bet · H901CU5 · 2022-04-22 00:00:00 — Är det t.ex. fråga om en lägenhet som ägs för att upplåtas indikerar det att uthyrningen ingår i en näringsverksamhet. Upplåtelsernas varaktighet och verksamhetens omfattning i övrigt ger också ledning. Avsikten med att begränsa tillämpningsområdet för lagen om uthyrning av egen bostad till den första upplåtelsen och upplåtelser utom näringsverksamhet, är att motverka att privatpersoner köper bostäder utan att ha för avsikt att bebo dem och i stället hyra ut dem (prop. 2012/13:1 s. 68). har i betänkandet Stärkt ställning för hyresgäster (2017:33) bl.a. utrett frågor om privatpersoners uthyrning av bostäder och bedömt hur en lämplig avvägning mellan parternas intressen bör göras när privatpersoner hyr ut bostäder. I utredningen föreslogs bl.a. att privatuthyrningslagen skulle upphävas som särbestämmelsen om hyressättning skulle tas in i hyreslagen samt att fysiska personer skulle ges en möjlighet att hyra ut upp till två ägda bostäder till en kostnadsbaserad hyra (anförd utredning s. 230 f.). I propositionen 2020/21:201 Stärkt skydd för hyresgäster gick regeringen dock inte vidare med utredningens förslag i dessa delar bl.a. med hänvisning till att förslagen skulle kräva större redaktionella ändringar i hyreslagen, vilket det saknades beredningsunderlag för (prop. 2020/21:201 s. 50 f.). Utskottet anser i likhet med motionärerna att utbudet av bostäder på bostadsmarknaden behöver öka. Genom privatuthyrningslagen har privatpersoner fått en ökad möjlighet att hyra ut bostäder som de inte behöver, vilket har förbättrat utbudet och mångfalden på bostads-marknaden. Detta är positivt. Utskottet kan konstatera att privathuthyrningslagens tillämpningsområde är begränsat för att motverka att privatpersoner köper bostäder utan att ha för avsikt att bo i dem och i stället hyra ut dem. Utskottet, som anser att privatuthyrningslagens nuvarande tillämpningsområde är välavvägt, är därför inte berett att ställa sig bakom motionsförslaget om att en privatperson ska kunna hyra ut upp till tre ägarlägenheter enligt lagen. Motionsyrkandet bör därför avslås. Bristande fastighetsförvaltning och underhåll Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om åtgärder mot bristande fastighetsförvaltning och underhåll. Jämför reservation 4 (SD) och 5 (L). I kommittémotion 2021/22:2558 av m.fl. (SD) anför motionärerna att regeringen bör utreda en förstärkt lagreglering när det gäller krav och förbättrad kontroll över skötsel och förvaltning av hyres- och bostadsrättsfastigheter (yrkande 12) samt att regeringen bör lägga fram förslag till ett förbättrat system för kontroller och kriterier för en lägsta gräns för fastighetsförvaltning och skötsel (yrkande 14). I yrkande 16 anför motionärerna att regeringen bör utreda hur hyresvärdar som grovt misskött sina fastigheter kan förhindras att förvärva fastigheter. I kommittémotion 2021/22:3997 av m.fl. (L) anför motionärerna att åtgärder bör vidtas mot fastighetsägare som missköter sig och mot misskötta områden. Motionärerna begär ett tillkännagivande om miljö- och hälsotillsyn hos fastighetsägare och påföljder vid dessa (yrkande 50) och ett tillkännagivande om ett samlat rengörings- och underhållsarbete (yrkande 52). I yrkande 58 begärs ett tillkännagivande om möjligheter för kommuner att hindra fastighetsköp när fastigheten kommer att användas till kriminalitet. Regler i hyreslagen om hyresgästens skydd mot brister i förvaltningen ska hyresvärden, enligt huvudregeln, tillhandahålla lägenheten i sådant skick att den enligt den allmänna uppfattningen i orten är fullt brukbar för det avsedda ändamålet (9 § hyreslagen). Om lägenheten helt eller delvis är uthyrd till bostad ska hyresvärden i bostadsdelen med skäliga mellanrum ombesörja tapetsering, målning och andra sedvanliga reparationer med anledning av lägenhetens försämring genom ålder och bruk. Underhållsskyldigheten gäller dock inte om något annat har avtalats och hyresavtalet avser ett enfamiljshus eller en lägenhet inom en ägarlägenhetsfastighet eller de avvikande bestämmelserna har förhandlats fram enligt hyresförhandlingslagen (1978:304). (Se 15 § andra stycket hyreslagen.) Om lägenheten inte är i det skick som hyresgästen har rätt att kräva kan hyresgästen göra gällande ett antal påföljder (11 och 16 §§ hyreslagen). En sådan påföljd är åtgärdsföreläggande som innebär att hyresnämnden förelägger hyresvärden att åtgärda bristen. Ett åtgärdsföreläggande får förenas med vite. Som alternativ till åtgärdsföreläggande kan hyresgästen åtgärda bristen på hyresvärdens bekostnad. Hyresgästen har under alla omständigheter rätt till skälig nedsättning av hyran för den tid som lägenheten är i bristfälligt skick (hyresreducering). Enligt 18 a § hyreslagen finns det även en möjlighet för hyresgästen att begära ett upprustningsföreläggande när en lägenhet har vissa grundläggande brister och därför inte når upp till lägsta godtagbara standard. Frågan om brister i förvaltningen kan dessutom i vissa fall tillmätas betydelse vid hyressättningen. Av relevans för hyresgästens möjligheter att göra gällande påföljder är vidare att hyresvärden är skyldig att till hyresgästerna lämna uppgift om sitt namn och sin adress (18 i § hyreslagen). Bostadsförvaltningslagen (1977:792), förkortad BFL, är tillämplig på en fastighet där det finns en bostadslägenhet som är uthyrd eller kan hyras ut av fastighetsägaren för annat ändamål än fritidsändamål och som inte är en del av ägarens egen bostad (1 §). Även uthyrda enfamiljshus och ägarlägenheter faller under lagens tillämpningsområde. Lagen är i första hand inriktad på brister i fastighetens skick. Fastighetsägarens skyldigheter i dessa avseenden framgår bl.a. av hyreslagen (se tidigare avsnitt om 9 och 15 §§ hyreslagen). infördes ändringar i bostadsförvaltningslagen för att stärkta skyddet för hyresgäster när hyreshus missköts. Ändringarna innebar bl.a. att det infördes en ny form av ingripande genom en möjlighet för hyresnämnden att förelägga fastighetsägaren att åtgärda brister i förvaltningen, ett s.k. förvaltningsföreläggande. Ett sådant föreläggande får förenas med vite (4 och 6 §§ bostadsförvaltningslagen). togs möjligheten att besluta om ett s.k. förvaltningsåläggande bort. Ett förvaltningsföreläggande, liksom tidigare ett förvaltningsåläggande, ska kunna beslutas av hyresnämnden om fastighetsägaren brister i sina skyldigheter mot bostadshyresgästerna genom att eftersätta underhållet av fastigheten eller annars förvalta fastigheten på ett sätt som inte är godtagbart för de boende (prop. 2020/21:201, bet. 2021/22:CU2, rskr. 2021/22:42). Utöver möjligheten att besluta om ett förvaltningsföreläggande får hyresnämnden ställa fastigheten under förvaltning av en särskild förvaltare (tvångsförvaltning). får endast beslutas om ett förvaltningsföreläggande inte bedöms som tillräckligt för att uppnå en godtagbar förvaltning. Vid bedömningen ska särskilt beaktas hur allvarliga bristerna i förvaltningen är och om fastighetsägaren kan antas rätta sig efter ett sådant föreläggande (5 § BFL). Om hyresnämnden beslutar om tvångsförvaltning ska nämnden utse en förvaltare. Till förvaltare ska utses ett bolag, en förening eller någon annan som har erforderlig erfarenhet av fastighetsförvaltning. (8 § BFL.) Den kommun där fastigheten är belägen ska ges tillfälle att lämna förslag på förvaltare innan hyresnämnden beslutar om tvångsförvaltning (16 § femte stycket lagen [1973:188] om arrendenämnder och hyresnämnder). Bara den som har förklarat sig villig att åta sig uppdraget kan utses till förvaltare. Om varken kommunen eller hyresnämnden kan finna en lämplig förvaltare som är villig att åta sig uppdraget förfaller frågan om tvångsförvaltning. Det finns även möjligheter för en kommun att ingripa mot dåliga boendeförhållanden enligt andra regelverk. Varje kommun utövar genom den eller de nämnder som fullmäktige bestämmer, tillsyn inom kommunen över miljö- och hälsoskyddet enligt 9 kap. , förkortad MB, (26 kap. 3 § MB). Kommunen får i det enskilda fallet besluta om de förelägganden och förbud som behövs för att samt föreskrifter, domar och andra beslut som har meddelats med stöd av balken följs (26 kap. 9 § MB). Beslut om förelägganden och förbud får förenas med vite (26 kap. 14 § MB). Ägare till bostäder ska vidta de åtgärder som skäligen kan krävas för att hindra uppkomsten av eller undanröja olägenheter för människors hälsa (9 kap. 9 § MB). Den närmare innebörden av detta preciseras i förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd (33 §). Enligt förordningen ska kommunen i sin tillsyn ägna särskild uppmärksamhet åt byggnader som innehåller en eller flera bostäder (45 §). Fastighetsägare ska vidare, som verksamhetsutövare, fortlöpande planera och kontrollera verksamheten för att motverka och förebygga att det inträffar olägenheter som påverkar människors hälsa eller påverkar miljön, s.k. egenkontroll (26 kap. 19 § MB). Även bestämmelserna om underhåll av byggnader i (2010:900) kan vara av betydelse vid brister i fastighetsförvaltningen (8 kap. 14 §). Dessutom kan nämnas möjligheten till expropriation när grov vanvård föreligger eller kan befaras uppkomma i fråga om en fastighet (2 kap. 7 § expropriationslagen [1972:719]). Underhållsansvaret i en bostadsrättsförening Det primära ansvaret för underhåll av en bostadsrättslägenhet ligger på bostadsrättshavaren. Han eller hon ska på egen bekostnad hålla lägenheten i gott skick, om inte någon annan fördelning har bestämts i föreningens stadgar. Underhållsansvaret innebär också att medlemmen ska stå för de reparationer och återinvesteringar som behövs samt betala dessa kostnader (7 kap. 12 § bostadsrättslagen [1991:614]). Ansvaret för det yttre underhållet och gemensamma utrymmen åvilar dock bostadsrättsföreningen (7 kap. 4 § bostadsrättslagen). Föreningen svarar t.ex. för reparationer och återinvesteringar av de stamledningar för vatten och avlopp samt värme, gas och elektricitet med vilka föreningen försett lägenheten, under förutsättning att dessa tjänar fler än en lägenhet. En mer detaljerad ansvarsfördelning mellan föreningen och bostadsrättshavaren i fråga om ansvaret för det inre och yttre underhållet samt reparationer anges oftast i föreningens stadgar. Om föreningen åsidosätter sina skyldigheter och uppstår därigenom hinder eller men i nyttjanderätten, har bostadsrättshavaren vissa angivna rättigheter; rätt att få bristen avhjälpt, rätt till självhjälp på föreningens bekostnad eller under vissa förutsättningar, rätt att efter uppsägning frånträda lägenheten. Bostadsrätthavaren kan vidare ha rätt till en nedsättning av årsavgiften och till skadestånd. (7 kap. 2 § och 4 § andra meningen bostadsrättslagen). Lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m.m. upphävdes med hänvisning bl.a. till att lagen inte tillräckligt effektivt hade förhindrat att personer som är mindre lämpliga som hyresvärdar förvärvar och förvaltar hyresfastigheter. Enligt förvärvslagen fick en fastighet som var taxerad som hyreshusenhet endast förvärvas efter tillstånd av hyresnämnden. Tillståndsplikten gällde flertalet slag av förvärv, bl.a. köp, byte och gåva, men inträdde först om den kommun där fastigheten låg hade begärt hyresnämndens prövning. som förvärvslagen upphävdes skärptes bostadsförvaltningslagen med syftet att ta till vara hyresgästernas intressen av en godtagbar fastighetsförvaltning, bl.a. sänktes kraven för särskild förvaltning , som en slags prövotid, efter det att en hyresfastighet bytt ägare (prop. 2009/10:21, bet. 2009/10:CU3, rskr. 2009/10: 176). Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden med förslag om bl.a. tvångsförvaltning. avstyrktes yrkandena med hänvisning till att det pågående arbetet med beredningen av förslag inte borde föregripas genom någon åtgärd från sida (bet. 2020/21:CU7). Förslagen i motionerna syftar till att genom olika åtgärder komma till rätta med problemen när det gäller bristande fastighetsförvaltning och underhåll. Som nämns ovan infördes vissa nya regler i bostadsförvaltningslagen för att stärka skyddet för hyresgäster som bor i misskötta hyreshus. Utskottet anser att det finns anledning att avvakta utfallet av den nya regleringen innan eventuella ytterligare åtgärder på hyresområdet övervägs. När det gäller frågan om bristande förvaltning av bostadsrätthus konstaterar utskottet att bostadsrättslagen innehåller bestämmelser som ger bostadsrättshavaren vissa rättigheter om en bostadsrättsförening försummar sina skyldigheter. Mot denna bakgrund bedömer utskottet att det inte finns anledning att vidta några åtgärder med anledning av de förslag som lämnas i motionerna. Samtliga motionsyrkanden bör därför avslås. Bostadshyresgästens användning av lägenheten och rökning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bostadshyresgästens användning av lägenheten och rökning. Jämför reservation 6 (M) och 7 (SD). I kommittémotion 2021/22:2558 av m.fl. (SD) anför motionärerna att regeringen bör undersöka om fastighetsägare behöver ges ett tydligare mandat till åtgärder mot hyresgäster och boende som missköter sig i fastigheten. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet med detta (yrkande 13). I kommittémotion 2021/22:3708 av m.fl. (M) yrkande 64 föreslår motionärerna ett tillkännagivande om att det tillsätts en utredning om rökning i flerfamiljshus med fokus på att säkerställa såväl äganderätt som individens frihet. Motionärerna anför bl.a. att för många är det en självklarhet att få röka i sitt hem, som många ser det som en självklarhet att inte behöva utsättas för tobaksrök i sina hem. Lagstiftningen på området är otydlig och omodern. Därför behövs det en utredning om rökning i flerbostadshus där både fastighetsägares och bostadsrättshavares äganderätt värnas likväl som individens frihet. Hyresgästens användning av lägenheten m.m. ska hyresgästen väl vårda lägenheten med vad därtill hör (24 § hyreslagen). Vårdnadsplikten omfattar inte enbart lägenheten utan även andra förhyrda utrymmen såsom vind och källare samt gemensamma utrymmen som trapphus, tvättstuga och dylikt. Om en hyresgäst inte iakttar sin skyldighet att vårda lägenheten kan hyresvärden under vissa omständigheter säga upp hyresavtalet (42 respektive 46 §§ hyreslagen). I hyreslagen finns det inte någon specifik bestämmelse om rökning i bostadslägenheten eller fastigheten i övrigt. Det finns dock generella bestämmelser om att hyresgästen ska se till att de som bor i omgivningen inte utsätts för störningar i boendet och att han eller hon ska iaktta allt som krävs för att bevara sundhet, ordning och gott skick inom fastigheten. Om det förekommer störningar i boendet, ska hyresvärden ge hyresgästen en tillsägelse att se till att störningarna upphör samt, om denne är en bostadshyresgäst, underrätta socialnämnden i den kommun där lägenheten är belägen om störningarna. Detta gäller dock inte om hyresvärden säger upp hyresavtalet med anledning av att störningarna är särskilt allvarliga med hänsyn till deras art eller omfattning, s.k. särskilt allvarliga störningar i boendet (25 § hyreslagen). Skyldigheten att iaktta sundhet, ordning och gott skick gäller inte endast själva lägenheten. Den omfattar också de allmänna utrymmen som hyresgästen normalt disponerar såsom trappuppgångar, hissar, tvättstugor och andra s.k. gemensamma utrymmen. Om hyresgästen bryter mot reglerna i förevarande paragraf – t.ex. genom att uppträda störande – kan hyresförhållandet bringas att upphöra, genom förverkande eller underlåten förlängning (42 respektive 46 §§ hyreslagen). Rökning i den egna lägenheten betraktas alltjämt som normalt. Det är därför inte troligt att en hyresvärd skulle kunna hindra en hyresgäst från att röka i sin lägenhet. I särskilda fall torde dock ett förbud mot rökning kunna upprätthållas. Det gäller t.ex. om värden med hänsyn till andra boendes allergiska besvär har intagit ett rökförbud i hyresavtalen (se och , Hyreslagen, tolfte upplagan, 2019, , kommentaren till 12 kap. 24 § JB). Det är också slutsats att det är tveksamt om en fastighetsägare kan förbjuda hyresgäster att röka i sina egna lägenheter, även om ventilationen är dålig och grannar störs. Det gäller även rökning på balkonger och gårdar (Når vi de handikappolitiska målen? omvärldsanalys 2005). Om hinder och men uppstår i nyttjanderätten utan att hyresgästen är vållande får hyresvärden, på ansökan av hyresgästen, åläggas att avhjälpa bristen (16 § andra stycket hyreslagen). Hinder och men i nyttjanderätten kan föreligga då en hyresgäst utsätts för störningar från en granne vilka överstiger vad hyresgästen skäligen bör tåla. Enligt förarbetena till bestämmelsen bör kravet på att bristen ska vara till förfång vid utövandet av nyttjanderätten inte sättas för lågt (prop. 1974:150 s. 486). Bedömningen ska göras utifrån ett objektivt hyresgästintresse. Föreligger hinder och men i nyttjanderätten har hyresgästen rätt till nedsättning av hyran. behandlade och avstyrkte utskottet en motion om förbud mot rökning på balkonger. Utskottet anförde följande (bet. 2015/16:CU14): Motionen gäller möjligheter till ingripanden mot grannar som stör sin omgivning genom att röka på sin balkong. Utskottet ställer sig utan vidare bakom den grundtanke som förs fram i motionen om det önskvärda i att människor inte ska behöva utsättas för andra människors tobaksrök. Utskottet anser att det är viktigt att människor görs medvetna om de problem som är förknippade med att utsättas för andras rökning och det ansvar som ligger på den enskilda rökaren. Däremot anser inte utskottet att frågan är så okomplicerad att den skulle kunna lösas genom ett förbud mot rökning på den egna balkongen. Det framstår ju som välmotiverat att en människa inte röker inomhus av hänsyn till dem han eller hon delar lägenheten med. Det är här fråga om en balansgång mellan olika intressen, vilket också framgår av de domstolsavgöranden utskottet återgett. Utskottet är alltså inte berett att föreslå en översyn med inriktning på att hyreslagens och bostadsrättslagens bestämmelser eventuellt skulle vässas gentemot rökande grannar. Inte heller i övrigt är utskottet berett att inom sitt beredningsområde föreslå att vidta några åtgärder med anledning av motionsyrkandet som alltså avstyrks. behandlade och avstyrkte utskottet en motion om att hyresvärdar skulle få rätt att förbjuda rökning i fastigheter, inklusive på balkonger. Utskottet anförde följande (bet. 2017/18:CU9): Utskottet vidhåller sin uppfattning att frågan om tobaksrökning inte är så okomplicerad att den skulle kunna lösas genom ett förbud mot rökning på den egna balkongen, eller andra delar av fastigheten, och är fortfarande inte berett att vidta några åtgärder med anledning av motionsyrkandena. Utskottet avstyrker således motionsförslagen. Enligt hyreslagens nuvarande regler kan olika typer av sanktioner vidtas mot en hyresgäst som stör eller försummar sin vårdnadsplikt. Utskottet ser inte något behov av att strama åt denna reglering. Utskottet är därmed inte berett att föreslå ett tillkännagivande till regeringen med anledning av förslaget i motion 2021/22:2558 (SD) yrkande 13. Motionsyrkandet bör därför avslås. Som framgår ovan finns det inte några bestämmelser i hyreslagen som gäller specifikt vid rökning. Det finns dock generella bestämmelser om bl.a. störningar i boendet. En hyresgäst som utsätts för störningar från en granne som överstiger vad hyresgästen skäligen bör tåla kan t.ex. ha rätt att få saken avhjälpt av hyresvärden eller reducerad hyra. Mot den bakgrunden är utskottet inte berett att föreslå något tillkännagivande till regeringen om att tillsätta en utredning om rökning i flerbostadshus. Motion 2021/22:3708 (M) yrkande 64 bör således avslås. Kriminella gruppers användning av lägenheter Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om utökade möjligheter att förverka hyreskontrakt vid kriminell verksamhet. Jämför reservation 8 (L). I kommittémotion 2021/22:3997 av m.fl. (L) yrkande 53 begärs ett tillkännagivande om en möjlighet att säga upp den som dömts till vistelseförbud från ett hyreskontrakt. Hyreslagens bestämmelser om förverkande m.m. Det finns vissa möjligheter att säga upp en hyresgäst när han eller hon använder sin lägenhet för brottslig verksamhet. Hyresrätten förverkas t.ex. om hyresgästen eller någon som han eller hon ansvarar för har gjort sig skyldig till störningar som inte kan anses normala och om lägenheten helt eller till väsentlig del används för sådan näringsverksamhet eller liknande verksamhet som är brottslig eller där brottsligt förfarande ingår till en inte oväsentlig del (42 § första stycket 9 och 12 § hyreslagen). I det senare fallet är det lägenhetens karaktär av ett typiskt hjälpmedel eller en förutsättning för brottsligheten som grundar förverkandet (se prop. 1979/80:179 s. 29). Kraven är högt ställda för att en hyresrätt ska kunna förverkas på denna grund. En uppsägning kan även ske till hyrestidens slut enligt reglerna om detta (se bl.a. 46 § första stycket 2 och 10 samt 57 § första stycket 1 och 4 hyreslagen). I 26 kap. 16 § finns regler om vilka särskilda föreskrifter som kan beslutas för de som villkorligt frigivits. Om det behövs för att minska risken att den som står under övervakning begår nya brott eller för att på annat sätt underlätta hans eller hennes anpassning i samhället, får Kriminalvården besluta om en särskild föreskrift som ska följas av den övervakade. En sådan föreskrift ska beslutas för , högst åt gången (26 kap. 16 § första stycket ). En motsvarande föreskriftsrätt finns när det gäller skyddstillsynsdömda i 28 kap. 6 § . En särskild föreskrift enligt 26 kap. 16 § andra stycket 7 får avse bl.a. vistelseort. infördes ett förtydligande i punkten som innebär att en föreskrift, utöver vistelseort, även får avse anvisningar om på vilka platser eller inom vilka områden den dömde ska vara skyldig att vistas eller inte får vistas . Det kan exempelvis handla om ett förbud att vistas i närheten av ett brottsoffers bostad, klubblokal, vissa utpekade platser där narkotikaförsäljning är vanligt förekommande eller där kriminellt belastade vistas eller bor (se prop. 2020/21:85 s. 28 f.). I uppdrag ingick bl.a. att belysa problemen med kriminella grupperingars användning av hyreslägenheter och ta ställning till om det bör bli lättare att säga upp hyresavtal för lägenheter som används av dessa. Utredningen skulle även undersöka hur vanligt problemet med kriminella grupperingars användning av hyreslägenheter är. Utredningen bedömer i betänkandet Stärkt ställning för hyresgäster (2017:33) att problemen i fråga om kriminella grupperingars användning av lägenheter i huvudsak inte är hyresrättsliga. Utredningen föreslog därför inte någon förändring av hyreslagstiftningen. Utredningen bedömde att de mest effektiva åtgärderna för att bl.a. minska rekryteringen till kriminella grupper var att utöka de administrativa åtgärderna med olika typer av lokal samverkan. Utredningen föreslog bl.a. att borde få i uppdrag att ge stöd och utarbeta förstärkande åtgärder vid hot och annan otillåten påverkan i förhållande till fastighetsbolag (anförd utredning, s. 272 f.). Utskottet har behandlat och avstyrkt motionsyrkanden om att utöka möjligheterna att förverka hyreskontrakt vid kriminell verksamhet, bl.a. i betänkande 2020/21:CU7. Utskottet gjorde då bedömningen att de problem som aktualiseras genom kriminella gruppers användning av lägenheter i huvudsak inte är hyresrättsliga och att det dessutom redan finns bestämmelser i hyreslagen som gör att en hyresgäst under vissa förutsättningar kan sägas upp på grund av att hyresrätten används för brottslig verksamhet. Enligt utskottet gör sig dessa skäl gällande även i förhållande till motions-förslaget om att ett vistelseförbud ska kunna vara grund för uppsägning av ett hyreskontrakt. Utskottet är alltså inte berett att föreslå någon åtgärd från sida med anledning av motionsförslaget, som därmed avstyrks. Stärkt skydd för bostadsrättshavare Utskottets förslag i korthet