen blir inlåst, verkar vara en metod som flera Sis-hem har använt och otid. Detta är något som vi i socialutskottet har reagerat starkt mot. I diskussionen med har det också visat sig att lokalerna ofta är gamla och inte anpassade för den målgrupp som finns . hamnar ungdomar med psykiska problem på samma avdelning som ungdomar med missbruksproblem eller kriminalitet. Detta arbetar Sis med att förändra, och då behöver lokaler anpassas och byggas om för att tillgodose de nya behandlingsbehoven, men också för ungdomarnas och personalens säkerhet. Vad har då regeringen gjort under dessa år, och vad har man gjort inför detta år? I budgeten har regeringen försökt se över de behov som finns på Sis och faktiskt gjort den största ekonomiska satsningen på ungdomsvården . Anslaget till Sis har höjts med 100 miljoner, och blir det en höjning med 140 miljoner. Förutom satsningarna på att utbilda personalen, anpassa lokalerna och ge kommunerna en så kallad rabatt för placeringar är både regeringen och utskottet tydliga med att det som kallas avskiljningar ska undvikas, och det ska göras ett tydligt arbete inom Sis för att ta fram andra metoder. När det gäller avvikelser, det vill säga att ungdomar rymmer, kan man se tydliga framsteg. avvek endast 6 ungdomar från Sis. Detta kan jämföras med då siffran över avvikelser var 26. Där gör man alltså framsteg. Slutligen vill jag peka på vikten av att ungdomar på Sis kan få tillit till personalen och att de i den mån det går bör ges möjlighet att vara med och påverka sin behandling och vistelse på Sis. Det ska också vara självklart att ungdomar på Sis ska kunna framföra klagomål gällande personal och behandling, något som uppmärksammats av bland annat och . Jag har redan tidigare i mitt anförande pekat på att avskiljningarna måste minska. Jag menar också att hot och våld på Sis måste bekämpas med alla krafter. Ungdomar som hamnar på Sis ska i stället mötas av trygga vuxna som är bra på att sätta gränser men också på att vara goda vuxna förebilder som ungdomarna på Sis kan känna förtroende för. Jag lärde mig en gång, fru talman, att en barndom inte går i repris, men jag har också fått ta till mig att den faktiskt kan repareras i tonåren. Det finns barnforskning som visar att formar ett barns trygghet och anknytning. Att då inte lägga tillräcklig tid på att reparera en trasig barndom bara för att barnet är en tonåring är ett svek mot det lilla barnet. Tack, ledamoten, för ditt anförande! Jag noterar att ledamoten är överens med resten av utskottet om att avskiljningar måste upphöra. Men ni reserverar er mot att vi tar reda på hur det går. Ni reserverar er mot att regeringen ska redovisa vad man gör för att detta ska upphöra. Det innebär att det som återstår är en förhoppning. Utskottet har samlat ihop sig kring att vi vill ha en plan för vad som ska göras för att avskiljningar på riktigt ska upphöra. Vi har nått en bit på väg. När vi möter myndighetschefer och ledning säger man tydligt att det är våld som förekommer och att vi måste arbeta emot det. Men varför motsätter sig Socialdemokraterna att vi får en plan och kan genomföra att avskiljningar försvinner? Ni reserverar er som enda parti, och jag vill gärna veta vad Socialdemokraterna tänker sig. Hur ska det ske, om vi inte ens sätter tryck och ser till att något sker? Tack, Acko Ankarberg , för frågan! Vi är helt överens om att vi ska ta bort avskiljningar och att vi ska ha en plan för det. Reservationen handlar mer om i vilken takt man ska gå fram. Men det är helt uteslutet att vi använder avskiljningar på det sätt som Sis har gjort , när man brukat våld mot ungdomar på ett sådant sätt att det helt enkelt blir misshandel. På det sättet är vi helt för att en nedtrappning av avskiljningarna ska ske, i takt med att man hittar en annan metod. Vi hade, Acko Ankarberg , denna diskussion även med Sis, när vi satt i utskottets lokal. Generaldirektören för Sis pratade då väldigt mycket om att man behöver hitta andra metoder så att man kan ta bort avskiljningar . Tack, ledamoten, för ditt svar! Jag tycker att det är förfärligt långt till februari. Vi ska då få en redovisning av vilka åtgärder som krävs. och riskerar ungdomar att utsättas för våld - våld som kan undvikas och som inte borde behövas. Hur kan man då säga att det kanske är att gå för snabbt framåt att kräva en redovisning? Det var det ledamoten sa: att vi inte ska gå för snabbt fram utan att det måste få ta den tid det tar. Jag tycker att det är till februari. Men jag förstår det behov som generaldirektören talade om av att forma utbildningar, se till att all personal får ta del av dem och göra andra förändringar. Men är det inte politikens uppgift att sätta tryck? Om vi från säger att vi vill att detta ska åstadkommas behöver regeringen se till att ge Sis de förutsättningar de behöver för att kunna genomföra det. Jag förutsätter att man inte vill att detta ska förekomma, och då hjälper vi till genom att sätta tryck på regeringen och bidra med de resurser och förändringar som krävs för att det ska kunna åstadkommas. Men Socialdemokraterna reserverar sig mot detta. Blir det då inte ganska mycket ett slag i luften att säga att man vill att det ska bort men inte tänker sätta press på regeringen att möjliggöra det? Jag vill gärna höra mer om hur ledamoten anser att det ska kunna hända om vi inte ställer krav. Tack, Acko Ankarberg , för frågan! Vi som regeringsparti måste också lyssna på vad myndigheten säger. Det tänker jag att övriga partier i utskottet också bör göra. Man säger att man är emot allt våld som pågår på Sis - man kallar det till och med för våld, och det tycker jag är ett stort framsteg. Jag är den förste att skriva under på att det verkligen är förnedrande att bruka våld mot ungdomar som redan har varit i en utsatt situation. Det ska man inte använda sig av. Jag vill också gå fram fort, men i en takt som gör att myndigheten hittar en metod som fungerar mot dessa ungdomar, när det finns behov av att stoppa dem i våldssituationer eller skydda andra ungdomar. Där lyssnar jag på generaldirektören. Men jag är lika frustrerad som övriga partier och vill att vi ska få bort avskiljningar så fort vi kan. Om man kan få bort dem ännu snabbare, som Acko Ankarberg ger uttryck för att hon vill, är givetvis ingen nöjdare än jag och vi socialdemokrater. Inledningsvis vill jag yrka bifall till reservation 1. Den senaste mandatperioden har i hög grad kännetecknats av en hög aktivitet och ett väldigt starkt engagemang när det gäller samhällets utsatta barn. Jag är glad och stolt över att utskottet har tagit ett så stort ansvar och visat så stort engagemang och varit en del av det lag som har jobbat för detta. Det känns lite grann som om vilken sten vi än har lyft på har det bara vällt ut behov och saker som många regeringar bakåt i tiden inte har tagit ansvar för. Men det känns också som om en rad problem har eskalerat, och även nya har uppstått, där samhällets lösningar inte har svarat mot de behov som finns. Och är det någonting som verkligen är vår starkaste skyldighet är det att se till att barn som far illa får stöd och hjälp av samhället och att de har en framtid där inte minst en avslutad skolgång och en god fysisk såväl som psykisk hälsa blir tillgodosedda. Att vara placerad på ett Sis-hem, det vill säga ett av Statens institutionsstyrelses behandlingshem, är någonting som händer när allt annat har fallerat för en ung människa som har stort behov av stöd och vård. Det är för övrigt en del av ungas vård som väldigt få faktiskt känner till speciellt mycket om. Ändå är den oerhört viktig. De ungdomar som hänvisas till Sis, , har ofta farit illa . Men de unga människor som placeras hos Sis är en brokig skara, och de har väldigt skiftande behov. Det är unga, oftast flickor, med svåra psykiska problem och inte sällan med ett långt gånget självskadebeteende. Det är unga med drogproblematik, och det är unga som trots sin ungdom har kommit oerhört långt i sin kriminella karriär. Till detta kommer då också unga med neuropsykiatrisk problematik, som kan ha ett utåtagerande beteende och naturligtvis också kräver en särskild kompetens och vård. Vi har med stigande frustration och sorg kunnat ta del av bland annat mediernas granskning som visar att i placeras tjejer från hederskulturer också placeras inspärrade på Sis för att skyddas, då det svenska samhället inte har kunnat erbjuda något annat skydd. Det vill säga att flickor som befunnit sig i en hotfull situation utifrån sin familjs reaktioner och krav på deras leverne, frihet och beteende blir inspärrade hos Sis därför att saknar en annan plan för dessa flickor. Det är helt oacceptabelt! Det finns med andra ord väldigt mycket att göra. Dessa unga människor har vitt skiftande behov, och deras vård och behandling ser väldigt olika ut. Men så har inte samhället mött dem. När jag var helt ny i socialutskottet var ett av de allra första utskottsmöten jag var på ett möte där vi hade på besök. Jag kommer aldrig någonsin att glömma det. Redovisningen handlade bland annat om att man hade barn placerade på de här hemmen som i några fall var betydligt och att barn med neuropsykiatrisk problematik placerades hos Sis för att man inte hittade någon annanstans att placera dem. Detta är men inte alltför många. har både Sis och regeringen åtskilliga gånger kallats till socialutskottet för att utskottet har krävt bättring och åtgärder. Och lade Liberalerna fram det utskottsinitiativ som ledde till en djupare diskussion i ett frustrerat utskott om hur vi från sida behövde arbeta för att inte släppa greppet om våra barn och unga hos Sis. Resultatet blev att vi bestämde oss för att vid upprepade tillfällen kräva in skrivelser, eller uppföljningsrapporter om man så vill, från regeringen och från myndigheten, så att det inte skulle finnas en möjlighet att arbetet skulle tappa fart. debatterar vi just regeringens andra skrivelse. Den första debatterade vi . Jag är glad över att vi fortsätter att ha ett antal punkter där vi trycker på. I det här betänkandet finns det sammanhållna vårdinsatser, vilket det finns ett enormt behov av, men vi saknar i stor utsträckning vårdinsatser. Till exempel ser vi att tillgången till psykiatrisk vård brister på väldigt många platser. Samverkan med kommunerna är annan en viktig punkt. En punkt som inte minst vi moderater har drivit handlar om en särskild enhet från Kriminalvården. Detta tänkte jag säga ett par ord om.