bet · H901KU30 · 2022-02-25 00:00:00 — ska vara sammansatt av företrädare för unionens medborgare, och dess medlemmar väljs genom allmänna och direkta val i medlemsstaterna (artikel 14 i ). Parlamentet lagstiftar och beslutar om unionens budget tillsammans med rådet. har också en kontrollerande funktion, framför allt gentemot kommissionen. Kommissionen består av en ledamot från varje medlemsstat (artikel 17 i ). Till kommissionens uppgifter hör att främja unionens allmänna intresse, ta initiativ i det syftet och säkerställa en korrekt tillämpning av fördragen. Kommissionen har inom de flesta områden ensamrätt att lägga fram förslag till lagstiftning. Huvudregeln är att lagstiftningsakter ska antas på förslag från kommissionen (artikel 17.2 i ). Inom det straffrättsliga och polisiära samarbetet kan dock en grupp av minst en fjärdedel av medlemsstaterna ta initiativ till lagstiftning. har initiativrätt i ett fåtal frågor som gäller parlamentets ledamöter och verksamhet. I några mycket specifika fall kan även , och Europeiska investeringsbanken ta initiativ till lagstiftningsärenden. har bl.a. tagit fram ett lagstiftningsförslag till en förordning om undersökningsrätt (2019/2536[RSP]). Rådet och kommissionen anser att förslaget är för långtgående. Det gäller bl.a. omfattningen av undersökningsrätten. Regeringen har informerat om förslaget. fick utskottet skriftlig information om pågående förhandlingar som Statsrådsberedningen ansvarar för. Av informationen framgår bl.a. att medlemsstaterna och rådets rättstjänst alltjämt är starkt kritiska mot väsentliga delar av förslaget om undersökningsrätt. Av den skriftliga informationen framgår vidare att regeringens ståndpunkt inför förhandlingarna är att rättsakten inte bör medföra skyldigheter för enskilda och myndighetsföreträdare i medlemsstaterna att lämna upplysningar, vittna m.m. som sträcker sig längre än vad som gäller för myndigheter och enskilda i förhållande till och att förordningen inte ska förändra den institutionella balansen, inbegripet att kommissionens roll som fördragets väktare ska respekteras. uppgift är att säkerställa att lag och rätt följs vid tolkningen och tillämpningen av och att se till att unionens institutioner handlar inom sina respektive behörighetsområden och i enlighet med (skr. 2015/16:115 s. 231). Det är också som ytterst avgör om medlemsstaterna och unionens institutioner följer och tillämpar korrekt. I EUF-fördraget finns närmare bestämmelser om och dess domare (artiklarna 251–281). Medlemskapet i EU och internationellt samarbete Inför anslutningen till EU diskuterades hur medlemskapet och dess konsekvenser borde komma till uttryck i regeringsformen. Frågan behandlades av inför EG (SOU 1993:14). Enligt utredningen fanns det två möjliga sätt att låta medlemskapet komma till uttryck i regeringsformen. Antingen fick medlemskapets konsekvenser framgå av var och en av de berörda bestämmelserna eller så skulle det finnas en allmän regel om medlemskapet som lämnade utrymme åt medlemskapets rättsliga följder. Utredningen valde att föreslå att en allmän bestämmelse om medlemskapet skulle föras in i regeringsformen. Någon allmän bestämmelse om EU-medlemskapet infördes emellertid inte. I regeringsformen avspeglades i stället EU-medlemskapet i fyra bestämmelser. Frågan om en allmän bestämmelse om EU-medlemskapet behandlades även av , som ansåg att en ny bestämmelse borde införas i 1 kap. regeringsformen i vilken det anges att är medlem i EU (SOU 2008:125 s. 496). Som skäl för förslaget anfördes bl.a. följande (s. 497 f.): Vårt medlemskap i är det internationella samarbete som har störst direkt påverkan på det svenska samhället, något som bl.a. kommer till uttryck genom den omfattande överlåtelse som har skett av svensk beslutanderätt från riksdag och regering till EU:s institutioner. En stor andel av de bestämmelser som svenska medborgare har att följa har numera sin grund i regler meddelade på EU-nivå och inte enligt regeringsformens bestämmelser om normgivning. De grundläggande bestämmelserna meddelas i dessa fall inte av riksdag eller regering utan av organ på EU-nivå. Gemenskapsrätten har på dessa områden företräde framför konkurrerande nationella bestämmelser, däribland i princip även regeringsformen och våra andra grundlagar. Den slutliga uttolkningen av sådana bestämmelser görs av och inte av de domstolar som i regeringsformen utpekas som högsta dömande instanser, dvs. På de områden som berörs av en överlåtelse kan inte längre på egen hand ingå internationella överenskommelser med andra stater eller med internationella organisationer. På samarbetsområden som inte förutsätter överlåtelse av beslutanderätt – något som i princip gäller vid polissamarbete och på straffrättens område samt inom utrikes- och säkerhetspolitiken – har samarbetet formellt inte samma påtagliga inverkan på det svenska rättssystemet. I realiteten innebär dock även dessa samarbetsformer långtgående politiska och juridiska bindningar för . Som har framgått ovan var en grundtanke vid införandet av regeringsformen att denna borde spegla de faktiska politiska förhållandena i landet. På EU-området kan regeringsformen knappast anses leva upp till denna målsättning. Hänvisningarna till EU sker i fyra spridda och mer funktionellt inriktade bestämmelser. Medlemskapet går bara att indirekt utläsa ur dessa. Vi menar att EU-medlemskapet tydligt bör framgå för den som tar del av regeringsformen. Att är medlem i EU bör därför anges redan i 1 kap. om statsskickets grunder. Däremot finns det inte anledning att låta medlemskapets konsekvenser framgå av var och en av de bestämmelser i regeringsformen som på olika sätt påverkas. Det kan – vilket berördes av inför EG (SOU 1993:14 s. 92 f.) – hävdas att ett inskrivande av medlemskapet i grundlag skulle kunna begränsa konstitutionella handlingsfrihet om landet snabbt vill lämna EU. Att i en sådan situation återta den beslutanderätt som har överlämnats till EU skulle formellt kunna kräva att regeringsformen först ändras så att medlemskapet inte längre grundlagsskyddas (jfr prop. 1964:140 s. 132). Vi menar dock att det är rimligt att låta den typen av överväganden styra utformningen av regeringsformen i detta hänseende. Det realistiska är att ett svenskt eventuellt utträde ur EU skulle ske stegvis och efter grundliga överväganden som även innefattar nödvändiga ändringar av regeringsformen. konstaterade vidare att regeringsformen inte innehöll någon allmän bestämmelse som på ett mer sätt berörde övriga internationella samarbeten direkt med andra länder och inom ramen för olika internationella organisationer (SOU 2008:125 s. 498). Mot bakgrund av dessa samarbetens betydelse för det svenska samhället framstod detta enligt utredningen som en brist. föreslog därför att en bestämmelse om deltagande i internationellt samarbete skulle införas i 1 kap. regeringsformen och att samarbetet inom ramen för och särskilt skulle framhållas i bestämmelsen. Detta uteslöt emellertid enligt inte att värdefullt samarbete också skulle kunna ske i andra former, exempelvis i andra internationella organisationer eller genom bilateralt samarbete. Regeringen ställde sig bakom förslag (prop. 2009/10:80). behandlade regeringens proposition, och utskottet delade regeringens bedömning att medlemskap i har så långtgående effekter på det svenska samhället att det borde flyttas fram i regeringsformens inledande kapitel (bet. 2009/10:KU19 s. 50). Medlemskapet i EU och internationellt samarbete behandlade utrikesutskottet regeringens proposition 2007/08:168 Lissabonfördraget (bet. 2008/09:UU8). yttrade sig i ärendet (yttr. 2008/09:KU3y). Enligt utrikesutskottet kunde Lissabonfördraget och de protokoll som hade förtecknats i slutakten till fördraget godkännas av . Utskottet ansåg att varken ändringar i dåvarande 10 kap. 5 § regeringsformen[5] eller i någon annan grundlagsbestämmelse behövdes för att skulle kunna tillträda Lissabonfördraget. I denna del instämde utrikes-utskottet i vad regeringen och hade anfört. I anslutning till propositionen behandlades några motionsyrkanden om folkomröstning om Lissabonfördraget. I denna del konstaterade utrikesutskottet när det gäller den svenska ratifikationsprocessen att har tagit ställning för att inte genomföra en folkomröstning, senast med anledning av utskottets betänkande 2007/08:UU10 (rskr. 2007/08:176). anförde vidare att den svenska folkstyrelsen förverkligas genom ett representativt och parlamentariskt statsskick. Enligt utskottet är väl skickad att ta ställning i frågor som nya fördrag och fördragsändringar kan ge upphov till. fördragsändringar efter medlemskap i har också varit föremål för ställningstagande i (bet. 1997/98:UU13, rskr. 1997/98:197, bet. 2001/02:KU1, rskr. 2001/02:92). Enligt utrikesutskottets mening fanns det inte anledning att i det aktuella fallet göra på något annat sätt, och utskottet avstyrkte därför motionsyrkandena. behandlade motioner om medlemskapet i EU och om upphävande av bestämmelsen i regeringsformen om att är medlem i EU (bet. 2011/12:KU15 s. 15 f.). I sitt ställningstagande noterade utskottet att det följer av regeringsformen att den svenska folkstyrelsen förverkligas genom ett representativt och parlamentariskt statsskick. Utskottet konstaterade att den aktuella bestämmelsen hade införts i grundlagen. Utskottet hänvisade också till vad det hade uttalat i samband med behandlingen av regeringens förslag i denna del (se bet. 2009/10:KU19 s. 50). Med anledning av detta avstyrkte utskottet en motion om att bestämmelsen i regeringsformen om att är medlem i EU skulle upphävas. Utskottet fann inte heller skäl att förorda en översyn av frågan om medlemskap i och avstyrkte därför två motionsyrkanden om detta. behandlade ett motionsyrkande om att det inte bör framgå av regeringsformen med vilka organ samarbetar internationellt (bet. 2015/16:KU16 s. 33 f.). Utskottet avstyrkte motionsyrkandet med motiveringen att frågan om internationella samarbeten relativt hade utretts av och att den aktuella bestämmelsen trätt i kraft . Motionsyrkanden om att folkomrösta om medlemskapet i EU, att bestämmelsen i regeringsformen om att är medlem i EU ska upphävas och att det inte bör framgå av regeringsformen med vilka organ samarbetar internationellt behandlades av utskottet även (bet. 2018/19:KU30 s. 25 f. ). Utskottet vidhöll sina tidigare ställningstaganden och avstyrkte yrkandena. I betänkandet lämnades en reservation om att det inte bör framgå av regeringsformen med vilka organ samarbetar internationellt (SD). Senast utskottet behandlade liknande motionsyrkanden var (bet. 2020/21:KU24 s. 92). Yrkandena avstyrktes då efter beredning i förenklad ordning. Rättsstatsprincipen och mänskliga rättigheter behandlade flera motionsyrkanden om mänskliga rättigheter (bet. 2018/19:KU27). Utskottet underströk att värnandet av de mänskliga rättigheterna och människors demokratiska delaktighet är av central betydelse, för liksom för övriga världen. Mot bakgrund av det arbete som bedrivs inom EU för att stärka skyddet för de mänskliga rättigheterna och värnandet av rättsstatens principer såg utskottet inte något behov av att föreslå något tillkännagivande till regeringen. Motionsyrkandena avstyrktes därför. I yttranden till utrikesutskottet om kommissionens arbetsprogram har framhållit att respekten för mänskliga rättigheter och rättsstaten utgör fundamentet i en demokrati. I yttrandet över arbetsprogrammet uttalade utskottet även att utskottet värdesätter kommissionens arbete med att stärka och försvara rättsstatsprincipen och framhöll vikten av att kommissionen fortsätter detta arbete (yttr. 2019/20:KU6y). Utskottet granskade kommissionens meddelande om att ytterligare stärka rättsstatsprincipen inom EU (COM(2019) 163). Bland annat värdesatte utskottet att kommissionen fortsätter sitt arbete för att främja och försvara rättsstatsprincipen, och utskottet delade regeringens oro över utvecklingen på rättsstatsområdet (utl. 2018/19:KU37). Utskottet välkomnade därför att kommissionen hade tagit initiativ till en diskussion om hur man kan förbättra de verktyg som finns till förfogande för EU:s institutioner för att skydda unionens grundläggande värden, däribland respekten för rättsstaten. Vidare ansåg utskottet att det är av stor vikt att de verktyg som finns till förfogande används och att nya kan bidra till att stärka tillämpningen av rättsstatsprincipen inom unionen. Utskottet framhöll att EU:s grundläggande värden inte är förhandlingsbara. Den bredare diskussion om att ytterligare stärka rättsstatsprincipen som kommissionen tagit initiativ till är enligt utskottet angelägen, och utskottet kommer att följa det fortsatta arbetet. granskade utskottet kommissionens meddelande om 2020 års rapport om rättsstatsprincipen (COM(2020) 580, utl. 2020/21:KU14). Utskottet anförde bl.a. att den europeiska rättsstatsmekanismen utgör ett nytt verktyg som kompletterar andra EU-instrument. Den årliga granskningsmodellen syftar till att främja skyddet av rättsstaten och förebygga att rättsstatliga problem uppstår eller förvärras. I sin första årliga rättsstatsrapport ger kommissionen exempel på positiva trender inom rättsstatsområdet inom EU, men också på allvarliga utmaningar. Utskottet underströk återigen vikten av respekten för grundläggande rättigheter och rättsstaten, vilka är fundament i en demokrati och centrala för samarbetet inom unionen. En årlig granskning och fortlöpande diskussion nationellt och inom EU kan enligt utskottet bidra till att öka respekten för rättsstaten. Därutöver välkomnade utskottet den nya förordningen med skydd av unionsbudgeten vid överträdelser av rättsstatens principer. Utskottet behandlade motioner om att stärka skyddet för mänskliga rättigheter och för att värna rättsstatens principer (bet. 2020/21:KU23 s. 49 f.). I sitt ställningstagande framhöll utskottet på nytt att respekten för mänskliga rättigheter och rättsstaten utgör fundamentet i en demokrati och underströk att utskottet vid upprepade tillfällen hade framhållit vikten av att värna de mänskliga rättigheterna och rättsstatens principer. Mot bakgrund av det arbete som pågår inom EU för att stärka skyddet för mänskliga rättigheter och för att värna rättsstatens principer fann utskottet inte skäl att föreslå något tillkännagivande till regeringen om detta och avstyrkte motionsyrkandena. I betänkandet lämnades två reservationer (C, L). behandlade ett motionsyrkande om bl.a. röda kort (bet. 2017/18:KU36 s. 38 f.). I sitt ställningstagande noterade utskottet att frågor om bl.a. de nationella parlamentens roll på olika sätt behandlades inom EU. Därutöver fann utskottet inte några skäl att ta sådana initiativ som motionärerna yrkade på. Yrkandet avstyrktes därmed. Utskottet behandlade motionsyrkanden om subsidiaritetsprövningen inom EU (bet. 2020/21:KU24 s. 51 f.). I sitt ställningstagande betonade utskottet vikten av de nationella parlamentens särskilda roll när det gäller kontrollen av tillämpningen av subsidiaritetsprincipen. Utskottet fann dock inte skäl att ta sådana initiativ som motionärerna föreslog. Mot denna bakgrund avstyrkte utskottet motionsyrkandena. Enligt 7 kap. 8 § riksdagsordningen ska följa tillämpning av subsidiaritetsprincipen och en gång meddela kammaren sina iakttagelser. redovisade utskottet resultatet av uppföljningen (bet. 2021/22:KU5). behandlade motionsyrkanden om att stärka (bet. 2020/21:KU24 s. 51 f.). Utskottet var inte berett att ställa sig bakom förslaget om ett tillkännagivande i syfte att stärka . När det gällde lagstiftningens kvalitet såg utskottet positivt på det arbete som bedrivs av kommissionen för bl.a. ökad öppenhet och transparens i lagstiftningsarbetet och bättre konsekvensanalyser. Utskottet fann dock inte skäl att ta sådana initiativ som motionärerna föreslog. Mot denna bakgrund avstyrkte utskottet motionsyrkandena. I betänkandet lämnades en reservation (L). behandlade ett motionsyrkande om att ska verka för att ett granskningsförfarande upprättas för det underlag som har för sina domar (bet. 2018/19:KU30 s. 29 f.). Utskottet, som inte fann några skäl att ta ett sådant initiativ som motionären föreslog, avstyrkte motionsyrkandet. Även behandlade utskottet motsvarande motionsyrkanden (bet. 2020/21:KU24 s. 92). Yrkandena avstyrktes då efter beredning i förenklad ordning. Utskottet har vid upprepade tillfällen framhållit vikten av att värna de mänskliga rättigheterna och rättsstatens principer. Vidare följer utskottet löpande det arbete som pågår inom EU. Mot bakgrund av det arbete som pågår inom EU för att stärka skyddet för mänskliga rättigheter och för att värna rättsstatens principer finner utskottet inte skäl att föreslå något tillkänna-givande till regeringen om detta. Motionsyrkandena avstyrks därför. När det gäller motionsyrkandena om medlemskapet i EU och internationellt samarbete, subsidiaritetsprövningen inom EU, och faktagranskning av underlag vidhåller utskottet sina tidigare ställningstaganden och avstyrker motionsyrkandena. Åtgärder för att vitalisera demokratin Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om nationella folkomröstningar, medborgarinitiativ, internationella avtal, det konstitutionella skyddet för demokratin, en ny maktutredning, lobbyregister och en demokratikanon. Jämför reservation 13 (SD), 14 (L), 15 (MP), 16 (L), 17 (C) och 18 (L). (SD) anser i motionerna 2021/22:1915 och 2021/22:2034 att nationella folkomröstningar ska kunna användas i större utsträckning än . Motionären anför bl.a. att det händer att de folkvalda och väljarna har olika uppfattningar i stora och avgörande frågor och att den representativa demokratin måste kompletteras med en möjlighet för väljarna att tvinga fram en folkomröstning. I motion 2021/22:374 begär (SD) ett tillkännagivande om att utreda former för information till medborgarna inför folkomröstningar. m.fl. (SD) yrkar i kommittémotion 2021/22:3287 yrkande 7 att ställer sig bakom det som anförs i motionen om medborgarförslag. I motion 2021/22:244 yrkande 1 efterlyser (SD) en översyn av möjligheten att lämna in s.k. e-petitioner. Motionärerna framhåller vikten av att en medborgare kan framföra sin uppfattning offentligt. Ett system med e-petitioner skulle enligt motionärerna kunna innebära att förslag från medborgarna publiceras på en webbplats, och när ett visst antal personer signerat eller röstat för ett förslag behandlas det av behörigt utskott i . I kommittémotion 2021/22:3388 yrkande 12 begär m.fl. (L) att ställer sig bakom det som anförs i motionen om försöksverksamhet med folkmotion. Även (L) begär i motion 2021/22:2363 yrkande 1 ett tillkännagivande om att utreda och därefter införa medborgerlig förslagsrätt i . Motionärerna instämmer Demokratiutrednings förslag att det på nationell nivå ska göras möjligt att ta upp en folkmotion till om motionen får stöd av av de röstberättigade till riksdagsval. Ett system med folkmotioner kan enligt motionärerna leda till ett ökat politiskt engagemang bland svenska medborgare. m.fl. (MP) efterlyser i motion 2021/22:4102 yrkande 3 ett tillkännagivande om att införa ett nationellt medborgarinitiativ. Enligt motionärerna vore ett system med folkmotioner, eller någon annan form av nationellt medborgarinitiativ, ett viktigt steg mot att stärka den svenska demokratin och öka medborgarnas inflytande i samhället. (SD) efterlyser i motion 2021/22:373 en folklig granskning inför en ratificering av internationella avtal. Enligt motionären bör svenska folket ges en möjlighet att granska internationella avtal eller överenskommelser som kommer att påverka svensk lagstiftning och politik, innan de ratificeras eller undertecknas. Detta skulle exempelvis kunna göras genom folkomröstning. I motion 2021/22:678 yrkar (SD) ett tillkännagivande om att en utredning ska tillsättas som analyserar hur förutsättningarna för vår demokrati har förändrats av internationella avtal och att utredningen ska föreslå förändringar som ska hindra demokratin från att minska ytterligare. Enligt motionären bör utredningen bl.a. beakta minoritetsregeringars påverkan. Det konstitutionella skyddet för demokratin I kommittémotion 2021/22:3388 yrkande 1 begär m.fl. (L) att ställer sig bakom det som anförs i motionen om stärkt konstitutionellt skydd för de demokratiska strukturerna. Motionärerna efterlyser en fördjupad diskussion om hur de demokratiska strukturerna kan göras mer robusta. Det yttersta skyddet ligger enligt motionärerna i en stark folklig uppslutning för de demokratiska värderingarna. I motion 2021/22:2355 yrkar (L) att en maktutredning ska tillsättas. Motionären framhåller att sedan presenterade sitt betänkande har det svenska samhället förändrats radikalt och det gäller också ur ett maktperspektiv. Frågor kring makt och maktens fördelning är enligt motionären centrala i en demokrati. Motionären anser att det behövs en fördjupad debatt om hur medborgarnas makt över politiken kan upprätthållas i en globaliserad värld och hur individens egenmakt kan stärkas. I partimotion 2021/22:3509 yrkande 17 begär m.fl. (C) ett tillkännagivande om att skapa ett lobbyregister. Motionärerna vill inrätta ett lobbyregister eller ett öppenhetsregister på nationell nivå. Att beslutsfattare talar med representanter för näringslivet, fackföreningar, intresseorganisationer och civilsamhället är enligt motionärerna i grunden en nyttig del av lagstiftningsprocessen och regeringsarbetet. Genom sådana samtal kan olika delar av samhället vara med och utforma politiska beslut som påverkar dem. m.fl. (L) begär i partimotion 2021/22:3965 yrkande 46 ett tillkännagivande om en demokratikanon som ska bestå av en samling texter som har haft särskild betydelse för framväxten av demokratin i . Även (L) efterlyser i motion 2021/22:2312 en demokratikanon. Motionärerna anför att det är angeläget att regeringen ger en grupp experter från olika delar av samhället i uppgift att ta fram en demokratikanon som ska kunna användas i bl.a. skolor. Av 1 kap. 1 § första stycket regeringsformen följer att all offentlig makt i utgår från folket. I andra stycket sägs att den svenska folkstyrelsen bygger på fri åsiktsbildning och på allmän och lika rösträtt. Den förverkligas genom ett representativt och parlamentariskt statsskick och genom självstyrelse. I 1 kap. 4 § regeringsformen anges bl.a. att är folkets främsta företrädare och att stiftar lag. Enligt 8 kap. 2 § första stycket 5 regeringsformen meddelas föreskrifter om rådgivande folkomröstning i hela riket och förfarandet vid folkomröstning i grundlagsfråga genom lag. Bestämmelser om folkomröstningar finns i folkomröstningslagen (1979:369). I 18 § föreskrivs att det inför en rådgivande folkomröstning anges i särskild lag vilken fråga som ska ställas till folket samt tidpunkten för omröstningen. I 8 kap. 16 § regeringsformen fastställs förutsättningarna för att anordna en folkomröstning om vilande grundlagsförslag samt föreskrifter om omröstningen. Folkomröstningar kan även aktualiseras enligt 10 kap. regeringsformen (6 § andra stycket och 7–9 §§), som gäller förhållandet till andra stater. Inför beslutet om en ny regeringsform behandlades fundamentala frågor om svenskt statsskick. Grundlagberedningen konstaterade bl.a. att en medverkan i besluten från alla medborgares sida inte är möjlig i alla de frågor där beslut ska fattas (SOU 1972:15 s. 76). påminde i sitt förslag till riksdagsbeslut om vissa grundläggande värderingar utifrån vilka Grundlagberedningen bedrivit sitt arbete och om vilka det rådde enighet inom beredningen (bet. KU 1973:26 s. 16 f.). Dessa värderingar avsåg bl.a. det representativa systemet och de politiska partierna. När det gäller det representativa systemet framhölls att detta är nödvändigt för handläggningen av rikets gemensamma angelägenheter och att de valda representanterna svarar politiskt för följderna av de beslut de fattar. När det gäller partierna var den givna förutsättningen för arbetet att den politiska verksamheten i även skulle försiggå främst genom partier. Utskottet delade dessa värderingar.