bet · H901FöU10 · 2022-02-03 00:00:00 — 2020/21:30), uttryckte utskottet att det krävs en stark säkerhetstjänst och försvarsunderrättelseförmåga för att kunna förebygga och identifiera hotande verksamhet, god förmåga att upptäcka, varna för och hantera intrång och angrepp samt ett starkt skydd av de mest skyddsvärda verksamheterna i samhället. I betänkande 2020/21:FöU4 uttryckte sig utskottet positivt till regeringens inriktning att Försvarsmakten ska samverka med andra berörda myndigheter och planera för hur resurser ska kunna användas effektivt i olika situationer. Utskottet såg vidare positivt på inriktningen att hemvärnet även fortsättningsvis ska utföra viktiga uppgifter vid hanteringen av fredstida kriser. I samma betänkande välkomnade utskottet också regeringens bedömning att en långsiktig samverkan mellan offentliga och privata aktörer på den centrala, regionala och lokala nivån behöver etableras. Likt regeringen uttryckte utskottet att det ansåg att Utredningen om civilt försvars uppdrag att föreslå en sektorsindelning för statliga myndigheter och vilka myndigheter som ska ges ett särskilt ansvar för krisberedskapen och civilt försvar i förlängningen bör skapa goda förutsättningar för arbetet med att utveckla och förtydliga samverkan med näringslivet på flera områden. Utskottet instämde i det aktuella betänkandet i regeringens bedömning av behovet av att inrätta ett näringslivsråd –2025 med syftet att upprätta ett ömsesidigt informationsutbyte och att ta fram en gemensam inriktning, planer och villkor för samverkan mellan offentliga och privata aktörer på samtliga nivåer. I betänkande 2021/22:FöU1 välkomnade utskottet att grundutbildningen av cybersoldater hade påbörjats. Av budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 6) framgår att det i försvarsbeslutet slogs fast att en cyberförsvarsförmåga behövde utvecklas och stärkas. gav regeringen i uppdrag att med stöd av FRA påbörja arbetet med att analysera och utveckla cyberförsvarsförmågan inklusive att genomföra aktiva operationer i cybermiljön. Regeringen uttrycker i budgetpropositionen att den avser att stärka och utveckla cyberförsvarsförmågan i enlighet med propositionen Totalförsvaret 2021–2025 (prop. 2020/21:30). Det inbegriper Försvarsmaktens förmåga att, med stöd av FRA, genomföra defensiva och offensiva operationer i cyberdomänen. Regeringen anser att arbetet med att förebygga, upptäcka och hantera cyberattacker är fortsatt prioriterat. Det framgår vidare att Försvarsmakten, med stöd av FRA, har etablerat en cyberförsvarsförmåga, dvs. förmågan att genomföra såväl defensiva som offensiva operationer mot en kvalificerad motståndare i cybermiljön. Försvarsmakten har enligt budgetpropositionen bl.a. etablerat en militär virtuell träningsanläggning samt påbörjat grundutbildningen av cybersoldater. Ett trettiotal värnpliktiga har inlett befattningsutbildningen. Målsättningen är att utbilda 60 värnpliktiga . Av budgetpropositionen framgår också att inrättade Försvarsmakten och informationssäkerhet (CDIS) vid KTH. CDIS bidrar till Försvarsmaktens möjlighet att få tillgång till utbildningar i forskningens framkant som stöd för Försvarsmaktens kompetensförsörjning och kompetensutveckling. Målsättningen med CDIS är att utveckla kunskap och skapa nya metoder, verktyg, koncept och tillämpningar inom området cyberförsvar och informationssäkerhet. Det är regeringens bedömning att dessa bidrag till cyberförsvarsförmågan försvårar och höjer tröskeln för en aktör som överväger att angripa eller utöva påtryckningar mot eller svenska intressen. I budgetpropositionen lyfter regeringen också fram att det militära försvaret är beroende av att ett antal viktiga samhällsfunktioner fungerar och att aktörer i det civila försvaret kan stödja Försvarsmakten för att den ska kunna lösa sina uppgifter vid höjd beredskap. Planeringen för det civila försvaret ska ske i samverkan mellan statliga myndigheter, kommuner, regioner, frivilligorganisationer, näringslivet m.fl. Regeringen anger att det militära och civila försvarets samverkan har ökat och fortsatte att utvecklas . Arbetet med att integrera näringslivet i totalförsvarsplaneringen på samtliga nivåer har också påbörjats. Arbetet har till del utgått från förslag i Försvarsberedningens rapport (Ds 2017:66) och slutrapporten (Ds 2019:8) samt betänkandet Näringslivets roll inom totalförsvaret (SOU 2019:51). Vidare anger regeringen i samma proposition att den avser att verka för att näringslivet i ökad utsträckning involveras i arbetet med att säkerställa de viktigaste samhällsfunktionerna. Offentliga aktörer bör, i nära dialog med privata aktörer, bedöma behovet av förberedelser för att säkerställa en rimlig beredskap. Som ett led i att utveckla den offentlig-privata samverkan ska ett tvärsektoriellt näringslivsråd inrättas. Detta råd är planerat att tillsättas , enligt (). Rådet ska bl.a. vara en plattform för informationsutbyte. I propositionen Totalförsvaret 2021–2025 (prop. 2020/21:30) uttrycker regeringen att den delar Försvarsberedningens bedömning att personalbehovet inom det civila försvaret framför allt kommer att tillgodoses av anställd personal som i händelse av höjd beredskap tjänstgör med stöd av den allmänna tjänsteplikten. Även frivilliga har en viktig roll att fylla i personalförsörjningen för det civila försvaret. Regeringen anger vidare att det stora antalet privata aktörer som utför samhällsviktig verksamhet samt det försämrade säkerhetspolitiska läget är två bidragande orsaker till att en översyn av personalförsörjningen inom det civila försvaret är angelägen. MSB fick i uppdrag (dnr Ju2021/02771) att bedöma behovet av personalförstärkningar inom bevakningsansvariga myndigheter och andra berörda aktörer vid en situation med höjd beredskap och ytterst krig. En utgångspunkt för analysen av personalbehoven kan vara de områden som regeringen pekar ut som särskilt viktiga i totalförsvarspropositionen. Dessa är ordning och säkerhet, skydd av civilbefolkningen, hälso- och sjukvård, livsmedel och dricksvatten, finansiell beredskap, transporter, energiförsörjning samt elektroniska kommunikationer och post. MSB ska samarbeta med Försvarsmakten, Totalförsvarets plikt- och prövningsverk samt andra relevanta aktörer i genomförandet av uppdraget. Uppdraget ska redovisas till () . Av Försvarsberedningens rapport (Ds 2019:8) framgår hur förfogandelagen (1978:262) ger möjligheter för staten att förfoga över privat egendom och tjänster i syfte att tillgodose Försvarsmaktens behov av exempelvis försörjning. Genom förfogande kan fastigheter och annan egendom tas i anspråk och andra rättigheter till egendom, exempelvis servitut, upphävas eller begränsas. Ägare eller innehavare av produktionsmedel kan även behöva medverka till framställning av egendom för statens räkning. Försvarsberedningen konstaterar också att regelverket för höjd beredskap och krig ger rättsliga förutsättningar för staten att ingripa i enskilda individers fri- och rättigheter samt förfoga över resurser som finns i näringslivet för att på så sätt få tillgång till personella och materiella resurser som kan gynna de samlade försvarsansträngningarna. Lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt ger t.ex. staten förutsättningar att genom tvångsmedel få tillgång till personal. Vikten av att kunna möta nya hot och hotbilder kan inte underskattas. Utskottet välkomnar därför regeringens ambition att fortsätta prioritera att förebygga, upptäcka och hantera cyberattacker, vilket bl.a. innefattar Försvarsmaktens förmåga att med stöd av FRA m.fl. genomföra defensiva och offensiva operationer i cyberdomänen. Detta innebär viktiga steg mot att kunna försvåra och höja tröskeln för en aktör som överväger att angripa eller utöva påtryckningar mot eller svenska intressen. Möjligheten, och lämpligheten, att peka ut vem eller vilka som står bakom externa hot och påtryckningar får dock bedömas från fall till fall. Utskottet ser positivt på det förmågearbete som regeringen, Försvarsmakten m.fl. bedriver och ser inte skäl att föreslå ytterligare åtgärder på området för tillfället. Motionerna 2021/22:3639 (M) yrkande 10, 2021/22:2531 (SD) yrkande 42 i denna del, 2021/22:2579 (SD) yrkande 17 i denna del, 2021/22:3245 (C) yrkandena 2, 12, 13 och 15, samt 2021/22:3998 (L) yrkande 10 avstyrks därmed. Utskottet önskar än en gång betona vikten av att tillgången på kvalificerad personal på cybersäkerhetsområdet tillgodoses genom bl.a. långsiktig kompetensförsörjning. Utskottet välkomnar därför att Försvarsmakten bl.a. har etablerat en militär virtuell träningsanläggning samt påbörjat en grundutbildning av cybersoldater. Överlag ser utskottet positivt på regeringens inriktning att Försvarsmakten ska samverka med andra, t.ex. KTH och berörda myndigheter, och planera för hur resurser ska kunna användas effektivt vid olika situationer, inte minst på cybersäkerhetsområdet. Även inriktningen att hemvärnet ska kunna utföra viktiga uppgifter vid hanteringen av fredstida kriser och att näringslivet ska involveras i totalförsvarsplaneringen välkomnas i sammanhanget. Det är essentiellt att fortsätta strävandena att se till att varje enskild person gör bäst nytta där han eller hon placeras för totalförsvarets räkning. Totalförsvaret ska med andra ord ses som en helhet där de tillgängliga personalresurserna måste fördelas på ett rationellt sätt. Resultatet av MSB:s uppdrag att bedöma behovet av personalförstärkningar inom bevakningsansvariga myndigheter och andra berörda aktörer vid en situation med höjd beredskap och ytterst krig emotses av utskottet. Även det snart tillsatta, tvärsektoriella näringslivsrådet torde kunna vara en resurs i fråga om kompetensförsörjning inom cybersäkerhetsområdet. Utskottet ser av ovanstående skäl inte något behov av att vidta några ytterligare åtgärder för tillfället när det gäller försörjning av cyberkompetens ur Försvarsmaktens perspektiv. Motionerna 2021/22:3639 (M) yrkandena 11 och 13 samt 2021/22:3245 (C) yrkandena 10 och 11 avstyrks därmed. Utskottet instämmer med Försvarsberedningen i att dagens regelverk för höjd beredskap och krig ger rättsliga förutsättningar för staten att ingripa i enskilda individers fri- och rättigheter, inklusive att förfoga över resurser som finns i näringslivet för att på så sätt få tillgång till personella och materiella resurser som kan gynna de samlade försvarsansträngningarna. Då utskottet inte ser något skäl att vidta några ytterligare åtgärder på området för tillfället avstyrks motion 2021/22:3245 (C) yrkande 14. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om samhällets förmågeutveck-ling på cybersäkerhetsområdet. Jämför reservation 15 (M) och 16 (C). m.fl. (M) anför i kommittémotion 2021/22:3753 yrkande 12 att regeringen ska ta ledningen för att på ett operativt sätt stödja svenska myndigheters säkerhetsarbete. Motionärerna föreslår vidare att ett fortbildningskrav inom informationssäkerhet införs för personer på ledande positioner inom den offentliga sektorn (yrkande 14). I kommittémotion 2021/22:3245 av m.fl. (C) föreslår motionärerna • att MSB:s och Säkerhetspolisens rekommendationer och s.k. best practices utvecklas, förtydligas, anpassas och sprids så att flera olika typer av organisationer får förutsättningar att följa rekommendationerna (yrkande 28) • att kompetensen i samhället om cybersäkerhet, hot och risker ska breddas via civilsamhället (yrkande 31) • att kompetensstrategier ska tas fram som höjer kunskapen om cybersäkerhet i offentlig sektor samt hos beslutsfattare (yrkande 34) • att ett traineesystem ska skapas inom cybersäkerhetsområdet (yrkande 36) • att det ska utredas om arbete med vissa tjänster ska förutsätta certifiering av kompetens inom cybersäkerhet (yrkande 38) • att behovet av att stödja olika initiativ för att sprida information som höjer medvetenheten om cybersäkerhet ska lyftas fram (yrkande 39). I kommittémotion 2021/22:3227 yrkande 25 föreslår m.fl. (C) att kunskapen om, och insatser mot, s.k. deep fakes och andra teknologiska möjligheter med samhällsstörande konsekvenser ska stärkas inom säkerhetsapparaten. m.fl. (MP) föreslår i kommittémotion 2021/22:4197 yrkande 3 att cybersäkerheten ska stärkas inom offentlig sektor och särskilt samhällsviktiga delar av den privata sektorn. I motion 2021/22:1078 av (M) föreslås att den offentliga förvaltningens arbete med informationssäkerhet ska ses över då det framkommit att svenska myndigheters arbete med informationssäkerhet varit bristfällig. (KD) föreslår i motion 2021/22:1394 att regeringen ger i uppdrag att utreda möjligheten att placera serverhallar för offentlig verksamhet inom gränser. I betänkande 2019/20:FöU7 uttryckte sig utskottet positivt om regeringens nationella strategi för samhällets informations- och cybersäkerhet inklusive det arbete som bedrivits sedan denna nationella strategi först publicerades. Utskottet lyfte särskilt fram att regeringen inom ramen för denna strategi avsåg att bl.a. verka för att öka tydligheten i myndighetsstyrningen och lyfta fram betydelsen av ett tillfredsställande informations- och cybersäkerhetsarbete internt på myndigheter, att ta fram en nationell modell för systematiskt arbete och att verka för att samverkan och informationsdelning ska kunna stärkas på området. Betydelsen av att myndigheterna inom för informationssäkerhet (Samfi) fortsätter att bidra till att stärka informations- och cybersäkerheten i landet underströks. I betänkande 2020/21:FöU4 uttryckte utskottet likt regeringen att det systematiska arbetet med informations- och cybersäkerhet borde stärkas hos samtliga aktörer. Ökad rapportering av it-incidenter till MSB, anmälan av säkerhetshotande händelser och verksamhet till Försvarsmakten och Säkerhetspolisen samt ökat hänsynstagande till informations- och cybersäkerhetsperspektivet redan i anskaffningsfasen av it-system uttrycktes vara av stor vikt. För ett förstärkt totalförsvar uttrycktes det också som viktigt att myndigheter och organisationer har tillgång till säkra och robusta kommunikationstjänster och nätlösningar med höga säkerhetskrav. I betänkande 2020/21:FöU6 uttryckte utskottet att arbetet med informations- och cybersäkerhet är något som bör vara ständigt pågående. Utskottet konstaterade vidare att samverkan mellan berörda myndigheter hade inletts med anledning av det nationella cybersäkerhetscentret, vilket utskottet ställde sig positivt till, liksom MSB:s fortlöpande arbete inom området. I betänkande 2021/22:FöU1 gjorde utskottet bedömningen att det fortfarande finns behov av att utveckla samhällets informations- och cybersäkerhet och ansåg att det var bekymmersamt att statliga myndigheters rapportering av it-incidenter hade minskat. Utskottet uttryckte att det avsåg att fortsätta att noga följa utvecklingen av det nya cybersäkerhetscentret till vilket flera myndigheter bidrar. I budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 6) gör regeringen bedömningen att MSB arbetar aktivt för en ökad informationssäkerhet i samhället. Det nya föreskriftspaketet, utbildningsinsatser och arbetet med uppföljningsstrukturen är alla åtgärder som bidrar till en ökad förmåga inom området. Regeringen bedömer vidare att det inrättade cybersäkerhetscentret kommer att bidra till ökad samordning mellan myndigheterna på området. Det fortsatta arbetet inom ramen för den samlade informations- och cybersäkerhetshandlingsplanen är också viktigt för en väl fungerande samordning och för att uppnå målsättningarna i den nationella strategin för samhällets informa-tions- och cybersäkerhet. Att statliga myndigheters rapportering av it-incidenter har minskat är dock bekymmersamt, menar regeringen, som anser att rapporteringen är viktig både för att öka myndigheternas egen förmåga och för att kunna inrikta arbetet med att utveckla informationssäkerheten i stort. Den rapportering som inkommer från leverantörer av samhällsviktiga och digitala tjänster, inom ramen för lagstiftningen utifrån EU:s direktiv om nätverks- och informationssystem (), utgör också en viktig komponent i detta. Av budgetpropositionen framgår att MSB gav ut ett föreskriftspaket inom informationssäkerhetsområdet. I paketet ingår uppdaterade föreskrifter om informationssäkerhet och incidentrapportering och nya föreskrifter om säkerhetsåtgärder i informationssystem. Uppdateringarna innebär bl.a. tydligare krav på myndighetsledningar att inrikta, säkerställa resurser och följa upp informationssäkerhetsarbetet, nya krav på säkerhetsåtgärder rörande lokaler och personal samt att det blir enklare för myndigheterna att avgöra vad som ska incidentrapporteras. De nya föreskrifterna om säkerhetsåtgärder i informationssystem ställer minimikrav på vilka säkerhetsåtgärder en statlig myndighet ska ha på plats i den tekniska it-miljön. MSB arbetade med regeringsuppdraget att ta fram en struktur för uppföljning av det systematiska informationssäkerhetsarbetet i den offentliga förvaltningen. MSB redovisade uppdraget och –prövades uppföljningsmodellen – som fått namnet Info-säkkollen – i skarpt läge. MSB mottog ca 300 svar från myndigheter, regioner och kommuner och påbörjade därefter ett arbete med att sammanställa och analysera resultaten. De organisationer som skickat in sina svar får en kompletterande återkoppling från MSB, som bl.a. inkluderar en jämförelse med liknande organisationer, och ska MSB redovisa en samlad bedömning till regeringen. Av budgetpropositionen framgår också att MSB arbetade med utbildningsinsatser gentemot offentlig sektor, i enlighet med det regeringsuppdrag som myndigheten fått, bl.a. genom framtagandet av en utbildning för myndighetschefer. MSB har också lanserat en ny version av webbutbildningen Digital informationssäkerhetsutbildning för alla (). Vidare gav regeringen i uppdrag åt FRA, Försvarsmakten, MSB och Säkerhetspolisen att fördjupa samverkan inom cybersäkerhetsområdet genom inrättandet av ett nationellt cybersäkerhetscenter. Tillsammans med övriga myndigheter i Samfi har MSB uppdaterat handlingsplanen för informations- och cybersäkerhet –2022. Av den uppdaterade handlingsplanen framgår att myndigheterna genomfört extern samverkan med representanter för branschorganisationer, standardiseringsorgan, myndigheter, företag, regioner och kommuner. Av budgetpropositionen framgår också att FRA, i samverkan med Säkerhetspolisen, har tillgängliggjort ett tekniskt detekterings- och varningssystem (TDV) för fler av de mest skyddsvärda verksamheterna. ökade antalet myndigheter och statliga bolag som använder TDV . Förmågan att förebygga, upptäcka och hantera cyberattacker mot de mest skyddsvärda verksamheterna har stärkts ytterligare, enligt regeringen. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att kartlägga och analysera statliga myndigheters behov av säker och kostnadseffektiv it-drift samt hur dessa behov tillgodoses. Utredaren skulle vidare analysera säkerhetsmässiga och rättsliga förutsättningar för samordnad statlig it-drift och lämna förslag på mer varaktiga former för sådan it-drift, om det bedömdes lämpligt ur ett säkerhetsperspektiv, och de författningsförslag som detta kräver. I sitt arbete skulle utredningen bl.a. beakta de krav som ställs mot bakgrund av att planeringen för totalförsvaret har återupptagits. överlämnade sitt delbetänkande Säker och kostnadseffektiv it-drift – rättsliga förutsättningar för utkontraktering (SOU 2021:1) . Slutbetänkandet Säker och kostnadseffektiv it-drift – förslag till varaktiga former för samordnad statlig it-drift (SOU 2021:97) lämnades till (Infrastrukturdepartementet) . Betänkandet är ute på remiss. Remissvaren ska ha kommit in till Infrastrukturdepartementet . Som tidigare nämnts presenterade utredningen , ledning och samordning inom civilt försvar (dir. 2018:79) sitt betänkande Struktur för ökad motståndskraft (SOU 2021:25) . Utöver tio beredskapssektorer har utredningen identifierat fyra särskilda beredskapsområden som omfattar samhällsviktiga verksamheter och funktioner som är av särskild betydelse att upprätthålla vid kris, höjd beredskap och krig. Utredningens bedömning är att dessa områden bör vara en del av beredskapssystemet. Cybersäkerhet (ett samarbete mellan Säkerhetspolisen, MSB, Försvarsmakten och FRA) identifieras som ett sådant område. redogör i sitt slutbetänkande säkerhet – behov av starkare skydd för nätverks- och informationssystem (SOU 2021:63, ) bl.a. för nivån på informations- och cybersäkerheten i alla myndigheter och ger uttryck för att informations- och cybersäkerheten i statliga myndigheters verksamhet behöver stärkas. Åtgärder bör enligt utredningen därför vidtas som bidrar till att myndigheterna använder certifierade IKT-produkter, IKT-tjänster och IKT-processer i nätverks- och informationssystem i verksamheten om inte detta framstår som olämpligt eller omöjligt att genomföra. IKT står för informations- och kommunikationsteknik. Utredningen bedömer att MSB har bemyndigande att i föreskrifter ställa ett sådant krav på statliga myndigheter. En sådan ordning kan även ligga till grund för det nationella arbete med hot-, sårbarhets- och riskbedömningar som utredningen föreslår ska genomföras. När remisstiden gått ut kommer förslagen och remissvaren att beredas i vanlig ordning i . Utskottet vidhåller, som det gjorde i betänkande 2020/21:FöU4, att det systematiska arbetet med informations- och cybersäkerhet bör stärkas än mer hos samtliga aktörer i samhället. Utskottet välkomnar därför det arbete som regeringen, enskilda myndigheter, Samfi och det nya nationella cybersäkerhetscentret bedriver till förmån för att stärka både den offentliga och den privata sektorns informations- och cybersäkerhet. Vidare pågår regeringens beredning av betänkanden från Utredningen om civilt försvar, och , alla med bäring på området. Utskottet avser också att följa frågan om statliga myndigheters minskade rapportering av it-incidenter, vilket är bekymmersamt ur ett förmågeperspektiv, men ser ändå inte skäl att för tillfället vidta några ytterligare åtgärder i fråga om detta eller inom området som behandlas i detta avsnitt i övrigt. Motionerna 2021/22:3753 (M) yrkandena 12 och 14, 2021/22:3245 (C) yrkandena 28, 31, 34, 36, 38 och 39, 2021/22:3227 (C) yrkande 25, 2021/22:4197 (MP) yrkande 3, 2021/22:1078 (M) och 2021/22:1394 (KD) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandena om samverkan med näringslivet. Jämför reservation 17 (M). m.fl. (M) föreslår i kommittémotion 2021/22:3639 yrkande 7 att länken och samarbetet mellan staten och näringslivet ska fördjupas på cyberområdet. I samma motion yrkande 12 föreslås att FRA får ett utökat uppdrag att skydda samhällsviktiga företag från cyberattacker. I kommittémotion 2021/22:3640 av m.fl. (M) yrkande 16 anför motionärerna att åtgärder behöver vidtas dels för att tillvarata näringslivets resurser i händelse av kris och krig, dels för att skydda svenskt näringsliv från cyberhot. I yrkande 17 anför motionärerna att det behövs en översyn av hur samhällsviktiga svenska företag kan få stöd för att upptäcka och motverka spionage och attacker mot sin verksamhet. I betänkandena /20:FöU7, 2020/21:FöU4 och 2020/21:FöU7 betonade utskottet näringslivets roll i såväl krishantering som försörjningsberedskap. Vidare framhöll utskottet att en långsiktig samverkan mellan offentliga och privata aktörer på den centrala, regionala och lokala nivån i bör etableras. Utskottet har även i betänkande 2020/21:FöU6 uttryckt att samverkan mellan staten och näringslivet inom cybersäkerhetsområdet är av stor vikt. Utskottet lyfte då att mycket av den samhällsviktiga verksamheten ägs och drivs av näringslivet. Utskottet noterade också att det pågår arbeten på flera håll, bl.a. genom inrättandet av det nya nationella cybersäkerhetscentret och genom olika samverkansprogram där det arbetas med frågan kring samverkan mellan staten och näringslivet, och såg därför inte något skäl att vidta några åtgärder.