bet · H901MJU18 · 2022-03-22 00:00:00 — Därefter ska det ersättas med en strategisk plan för jordbrukspolitiken 2023–2027. I förslag till strategiska plan för den gemensamma jordbrukspolitiken 2023–2027 gör regeringen bedömningen att det är mest effektivt att ha åtgärder för att gynna klimatet, miljön och kulturmiljön i skogen utanför den strategiska planen men att det i undantagsfall finns skäl att genomföra en åtgärd inom det skogliga området genom den strategiska planen, exempelvis viss kompetensutveckling. Kompetensutvecklingsinsatserna kommer att ge möjlighet att sprida kunskap och erfarenheter om bl.a. klimatanpassning, biologisk mångfald och multifunktionalitet i skogen. Stöd till kompetensutveckling inom området miljö och klimat får lämnas för aktiviteter som bidrar till att verksamma inom skogsbruksföretag får ökad kunskap om bl.a. nationella miljökvalitetsmål och EU-gemensamma mål för miljö, klimat, förnybar energi och vattenkvalitet. Stöd till kompetensutveckling för att bidra till skyddet av den biologiska mångfalden, förbättra ekosystemtjänsterna och bevara livsmiljöer och landskap får lämnas för aktiviteter som handlar om bl.a. – att öka kunskaperna om naturvårdande skötsel och ökad användning av alternativa skogsbruksmetoder för att kunna bidra till en större variation och mångfald i skogen – att öka kunskaperna om hur man i samband med ordinarie skogsskötsel kan stärka förutsättningarna för biologisk mångfald i den brukade skogen, detta genom att aktivt tillskapa strukturer och habitat. – att öka kunskaperna om vilken hänsyn som behöver tas till naturvärden, kulturvärden och sociala värden i skogen så att skogens alla värden ska kunna bevaras och utvecklas. Den strategiska planen omfattar . Förslaget har överlämnats till kommissionen som ska godkänna den . När det gäller har EU haft en icke-bindande skogsbruksstrategi, rådets resolution av om en skogsbruksstrategi för Europeiska unionen. Genom denna inrättades en ram för skogsrelaterade åtgärder till stöd för en hållbar skogsförvaltning. gav jordbruks- och fiskerådet kommissionen mandat att inom ramen för den icke-bindande skogsstrategin utarbeta en EU-handlingsplan för skog. presenterade kommissionen meddelandet Handlingsplan för skog (COM(2006) 302). Handlingsplanen löpte och inriktades på fyra mål, nämligen konkurrenskraft, miljö, livskvalitet samt samordning och kommunikation. Enligt kommissionens efterhandsutvärdering av handlingsplanen för skog behövdes det en ny skogsstrategi för att utforma och genomföra en gemensam vision för en mångsidig och hållbar skogsförvaltning i EU. presenterade kommissionen en ny strategi för unionen, En ny EU-skogsstrategi – för skogarna och den skogsbaserade sektorn (COM(2013) 659). Rådet har vid olika tillfällen uppmanat kommissionen att lägga fram en ny skogsstrategi för . Kommissionen aviserade i meddelandet Den europeiska gröna given (COM(2019) 640) att den avsåg att utarbeta en ny EU-skogsstrategi för hela skogscykeln som ska främja de många tjänster som skogarna tillhandahåller. Strategin ska ha sin utgångspunkt i strategin för biologisk mångfald. I meddelandet identifierades skogarna som ett av de viktigaste områdena för åtgärder för att bekämpa klimatförändringarna. presenterade kommissionen meddelandet för biologisk mångfald – Ge naturen större plats i våra liv (COM(2020) 380). I strategin framhåller kommissionen bl.a. att det är avgörande att definiera, kartlägga och strikt skydda alla återstående urskogar och naturskogar i EU. I kommissionens meddelande 55 %-paketet (”Fit for 55”) – nå EU:s klimatmål 2030 för klimatneutralitet (COM(2021) 550), som lades fram som EU:s nya skogsstrategi, framhålls att den nya skogsstrategin tillsammans med ett antal andra förslag och strategier ska stärka EU:s naturliga kolsänkor ytterligare, ge den biologiska mångfalden en central plats i den övergripande strategin och stödja skogsbrukets och skogssektorns avgörande sociala och ekonomiska funktioner. antog kommissionen en ny EU-skogsstrategi . Skogsstrategin syftar till att komma till rätta med utmaningar såsom klimatförändringar och att frigöra skogens potential för framtiden. Skogen har länge haft en mycket viktig roll att spela i ekonomin och samhället, då den skapar arbetstillfällen och tillhandahåller livsmedel, läkemedel, rent vatten och annat. Kommissionen framhåller att nästa årtionde är avgörande och att strategin därför innehåller en konkret plan som kombinerar lagstiftningsåtgärder, finansiella åtgärder och frivilliga åtgärder. På jordbruks- och fiskerådet antog rådet rådsslutsatser om strategin. Slutsatserna innehåller en rad synpunkter på övergripande nivå om kommissionens förhållningssätt till skogliga frågor och skogssektorn i strategin. Rådsslutsatserna innehåller även vägledning till kommissionen inför fortsatt arbete med några av de initiativ som kommissionen lyfter fram i strategin. Slutsatserna betonar bl.a. det nationella självbestämmandet i skogliga frågor, vikten av subsidiaritet och proportionalitet, strategins bristande balans i förhållande till de olika hållbarhetsdimensionerna, skogens mångsidighet och hänsynstagande till och respekt för existerande arbete i medlemsstaterna såväl som internationellt. har diskuterats vid ett antal ministerrådsmöten, bl.a. vid miljörådet och jordbruks- och fiskerådet den 11–. Vid alla dessa tillfällen har tagit upp och betonat den nationella kompetensen i skogsfrågor och värnat om respekt för subsidiaritetsprincipen på området. Miljö- och jordbruksutskottet har granskat i ett utlåtande (utl. 2021/22:MJU8). Utskottet anförde bl.a. följande: Utskottet välkomnar att kommissionen nu antagit en ny EU-skogsstrategi. Det behövs ett strategiskt ramverk som, med respekt för medlemsstaternas nationella kompetens i de skogliga frågorna, syftar till att förbättra samordningen på EU-nivå. Enligt utskottets mening är det dock mycket bekymrande att vissa av initiativen i strategin går i en riktning som innebär ökad detaljreglering, ökad centralisering och ökade överstatliga inslag, vilket strider mot det nationella självbestämmandet. Utskottet noterar att m.fl. medlemsländer inför att kommissionen skulle anta den nya EU-skogsstrategin hade synpunkter på hur strategin tagits fram och utformningen av denna. Utskottet delar de synpunkter som framförts av dessa medlemsstater, framför allt i de delar som avser bristen på respekt för medlemsstaternas behörighet och det faktum att skogen i första hand reducerats till miljööverväganden utan hänsyn till socioekonomiska aspekter. Landsbygdsministern anförde som svar på skriftlig fråga 2020/21:3377 Brev angående följande: har frågat mig om jag och regeringen avser stötta och samarbeta med de undertecknande skogsländerna och utnyttja det moment brevet ger för att bättre få gehör för och andra skogsländers vitala intressen kopplade till formuleringen av skogsstrategin, såsom att skogsbruket ska vara nationell kompetens och på EU-nivå hanteras övergripande och på överenskommet sätt med respekt för såväl subsidiaritets- som proportionalitetsprinciperna. har liksom flera andra medlemsländer i olika sammanhang framfört kritik avseende kommissionens förslag till skogsstrategi. För del är medlemsstaternas självbestämmande inom skogspolitiken viktigt att värna. Det är också avgörande att strategin beaktar klimatförändringens allvar och anlägger såväl ett närings- och landsbygdspolitiskt som miljöpolitiskt perspektiv på frågan, där biologisk mångfald är en central aspekt. Regeringen menar alltjämt att EU bör sträva efter en så bred och MS-anpassad verktygslåda som möjligt för att på ett effektivt sätt kunna bidra till övergripande EU-mål inklusive klimatmål och mål för biologisk mångfald. Tydliga definitioner behöver utarbetas gemensamt. Genomförandet bör bygga på flexibilitet. Åtgärder och regleringar kan därmed anpassas bättre till medlemsstaternas olika förutsättningar och att självbestämmandet över skogsfrågor värnas. När det gäller relationen mellan och för biologisk mångfald anför regeringen i faktapromemoria 2019/20:FPM43 för biologisk mångfald att det är viktigt att efter 2020 ska vara jämbördig med och av samma relevans som andra EU-strategier, däribland strategin om biologisk mångfald. Regeringen anser att det är viktigt att strategin för biologisk mångfald bidrar till insatser på EU-nivå som främjar förutsättningarna för det hållbara svenska skogsbruket, bygger på existerande definitioner av ett hållbart skogsbruk samt värnar skogens klimatnytta. Att inte underordnas strategin för biologisk mångfald är av avgörande betydelse. ska det nationella självbestämmandet i skogliga frågor fortsätta att värnas. Fördraget om Europeiska unionen innehåller inte en rättslig grund för en gemensam skogsbrukspolitik. Utskottet konstaterar att dessa frågor tillhör den nationella beslutanderätten. är utskottet medvetet om att det finns andra politikområden inom EU som har direkta eller indirekta konsekvenser för svenskt skogsbruk och skogsnäring. Utskottet tillmäter frågan om att värna det nationella självbestämmandet i skogsfrågor stor betydelse och har riktat flera tillkännagivanden till regeringen på området. Utskottet har även granskat i ett utlåtande där man betonat det nationella självbestämmandet. Utskottet välkomnar att regeringen delar bedömningen att det nationella självbestämmandet i skogliga frågor ska värnas. Det är positivt att regeringen granskar nya EU-initiativ ur detta perspektiv och att subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna respekteras i de nya förslag som presenteras. har en fungerande och ansvarsfull modell för skogsbruk som bygger på hänsyn till både miljö och produktion. Utskottet vill understryka att ett långsiktigt, lönsamt och miljömässigt hållbart skogsbruk i enlighet med den svenska modellen är positivt för klimatet, en levande landsbygd och en växande cirkulär och biobaserad ekonomi. Utskottet välkomnar även att regeringen samverkar med , som i likhet med är ett skogsrikt land. Utskottet noterar att regeringen även är aktiv i andra internationella skogliga sammanhang för att skapa förståelse på EU-nivå för skogspolitikens jämbördiga mål om brukande och bevarande. Vidare noterar utskottet att har riktat ett tillkännagivande till regeringen om att verka för att EU-direktiv genomförs i nationell rätt på ett sätt som inte missgynnar företagens konkurrenskraft. Regeringen har redovisat att den kommer att arbeta vidare med frågan. Utskottet förutsätter att detta även omfattar EU-lagstiftning som påverkar skogsnäringen i . Det är viktigt att det svenska skogsbruket inte begränsas utan kan bidra till att uppnå klimatmålen och omställningen till en cirkulär bioekonomi. När det gäller det brev som m.fl. medlemsländer skickade till kommissionen inför antagandet av delar utskottet de synpunkter som där framfördes. Utskottet är medvetet om att brevet är lagt till handlingarna men vill ändå inför kommande arbete framhålla vikten av att samarbeta med likasinnade medlemsländer. Utskottet har tidigare behandlat frågan om och för biologisk mångfald. Vid utskottets behandling av den gröna given framhöll utskottet i sitt utlåtande att efter 2020 ska vara jämbördig med bl.a. för biologisk mångfald. Utskottet noterar att regeringen vid diskussionerna om för biologisk mångfald drivit ståndpunkten att inte ska underordnas strategin för biologisk mångfald och att det nationella självbestämmandet i skogliga frågor ska värnas. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att motionerna 2021/22:2451 (SD) yrkande 26, 2021/22:2456 (SD) yrkandena 48–52 och 55, 2021/22:3432 (M) yrkandena 7 och 8, 2021/22:3880 (KD) yrkande 70 i denna del och 2021/22:4030 (M) yrkande 49 kan lämnas utan åtgärd. När det gäller EU:s inflytande över naturtillgångar i övrigt konstaterar utskottet att EU har lagar för att värna våra naturtillgångar och se till att de bevaras för framtida generationer. Utskottet motsätter sig inte denna ordning. Därmed avstyrks motion 2021/22:3880 (KD) yrkande 70 i denna del. Åtgärder mot granbarkborren m.m. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om ytterligare åtgärder för att bekämpa granbarkborren i skyddade områden och kompensation till enskilda skogsägare och tillkännager detta för regeringen. avslår motionsyrkanden om angrepp av granbarkborren i övrigt och om skogsbränder. Jämför reservation 75 (S, V, MP), 76 (M, KD), 77 (C) och 78 (SD) samt särskilt yttrande 10 (S, MP) och 11 (V). Angrepp av granbarkborren i skyddade områden Enligt kommittémotion 2021/22:2456 av m.fl. (SD) yrkande 19 i denna del bör myndigheter kunna och vara skyldiga att ingripa i skyddade områden när skadegörare hotar att spridas. Enligt motionärerna behövs det en tydligare lagstiftning som ålägger myndigheter att ingripa om svampangrepp eller andra skadegörande arter hotar att spridas och skada skogar. m.fl. (M) anför i kommittémotion 2021/22:3432 yrkande 20 att regeringen bör se till att såväl offentligt som privat ägd skog som är angripen av granbarkborren avverkas för att motverka att angreppen sprider sig. Det är av största vikt att statligt ägda skogar med skydd, t.ex. naturreservat, avverkar pågående angrepp, annars kan allt arbete som enskilda skogsägare gör vara förgäves. Även privata skogar med skyddad areal ska avverkas. I kommittémotion 2021/22:3682 av m.fl. (C) yrkande 25 anförs att staten bör ansvara för åtgärder för att hantera och minska spridningen av granbarkborren i skyddade områden. Enligt yrkande 26 ska det ses över om och hur enskilda skogsägare som drabbats av granbarkborreangrepp på grund av bristande skadedjursbekämpning i angränsande skyddade naturområden ska kunna kompenseras för det. Enligt motion 2021/22:2760 av (M) måste statens ansvar för att sköta reservaten bli mycket bättre så att granbarkborren inte belastar och orsakar skador på grannfastigheter och kringliggande skog. Även i motion 2021/22:1886 av (M) anförs att staten ska ta ett ökat ansvar för granbarkborreangrepp i sin egen skog. Angrepp av granbarkborren i övrigt Enligt kommittémotion 2021/22:3432 av m.fl. (M) yrkande 19 ska regeringen säkerställa att kartlägger och samordnar insatser mot granbarkborren. Det är av största vikt att regeringen ålägger att vidta ett effektivt arbete och samordning för att hantera granbarkborren. m.fl. (C) anför i kommittémotion 2021/22:3682 yrkande 24 att åtgärder måste vidtas för att begränsa skadedjursangrepp på skog samt arbeta förebyggande med skogsskador. Motionärerna anför att behöver arbeta förebyggande med skogsskador för att utveckla kunskap om och rutiner för angrepp och skador i skogen. Arbetet behöver göras tillsammans med representation från skogsägarna, akademin och myndigheterna. I motion 2021/22:2300 av (L) yrkande 2 lyfts åtgärder mot granbarkborren fram. Enligt motionären bör det tydliggöras vilka åtgärder markägaren kan vidta, samt är skyldig att vidta, för att motverka större utbrott både i statligt ägda och skyddade skogar och i privatägda skogar. (M) anför i motion 2021/22:2671 att bör bli ett pilotområde där skogsägare som vill har möjlighet att testa nya bekämpningsmetoder mot granbarkborren. Enligt motion 2021/22:2670 av (M) måste en ökad kemisk bekämpning av granbarkborren underlättas. Motionären anför att byråkratin för bekämpning av granbarkborren måste minska, och om man redan får använda relevanta kemiska växtskyddsmedel ska man inte behöva söka tillstånd för att använda dem mot granbarkborren. Enligt kommittémotion 2021/22:2456 av m.fl. (SD) yrkande 19 i denna del bör myndigheter kunna och vara skyldiga att ingripa i skyddade områden när bränder hotar att spridas. Motionärerna anser att det är av största vikt att rekommendationer från utredningen efter branden , tillsammans med erfarenheter och de utredningar som gjorts därefter, verkligen omsätts i förbättrad praktik. En tydlig ledningsorganisation och rollfördelning är av stor vikt. Angrepp av granbarkborren i skyddade områden I formellt skyddade områden finns särskilda bestämmelser som styr vilka åtgärder som får vidtas i samband med t.ex. insektshärjningar. är dessa områden frikopplade från kraven enligt 29 § skogsvårdslagen om bekämpning av insektshärjning. Varje naturreservat har t.ex. särskilda föreskrifter som beskriver vad som inte är tillåtet i området och en skötselplan som beskriver hur syftet med reservatet ska uppnås. I vissa naturreservat kan gran förekomma som en rest från tidigare produktionsskog, och då kan det vara förenligt med skötselplanen att avverka gran helt eller delvis för att ge plats för andra trädslag. I andra områden är förekomsten av gran eller död granved en förutsättning för att bevara de naturvärden som skyddet av området avser. Enligt och kan angreppen av granbarkborre i skyddade områden innebära att den lokalt sprider sig från formellt skyddade skogar till omgivande brukade skogar. För en enskild skogsägare kan det innebära problem, men på landskapsnivå anser myndigheterna att problemet är begränsat eftersom den formellt skyddade granskogen omfattar en mycket liten del av den äldre granskogen. Om ett angrepp riskerar att sprida sig från ett naturreservat kan man som skogsägare vända sig till eller kommunen. Myndigheten tar sedan ställning till eventuella åtgärder beroende på syftet med reservatet och aktuella skötselföreskrifter. Rör det sig om ett biotopskyddsområde kan skogsägare i stället kontakta . tog fram en särskild vägledning till länsstyrelserna för hantering av granbarkborreangrepp i och kring naturreservat och nationalparker (NV-03515-19). Enligt vägledningen ska skaffa sig god kunskap om i vilka skyddade områden det kan vara tillåtet att avverka gran som en skyddsåtgärd mot angrepp av granbarkborren. ska dessutom föra dialog med de markägare som har skog i nära anslutning till skyddade områden med större mängder granbarkborre. Om skadorna riskerar att bli betydande kan överväga att genomföra åtgärder som att t.ex. avverka och barka granar. Vindfällda granar kan även behöva rotkapas och barkas. måste emellertid bedöma från fall till fall om åtgärderna är förenliga med de skötselföreskrifter som finns för det skyddade området. Regeringen gav i regleringsbrevet för 2020 myndigheten i uppdrag att ta fram en vägledning för länsstyrelsernas insatser för att minska spridning av granbarkborren från skyddade områden såsom nationalparker och naturreservat. Enligt regeringen borde vägledningen bl.a. innehålla förebyggande arbete och kapacitetsuppbyggnad för att stoppa spridningen av granbarkborren. Som ett led i regeringsuppdraget beslutade om en ny vägledning till länsstyrelserna om hantering av storskaliga angrepp av granbarkborre i och kring naturreservat och nationalparker. Vägledningen kompletterar och uppdaterar den tidigare vägledningen till länsstyrelserna och andra förvaltare av skyddade områden. De uppdateringar som har gjorts handlar om – utformning av föreskrifter inklusive exempel – beslut om dispenser och undantag i flera områden – förtydligande av handlingsutrymmet för att minska spridningen. I sitt svar på skriftlig fråga 2020/21:3095 Bekämpning av granbarkborren i reservat framförde miljö- och klimatminister bl.a. följande: Regeringen bedömer att fortsatt information och rådgivning till skogsägarna är avgörande, liksom myndigheternas stöd i arbetet med att snabbt lokalisera angrepp. Staten ansvarar för åtgärder för att minska spridningen av granbarkborrar från skyddade områden och arbetar aktivt med frågan. Det är emellertid viktigt att komma ihåg att i de delar av landet som har stora skador av angrepp från granbarkborre, är det bara är en ytterst liten del av granskogen som finns i skyddade områden. Analyser från visar att av granskogen där granbarkborrar kan finnas ligger utanför naturreservat och andra skyddade områden. I är motsvarande andel . Regeringen har en hög ambition när det gäller det fortgående arbetet med att bekämpa spridning av granbarkborre och begränsa skador orsakade av angrepp i skogar runt om i . Regeringen har i följd gett ett antal myndigheter uppdrag som tillsammans ska leda till att spridningen av granbarkborrar begränsas. Som ett led i det arbetet uppdaterade sin vägledning till länsstyrelserna om vilka åtgärder som bör vidtas vid omfattande angrepp av granbarkborre i skyddade områden. När det gäller naturreservat ska hänsyn tas till de naturvärden som reservatet är tänkt att bevara så att naturvärdena inte påverkas på ett negativt sätt när åtgärder genomförs. Beredskap för att hantera skadehändelser på kort sikt och anpassningar i skogsbruket för att förebygga skador på lång sikt är viktigt. Regeringen har tillfört för att förebygga, övervaka och bekämpa skogsskador. har fått för inrättande av ett nationellt skogsskadecentrum och för riskvärdering av skogsskadegörare. Mot bakgrund av den mycket svåra skadebild som finns i delar av landet är det synnerligen viktigt att alla inblandade parter samverkar och gör sitt yttersta för att begränsa utbrotten. Det gäller såväl privata som offentliga skogsägare, länsstyrelser, kommuner, , och övriga berörda myndigheter. Jag avser mot denna bakgrund inte att ta några initiativ för att skärpa skötselkraven på skogsreservaten. I länsstyrelsernas regleringsbrev fick länsstyrelserna i uppdrag att redovisa vilka åtgärder de vidtagit för att minska spridning av granbarkborren från skyddade områden i de län som drabbats av utbrott. En stor del av åtgärdsarbetet har bestått av ett förebyggande arbete eller riktade insatser för att hantera ett pågående angrepp. Stora insatser har lagts på inventering där har använt sig av bl.a. drönare, hundar och helikopter för att kartlägga omfattningen av angreppen. Enligt information från har arbetet tagit vid med att analysera och förbereda lämpliga handlingsalternativ. Det handlar om användning av feromonfällor eller fångstvirke, om att genomföra barkning av vindfällen eller stående angripna granar samt om att avverka granbestånd eller gallra bort gran som en restaureringsåtgärd med den kompletterande avsikten att förebygga angrepp av granbarkborre (inom ramen för vad som tillåts enligt de föreskrifter som gäller i respektive naturreservat). En annan prioriterad del i arbetet är dialog och samverkan med berörda ägare av mark som gränsar till naturreservat. När det gäller möjligheten att få ersättning för granbarkborreskadade skogar nära skyddade områden har och utrett frågan och bedömt att det saknas lagstöd för myndigheterna att betala ut ersättning, att en ersättning kan falla under statsstödsreglerna och i så fall behöver godkännas av EU för att vara tillåten samt att rimliga orsakssamband är svåra att fastställa särskilt vid höga granbarkborrepopulationer och när träden är torkstressade. I lagrådsremissen En ny växtskyddslag bedömer regeringen mot bakgrund av bl.a. de åtgärder som redan vidtas att det inte är aktuellt att utreda om ersättning bör lämnas vid granbarkborreangrepp från skyddade områden. Beredning av en proposition pågår nu inom . Enligt propositionsförteckningen ska en proposition om en ny växtskyddslag överlämnas till regeringen . Angrepp av granbarkborren i övrigt Enligt 29 § skogsvårdslagen (1979:429) får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om bekämpning av insektshärjning i skog och om upparbetning av skadad skog, utforsling eller lagring av virke och andra åtgärder som behövs för att motverka spridning. Det är skogsmarkens ägare som är ansvarig för att sådana åtgärder utförs. Den som har rätt att förfoga över skog eller virke i samband med avverkning och lagring av virke är också ansvarig för att vidta förebyggande åtgärder. De åtgärder som ska vidtas beskrivs närmare i 6 kap. föreskrifter och allmänna råd (SKSFS 2011:7) till Skogsvårdslagen. Den mängd skadad skog av gran och tall som överstiger per hektar måste tas om hand. För gran gäller reglerna stamdiameter och för tall den del av stammen som har skorpbark. Obarkat virke av tall och gran får inte lagras i skogen eller vid bilvägar över sommaren.