bet · H901TU7 · 2022-02-04 00:00:00 — Utskottet vill inledningsvis framhålla att äldre fordon har ett kulturhistoriskt värde och att motorhobbyn är av stor betydelse i samhället. Föreningslivet har en mycket stor betydelse för hela och är en viktig del av vårt demokratiska samhälle. Flera organisationer har en viktig roll för de insatser som görs för att bevara och använda det rullande kulturarvet. Utskottet välkomnar att regeringen ser frågan om bevarandet av det rörliga kulturarvet som angelägen och vill även påminna om det uppdrag som RAÄ har fått att verka för ökad kunskap och kunskapsspridning om historiska transportmedel i syfte att främja ett bevarande av detta kulturarv. Utskottet vill understryka att det är viktigt att regelverket för fordonshobbyn utformas på ett smidigt sätt som gör att denna verksamhet kan utvecklas i goda former som inte står i konflikt med trafiksäkerhet och miljöhänsyn. Utskottet konstaterar att detta är en fråga som behöriga myndigheter arbetar vidare med. Vid pågår ett arbete med att revidera en vägledning efter att det har framförts synpunkter om att den är otydlig i vissa avseenden. Vidare konstaterar utskottet att Transportstyrelsen har uppmärksammats på att ursprungskontrollen av äldre och historiska fordon inte är ändamålsenlig. Utskottet förutsätter att frågan hanteras på ett adekvat sätt hos behöriga myndigheter. När det gäller motionsförslag om tillstånd för uppvisning av fordon vid evenemang vill utskottet peka på att ansökningsförfarandet har förenklats. Vidare noterar utskottet att infrastrukturministern har framfört att han kommer att fortsätta att följa frågan eftersom det är viktigt att civilsamhällets engagemang tas till vara. Utskottet välkomnar detta. Utskottet finner således inte skäl att ta något initiativ med anledning av motionerna 2021/22:165 (M), 2021/22:171 (M), 2021/22:393 (SD) yrkandena 2, 4 och 5, 2021/22:691 (SD), 2021/22:841 (M), 2021/22:1218 (C), 2021/22:2968 (SD) yrkandena 59 och 100, 2021/22: (SD), 2021/22:3113 (M), 2021/22:3114 (M) yrkandena 1–3 och 2021/22:3751 (M) yrkandena 1, 3 och 4. Motionsyrkandena avstyrks därmed. Regler för ombyggda fordon När det gäller motionsförslaget om regler för ombyggda fordon finner utskottet inte skäl att ta något initiativ. Motion 2021/22:2968 (SD) yrkande 60 avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om olika vägfrågor. Utskottet hänvisar till gällande regelverk och det arbete som redan pågår. Utskottet framhåller bl.a. vikten av att säkra framkomligheten för personer med synnedsättning i offentlig miljö genom ledstråk. Jämför reservation 63 (M), 64 (SD) och 65 (L). I kommittémotion 2021/22:3755 yrkande 14 anför m.fl. (M) att förutsättningarna för att öka möjligheten för motorcyklar att köra i kollektivtrafikfält bör utredas. Motionärerna lyfter fram att detta är en del av säkerhetsarbetet när det gäller motorcyklar och hänvisar till erfarenheter från . I kommittémotion 2021/22:2458 framhåller m.fl. (SD) vikten av att omvandla äldre oanvända vägar till säkra ridvägar (yrkande 2). Motionärerna betonar att hästar hjälper till att hålla landskapet öppet och ökar dess attraktionskraft. Vidare föreslår motionärerna att en ridled som sträcker sig från norr till söder i ska utformas (yrkande 8). Motionärerna betonar att hästturism är en växande näring och att det borde bli lättare att ta sig från norra till på hästrygg. I kommittémotion 2021/22:2968 föreslår m.fl. (SD) att möjligheten för taxi att nyttja kollektiva körfält ska utredas (yrkande 9). Motionärerna menar att de kollektiva körfälten inte används optimalt utan borde kunna nyttjas mer. Vidare menar motionärerna att rondellers utformning ska baseras på säkerhet (yrkande 27). Motionärerna framhåller att det finns brister i utformningen av cirkulationsplatser. Motionärerna framför också att det behövs en inventering av vägbeläggningar (yrkande 30 i denna del) Motionärerna uppmärksammar problem med bl.a. vägbeläggningar och feldoserade kurvor och menar att behöver göra en inventering av vägnätet och åtgärda de vägar som har alltför låg friktion i syfte att höja säkerheten för förare av tvåhjuliga fordon. Dessutom föreslås att möjligheten att införa ett standardiserat farthinder ska utredas (yrkande 42). Motionärerna menar att fartdämpande åtgärder är positivt men att de som används behöver standardiseras och vara skonsamma för yrkesförare, exempelvis s.k. falluckor. Därtill tar motionärerna upp frågan om elfordon och en lägsta ljudnivå för dessa (yrkande 51). De menar att det är rimligt att alla eldrivna fordon vid hastigheter avger ett varnande ljud. Slutligen menar motionärerna att det bör utredas om motorcyklar ska kunna nyttja kollektiva körfält (yrkande 52). Motionärerna menar att motorcyklar tillhör en kategori fordon som inte nämnvärt försvårar för kollektivtrafiken. I kommittémotion 2021/22:3394 yrkande 20 anför m.fl. (L) att åtgärder behöver vidtas för att säkra framkomligheten i offentlig miljö för personer med synnedsättning. Motionärerna menar att ett arbete för att förbättra kunskaperna hos de personer som är involverade i utformningen av ledstråk bör inledas och att en ny symbol bör tas fram för att uppmärksamma när en yta är avsedd som ledstråk och därför inte ska blockeras. I motion 2021/22:3559 lyfter (M) fram vikten av vägbelysning i hela landet. Motionären konstaterar att i vissa delar av landet upplever man att vägbelysningar släcks ned och betonar att det behövs en översyn av vägbelysningen för att säkerställa att boende, framför allt på landsbygden, har upplysta vägar. I motion 2021/22:311 yrkande 2 förslår m.fl. (SD) att elbilar tills vidare ska få tillgång till bussfiler. Motionärerna hänvisar till erfarenheter från . I motion 2021/22:1657 lyfter (C) fram vikten av att arbeta för minskade effekter av ljusföroreningar genom att ta inspiration av den tyska lagstiftningen. Motionären understryker att ljusföroreningar är ett växande problem men att det finns ett antal olika insatser som på olika sätt skulle kunna genomföras för att minska dessa. I motion 2021/22:3518 yrkande 4 menar (C) att regelverket bör ändras så att huvudregeln blir att kollektivkörfälten får användas av motorcyklister. Motionären pekar på vikten av att göra det enklare att använda motorcykel som ett substitut för bil, inte minst för att minska trängsel. Enligt trafikförordningen (1998:1276) får särskilda trafikregler meddelas genom lokala trafikföreskrifter, bl.a. att ett visst körfält eller en viss körbana ska vara körfält eller körbana för fordon i linjetrafik m.fl. I ett körfält eller en körbana för fordon i linjetrafik m.fl. får endast fordon i linjetrafik föras samt, om körfältet eller körbanan är beläget till höger i färdriktningen, cykel och moped klass II. Vilka fordon som får framföras på de vägar och gator där kommunen är väghållare regleras i lokala trafikföreskrifter inom ramen för det kommunala ansvaret. Länsstyrelser har motsvarande mandat för det statliga vägnätet. Kommuner och Regioner (SKR) informerar om hur lokala trafikföreskrifter, dispenser och tillstånd i enlighet med gällande trafiklagstiftning lämpligast kan utformas. Enligt verkar effekten av att öppna upp körfält för kollektivtrafik för annan trafik variera beroende på typ av trafikmiljö, trafikflöde och om andra oskyddade trafikanter också är tillåtna. gjorde en sammanställning av forskningsrapporter och artiklar, vilken inte visade några tydliga resultat på hur säkerheten påverkas för exempelvis motorcyklar när de tillåts köra i kollektivtrafikkörfält. menar att resultatet av studierna gäller även och inte ger någon tydlig bild av att trafiksäkerheten för motorcyklister förbättras eller försämras när de tillåts köra i bussfilerna. Att öppna fler bussfiler för mc är därför enligt ingen prioriterad insats för att öka säkerheten för motorcyklister. finns det ur trafiksäkerhetsperspektiv ingen anledning att förbjuda motorcyklar i de bussfiler där de tillåts köra . konstaterar att det är viktigt att se till helheten eftersom det är många som vill nyttja kollektivtrafikkörfält. Det är viktigt att det hårt belastade vägnätet runt större städer nyttjas så effektivt som möjligt. Verket konstaterar att många önskar använda ledig kapacitet i bussfiler på vissa tider och platser, t.ex. buss i beställningstrafik, skolskjuts, färdtjänst, taxi och varutransporter. Beslut om att motorcyklister får köra i kollektivtrafikkörfält fattas av kommuner och länsstyrelser. finns det 22 vägsträckor där motorcyklar tillåts i kollektivtrafikkörfält, och tre av dessa är vägar. På kommunala vägar är det varje kommun som bestämmer om motorcyklar eller andra fordon får köra i kollektivtrafikkörfältet. För statliga vägar är det som beslutar. beslut kan överklagas till Transportstyrelsen. arbetar med utformningsfrågor och menar att gestaltningsprogram är viktiga för att tydliggöra ambitionerna i ett specifikt infrastrukturprojekt. har tagit fram en och gestaltningsprogram. Verket har redovisat olika projekt som har syftat till att lyfta fram arkitektur, form och design. Bland annat har fyrvägskorsningar byggts om till cirkulationsplatser, inte minst för att skapa gatumiljöer med estetiska värden och material av hög kvalitet. har även tagit fram praktiska råd när det gäller växtlighet i vägmiljö, bl.a. i cirkulationsplatser. Cirkulationsplatser har blivit ett allt vanligare alternativ till vanliga korsningar. betonar att de ofta fungerar mycket bra, med hög trafiksäkerhet och god kapacitet. Farthinder används för att sänka trafikens hastighet på ställen där hög hastighet kan leda till allvarliga olyckor. Farthinder bör enligt medföra så pass stor olägenhet att fordonsförare som kör i hög fart känner obehag. Enskilda väghållare beslutar själva om att anlägga farthinder på sin väg. Gäller det en väg med statsbidrag bör väghållaren samråda med först så att hindrets utformning och utmärkning följer gällande rekommendationer, annars kan rätten till bidrag påverkas. Tre typer av farthinder är vanliga på enskilda vägar: gupp, sidoförskjutning (chikan) och hastighetspåminnare (digital skylt som anger fordons hastighet). uppger att ett nytt sätt att dämpa hastigheten i trafiken är ett s.k. aktivt farthinder. I har farthindret testats med gott resultat. Utvärderingar uppges ha visat på lägre medelhastigheter, fler som lämnar företräde för gående vid övergångsställen och lägre bullernivåer. För att testa hinder i vinterförhållanden installerades ett sådant farthinder i . Farthindret påverkar enbart de som kör fortare än gällande hastighetsgräns. Fordon som närmar sig farthindret med för hög hastighet möts av en nedsänkning i vägbanan. Till skillnad från vanliga upphöjda gupp är det alltså bara den som kör för fort som märker farthindret. I används flera olika typer av vägbeläggningar. Vilken beläggning man väljer beror bl.a. på trafikmängden, hur stor andel som är tung trafik, användningen av dubbdäck och om vägen rör sig på grund av tjäle. Vägbeläggningar kan delas in i fyra typer: asfaltbeläggningar av varmmassa, asfaltbeläggningar av halvvarm massa, värmebeläggningar och tankbeläggningar. Vägbelysning används för att förbättra synförhållandena i trafikmiljön men också för att skapa trygghet, trivsel och tillgänglighet. Vägbelysning används i huvudsak i tätbebyggda områden där trafikmiljön är komplex och där många oskyddade trafikanter vistas. Belysningsanläggningarna vid statlig väg ägs och underhålls av , men också av kommuner. Ungefär två tredjedelar av belysningen vid statlig väg, främst nära tätorter, ägs och underhålls av kommuner. I finns statlig väg, och har belysning. äger och kommunen eller annan ledningsägare äger av anläggningarna. Belysningen underhålls och ses kontinuerligt över utifrån gällande krav, och olika vägar har olika krav på belysning. Svenska krav och råd för vägbelysning ges av regelverket Vägars och gators utformning (VGU). Regelverkets kravdel är styrande för det statliga vägnätet, dvs. de vägar som ansvarar för. För kommunerna fungerar VGU som ett rådgivande dokument. Utöver VGU har tagit fram tekniska kravdokument för vägbelysning. Riktlinjerna i VGU bygger delvis på internationella standarder framtagna av (). Dessa standarder har anpassats till svenska förhållanden utifrån erfarenhet och tillgänglig kunskap. Enligt är standarder som rör ljus och ljusmätning i många fall framtagna av (), som arbetar med tekniska och vetenskapliga metoder, standarder och rekommendationer inom ljus- och belysningsområdet. Huvudprincipen är enligt att vägbelysning ska användas där man kan förvänta sig att den fyller en funktion för trafikanterna, till en rimlig kostnad. En annan grundläggande princip är att vägbelysningen ska vara energi- och miljöeffektiv, dvs. goda synförhållanden ska uppnås med så låg energiåtgång och så liten miljöpåverkan som möjligt. Som ett komplement till VGU finns , vilken uppdateras. och har sett över frågan om belysning på statlig väg för att skapa ett mer renodlat och tydligare system. Avsikten är att tydligare kriterier ska ge en enklare diskussion mellan kommunerna och . konstaterar att man alltmer har kommit att använda belysning för att skapa atmosfär och trivsel eller som en del i utsmyckningen av en plats. betonar att ljusgestaltning och estetik kan vara av stor betydelse, speciellt i vissa miljöer. tar även upp vikten av att minimera mängden ljusföroreningar. konstaterar att för mycket ljus eller felriktat ljus skapar ljusföroreningar, som är negativa både ur ett ekologiskt och ur ett ekonomiskt perspektiv. Ljusspridning i riktningar där ljuset inte behövs eller är önskvärt ska därför minimeras. tar upp att ljusföroreningar är särskilt viktiga att ta i beaktande i bostadsområden och i känsliga naturområden. För människor kan ljusföroreningar upplevas som störande eller irriterande, och de kan ge en störd sömn. Det är även känt att natur och djurliv påverkas negativt av artificiellt ljus. I känsliga naturområden kan man enligt överväga att inte använda belysning alls eller att släcka ned anläggningen . Det finns vägledning för utformning av belysning utifrån ett naturskyddsperspektiv. Framkomlighet för personer med synnedsättning Det nationella målet för funktionshinderspolitiken är att, med utgångspunkt i FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, uppnå jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet för personer med funktionsnedsättning i ett samhälle med mångfald som grund. Förordningen (2001:526) om de statliga myndigheternas ansvar för genomförande av funktionshinderspolitiken innebär att myndigheter ska utforma och bedriva sin verksamhet med beaktande av de funktionshinderspolitiska målen. Myndigheterna ska bl.a. verka för att personer med funktionsnedsättning ges full delaktighet i samhällslivet och jämlikhet i levnadsvillkor. har det övergripande ansvaret för att vägar och gator utformas så att de även tillgodoser möjligheten till förflyttning för personer med funktionsnedsättningar. För att underlätta orienteringen för människor med synskada behövs ledstråk och ledytor som fungerar både för personer som är synsvaga och för blinda. För den som är synsvag kan det handla om att följa en kontrastrik rand. Är man gravt synskadad eller blind är ett ledstråk eller en ledyta något man kan följa med hjälp av den vita käppen och/eller något som känns under fötterna. Naturliga ledstråk utomhus kan bestå av en trottoar, ett räcke, en husvägg eller en gångväg med en tydlig kant som är möjlig att följa med käppen. Naturliga ledstråk kan också bestå av asfalt mot gräskant eller gruskant. kan ett naturligt ledstråk vara en snökant som går att följa under förutsättning att det plogas på rätt sätt. Sinusplattor, slätaplattor och kupolplattor, är den vanligaste typen av plattor som används i konstgjorda ledytor utomhus. Av vägmärkesförordningen följer att vägmärken och andra anordningar ska vara utformade och placerade samt i sådant skick att de kan upptäckas och förstås av de trafikanter som de är avsedda för. De får inte sättas upp så att de innebär fara för eller onödigtvis hindrar trafikanter. Särskild hänsyn ska tas till barn, äldre och personer med funktionsnedsättning. Statliga myndigheter ska utforma och bedriva sin verksamhet med beaktande av de funktionshinderspolitiska målen och bl.a. verka för att personer med funktionsnedsättning ges full delaktighet i samhällslivet och jämlikhet i levnadsvillkor. arbetsgrupp för uppföljning och utvärdering har genomfört en uppföljning av resultaten av insatserna för att göra transportsystemet tillgängligt för personer med funktionsnedsättning (rapport /14:RFR5). I uppföljningen uppmärksammades bl.a. frågor om ledstråk. Hästverksamhet är en betydelsefull näring i många kommuner och även en meningsfull fritidssysselsättning för både barn och vuxna. Planläggning är en uppgift. Det finns flera exempel på att kommuner arbetar med bl.a. ridvägar och hästrelaterad samhällsplanering, inte minst tillsammans med ridföreningar. har i en rapport (2012:22) konstaterat att hästar i allt större utsträckning finns inom eller nära tätorter. I rapporten redovisades det bl.a. att ridning är en mycket populär idrott och att många kommuner satsar en del pengar på nödvändig infrastruktur som ridstigar, ridvägar och anläggningar för att underlätta denna form av idrott. har presenterat en folder om ridning i natur. Av den framgår att allemansrätten gäller för ryttare, men ridning ställer större krav på hänsyn från ryttarens sida än om man t.ex. tar sig fram till fots i naturen. Detta beror på att ridning kan skada marken. Ridning är tillåten på enskild väg så länge det inte orsakar betydande slitage. Om slitaget är stort och skadorna blir omfattande kan väghållaren ansöka om att få införa ett förbud mot ridning och/eller hästfordon på vägen. eller kommunen kan besluta om förbud enligt 10 kap. 3 § trafikförordningen (1998:1276). Om vägen ligger inom tätbebyggt området är det kommunen som fattar beslut om förbud. Om den inte gör det är det som beslutar. Lägsta ljudnivå på elfordon I och rådets förordning (EU) 540/2014 om motorfordons ljudnivå finns bl.a. de administrativa och tekniska kraven för EU-typgodkännande av nya fordon med avseende på deras ljudnivå. Enligt artikel 8 ska tillverkare installera akustiska fordonsvarningssystem (AVAS) i nya typer av fordon med elhybriddrift eller med endast eldrift . Tillverkarna ska installera AVAS i alla nya fordon med elhybriddrift eller med endast eldrift . Om en tillverkare väljer att installera AVAS i fordon före dessa datum ska de säkerställa att AVAS-systemen uppfyller kraven. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i syfte att se över och införa mer detaljerade krav på de akustiska fordonsvarningssystemens prestanda eller på aktiva säkerhetssystem. Enligt bilaga VIII ska AVAS-systemet automatiskt generera ljud inom ett minsta fordonshastighetsintervall från start och upp till samt vid backning. Det ljud som genereras av AVAS-systemet ska vara ett kontinuerligt ljud som ger fotgängare och andra trafikanter information om ett fordons drift. Ljudet bör ha en tydlig koppling till fordonets gång och bör likna ljudet från ett fordon i samma kategori som är försett med en förbränningsmotor. Transportstyrelsen har i en konsekvensutredning föreslagit ändringar av Transportstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (TSFS 2016:22) om bilar och släpvagnar som dras av bilar och som tas i bruk eller . Det handlar bl.a. om tillägg av tekniska krav för AVAS inom kravområde ljudemissioner. AVAS-system är akustiska fordonsvarningssystem som är framtagna för att tystare eldrivna bilar ska kunna uppfattas bättre i trafiken. Det finns krav i TSFS 2016:22 på att bilar som drivs med enbart el och elhybrider ska vara utrustade med AVAS när de ska tas i bruk och framåt. Kraven i föreskrifterna är mycket generella och anger att systemen ska låta som en bil i men inte får låta mer än en personbil i motsvarande hastighet, vilket öppnar för en subjektiv bedömning. Systemen får också vara avstängningsbara. De nuvarande föreskrifterna saknar enligt Transportstyrelsen de tydliga tekniska krav för sådana system som togs fram inom EU . Motionsyrkanden om vissa vägfrågor, bl.a. körfält för kollektivtrafik, rondellers utformning och ridvägar, behandlades senast i utskottets betänkande 2020/21:TU9 Väg- och fordonsfrågor. Utskottet föreslog att skulle avslå yrkandena och påminde om gällande regelverk. biföll utskottets förslag. Mot bakgrund av motionsyrkandena om att öppna upp körfält för kollektivtrafik för annan typ av trafik vill utskottet peka på att det är en komplex fråga, och enligt verkar effekten variera beroende på typ av trafikmiljö, trafikflöde och om andra oskyddade trafikanter också är tillåtna. Vägnätet behöver användas på mest effektiva sätt som trafiksäkerheten inte får åsidosättas. Utskottet konstaterar att det är en fråga där beslut fattas på lokal nivå. Utskottet finner inte skäl att ifrågasätta att det också är det mest ändamålsenliga. När det gäller motionsförslag om cirkulationsplatser, farthinder och vägbeläggning vill utskottet peka på att , kommuner och enskilda väghållare arbetar med dessa frågor. Utskottet finner inte skäl att tvivla på att ansvariga aktörer utformar vägar på ett sätt som bidrar till att trafiken kommer fram på ett smidigt och säkert sätt. Utskottet konstaterar vidare att vägbelysning används för att förbättra synförhållandena i trafikmiljön men också för att skapa trygghet, trivsel och tillgänglighet. Belysningen underhålls och ses kontinuerligt över utifrån gällande krav. Utskottet har även noterat att tar upp vikten av att minimera mängden ljusföroreningar. Utskottet har inte skäl att tvivla på att arbete görs för att säkerställa att vägbelysningsanläggningar uppfyller både trafiksäkerhetskrav och miljöhänsyn. När det gäller motionsförslag om framkomlighet för personer med synnedsättning vill utskottet påminna om att det nationella målet för funktionshinderspolitiken är att, med utgångspunkt i FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, uppnå jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet för personer med funktionsnedsättning i ett samhälle med mångfald som grund. Utskottet vill starkt framhålla vikten av att säkra framkomligheten i offentlig miljö genom bl.a. ledstråk och att detta i grunden är en demokratifråga. Av vägmärkesförordningen följer att vägmärken och andra anordningar ska vara utformade och placerade samt i sådant skick att de kan upptäckas och förstås av de trafikanter som de är avsedda för. Utskottet vill också betona att statliga myndigheter ska utforma och bedriva sin verksamhet med beaktande av de funktionshinderspolitiska målen och bl.a. verka för att personer med funktionsnedsättning ges full delaktighet i samhällslivet och jämlikhet i levnadsvillkor. Utskottet förutsätter att regeringen och ansvariga myndigheter ser till att vägmärken är utformade och placerade på ett tillfredsställande sätt. När det gäller motionsförslag om ridvägar vill utskottet påminna om att planläggning är en uppgift. När det gäller motionsförslag om lägsta ljudnivå på elfordon konstaterar utskottet att detta är en fråga som hanteras av Transportstyrelsen. Mot bakgrund av vad som anförts ovan avstyrker utskottet motionerna 2021/22:311 (SD) yrkande 2, 2021/22:1657 (C), 2021/22:2458 (SD) yrkandena 2 och 8, 2021/22:2968 (SD) yrkandena 9, 27, 30 i denna del, 42, 51 och 52, 2021/22:3394 (L) yrkande 20, 2021/22:3518 (C) yrkande 4, 2021/22:3559 (M) och 2021/22:3755 (M) yrkande 14. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om vägskyltning. Utskottet hänvisar till bl.a. gällande regelverk och förutsätter att behöriga myndigheter är väl skickade att göra en väl avvägd bedömning mellan trafiksäkerhet, tillgänglighet och önskemål från bl.a. det lokala näringslivet och turismen. Jämför reservation 66 (M), 67 (SD) och 68 (KD).