bet · H901NU15 · 2022-03-29 00:00:00 — Regeringen konstaterade att djur- och växtliv i sjöar och vattendrag har påverkats negativt till följd av dämning, torrläggning och ändrade vattenflöden. Vidare framgår det att regeringen avser att ge de berörda myndigheterna ett samlat uppdrag att följa upp den nationella planen. Enligt uppgift från pågår beredning av detta uppdrag inom . I regleringsbreven –2022 har regeringen uppdragit åt länsstyrelserna att verka för att den nationella planen genomförs i sin helhet och att redovisa hur de arbetar med att genomföra planen, vilka undantag som har beslutats, på vilken grund dessa beslut har fattats och vilka vatten som har förklarats som kraftigt modifierade i enlighet med vattenförvaltningsförordningen (2004:660) för de vattenförekomster där det finns verksamheter som omfattas av den nationella planen. Regeringens åtgärder med anledning av tillkännagivande om den småskaliga vattenkraften beslutade om ett tillkännagivande till regeringen med anledning av motionsyrkanden om småskalig vattenkraft (bet. 2019/20:NU14, rskr. 2019/20:221). Enligt utskottet behöver det fortsatta arbetet med att reformera vattenlagstiftningen och vattenförvaltningen vara inriktat på att värna den småskaliga vattenkraften genom minskat regelkrångel, respekt för äganderätten och effektiva miljöåtgärder till rimliga kostnader. I regeringens skrivelse 2020/21:75 skrivelser till regeringen – åtgärder angav regeringen att tillkännagivande ännu inte var slutbehandlat. Regeringen anförde i övrigt följande: beslutade regeringen en nationell plan för moderna miljövillkor för vattenkraften. Planen ger en nationell helhetssyn i frågan om att verksamheterna ska förses med moderna miljövillkor på ett samordnat sätt med största möjliga nytta för vattenmiljön och för nationell effektiv tillgång till vattenkraftsel. I beslutet anges bl.a. att ansvariga myndigheter i arbetet med att genomföra planen och hålla den uppdaterad ska bevaka och vidta de åtgärder som behövs för att prövningarnas sammantagna negativa inverkan på en nationell effektiv tillgång till vattenkraftsel ska hållas till ett minimum … uppdrog regeringen åt Havs- och vattenmyndigheten att tillsammans med och se över de HARO-värden som anges i den nationella planen för moderna miljövillkor. I uppdraget ingår även att redogöra för hur fördelningen av HARO-värdena mellan huvudavrinningsområden har gjorts och tydliggöra vilken funktion värdena har i arbetet med att förse vattenkraften med moderna miljövillkor. Uppdraget ska redovisas . Vidare fick Havs- och vattenmyndigheten i regleringsbrevet i uppdrag att göra en kunskapssammanställning om dammar. Enligt uppdraget ska Havs- och vattenmyndigheten med stöd av och andra berörda myndigheter, utifrån befintligt kunskapsunderlag tillhandahålla en kunskapssammanställning av vattenkraftdammars och andra dammars för- och nackdelar för naturvård och biologisk mångfald samt potentiella betydelse för att minska risken för erosion, övergödning och översvämningar jämfört med om dammarna inte skulle finnas. Det sist nämnda uppdraget till Havs- och vattenmyndigheten redovisades till regeringen (Redovisning av regeringsuppdrag om kunskapssammanställning om dammar, dnr 1-2021). Om vattenkraftens roll i regeringens elektrifieringsstrategi I regeringens elektrifieringsstrategi som presenterades framhålls det att vattenkraften har en central roll för en kostnadseffektiv elförsörjning, inte minst vid högre andelar variabel elproduktion. Vidare påmindes det om att det kommer att inledas omprövningar av vattenkraften enligt 11 kap. 27–28 §§ . Omprövningarna ska innebära att verksamheterna förses med moderna miljövillkor på ett samordnat sätt med största möjliga nytta för vattenmiljön och för nationell effektiv tillgång till vattenkraftsel. Den inriktning som anges för vattenkraftens utbyggnad är att den främst ska ske genom effekthöjningar i de befintliga kraftverken med moderna miljötillstånd. Härutöver anges det att vattenkraftens lagrings- och flexibilitetspotential ska tas till vara. Regeringen framhåller vidare att vattenkraftens roll i framtidens elsystem ska analyseras. Enligt vad som anförs i elektrifieringsstrategin bör analysen bl.a. omfatta förutsättningar för effekthöjningar samt tekniska, ekonomiska och miljömässiga förutsättningar för kraftigt ändrade produktionsmönster i syfte att möjliggöra integrering av ytterligare variabel elproduktion i elsystemet. Vidare anförs det att effekthöjningars eventuella påverkan på andra värden ska beaktas och redovisas, bl.a. när det gäller kultur- och naturmiljön. Analysen bör även inkludera potentialen för pumpkraft och kartlägga behov av eventuella insatser för att i större utsträckning kunna realisera vattenkraftens lagrings- och flexibilitetspotential. Forsknings- och innovationsprogrammet Hållbar vattenkraft driver forsknings- och innovationsprogrammet Hållbar vattenkraft. Programmet syftar till att bidra till omställningen mot ett hållbart och förnybart energisystem genom forskning om och utveckling av tekniker, system, metoder och frågeställningar relaterade till vattenkraft. De prioriterade insatserna inom programmet delas in i följande tre integrerade utmaningsområden: – Vattenkraften som säker och effektiv energiresurs – Vattenkraften som en reglerande resurs – Vattenkraftens miljöpåverkan. Programmet omfattar totalt , fördelade över 2018–2024. Programmets totala omfattning är dock större, eftersom de olika projekten samfinansieras. Genomförandet av lagstiftningen för vattenkraft och vattenmiljö besvarade statsrådet en skriftlig fråga från (C) om hur regeringen kommer att agera för att lagstiftningen och dess intentioner ska få genomslag i den verkliga myndighetsutövningen (fr. 2021/22:559). Statsrådet svarade följande: När regeländringarna om miljöanpassning av vattenkraften trädde i kraft infördes även en skyldighet i vattenförvaltningsförordningen (2004:660) om att vattenförvaltningen fullt ut ska använda alla de möjligheter som ger avseende undantag och förklarande av vatten som kraftigt modifierade. I syfte att säkerställa genomslag av denna ändring gav regeringen Havs- och vattenmyndigheten i uppdrag att se över sina föreskrifter och vägledningar så att möjligheterna till undantag och förklarande av vatten som kraftigt modifierade används fullt ut. beslutade regeringen om en nationell plan för moderna miljövillkor som anger en nationell helhetssyn när det gäller att vattenkraften ska förses med moderna miljövillkor på ett samordnat sätt, med största möjliga nytta för vattenmiljön och för nationell effektiv tillgång till vattenkraftsel. I beslutet erinrar regeringen om att de möjligheter att ställa mindre långtgående krav som följer av till förmån för samhällsnyttiga verksamheter ska utnyttjas fullt ut vid till exempel meddelande av miljökvalitetsnormer och andra föreskrifter samt vid beslut om klassning av vattenförekomster. En miljökvalitetsnorm ska inte medföra strängare krav än nödvändigt. fick Havs- och vattenmyndigheten i uppdrag att utarbeta vägledning om bedömning av ekologisk potential som komplement till myndighetens övriga vägledning till vattenmyndigheterna vad gäller att förklara vatten som kraftigt modifierade och att använda undantag. Syftet är att möjligheterna att förklara vatten som kraftigt modifierade och besluta om undantag enligt vattenförvaltningsförordningen (2004:660) ska användas fullt ut. Uppföljning är centralt för att säkerställa att utfallet av den nationella planen och de enskilda prövningarna inte går emot syftet att få en samordnad prövning med största möjliga nytta för vattenmiljön och för nationell effektiv tillgång till vattenkraftsel. En viktig del i uppföljningen kommer att vara att utvärdera i vilken utsträckning vattenförekomster har klassificerats som kraftigt modifierade vatten och i vilken utsträckning de undantag som vattendirektivet medger används. Regeringen kommer att ge berörda myndigheter ett samlat uppdrag att göra en uppföljning av genomförandet av den nationella planen. har länsstyrelserna i uppdrag att redovisa vilka undantag som har beslutats och vilka vatten som har förklarats som kraftigt modifierade för de vattenförekomster där det finns verksamheter som omfattas av den nationella planen. Förslag i motioner om vattenkraft behandlas vanligen av utskottet i samband med beredningen av olika energipolitiska motioner från den allmänna motionstiden. Flera av de yrkanden som är aktuella i detta betänkande behandlades i likalydande eller snarlik form av utskottet även (bet. 2020/21:NU21). Detta gäller exempelvis yrkandena 23 och 24 i motion 2021/22:3688 (M), yrkandena 4 och 6 i motion 2021/22:2390 (SD) och yrkande 23 i motion 2021/22:4131 (C). Samtliga dessa yrkanden gäller vattenkraftens betydelse. Yrkande 61 i motion 2021/22:4199 (L) och yrkande 20 i motion 2021/22:4220 (L) överensstämde i princip med yrkande 30 i motion 2020/21:3679 (L). avstyrkte utskottet samtliga yrkanden med hänvisning till vidtagna och aviserade åtgärder, inklusive de åtgärder som då hade vidtagits med anledning av att har beslutat om ett tillkännagivande om småskalig vattenkraft. Yrkande 5 i motion 2021/22:2390 (SD) om att alla undantagsmöjligheter som finns i EU-reglerna på området för vattenkraften ska nyttjas och även få genomslag i praktiken hos berörda myndigheter har inte behandlats tidigare av utskottet. Utskottets ställningstagande redovisas under följande rubriker: – Värnande om vattenkraften – Vissa övriga frågor om vattenkraft. Vattenkraften spelar en mycket viktig roll i det svenska kraftsystemet. Den bidrar med ansenliga mängder el, låga utsläpp och en flexibilitet som är helt avgörande för att ska kunna ha ett fungerande och tryggt elsystem. fattade beslut om en ny vattenlagstiftning. De nya bestämmelserna innebar ingen materiell skärpning av miljöreglerna. Däremot anfördes såväl i propositionen som i beslut att vattenkraften ska värnas och utvecklas, och det klargjordes tydligt att alla undantag i EU:s vattendirektiv ska nyttjas. har dessutom riktat ett tillkännagivande till regeringen om att det fortsatta arbetet med att reformera vattenlagstiftningen och vattenförvaltningen behöver vara inriktat på att värna den småskaliga vattenkraften genom minskat regelkrångel, respekt för äganderätten och effektiva miljöåtgärder till rimliga kostnader. Enligt utskottets uppfattning har beslut om att värna och utveckla vattenkraften inte fått fullt genomslag hos de berörda myndigheterna. Detsamma gäller det refererade tillkännagivandet om den småskaliga vattenkraften. Utskottet vill understryka att det inte ankommer på regeringen eller att ha några synpunkter på eller rikta invändningar mot hur de rättsliga instanserna dömer i olika vattenkraftsrelaterade ärenden. Däremot ser utskottet det som fullt rimligt att regeringen styr de berörda myndigheterna på ett sådant sätt att uttalade önskan om att värna och utveckla vattenkraften får genomslag i den praktiska handläggningen hos de berörda myndigheterna. Regeringen bör därför använda flera olika verktyg som t.ex. regleringsbrev, myndighetsdialog eller utredningsuppdrag i sin styrning av dessa myndigheter i syfte att säkerställa att beslut får tydligt genomslag i praktiken. För att återigen understryka vattenkraftens centrala roll för det svenska kraftsystemet finner utskottet det nödvändigt för att på nytt rikta ett tillkännagivande till regeringen om vattenkraften i linje med vad som föreslås i motionerna 2021/22:3688 (M) yrkandena 23 och 24 och 2021/22:2390 (SD) yrkande 4. Det tillkännagivande som därmed föreslås syftar till att komplettera det tidigare tillkännagivandet om den småskaliga vattenkraften så att det tydliggörs för regeringen att det säkerställs att både den små- och storskaliga vattenkraften värnas och utvecklas. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vissa övriga frågor om vattenkraft Utskottet delar motionärernas uppfattning om att vattenkraften har stor betydelse för det svenska kraftsystemet. Detta synsätt ligger också väl i linje med den hållning som regeringen redovisar i den elektrifieringsstrategi som presenterades . I strategin betonas vattenkraftens centrala roll för en kostnadseffektiv elförsörjning, inte minst när andelen variabel elproduktion ökar. Utskottet konstaterar vidare, i likhet med föregående år då liknande förslag behandlades, att det pågår ett arbete med att modernisera miljövillkoren och att effektivisera de tillståndsprocesser som kan kopplas till vattenkraften. Vidare konstaterar utskottet att i ett tillkännagivande uttalade att det fortsatta arbetet med att reformera vattenlagstiftningen och vattenförvaltningen behöver vara inriktat på att värna den småskaliga vattenkraften genom minskat regelkrångel, respekt för äganderätten och effektiva miljöåtgärder till rimliga kostnader (bet. 2019/20:NU14). Tillkännagivandet är ännu inte slutbehandlat. Utöver detta vill utskottet framhålla att regeringen i elektrifieringsstrategin meddelar att den avser att analysera vattenkraftens roll i framtidens elsystem. Enligt vad som anförs i strategin bör analysen bl.a. omfatta förutsättningar för effekthöjningar samt tekniska, ekonomiska och miljömässiga förutsättningar för kraftigt ändrade produktionsmönster i syfte att möjliggöra integrering av ytterligare variabel elproduktion i elsystemet. Vidare anförs det att effekthöjningars eventuella påverkan på andra värden ska beaktas och redovisas, bl.a. när det gäller kultur- och naturmiljön. Analysen bör även inkludera potential för pumpkraft och kartlägga behov av eventuella insatser för att i större utsträckning kunna realisera vattenkraftens lagrings- och flexibilitetspotential. Med hänvisning till detta anser utskottet inte att det är motiverat för att ställa sig bakom några mer allmänt hållna yrkanden om vattenkraftens betydelse. Därmed avstyrks motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om vindkraft. Utskottet hänvisar bl.a. till den nationella vindkraftsstrategi som har tagits fram av och och till de beslutade havsplanerna. Dessutom pekar utskottet på att den havsbaserade vindkraften ges en framträdande roll i den elektrifieringsstrategi som regeringen presenterade . Jämför reservation 25 (C), 26 (V) och 27 (MP). I kommittémotion 2021/22:3684 av m.fl. (C) påminner motionärerna om att och har tagit fram en nationell strategi för en hållbar vindkraftsutbyggnad. Strategin syftar också till att tydliggöra lämpliga områden för vindkraft. Ett problem i detta arbete är att kommunernas vindkraftsplaner ofta är gamla. I yrkande 84 begär motionärerna därför ett tillkännagivande om att regeringen bör överväga möjligheten att ge kommunerna resurser för att uppdatera sina vindkraftsplaner så att de ligger i linje med den nationella strategin. I kommittémotion 2021/22:3199 av m.fl. (V) yrkande 17 förordas att regeringen ger i uppdrag att bygga mer vindkraft även om detta görs på bekostnad av avkastningskravet. Motionärerna framhåller att som ett av de största energibolagen och som dessutom ägs av staten bör gå i bräschen för omställningen till förnybar energi men att ägardirektiven är formulerade på ett sådant sätt att det inte är möjligt. För att underlätta investeringar i svensk vindkraft bör även, enligt vad som anförs i yrkande 18, uppmana regeringen att återkomma med förslag om hur avkastningskrav kan sänkas. Vindkraft på land och till havs har enorm potential, sägs det i kommittémotion 2021/22:4066 av m.fl. (MP). Därför föreslår motionärerna i yrkande 37 ett tillkännagivande om en kraftig utbyggnad av den havsbaserade vindkraften, med den hänsyn som krävs till ekosystemen, och ett statligt planeringsmål om till havs. Bakgrund och pågående arbete Sedan elcertifikatssystemet infördes har den förnybara elproduktionen ökat betydligt, och den största delen utgörs av vindkraft. Enligt Energimyndighetens kortsiktsprognos kommer vindkraften att öka ytterligare , från 2019 till 2024. Av regeringens elektrifieringsstrategi kan man utläsa att den landbaserade vindkraften har ökat kraftigt och producerade ca 2020. I elektrifieringsscenarier uppgår produktionen till drygt 2050. I Svenska kraftnäts elektrifieringsscenarier producerar den landbaserade vindkraften 85–2045. Den havsbaserade vindkraften uppgår till ca , men i Svenska kraftnäts elektrifieringsscenarier producerar den havsbaserade vindkraften mellan 39 och 2045 beroende bl.a. på vilka antaganden som görs om kärnkraftens framtida roll i kraftsystemet. publicerade generaldirektörerna för och en gemensam nationell strategi för en hållbar vindkraftsutbyggnad. Syftet med strategin är att bidra till energiomställningen genom att skapa förutsättningar för att den framtida utbyggnaden av vindkraften görs på ett hållbart sätt. Det handlar bl.a. om att den fördelas på ett lämpligt sätt över hela landet, både utifrån elförsörjningsperspektiv och med hänsyn till andra markanvändningsintressen. Målet med strategin är att nå en bred samsyn på ett nationellt plan om hur staten kan bidra till att skapa förutsättningar för en hållbar vindkraftsutbyggnad, att visa vägen för hur olika intressen och målkonflikter kan hanteras och att bidra till energiomställningen. Strategins fokus ligger på att utveckla planeringsprocessen för vindkraft. Myndigheterna har antagit ett totalt nationellt utbyggnadsbehov av vindkraft som motsvarar , varav på land. Det motsvarar av dagens elanvändning. Utgångspunkten kan behöva justeras efter hand; t.ex. kan den ökade elektrifieringen i samhället inom bl.a. industrin medföra att utbyggnadsbehovet ökar markant. De två myndigheterna föreslog att regeringen skulle ge länsstyrelserna i uppdrag att genomföra regionala analyser i nära samverkan med kommuner och andra relevanta aktörer. Uppdraget var tänkt att resultera i ett regionalt planeringsunderlag som visar potentiella områden och utbyggnadsmöjligheter för vindkraften i respektive län. Länsstyrelserna ska enligt förslaget även undersöka och redovisa förutsättningar för att nå det regionala utbyggnadsbehovet för respektive län. Strategin innehåller även en plan för det fortsatta arbetet och en beskrivning av andra insatser som kan bidra med värdefulla underlag och erfarenheter till det fortsatta arbetet för en hållbar utbyggnad av vindkraft. Det bör noteras att strategin endast beaktar den landbaserade vindkraften. Den havsbaserade vindkraften hanteras inom Havs- och vattenmyndighetens förslag till havsplaner (se nedan). Översyn av det kommunala vindkraftsvetot Kommuner måste tillstyrka en ansökan för att tillstånd ska kunna beviljas till en vindkraftsanläggning. Med anledning av den kritik som riktats såväl mot kravet på tillstyrkan som mot tidigare förslag om att avskaffa systemet helt tillsatte regeringen en särskild utredare (klimatsamordnaren ) med uppdrag att undersöka förutsättningarna för att upphäva bestämmelsen i 16 kap. 4 § om tillstyrkan av vindkraftsanläggningar och att undersöka alternativa förslag om bestämmelsen inte kan tas bort, i syfte att göra miljöprövningen av vindkraftsanläggningar mer rättssäker och förutsägbar. överlämnade utredningen betänkandet En rättssäker vindkraftsprövning (SOU 2021:53). I betänkandet beskrivs bl.a. förekomsten av s.k. vindbruksplaner, dvs. ett slags tematiskt tillägg till kommunernas översiktsplaner. Utredningens uppfattning är att det tidigare stödet för vindkraftsplanering har varit av stor betydelse för att öka kunskapen och få kommunerna att planera för vindkraft. Utredningen konstaterar också att ett utpekande i översiktsplanen var av stor betydelse för tillståndsprövningen, innan tillstyrkan (den kommunala vetorätten) infördes. Kravet på tillstyrkan har emellertid minskat värdet av ett utpekande av områden för vindkraftsutbyggnad i översiktsplanen både i teorin och praktiken. I teorin kan kommunen när som helst under en prövningsprocess besluta sig för att inte tillstyrka en vindkraftsetablering oavsett vad som står i översiktsplanen. I praktiken har det också visat sig att kommunerna inte har tillstyrkt projekt trots att dessa har varit planerade i områden som har pekats ut som lämpliga i översiktsplaner. Utredningen redovisar också för- och nackdelar med en modell som innebär att de kommunala vindbruksplanerna görs rättsligt bindande. Detta är en modell som hämtar inspiration från plan- och bygglagsprövningen, men som ändå utgör en särskild reglering av vindkraften. De bindande planerna skulle påminna om dagens vindbruksplaner, som alltså är tematiska tillägg till översiktsplanerna, men till skillnad från dessa vara bindande såväl för kommunen som för andra. Utredningens förslag innebär sammanfattningsvis att kommunerna även i fortsättningen har en rätt att säga nej till vindkraft. Till skillnad från kommer kommunen ge besked tidigt i processen och omfattningen av kommunens beslut begränsas till att enbart avse mark- och vattenanvändning. prövar sedan om vindkraftverken kan ges tillstånd med hänsyn till exempelvis naturmiljöintressen. Utredningens betänkande skickades ut på remiss . besvarade statsrådet en interpellation från (SD) om huruvida regeringen har för avsikt att gå vidare med förslaget om att slopa det kommunala vindkraftsvetot (ip. 2021/22:239). Statsrådet konstaterade bl.a. att det finns en utbredd förståelse bland remissinstanserna för att de nuvarande tillståndsprocesserna för vindkraftsetableringar behöver ses över, i syfte att få en mer förutsägbar och effektiv prövningsprocess. Däremot finns det, enligt statsrådet, olika uppfattningar om den lagtekniska lösning som föreslås av utredningen. Därför behöver utredningens förslag i betänkandet och remissinstansernas synpunkter analyseras ytterligare. Enligt uppgift kommer regeringen att överlämna en proposition till som bygger på utredningens förslag. Havs- och vattenmyndigheten ansvarar för att ta fram havsplaner för . Planerna ska visa statens samlade syn på hur havet ska användas. Myndigheten har tagit fram förslag till tre havsplaner: en för , en för och en för . Havsplanerna vägleder nationella myndigheter, kommuner och domstolar i kommande beslut, planering och tillståndsprövningar. Näringsidkare får också vägledning av planen. Havsplanerna ska bidra till en långsiktigt hållbar utveckling. De ska förena näringspolitiska mål, sociala mål och miljömål. Bland de tretton användningar som anges i havsplanerna återfinns elöverföring, energiutvinning och utredningsområde energiutvinning. Ett mål som anges i havsplanen är att skapa förutsättningar för utvecklad energiöverföring och förnybar elproduktion i havet. Här anges följande: Havsplanerna ska stödja arbetet med integrering och anslutning till det europeiska elnätet och ge förutsättningar för existerande, planerade och potentiella sjökablar för energiöverföring inom och mellan och andra länder. Detta gäller även kablar för energiöverföring från havsbaserad elproduktion. Havsplanerna ska bidra till att skapa förutsättningar för framtida behov av utvinning av förnybar energi. I detta ska planeringen stödja nationella mål om förnybar energi genom att skapa förutsättningar för utbyggnad av havsbaserad vindkraft. Beredskap ska finnas för annan havsbaserad elproduktion från andra typer av förnybara källor och havsplanerna ska ge förutsättningar för test av ny teknik på området. Havs- och vattenmyndigheten överlämnade sitt förslag till havsplaner till regeringen . Regeringen fattade beslut om första havsplaner. De tre havsplanerna omfattar , respektive . Havsplanerna ger vägledning om vad som är den bästa användningen av havet och hur olika intressen kan samexistera, och bidrar därmed till en långsiktigt hållbar utveckling. Havsplanerna pekar bl.a. ut områden för elöverföring och energiutvinning och möjliggör en snabbare utbyggnad av 20–vindkraft. får i uppdrag att tillsammans med andra berörda myndigheter peka ut lämpliga områden för att möjliggöra ytterligare elproduktion till havs. Utifrån Energimyndighetens underlag ska Havs- och vattenmyndigheten föreslå ändringar i havsplanerna. uppdrag ska redovisas senast .