bet · H901MJU18 · 2022-03-22 00:00:00 — Reglerna för när virket måste vara utforslat ur skogen är något olika i jämfört med den norra halvan av landet. Fjällnära skog, skogliga impediment, stubbar, högstubbar, stubbvältor och områden med naturvårdsavtal med syftet att gynna död ved är undantagna från reglerna, liksom naturreservat där skogsbruk regleras i reservatsföreskrifterna samt områden med biotopskydd. Virke som inte är så färskt att insekterna kan använda det att föröka sig i omfattas heller inte av reglerna. Enligt kan sådana träd med fördel lämnas kvar för att gynna den biologiska mångfalden. I s.k. bekämpningsområden finns dessutom särskilda regler för bekämpning av granbarkborren. Dessa gäller utöver de vanliga reglerna. Vad gäller frågan om kunskap om angrepp av granbarkborren driver ett projekt som syftar till att ta fram kartor över riskområden och områden som redan drabbats av angrepp. Projektet finansieras av anslag som regeringen tillförde för bekämpning av granbarkborren. Målet är att kunna hjälpa skogsnäringen att leta efter angrepp på rätt ställen. Genom att analysera olika geografiska data och information från satellitbilder går det att peka ut vilken typ av skog som löper hög risk för granbarkborreangrepp. Kartor med s.k. riskindex för granbarkborre finns tillgängliga via webbplats och övriga karttjänster. driver även samverkansprojektet borrarna, som omfattar ett tjugotal myndigheter, företag och organisationer i södra och . Enligt är målet med projektet att – sprida kunskap om granbarkborren – bekämpa skadeinsekten med gemensamma resurser – effektivisera logistiken inom skogsbruket – övervaka och inventera angrepp och skador av granbarkborren. Projektets aktiviteter planeras till stora delar inom fem arbetsgrupper med ansvar för bl.a. övervakning och förekomst av granbarkborren, metoder och resurser för bekämpning samt avsättning av skadat virke och angrepp i skyddade områden. Stoppa borrarna pågår . I budgetpropositionen (prop. 2019/20:1 utg.omr. 23) bedömde regeringen att fortsatt information och rådgivning till skogsägarna om granbarkborren är avgörande, liksom myndigheternas stöd i arbetet med att snabbt lokalisera angrepp. Vidare anfördes att staten också har ett stort ansvar för åtgärder för att minska spridning av granbarkborrar från skyddade områden. Regeringen föreslog därför att totalt –2022 skulle tillföras anslag för hanteringen av skogsskador och för att stödja arbetet med att bekämpa angrepp av granbarkborren. biföll regeringens förslag (bet. 2019/20:MJU2, rskr. 2019/20:112). I budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 23) föreslog regeringen för att förebygga skogsskador orsakade av stormar, bränder och torka, liksom att övervaka och bekämpa skador orsakade av växtskadegörare samt klövvilt m.m. att skulle tillföras . Regeringen föreslog även att SLU skulle tilldelas permanent för att inrätta ett skogsskadecentrum inklusive bl.a. riskvärdering för skogsskadegörare. biföll regeringens förslag (bet. 2020/21:MJU2, rskr. 2021/21:132). Av regleringsbrevet för framgår det att skulle ta fram en långsiktig plan för sitt arbete med att förebygga, övervaka och bekämpa skogsskador. Arbetet skulle bedrivas i samarbete med SLU och andra berörda myndigheter och intressenter. Uppdraget redovisades till regeringen i rapporten plan för skogsskadearbete (dnr 2021/1225). Tidshorisonten i plan är . Planen beskriver vad vill uppnå och vilka åtgärder man vill vidta för att uppnå målen. Den yttersta målsättningen, effektmålet, med den långsiktiga planen är att minska skogsskadorna. strategi för att nå målet är att utveckla och sektorns medvetenhet och kapacitet för att på kort sikt hantera skador och på lång sikt även förebygga skador. Parallellt fick SLU i regleringsbrevet i uppdrag att ta fram en långsiktig plan för ett skogsskadecentrum som skulle initieras 2021. redovisade SLU dokumentet Plan för etablering och drift av SLU Skogsskadecentrum. I detta redovisas att etableringen av SLU Skogsskadecentrum påbörjades och att den styrgruppen som rektorn utsett i och med att det aktuella skogsskadeläget i landet är alarmerande startade ett antal forskningsprojekt redan under tidig vår. De största av dessa avser forskning om s.k. multiskadad skog, expertstöd och övervakning kopplat till pågående barkborreutbrott samt en större förstudie kopplad till balansen mellan älgpopulationer, tillgängliga fodermängder och betesskador av älg. SLU och har också tagit fram ett gemensamt övergripande dokument som beskriver respektive parts ansvar och roll i skogsskadearbetet. Syftet med dokumentet är att tydliggöra ansvarsfördelningen och skapa en bra helhetslösning. Dokumentet ska också vara en grund för framtagandet av en långsiktig plan för skogsskadearbete respektive SLU Skogsskadecentrum. Regeringen framhåller i budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 23) att det är av stor vikt att en hållbar skoglig tillväxt med god och säkerställd tillgång till biomassa från den svenska skogen kan öka, inom ramen för att de nationella miljömålen nås. I arbetet bör även skadeeffekterna av ett förändrat klimat såsom en högre andel växtskadegörare beaktas. För att förebygga, övervaka och bekämpa skogsskador föreslår regeringen att tillförs för att motverka utbrott av granbarkborren och andra skogsskador. Vid behandlingen av propositionen i (bet. 2021/22:MJU2, rskr. 2021/22:99) minskades anslaget för insatser för skogsbruket i jämförelse med regeringens förslag. Minskningen berörde de medel som avsåg åtgärder som relaterar till skogsutredningen. Minskningen berörde inte arbete med att förebygga, övervaka och bekämpa utbrott av granbarkborren och andra skogsskador, varför dessa insatser kan fortsätta. Enligt artikel 28 i och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 av om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (EU:s växtskyddsmedelsförordning) får ett växtskyddsmedel – med vissa undantag – inte släppas ut på marknaden eller användas om det inte har godkänts av den berörda medlemsstaten, dvs. den stat inom vilkens territorium medlet är tänkt att släppas ut och användas. I produktgodkännandet ska det anges på vilka växter eller växtprodukter och andra områden än jordbruksmark som växtskyddsmedlet får användas samt i vilket syfte (artikel 31). Enligt samma artikel ska det i produktgodkännandet anges vilka krav och villkor som ska gälla för användningen av växtskyddsmedlet. Ett växtskyddsmedel får alltså endast släppas ut på marknaden och användas om det har produktgodkänts i den berörda medlemsstaten. Medlemsstatens behöriga myndighet får dock i särskilda fall ge dispens från kravet på godkännande och tillåta att ett växtskyddsmedel, under , släpps ut på marknaden för begränsad och kontrollerad användning, om en sådan åtgärd framstår som nödvändig på grund av en fara som inte kan avvärjas på något annat rimligt sätt. Detta framgår av artikel 53 i EU:s växtskyddsmedelsförordning. Med stöd av dessa regler har Kemikalieinspektionen beviljat undantag från kravet på produktgodkännande för växtskyddsmedel mot granbarkborrar. bedömer att en intensiv bekämpning av granbarkborrar kommer att behövas framöver bl.a. på grund av att vi fått ett varmare klimat. Kemikalieinspektionen avser att inleda en dialog med branschen för att diskutera möjligheterna till och förutsättningarna för ett vanligt godkännandeförfarande i stället för att använda upprepade dispenser. De bekämpningsmedel som Kemikalieinspektionen har godkänt för användning 2022 innehåller syntetiska parningsferomoner som lockar till sig barkborrar. Lockämnena är placerade i mekaniska fällor som gör att barkborrarna flyger in och fastnar i fällorna. Bekämpning av granbarkborren med feromon i kombination med fällor behöver göras för att uppnå avsedd effekt. Vid behandlingen av dispensen har Kemikalieinspektionen gjort bedömningen att det inte finns andra rimliga sätt att hantera problemet på. Andra bekämpningsmetoder som redan används, som sökning och plockning och fångstvirke, kan vara alternativ enskilt eller i kombination. Men Kemikalieinspektionen anser att det inte är praktiskt genomförbart att enbart använda de åtgärderna när granbarkborrens utbredning nu är så stor. Enligt Kemikalieinspektionen får även andra än den som har sökt och beviljats dispens använda medlet i motsvarande situationer som den beslutade dispensen gäller för. En dispens kan ges för ett växtskyddsmedel som inte är produktgodkänt, men också för en gröda eller ett användningsområde som inte ingår i ett befintligt produktgodkännande. Enligt Kemikalieinspektionen kan en nöddispens i normalfallet bara beviljas en gång för samma ändamål och medel, eller i särskilda fall ett fåtal gånger. En nöddispens ska vara en kortsiktig lösning på ett akut problem. Möjligheten för Kemikalieinspektionen att bevilja upprepade dispenser är begränsad och ska undvikas så långt det är möjligt eftersom upprepade dispenser riskerar att underminera syftet med lagkravet att växtskyddsmedel ska vara godkända. Det finns enligt myndigheten andra möjligheter att mer långsiktigt åtgärda återkommande problem. Exempelvis kan både leverantörer och andra aktörer inom växtproduktionen i stället ansöka om ett ömsesidigt erkännande (jfr artikel 40–42 i EU:s växtskyddsmedelsförordning) eller ett s.k. utvidgat produktgodkännande för mindre användningsområde, UPMA (jfr artikel 51 i EU:s växtskyddsmedelsförordning). När det gäller skogsbränder beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare för att utvärdera de operativa räddningsinsatserna i samband med de omfattande skogsbränderna i , och (dir. 2018:81). Betänkandet Skogsbränderna (SOU 2019:7) överlämnades till regeringen . I betänkandet konstateras bl.a. att skogsbrandsbekämpningen varit effektiv på de flesta håll men att det funnits brister i arbetet. Det fanns bl.a. brister i riskbedömningar och lägesbilder vid flera större bränder. Räddningstjänster som inte ingår i systemledning med ledningscentral och ledningspersonal i jour har sämre förutsättningar att klara stora och komplicerade händelser såsom skogsbränderna . Utredningen föreslog ett antal olika åtgärder för att klara omfattande skogsbränder . I propositionen En effektivare (prop. 2019/20:176) genomförs de lagändringar som föreslås i betänkandena En effektivare (SOU 2018:54) och Skogsbränderna . I propositionen föreslog regeringen bl.a. – en starkare statlig styrning av kommunernas förebyggande verksamhet och räddningstjänst genom ett nytt nationellt mål för den förebyggande verksamheten, tydligare handlingsprogram samt utökad föreskriftsrätt för Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) – en tydligare ledningsorganisation med krav på kommunerna att upprätthålla en övergripande ledning av räddningstjänsten samt en möjlighet att delegera uppgifter på ett mer flexibelt sätt – förstärkt tillsyn och stöd genom en koncentration till MSB med möjlighet att förelägga kommunerna att avhjälpa brister – möjligheter för MSB att under vissa förhållanden prioritera och fördela tillgängliga förstärkningsresurser ur ett nationellt perspektiv. behandlade propositionen i betänkande 2020/21:FöU3 En effektivare och biföll regeringens förslag (rskr. 2020/21:22–23). Lagändringarna trädde i kraft . Kommunerna fick dock till på sig för att anta nya handlingsprogram och uppfylla kravet på att ständigt upprätthålla övergripande ledning av räddningstjänsten. Av budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 6) framgår att kommunala räddningstjänster har vidtagit flera åtgärder för att stärka sin beredskap och förmåga att genomföra räddningsinsatser, särskilt vid omfattande olyckor. Ett flertal kommuner har t.ex. genom utvecklad samverkan stärkt sin förmåga att övergripande leda och snabbt kraftsamla vid komplexa eller omfattande räddningsinsatser, t.ex. vid stora skogsbränder. Hanteringen av skogsbränderna 2018 visade att det finns förbättringsområden, bl.a. övergripande ledning, nationell prioritering, fördelning av förstärkningsresurser samt samverkan mellan kommunala räddningstjänster. MSB har vidtagit flera åtgärder för att stödja och statlig räddningstjänst. Möten för och statlig räddningstjänst har bl.a. anordnats genom olika räddningstjänstforum för att stärka samverkan mellan de ansvariga aktörerna. Aktörerna har även analyserat förutsättningarna för ett mer enhetligt ledningssystem för statlig och . En nationell förmåga att prioritera och fördela förstärkningsresurser vid flera pågående och geografiskt utspridda räddningsinsatser, t.ex. skogsbränder, har utvecklats i nära samarbete mellan MSB och . MSB har dessutom genom utökade medel om stärkt förmågan att bistå med förstärkningsresurser, bl.a. materiel för skogsbrandsläckning, stabs- och ledningsstöd samt helikoptrar för brandsläckning. MSB har även utarbetat ett flertal vägledningar för att stödja , bl.a. inom skogsbrandsläckning, eldningsförbud och räddningstjänst under höjd beredskap. Vidare har myndigheten på regeringens uppdrag utarbetat förslag till vilka åtgärder kommuner kan vidta för att inrätta räddningsvärn som på olika sätt kan stödja räddningstjänsterna, t.ex. vid skogsbränder. När det gäller åtgärder mot brand föreslog regeringen i budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 23) för att förebygga skogsskador orsakade av bl.a. stormar, bränder och torka att skulle tillföras . I regleringsbrev fick myndigheten i uppdrag att ta fram en långsiktig plan för sitt arbete med att förebygga, övervaka och bekämpa skogsskador. Arbetet skulle utföras i samarbete med SLU och andra berörda myndigheter och intressenter. I rapporten plan för skogsskadearbete (dnr 2021/1225) redovisas bl.a. hur ska driva arbetet med klimatanpassning och ge råd om hur skogsägaren långsiktigt kan förebygga skogsskador samt hur kompetensen inom skogsskador ska utvecklas. Angrepp av granbarkborren i skyddade områden Utskottet har förståelse för att angreppen av granbarkborren i skyddade områden kan innebära problem för en enskild skogsägare i samband med att granbarkborren lokalt sprider sig från formellt skyddade skogar till omgivande brukade skogar. Utskottet vill i sammanhanget understryka vikten av att , , berörda länsstyrelser, kommunerna och andra offentliga skogsägare i förekommande fall samarbetar aktivt med skogsägare och säkerställer att förebyggande åtgärder vidtas för att motverka spridning av granbarkborren från naturskyddade områden. Utskottet noterar regeringens ambition att bekämpa spridningen av granbarkborren och begränsa skadorna av dess angrepp. Enligt utskottets mening är det angeläget att ytterligare åtgärder vidtas inom skyddade områden och att det tydliggörs att det är statens ansvar att vidta åtgärder för att hantera och minska spridningen av granbarkborren i skyddade områden. Om inte ytterligare åtgärder vidtas befarar utskottet att det kommer att leda till kraftigt minskad mängd kvalitetsråvara. Det svenska skogsbruket kan komma att äventyras på lång sikt, vilket i förlängningen innebär negativa konsekvenser för klimatet och omställningen till den cirkulära bioekonomin. Vidare noterar utskottet att myndigheterna har utrett frågan om möjligheten att få ersättning för granbarkborreskadade skogar nära skyddade områden och bedömt att det inte är möjligt med nuvarande lagstiftning. I lagrådsremissen för en ny växtskyddslag har regeringen bedömt att det inte är aktuellt att utreda frågan bl.a. mot bakgrund av de åtgärder som vidtas. Enligt utskottets mening bör regeringen se över om och hur enskilda skogsägare som drabbats av granbarkborreangrepp på grund av bristande skadedjursbekämpning i angränsande skyddade naturområden ska kunna kompenseras för detta. Det som utskottet anfört ovan bör tillkännage för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:2456 (SD) yrkande 19 i denna del, 2021/22:3432 (M) yrkande 20 och 2021/22:3682 (C) yrkandena 25 och 26. Motionerna 2021/22:2760 (M) och 2021/22:1886 (M) avstyrks. Angrepp av granbarkborren i övrigt Utskottet välkomnar de åtgärder som regeringen vidtagit för att stödja arbetet med att bekämpa angreppen av granbarkborre. Medel har tillförts för att förebygga, övervaka och bekämpa skogsskador, nu senast i budgeten . SLU har inrättat ett skogsskadecentrum där riskvärdering av skogsskadegörare ska ingå. leder och samordnar arbetet med att få kontroll över angreppen tillsammans med ett tjugotal myndigheter, företag och organisationer i södra och . Det är utskottets uppfattning att agerar på ett ändamålsenligt sätt mot bakgrund av den mycket svåra skadebild som finns i delar av landet. Utskottet menar därmed att motionerna 2021/22:2300 (L) yrkande 2, 2021/22:3432 (M) yrkande 19 och 2021/22:3682 (C) yrkande 24 kan lämnas utan åtgärd, i huvudsak med hänvisning till pågående arbete. Som framgår av redovisningen ovan kan Kemikalieinspektionen i särskilda fall bevilja s.k. nöddispens från kravet på produktgodkännande. Kemikalieinspektionen har beviljat dispenser för olika växtskyddsmedel som får användas för att underlätta bekämpningen av granbarkborren. Utskottet noterar även att myndigheten avser att inleda en dialog med branschen för att undersöka möjligheterna till ett vanligt godkännandeförfarande för de relevanta växtskyddsmedlen. Därmed föreslår utskottet att motionerna 2021/22:2670 (M) och 2021/22:2671 (M) avslås. Utskottet noterar att lagändringar har trätt i kraft vars syfte är att skapa en starkare statlig styrning av kommunernas förebyggande verksamhet, en tydligare ledningsstruktur för kommunerna och förstärkt tillsyn och stöd till MSB. Ett flertal kommuner har genom samverkan utvecklat sin förmåga att leda och kraftsamla vid omfattande räddningsinsatser såsom vid skogsbränder. Även MSB har vidtagit flera åtgärder för att stödja och statlig räddningstjänst. Utskottet noterar också att har tillförts medel för att förebygga skogsskador orsakade bl.a. av bränder. Sammantaget anser utskottet att flera åtgärder vidtagits för att förebygga och förbättra arbetet när det gäller skogsbränder. Därmed kan motion 2021/22:2456 (SD) yrkande 19 i denna del lämnas utan åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om arealbegränsning av kalhyggen, hantering av tillkännagivande om almsjuka och askskottsjuka, skoglig statistik, toleranskrav vid miljöhänsyn och landskapsplanering för biologisk mångfald. Jämför reservation 79 (V), 80 (SD), 81 (SD), 82 (SD) och 83 (V). Enligt partimotion 2021/22:3279 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkande 20 bör regeringen ges i uppdrag att införa tydlig arealbegränsning av kalhyggen inom skogsbruket. Motionärerna anser att det finns skäl att i skogsvårdslagen begränsa storleken på kalhyggen. finns endast en begränsning på hur stora kalhyggen får vara i den fjällnära skogen. I övrig skog finns ingen laglig begränsning för hur stora dessa får vara, trots att fragmentering av livsmiljöer för många skogsarter är ett känt problem och att mycket stora kalhyggen även påverkar rennäring och sociala värden. Hantering av tillkännagivande om almsjuka och askskottsjuka Enligt kommittémotion 2021/22:2456 av m.fl. (SD) yrkande 47 ska regeringen skyndsamt efterleva tillkännagivandet om växtförädlingsprojekt för resistens mot almsjuka och askskottsjuka. I kommittémotion 2021/22:2456 av m.fl. (SD) yrkande 68 framhålls vikten av kontinuitet i skoglig statistik. För att politiker och andra beslutsfattare, offentliga liksom privata, ska kunna fatta väl underbyggda beslut i en så långsiktig verksamhet som skogsbruk är det enligt motionärerna avgörande att långsiktig statistik finns tillgänglig med jämförbara siffror. Därför behöver den tidigare utgivna Skogsstatistisk årsbok fortsätta att publiceras. I kommittémotion 2021/22:2456 av m.fl. (SD) yrkande 16 framhålls att toleransgränserna för begränsningar utan ersättning i samband med avverkning ska vara betydligt lägre än för enskilda skogsägare och aldrig av hela åtgärdens värde. Motionärerna anför att restriktioner som läggs på en enskild markägare när det gäller dennes utnyttjande av sin skog utöver vad som är allmänt fastlagt i lag omgående bör åtföljas av ersättning oavsett hur stor andel av markägarens areal, växande volym, virke i skogen eller tillgänglig avverkningsvolym som berörs. Även i kommittémotion 2021/22:2462 av m.fl. (SD) tas frågan om toleranskrav vid miljöhänsyn i skogsbruket upp. Enligt yrkande 44 ska toleranskraven i fråga om föreslagen miljöhänsyn i skogsbruket för små fastigheter inte vara mer omfattande än de som gäller för större fastigheter. Landskapsplanering för biologisk mångfald Enligt partimotion 2021/22:3277 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkande 22 bör styrmedel och incitament införas för att främja landskapsplanering för skoglig biologisk mångfald och ett varierat skogsbruk för hållbart uttag av biomassa. Motionärerna anför att genom att planera på landskapsnivå, med olika skogsägare, för hur hotade skogsarters livsmöjligheter kan stärkas skapas möjligheter att strategiskt bedöma utrymmet för produktion av biomassa. Dåvarande landsbygdsminister anförde följande som svar på skriftlig fråga 2020/21:1437 Begränsad storlek på kalhyggen: har frågat mig om jag avser att ta initiativ för att genom lagstiftning begränsa den maximala arealen kalhyggen även utanför den fjällnära skogen. Jag vill inleda med att säga att det är min och regeringens tydliga ambition att skyddsvärda skogar inte ska avverkas utan bevaras antingen genom formellt skydd eller frivilliga avsättningar samt att miljöhänsynen i skogsbruket ska öka. Skogspolitiken bygger på två jämställda mål: miljömålet och produktionsmålet. Det är möjligt och önskvärt att utveckla bägge dessa delar. I den växande cirkulära bioekonomin behöver ett långsiktigt hållbart uttag av skogsråvara säkras som också biologisk mångfald och sociala värden säkerställs. Skogsbruket har en stor påverkan på det svenska landskapet. Hittillsvarande åtgärder har inte varit tillräckliga för att nå Levande skogar och andra berörda miljömål. Skogsvårdslagstiftningen innehåller bestämmelser om hyggens storlek såväl i som utanför den fjällnära skogen. I den fjällnära skogen gäller att avverkning på en sammanlagd yta som är större än inom samma brukningsenhet får göras endast om det finns särskilda skäl för det. På övrig produktiv skogsmark gäller, enligt föreskrifter, att hyggens storlek och utläggning ska anpassas till natur- och kulturmiljön samt att en begränsning av hyggenas storlek ska eftersträvas. Vidare framgår av allmänna råd till föreskrifterna att anpassningen av ett hygges storlek och utläggning bör ske bland annat med hänsyn till omgivande skog, markegenskaper, hydrologi, terrängförhållanden och rekreationsvärden. Nära tätorter och i skärgårdar är det särskilt angeläget att hyggesstorleken begränsas. Inriktningen för den svenska skogspolitiken som vilar på de två riksdagsbundna jämställda målen om produktion och miljö, de äganderättsliga principerna samt principen om frihet under ansvar ligger fast. Frihet under ansvar innebär att den enskildes äganderätt till sin skog ska värnas som skogsägaren har en betydelsefull del i det gemensamma ansvaret att förvalta skogsresursens alla nyttigheter på ett långsiktigt hållbart sätt i enlighet med ekosystemansatsen. Hantering av tillkännagivande om almsjuka och askskottsjuka Utskottet beslutade i betänkande 2020/21:MJU15 Skogspolitik att rikta ett tillkännagivande till regeringen om åtgärder för att rädda asken och almen. Utskottet anförde följande: Utskottet konstaterar att almen är på väg att utrotas i och av almsjukan, en sorts svampsjukdom. Almen har en förhållandevis liten skoglig betydelse men spelar stor roll som park- och alléträd, och har även en stor betydelse som substrat för en rik biodiversitet. För asken är situationen likartad. I det fallet utgörs hotet av askskottsjukan. Hotbilden mot asken är något mindre allvarlig än hotbilden mot almen. Det är enligt utskottets bedömning angeläget att hitta lösningar för att rädda trädslagen. Utskottet noterar att det pågår vissa insatser när det gäller hanteringen av askskottsjuka och almsjuka.