bet · H901JuU23 · 2022-04-12 00:00:00 — Det följer av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll att en utlänning kan utvisas med hänsyn till rikets säkerhet eller om det kan befaras att personen kommer att begå eller medverka till terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. Ett beslut om utvisning ska förenas med ett förbud för utlänningen att utan tillstånd av regeringen återvända till . Förbudet meddelas för eller utan tidsbegränsning. Beslut om utvisning enligt lagen meddelas av . Frågan om utvisning tas upp på ansökan av Säkerhetspolisen. Skärpta straff för brott i kriminella nätverk gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att överväga och lämna förslag till ändringar i lagstiftningen mot brott i kriminella nätverk. överlämnade utredningen sitt betänkande Skärpta straff för brott i kriminella nätverk (SOU 2021:68). I betänkandet lämnas bl.a. följande förslag: • Det ska vid bedömningen av straffvärdet anses synnerligen försvårande om ett allvarligt angrepp på någons liv eller hälsa eller trygghet till person har innefattat användning av skjutvapen eller sprängämnen och begåtts på allmän eller liknande plats. Detsamma ska gälla om angreppet haft bakgrund i en konflikt mellan grupper i vilken skjutvapen eller sprängämnen använts, eller varit ägnat att framkalla en konflikt av sådant slag. Syftet med bestämmelsen är en kraftigt förhöjd straffskärpning för brott som faller inom bestämmelsens tillämpningsområde. Utredningen föreslår därför att det i en ny 3 a § i 26 kap. föreskrivs att den tillämpliga straffskalan för brottet får överskridas när straffskärpningsbestämmelsen tillämpas. I sådana situationer ska den tillämpliga straffskalan få överskridas med upp till . Liksom ska dock gälla att ett tidsbestämt fängelsestraff inte ska kunna vara längre än . • Minimistraffet för grovt olaga tvång höjs från fängelse till fängelse . • Minimistraffet för grovt olaga hot höjs från fängelse till fängelse . Straffmaximum för olaga hot som inte är grovt höjs från fängelse till fängelse . • Minimistraffet för rån höjs från fängelse till fängelse och . • Straffskalan för grov utpressning höjs från fängelse i lägst och och högst till fängelse i lägst två och högst . Även maximistraffet för utpressning av normalgraden höjs från fängelse till fängelse. • Vid bedömningen av ett brotts straffvärde ska det särskilt beaktas om ett numerärt överläge utnyttjats. • Straffbestämmelsen avseende människoexploatering utvidgas till att omfatta utnyttjade av någon i brottslig verksamhet. Detta ska inte gälla endast i förhållande till barn eftersom även personer kan bli föremål för sådan exploatering. • En ny straffbestämmelse införs, främjande av ungdomsbrottslighet. Den kriminaliserar att involvera personer i brottslig verksamhet. Straffet ska vara fängelse i högst . • En presumtion för häktning ska gälla vid misstanke om brott med ett minimistraff om fängelse och i stället för som fängelse. • Kvalifikationsgrunder införs för grov allmänfarlig ödeläggelse för att svara mot de allvarliga sprängningar som förknippas med kriminella nätverk. • Återfall i brott ska i ökad utsträckning leda till strängare straff. I utredningen konstateras att den nya lagstiftningen bör träda i kraft . Med hänsyn till den tid som kan beräknas gå åt för remissförfarande, fortsatt beredning inom och riksdagsbehandling bör bestämmelserna kunna träda i kraft . Utvisning på grund av brott – ett skärpt regelverk gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av regelverket om utvisning på grund av brott och lämna förslag på hur man kan åstadkomma en skärpt reglering som innebär att det finns förutsättningar att i fler fall än utvisa utlänningar som begår brott och effektivisera verkställigheten av sådana utvisningsbeslut. överlämnade utredningen sitt betänkande Utvisning på grund av brott – ett skärpt regelverk (SOU 2021:61). I betänkandet lämnas flera förslag som syftar till att i fler fall än utvisa utlänningar på grund av brott, bl.a. enligt följande: • Den s.k. straffvärdegränsen sänks, så att utvisning kan komma i fråga redan när straffvärdet uppgår till sex månaders fängelse. • Brott av viss karaktär ska kunna leda till utvisning även vid straffvärden som är lägre än sex månaders fängelse. Detta bör kunna komma i fråga främst när brottet har inneburit ett angrepp mot någons liv, hälsa, frihet eller frid eller när brottet annars utgjort en påtaglig integritetskränkning. • Den allmänna bestämmelsen om nekande av uppehållstillstånd på grund av brott skärps. • Det bör enligt utredningen inte införas en allmän regel om återkallande av uppehållstillstånd på grund av brott som en utlänning begått i . Utredningen konstaterar att ett beslut om utvisning på grund av brott innebär att de eventuella uppehålls- och arbetstillstånd som tidigare beviljats utlänningen förfaller. Frågan om en utlännings brottslighet ska leda till att han eller hon förlorar rätten att uppehålla sig här hanteras således inom ramen för brottmålsprocessen. • Det bör inte införas en allmän regel om återkallande av uppehållstillstånd på grund av brott som en utlänning begått utomlands. Lagändringarna föreslås träda i kraft . En proposition är aviserad att lämnas till . Skärpta straff m.m. för grov organiserad brottslighet I betänkande 2014/15:JuU14 (s. 71 f.) behandlades motioner om grov organiserad brottslighet. Utskottet ansåg att straffen generellt borde skärpas för brott som begåtts inom ramen för en organiserad kriminell verksamhet, vilket utskottet föreslog att skulle ge regeringen till känna. följde utskottets förslag (rskr. 2014/15:138). Tillkännagivandet har ansetts tillgodosett genom proposition 2015/16:113, beskriven ovan. Utskottet behandlade i betänkande 2017/18:JuU14 (s. 60 f.) ett motionsyrkande om att införa en särskild straffskärpningsgrund för brott som har samband med uppgörelser mellan kriminella grupperingar. Utskottet avstyrkte motionsyrkandet och följde utskottets förslag (rskr. 2017/18:240). I betänkande 2018/19:JuU11 behandlades liknande motionsyrkanden (s. 94 f.). Utskottet anförde att även om det tidigare tillkännagivandet hade tillgodosetts gav nuvarande reglering fortfarande inte möjlighet att i tillräcklig utsträckning beakta den generella straffskärpning som enligt utskottet borde ske för brott som är kopplade till kriminella uppgörelser. Det våld som används har ökat i både omfattning och grovhet, inte minst genom en ökad användning av vapen och sprängmedel. Regeringen borde därför återkomma med ett förslag om att straffen ska skärpas avsevärt för brott kopplade till kriminella uppgörelser. Utskottet föreslog att skulle tillkännage detta för regeringen. följde utskottets förslag (rskr. 2018/19:181). Även i betänkande 2019/20:JuU26 (s. 60 f.) behandlades denna typ av motioner. Utskottet anförde att det riktat tillkännagivanden till regeringen om skärpta straff för brott kopplade till organiserad brottslighet. Med hänvisning till detta samt till tillsatta och aviserade utredningar i enlighet med det s.k. 34-punktsprogrammet avstyrktes motionsyrkanden om skärpta straff, brottsprovokation m.m. för brott kopplade till organiserad brottslighet. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:258). I förra årets motionsbetänkande om straffrättsliga frågor behandlades åter liknande motioner. Utskottet anförde följande: Som utskottet har konstaterat är lag och ordning en kärnuppgift för staten, som handlar om att medborgarna ska känna sig trygga oavsett var de bor. är den organiserade brottsligheten en av rättssamhällets största utmaningar, och denna typ av brottslighet måste mötas med kraft. Det är därför viktigt att de straffrättsliga verktygen mot organiserad brottslighet är ändamålsenligt utformade. Som framgår ovan har riktat tillkännagivanden till regeringen om skärpta straff för brott kopplade till organiserad brottslighet. Det är därför välkommet att regeringen tillsatt en utredning med uppdrag att lämna ett sådant förslag. Med hänsyn till frågans allvar finner utskottet att det är angeläget att detta arbete verkligen leder fram till ett förslag om väsentligt skärpta straff för brott som begås inom ramen för organiserad brottslighet. Utskottet anser därför att det åter finns skäl för att rikta ett tillkännagivande om detta till regeringen. Utskottet tillstyrkte således motionerna och ställde sig bakom detta (bet. 2020/21:JuU24 s. 68 f., rskr. 2020/21:344). Skärpt straff för rekrytering av barn till kriminalitet behandlade utskottet motioner om skärpt straff för rekrytering av unga in i kriminalitet. Utskottet anförde följande: Vad gäller motioner om skärpt straff för rekrytering av unga in i kriminalitet konstaterar utskottet att rekryteringen till de kriminella gängen måste stoppas för att på lång sikt bekämpa den organiserade brottsligheten. Det är därför välkommet att den ovannämnda utredningen har i uppdrag att lämna förslag på en skärpt straffrättslig reaktion mot dem som involverar unga i kriminalitet. Utskottet anser dock att frågan är så viktig att det finns skäl för att trots detta rikta ett tillkännagivande till regeringen om att den bör återkomma till med ett förslag med denna innebörd. Utskottet tillstyrkte motionerna. följde utskottets förslag (bet. 2020/21:JuU24 s. 68 f., rskr. 2020/21:344). Utskottet behandlade motioner om utvisning av gängkriminella även . Utskottet noterade att regelverket om utvisning på grund av brott var föremål för en översyn som syftade till att dessa regler skulle skärpas och leda till att fler utlänningar som begår brott utvisas och att verkställigheten av sådana utvisningsbeslut skulle effektiviseras. Utskottet fann mot den bakgrunden inte skäl att ta något initiativ med anledning av motionerna, vilka avstyrktes. följde utskottets förslag (bet. 2020/21:JuU24 s. 68 f., rskr. 2020/21:344). Skärpta straff m.m. för brott kopplade till grov organiserad brottslighet Utskottet har tidigare framhållit att den organiserade brottsligheten är en av rättssamhällets största utmaningar och att denna typ av brottslighet måste mötas med kraft samt att det är viktigt att de straffrättsliga verktygen mot organiserad brottslighet är ändamålsenligt utformade. Utskottet välkomnar därför utredningen om skärpta straff för brott i kriminella nätverk och de förslag som lämnas där. För att säkerställa att utredningen också leder fram till ett förslag som tillgodoser tidigare tillkännagivanden i denna fråga finns det enligt utskottet anledning för att rikta ännu ett sådant tillkännagivande till regeringen. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2021/22:659 (SD), 2021/22:1135 (M) yrkande 5, 2021/22:2248 (M) yrkande 1, 2021/22:2997 (SD) yrkande 2, 2021/22:3579 (C) yrkande 3, 2021/22:3974 (L) yrkande 61, 2021/22:3975 (L) yrkandena 43 och 44, 2021/22:4031 (M) yrkande 1 och 2021/22:4189 (KD) yrkande 6. Motion 2021/22:1135 (M) yrkandena 6 och 7 avstyrks. Rekrytering av barn till kriminalitet Gängens grepp om utanförskapsområden måste brytas och utskottet anser att en av de viktigaste åtgärderna mot detta är att stoppa nyrekryteringen av barn och unga in i kriminalitet. Utskottet konstaterar att den ovannämnda utredningens förslag om att införa en ny straffbestämmelse, främjande av ungdomsbrottslighet, i stor utsträckning överensstämmer med det som efterfrågas i motionerna 2021/22:3579 (C) yrkande 28 och 2021/22:3975 (L) yrkandena 7 och 8. Utskottet anser att beredningen av utredningens förslag inte bör föregripas och avstyrker därmed motionerna. Deltagande i kriminell organisation Utskottet gör inte någon annan bedömning än vad det tidigare gjort vad avser motionsyrkandet om deltagande i kriminell organisation. Motion 2021/22:4031 (M) yrkande 4 avstyrks. Vad gäller motionsyrkanden om utvisning av gängkriminella konstaterar utskottet att en utredning lämnat förslag om ett skärpt regelverk gällande utvisning. Utskottet anser att beredningen av utredningens förslag inte bör föregripas och är därmed inte berett att ställa sig bakom motion 2021/22:4031 (M) yrkande 10, vilken avstyrks. Utskottet anser inte att det framkommit skäl för att ta något initiativ med anledning av motion 2021/22:3997 (L) yrkande 55. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en översyn av bestämmelserna om nödvärn. Jämför reservation 31 (M, SD, KD). I kommittémotionerna 2021/22:3778 av m.fl. (M) yrkande 13, 2021/22:2527 av m.fl. (SD) yrkande 20 samt i motionerna 2021/22:1448 av Boriana (M) och 2021/22:314 av och (båda 15 SD) begärs en översyn av bestämmelserna om nödvärn med inriktningen att utöka den. Regler om nödvärn finns i 24 kap. . Av 1 § första stycket följer att en gärning som någon begår i nödvärn utgör brott endast om den med hänsyn till angreppets beskaffenhet, det angripnas betydelse och omständigheterna i övrigt är uppenbart oförsvarlig. I andra stycket anges att rätt till nödvärn föreligger mot ett påbörjat eller överhängande brottsligt angrepp på person eller egendom den som med våld eller hot om våld eller på annat sätt hindrar att egendom återtas på bar gärning, den som olovligen trängt in i eller försöker tränga in i rum, hus, gård eller fartyg den som vägrar att lämna en bostad efter tillsägelse. Av 6 § följer att om någon i fall där 1 § är tillämplig har gjort mer än vad som är medgett, ska personen i fråga ändå vara fri från ansvar, om omständigheterna var sådana att han eller hon svårligen kunde besinna sig (s.k. nödvärnsexcess). Ett motionsyrkande om utökad nödvärnsrätt behandlades i betänkande /17:JuU16 (s. 47 f.). Utskottet anförde då att det är viktigt att det finns regler om nödvärn som ger en angripen person tillräckligt utrymme att försvara sig och sina intressen. är det viktigt att reglerna inte sträcker sig så långt att det uppstår risker för en upptrappning av våldet i samhället, t.ex. genom att enskilda i större utsträckning börjar beväpna sig på olika sätt i självförsvarssyfte. Enligt utskottet var bestämmelserna i om nödvärn väl avvägda, och det saknades därför anledning att se över dessa. följde utskottets förslag (rskr. 2016/17:211). I betänkande 2018/19:JuU11 (s. 102 f. behandlades en liknande motion. Utskottet gjorde ingen annan bedömning än vad den gjort tidigare utan vidhöll uppfattningen att bestämmelserna om nödvärn var väl avvägda och att det därför saknades anledning att se över dessa. Motionen avstyrktes och ställde sig bakom utskottets förslag (rskr. 2018/19:181). Utskottet vidhåller sin tidigare inställning i frågan och avstyrker motionerna 2021/22:314 (SD), 2021/22:1448 (M), 2021/22:2527 (SD) yrkande 20 och 2021/22:3778 (M) yrkande 13. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om strängare straff för narkotikaförsäljning och tillkännager detta för . Jämför reservation 32 (V). I partimotion 2021/22:4031 av m.fl. (M) yrkande 23 begärs skärpta straff för narkotikaförsäljning. Liknande yrkanden framställs i kommittémotionerna 2021/22:3579 av m.fl. (C) yrkande 7, 2021/22:4189 av m.fl. (KD) yrkande 8 och 2021/22:3974 av m.fl. (L) yrkande 62 samt i motion 2021/22:148 av (M). Bestämmelser om olovlig befattning med narkotika finns i narkotikastrafflagen (1968:64). Bestämmelser om straff för bl.a. olovlig införsel och utförsel av narkotika finns i lagen (2000:1225) om straff för smuggling, kallad smugglingslagen. Enligt 1 § första stycket narkotikastrafflagen döms för narkotikabrott till fängelse i högst för den som olovligen och uppsåtligen framställer narkotika som är avsedd för missbruk förvärvar narkotika i överlåtelsesyfte anskaffar, bearbetar, förpackar, transporterar, förvarar eller tar annan sådan befattning med narkotika som inte är avsedd för eget bruk bjuder ut narkotika till försäljning, förvarar eller befordrar vederlag för narkotika, förmedlar kontakter mellan säljare och köpare eller företar någon annan sådan åtgärd, om förfarandet är ägnat att främja narkotikahandel, eller innehar, brukar eller tar annan befattning med narkotika. Om ett brott som avses i 1 § första stycket med hänsyn till arten och mängden narkotika samt övriga omständigheter är att anse som ringa, döms enligt 2 § samma lag för ringa narkotikabrott till böter eller fängelse . Om brottet är att anse som grovt, döms enligt 3 § första stycket lagen för grovt narkotikabrott till fängelse i lägst två och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om brottet har utgjort ett led i en verksamhet som bedrivits i större omfattning eller yrkesmässigt, avsett en särskilt stor mängd narkotika eller annars varit av särskilt farlig eller hänsynslös art. Bedömningen ska grundas på en sammanvägning av omständigheterna i det enskilda fallet. I 3 § andra stycket föreskrivs att om brottet är att anse som synnerligen grovt, döms för synnerligen grovt narkotikabrott till fängelse i lägst sex och högst . Vid bedömningen av om brottet är synnerligen grovt ska det särskilt beaktas om brottet har utgjort ett led i en verksamhet som utövats i organiserad form i syfte att i stor omfattning bedriva handel med narkotika, avsett en synnerligen stor mängd narkotika eller annars varit av synnerligen farlig eller hänsynslös art. gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att överväga och lämna förslag till ändringar i lagstiftningen mot brott i kriminella nätverk, innefattande en skärpt straffrättslig reaktion mot narkotikaförsäljning. överlämnade utredningen sitt betänkande Skärpta straff för brott i kriminella nätverk (SOU 2021:68). I betänkandet föreslås att försäljning av och annan befattning med narkotika som är avsedd att säljas ska bestraffas strängare än annan befattning med samma sort och mängd narkotika. Enligt förslaget ska en särskild straffskala införas för narkotikabrott av normalgraden som består i sådana gärningar. Straffskalan föreslås uppgå till fängelse i lägst och högst . Vidare föreslår utredningen att försök, förberedelse och stämpling till narkotikabrott av normalgraden respektive försök och förberedelse till ringa narkotikabrott beträffande innehav och annan befattning med narkotika ska kriminaliseras, med undantag för faktiskt bruk av narkotika. Lagändringarna föreslås träda i kraft . I betänkande 2018/19:JuU11 behandlade utskottet motionsyrkanden om skärpt straff för den som överlåter narkotika. Utskottet anförde följande: Utskottet delar motionärernas uppfattning att narkotikahandeln måste bekämpas, inte minst eftersom narkotikaförsäljning är en stor inkomstkälla för de kriminella gängen. Som framkommit skärptes också straffen för narkotikabrott 2016. Utskottet anser emellertid att det finns anledning att överväga ytterligare straffskärpningar för dem som överlåter narkotika. Det är därför positivt att statsministern har aviserat en straffskärpning för den som överlåter narkotika till andra. För att säkerställa att en straffskärpning också sker anser utskottet att det finns anledning för att göra ett tillkännagivande om detta till regeringen. Målet med en straffskärpning bör vara en återgång till de straffnivåer som gällde innan ändrade sin praxis 2012–2013. En sådan straffskärpning skulle i många fall kunna leda till en fördubbling av längden på de fängelsestraff som döms ut vid överlåtelse av narkotika. Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen. följde utskottets förslag (rskr. 2018/19:181). I betänkande 2019/20:JuU26 behandlades liknande yrkanden. Med hänvisning till den då aviserade utredningen om skärpta straff för narkotikaöverlåtelser såg utskottet inte anledning att ta några ytterligare initiativ med anledning av motionerna i fråga och avstyrkte dessa. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:258). I förra årets motionsbetänkande om straffrättsliga frågor välkomnade utskottet den tillsatta utredningen. Då utskottet bedömde det som angeläget att detta arbete skulle leda fram till ett förslag om skärpt straff för överlåtelse av narkotika ansåg utskottet att det fanns skäl för att åter rikta ett tillkännagivande till regeringen med den innebörden. Motionerna tillstyrktes och gav bifall till förslaget (bet. 2020/21:JuU24 s. 77 f., rskr. 2020/21:344). Utskottet står fast vid att det är prioriterat att motverka narkotikahandel, inte minst eftersom den utgör en stor inkomstkälla för de kriminella gängen. Utskottet välkomnar därför den ovan redovisade utredningens förslag om att införa en särskild, strängare straffskala för narkotikabrott som består i försäljning av narkotika. Då det är viktigt att den fortsatta beredningen av förslaget inte dröjer anser utskottet att det finns anledning att rikta ett tillkännagivande till regeringen om att skyndsamt återkomma med ett lagförslag om skärpt straff för försäljning av narkotika. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:148 (M), 2021/22:3579 (C) yrkande 7, 2021/22:3974 (L) yrkande 62, 2021/22:4031 (M) yrkande 23 och 2021/22:4189 (KD) yrkande 8. Lagen om skydd för gravfriden vid vraket efter passagerarfartyget Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att ta bort möjligheten att täcka över passagerarfartyget . Jämför reservation 33 (V, KD). I kommittémotion 2021/22:458 av m.fl. (V) begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en utredning i syfte att ta bort undantaget för verksamhet som avser att täcka över vraket i lagen (1995:732) om skydd för gravfriden vid vraket efter passagerarfartyget , eftersom det inte längre finns skäl att täcka över vraket, inte minst då det enligt motionärerna finns anledning att göra ytterligare dykningar för att få fram vad som egentligen hände vid förlisning. trädde lagen (1995:732) om skydd för gravfriden vid vraket efter passagerarfartyget , kallad gravfridslagen, i kraft. Lagen innehåller ett straffsanktionerat förbud mot dykning och annan undervattensverksamhet i vraket och ett anslutande område i (2 §). Från förbudet undantas verksamhet som avser att utreda förlisningen, att täcka över eller skydda vraket eller att förhindra förorening av den miljön från vraket. Undantagen gäller enbart verksamhet som bedrivs av estnisk, finsk eller svensk myndighet eller på uppdrag av en sådan myndighet. Den som uppsåtligen bryter mot förbudet döms till böter eller fängelse i högst (3 §). För försök döms till ansvar enligt 23 kap. . Lagen innehåller vidare bestämmelser om förverkande och svensk domsrätt (4–5 §§). Undantaget för dykförbudet vid vraket för att utreda förlisningen tillkom efter att gav in en framställan till regeringen med en begäran som i huvudsak syftar till att utöka myndighetens möjligheter att utföra undervattensverksamhet i undersökande syfte vid vraket efter passagerarfartyget . , hade filmmaterial publicerats som visar inte tidigare dokumenterade hål i fartygets styrbordssida. I det betänkande som behandlar lagförslaget finns ytterligare redogörelse för förlisningen och bakgrunden till gravfridslagen (prop. 2020/21:165, bet. 2020/21:JuU36). Utskottet, som konstaterar att gravfridslagen har varit föremål för en översyn, anser inte att det finns skäl för att ta något initiativ med anledning av motion 2021/22:458 (V), vilken avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att införa tortyrbrott i svensk rätt. Jämför reservation 34 (L). I kommittémotion 2021/22:3974 av m.fl. (L) yrkande 68 begärs ett tillkännagivande om att införa tortyrbrott i svensk rätt. har, i enlighet med FN:s konvention mot tortyr (SÖ 1986:1) , åtagit sig att straffbelägga tortyr. Vid tillträdet till konventionen konstaterades att de svenska förpliktelserna i detta avseende kunde anses vara uppfyllda genom olika straffbestämmelser rörande vålds- eller sexualbrott. Ett förslag om att införa ett särskilt tortyrbrott i svensk rätt finns i departementspromemorian Ett särskilt tortyrbrott? (Ds 2015:42). Promemorian innehåller även ett förslag om införande av en särskild bestämmelse om universell jurisdiktion för ett sådant tortyrbrott. Förslagen bereds i . Genom en lagändring som trädde i kraft är svensk domstol behörig att döma övergärningar som omfattas av tortyrbegreppet enligt artikel 1 i FN:s konvention mot tortyr (prop. 2020/21:204, bet.