bet · H901TU16 · 2022-06-02 00:00:00 — Utskottet vill även peka på de många uppdrag som regeringen har beslutat om för att säkerställa just produktivitet, effektivitet och inte minst kostnadskontroll. Utskottet kan således konstatera att frågorna har hög prioritet för regeringen och finner inte att det finns anledning att vidta något initiativ med anledning av motionerna. Utskottet vill dock framhålla att det har för avsikt att följa utvecklingen noga när det gäller upphandling av underhåll och infrastrukturprojekt. Mot denna bakgrund avstyrks motionerna 2021/22:920 (V) yrkande 20, 2021/22:2369 (M), 2021/22:2968 (SD) yrkande 28, 2021/22:3679 (C) yrkande 2, 2021/22:3750 (M) yrkande 16, 2021/22:3879 KD) yrkande 22, 2021/22:4371 (SD) yrkande 2, 2021/22:4375 (V) yrkande 2 och 2021/22:4380 (KD) yrkandena 1 och 4. Regeringens skrivelse om om kostnadskontroll i infrastrukturinvesteringar Med vad som anförts ovan föreslår utskottet att lägger skrivelse 2021/22:80 till handlingarna. Vissa andra transportpolitiska frågor Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om fysisk planering, vissa organisatoriska frågor och utvärderingar av infrastrukturarbetet. Utskottet framför bl.a. att det inte finner skäl att ifrågasätta att befintlig myndighetsstruktur är ändamålsenlig. Utskottet konstaterar även att flera myndigheter har i uppdrag att följa upp infrastrukturarbetet. Jämför reservation 75 (M), 76 (SD), 77 (V), 78 (M) och 79 (V). Några frågor om fysisk planering I motion 2021/22:3309 anför (M) att makten över tillstånd till nya utfarter i samband med nybyggen bör flyttas från till kommunernas bygglovsenhet och att en översyn bör göras med avsikt att stärka kommunernas makt gentemot i övrigt. Motionären menar att kan stoppa bygget av en ny bostadsbyggnad genom att stoppa nya utfarter till en allmän väg, medan kommunen helt saknar inflytande över frågan. I motion 2021/22:711 yrkande 3 efterfrågar (C) en utredning om hur lokal, regional och nationell planering av infrastruktur kan inkludera varandra i sin planering. I motion 2021/22:2078 yrkande 1 av och (båda C) föreslås att infrastruktur i form av kraftledningar ska samordnas med väg- och järnvägsdragningar för att minimera det totala markintrånget. m.fl. (M) framför i kommittémotion 2021/22:3750 yrkande 12 att antalet statliga myndigheter för infrastruktur bör ses över i syfte att stärka samordningen och effektiviteten mellan de olika trafikslagen. m.fl. (SD) framför i kommittémotion 2021/22:2951 att det bör tillsättas en utredning som får till uppdrag att utreda om man ska dela upp i ett vägverk med ansvar för vägnätet och ett banverk med ansvar för järnvägsnätet, eller om verksamheten även framöver ska vara sammanslagen i ett trafikverk. m.fl. (V) efterfrågar i kommittémotion 2021/22:920 yrkande 19 ett uppdrag till att se över vilka funktioner som är ändamålsenliga att återta och driva i egen regi med huvudregeln att alla permanenta funktioner bör drivas av myndighetens egen personal. I kommittémotion 2021/22:3195 yrkande 3 framför motionärerna att regeringen bör utvärdera sammanslagningen av och utreda om det vore bättre och effektivare att återigen dela i två enheter. I motion 2021/22:3560 framför (M) att statens ägande i bör avyttras. Motionären pekar bl.a. på den osunda konkurrensen från det statligt ägda . (KD) framför i motion 2021/22:352 att ett samlat ansvar för de statliga trafikverksamheterna i en myndighet förlagd till bör utredas. I kommittémotion 2021/22:3750 yrkande 10 betonar m.fl. (M) vikten av att analysera förändrade pendlingsmönster efter pandemin. I yrkande 11 anser motionärerna att det bör inrättas ett trafikpolitiskt råd som ska granska och utvärdera infrastrukturpolitiken utifrån ett transportpolitiskt ramverk. I kommittémotion 2021/22:3757 yrkande 10 framhåller motionärerna att regeringen bör ge Trafikanalys i uppdrag att analysera förändrade pendlingsmönster och erfarenheter av smittspridning och därefter dra relevanta slutsatser av detta. m.fl. (V) framför i kommittémotion 2021/22:3195 yrkande 1 att Transportstyrelsen bör få i uppdrag att i samarbete med relevanta myndigheter göra en kartläggning av statusen på, användningen av och potentialen i all infrastruktur över hela landet. Enligt motionärerna krävs det för att få en överblick och kontroll över infrastrukturen på systemnivå över hela landet. Det statliga infrastrukturbyggandet regleras i lagen (1995:1649) om byggande av järnväg och väglagen (1971:948), vilka även hänvisar till delar av . I tillämpliga delar av finns bl.a. regler om hushållning av mark- och vattenområden, om riksintressen m.m. uppger att mark i närheten av vägar och järnvägar med fördel kan användas till att dra ledningar, vilket dock förutsätter att drift och underhåll av vägen eller järnvägen inte fördyras eller försvåras och att ledningen eller dess kringutrustning inte vållar skador, fara eller hinder för trafik och trafikanter. Den som ska korsa en järnväg, en väg eller ett farvatten där det finns någon form av ledning måste teckna ett avtal med . Enligt 39 § väglagen får en enskild körväg inte anslutas till en allmän väg utan väghållningsmyndighetens tillstånd. Inte heller får en enskild körvägs anslutning till en allmän väg ändras utan ett sådant tillstånd. Den som ska ansluta sin väg eller utfart till en statlig väg lämnar därmed in sin ansökan till . uppger att en ny väganslutning, dvs. en utfart, inte får försämra trafiksäkerheten på vägen. Föraren ska ha fri sikt längs den allmänna vägen från in på utfartsvägen. Den nya utfarten får inte heller försämra framkomligheten på den allmänna vägen. ger bara i undantagsfall tillstånd för nya utfarter till Europavägar, riksvägar och vissa större länsvägar. I den senaste infrastrukturpropositionen framför regeringen att den nationella infrastrukturplaneringen behöver samspela väl med den fysiska samhällsplaneringen för att infrastrukturåtgärder ska kunna genomföras effektivt och ge god måluppfyllelse. ska samverka med andra aktörer och vidta åtgärder i syfte att nå de transportpolitiska målen. Regeringen menar att ett arbetssätt med samverkan och samarbete mellan och andra parter är centralt för att tillsammans nå önskad effekt, inte minst när det gäller lokaliserings- och markanvändningsfrågor. ska i samhällsplaneringen säkra att den statliga transportinfrastrukturen utformas så att den möjliggör en samverkan med övrig infrastruktur och främjar ett effektivt nyttjande av alla trafikslag. Regeringen konstaterar att det pågår en utveckling av samverkan och samordning mellan de olika planeringsnivåerna och regeringen kommer att fortsätta att följa den. I infrastrukturpropositionen konstaterar regeringen vidare att god samhällsplanering ökar möjligheten till att skapa transporteffektiva städer. Infrastrukturinvesteringar skapar en potential för bostadsbyggande. Regeringen menar att en väl fungerande samordning mellan statlig infrastrukturplanering samt och regional samhällsplanering är en förutsättning för att de potentialer som infrastrukturprojekten möjliggör ska utnyttjas till fullo. Av budgetpropositionen framgår att enligt prognoser kommer trafikarbetet att öka till 2040 med planerade styrmedel. Regeringen konstaterar att fortsatt trafiktillväxt gör det svårare att klara klimatmålen. Åtgärder som ökar samhällets transporteffektivitet kan dock minska trafikarbetet och därmed utsläppen av växthusgaser och luftföroreningar. Regeringen framhåller att kommuner och regioner spelar en viktig roll i omställningen till ett transporteffektivt samhälle. Regeringen anser därför att samordningen i den fysiska planeringen mellan lokal, regional och nationell nivå behöver förbättras. Enligt förordningen (2010:185) med instruktion för ska , med utgångspunkt i ett trafikslagsövergripande perspektiv, ansvara för den långsiktiga infrastrukturplaneringen för vägtrafik, järnvägstrafik, sjöfart och luftfart samt för byggande och drift av statliga vägar och järnvägar. får även, efter överenskommelse med , ansvara för genomförandet av infrastrukturprojekt i farleder, slussar och kanaler. Vidare ska verka för en grundläggande tillgänglighet i den interregionala kollektivtrafiken. ska, i enlighet med sin instruktion, bl.a. ha väl fungerande rutiner, arbetssätt och samverkansformer som tar till vara och möjliggör nationellt, regionalt och lokalt inflytande samt samverka med andra aktörer och vidta åtgärder i syfte att nå de transportpolitiska målen. omfattar verksamheten vid tidigare , , och samt den långsiktiga planeringen vid och Transportstyrelsen. Även en del av tidigare () finns hos . I ingår också resultatenheterna Färjerederiet, Förarprov, Trafikverksskolan och Fordonsresurser. huvuduppgift är enligt förordningen (2010:184) med instruktion för att tillhandahålla en säker, effektiv och miljöanpassad flygtrafiktjänst för civil och militär luftfart. ska inom och utom landet tillhandahålla flygtrafiktjänster samt service- och konsulttjänster som är knutna till verksamheten samt svara för forskning och innovation som motiveras av myndighetens uppgifter. ska verka för att de transportpolitiska målen uppnås. ska enligt förordningen (2007:1161) med instruktion för verka för att de transportpolitiska målen uppnås. Verket ska i sitt arbete ha ett trafikslagsövergripande synsätt. huvuduppgifter är bl.a. att tillhandahålla lotsning, i egenskap av infrastrukturhållare för farleder svara för farledshållning och vid behov inrätta nya farleder, tillhandahålla sjöräddnings- och flygräddningstjänst samt svara för isbrytning. Vidare finns myndigheterna (), Trafikanalys och Transportstyrelsen. Bland de statligt ägda bolagen inom området kan nämnas. uppdrag om åtgärder för visst järnvägsunderhåll i egen regi redovisade sitt uppdrag om vilka åtgärder verket behöver vidta för att genomföra visst järnvägsunderhåll i egen regi. I redovisningen framhåller att marknaden för järnvägsunderhåll fortsätter att utvecklas och att utvecklingspotentialen är stor, både för som beställare och för utförande entreprenörer. uppgift innebär att myndigheten kontinuerligt behöver utveckla beställarrollen genom ökat lärande och på olika sätt vidta åtgärder för att utveckla marknaden. Myndigheten framhåller att det exempelvis kan innebära försök med olika typer av affärsupplägg samt att använda olika entreprenadformer. framhåller att behöver mixen av åtgärder variera, och frågorna studeras och utvecklas kontinuerligt av akademin, industrin och i samverkan. En viktig utgångspunkt i de åtgärder som genomförs är dock att ge marknaden stabila och långsiktiga förutsättningar. I syfte att utveckla beställarkompetensen och utveckla marknaden planerar att genomföra basunderhåll i tre geografiska områden, med ett organisationsupplägg där har egen personal för planering och produktionsledning av det operativa arbetet. får därmed full insyn i hur det operativa arbetet genomförs. Att öka andelen egen regi med fler operativa resurser kommer inte att ge ytterligare något bidrag i detta avseende, enligt bedömning. Det är brist på kompetens och resurser inom anläggningsbranschen i allmänhet och inom järnvägsbranschen i synnerhet. Osäkerheterna ökar om andelen verksamhet i egen regi ökar i omfattning, och detta gäller även tillkommande kostnader. Oavsett val av upplägg för verksamhet i egen regi planerar att se över det egna behovet av förfogande över maskiner. Utredning om myndigheterna inom transportområdet beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att kartlägga och analysera vissa verksamheter och funktioner hos myndigheterna inom transportområdet (dir. 2008:90). Utredningen antog namnet . I direktiven angavs att översynen syftade till att finna de lösningar som bäst stöder ett effektivt utförande av statens uppgifter inom transportområdet och som leder till att medborgare och näringsliv sätts i centrum, att det trafikslagsövergripande synsättet stärks i planeringsprocessen samt att övriga verksamheter bedrivs på ett effektivt sätt. I uppdraget ingick också att föreslå åtgärder som bidrar till utvecklade beställarfunktioner hos myndigheterna inom transportområdet i syfte att uppnå en bättre fungerande anläggningsmarknad och högre effektivitet. överlämnade delbetänkandet Tydligare uppdrag – i stället för sektorsansvar (SOU 2008:128), delbetänkandet De statliga beställarfunktionerna och anläggningsmarknaden (SOU 2009:24) och slutbetänkandet Effektiva transporter och samhällsbyggande – En ny struktur för sjö, luft, väg och järnväg (SOU 2009:31). Beslutet om den nuvarande myndighetsstrukturen fattades av en enhällig riksdag (prop. 2009/10:59, bet. 2009/10:TU9, rskr. 2009/10:183). Beslutet innebar att planeringen av utvecklingen av transportinfrastruktur därmed samlades hos den nyinrättade myndigheten . I förslaget till den nya myndighetsstrukturen framhölls att ett samlat trafikverk, med en sammanhållen planerings- och förvaltningsverksamhet, är den lösning som bäst svarar mot den planeringsansats som den tillkallade hade föreslagit. Enligt förslaget skapas därmed också de bästa förutsättningarna för tillämpning av fyrstegsprincipen, funktionalitet i hela transportsystemet, en önskvärd effektivisering av de statliga upphandlings- och beställningsfunktionerna samt en lämplig och enhetlig regional representation (prop. 2009/10:59). I SOU 2009:31 föreslogs att det dåvarande ansvaret inom för den långsiktiga planeringen och för att peka ut sjöfartens riksintressen skulle föras över till för att på så sätt främja ett trafikslagsövergripande synsätt i infrastrukturplaneringen. När det gällde övriga funktioner inom beställarfunktionen och den producerande verksamheten bedömde utredningen att det inte fanns några uppenbara synergier eller andra vinster med att integrera dessa verksamheter i ett trafikverk. Utredningen underströk dock att det fanns all anledning för och att vidareutveckla samarbetet och utbyta erfarenheter av t.ex. upphandlingsfrågor. I beredningen av förslaget menade trafikutskottet att det inte kunde uteslutas att en så stor myndighet som riskerade att bli svårstyrd, men utskottet konstaterade att risken skulle kunna bemästras, framför allt genom en ändamålsenlig intern organisation. Utskottet menade även att den nya myndigheten skulle komma att tillföra regeringens arbete den ytterligare kvalitetsförstärkning och sakkunskap som behövs för en effektiv uppföljning och styrning av verksamhet. En utgångspunkt för det planeringssystem som lade fast (prop. 2011/12:118, bet. 2011/12:TU13, rskr. 2011/12:257) för åtgärder i trafikens infrastruktur är att möjliggöra en ökad flexibilitet. Genom propositionen infördes ett system med rullande planering där de långsiktiga åtgärdsplanerna följs upp genom årliga beslut om vilka projekt som kan byggstartas under de tre närmast följande åren. Införandet av ett system med årliga beslut syftade bl.a. till att ge regeringen möjlighet att inom budgetlagens ramar göra omprioriteringar och särskilda satsningar. På detta sätt skulle regeringen bättre kunna bemöta oförutsedda händelser. betonades det i propositionen att de faktiska besluten om byggstart även fortsättningsvis bör fattas av i syfte att behålla tillräckligt stor flexibilitet. Myndigheten får följaktligen själv avgöra vilka projekt ur gruppen i regeringens beslut som avser de tre närmast följande åren som ska byggstartas under det närmaste året. Forskning och utvärderingar inom transportområdet Trafikanalys har till huvuduppgift att, med utgångspunkt i de transportpolitiska målen, utvärdera och analysera samt redovisa effekter av föreslagna och genomförda åtgärder inom transportområdet. Vidare ska myndigheten ansvara för att samla in, sammanställa och sprida statistik på transportområdet. Syftet med utvärderingarna är att de ska bidra till kunskap om och utveckling av styrningen mot de transportpolitiska målen. Trafikanalys har bl.a. ett löpande uppdrag att redovisa en uppföljning av hur transportsystemet utvecklats i förhållande till de transportpolitiska målen. VTI är ett oberoende forskningsinstitut inom transportsektorn. VTI:s huvuduppgift är att bedriva forskning och utveckling kring infrastruktur, trafik och transporter. Verksamheten omfattar samtliga transportslag och områdena väg- och banteknik, drift och underhåll, fordonsteknik, trafiksäkerhet, trafikanalys, människan i transportsystemet, miljö, planerings- och beslutsprocesser, transportekonomi samt transportsystem. VTI forskar bl.a. om planering och politik på nationell, regional och lokal nivå. I infrastrukturpropositionen konstaterar regeringen att resandet har förändrats under pandemin. Inte minst resor med flyg, färjetrafik till och från och kollektivtrafik har minskat kraftigt. Godstrafiken har påverkats i mindre grad än persontrafiken. Regeringen framför att det råder en stor osäkerhet om i vilken grad förändringarna kommer att bli bestående. Det är osäkert vilka effekter den pågående pandemin ger på framtida efterfrågan på och utbud av transporter. Regeringen betonar att godstransporterna har stor betydelse för att hela ska fungera, även vid påfrestningar. Transportstyrelsen uppger att man följer rekommendationer från och andra berörda myndigheter när det gäller pandemin. Transportstyrelsen har aktiverat sin krisorganisation för att lättare skapa en gemensam inriktning för åtgärder och prioriteringar. Transportstyrelsen uppger att man följer händelseutvecklingen när det gäller coronaviruset kontinuerligt och anpassar åtgärder löpande utifrån aktuell lägesbild. EU har fattat beslut om tillfälliga lättnader och undantag från regler inom transportområdet. Förändringarna påverkar både personer och företag verksamma inom vägtrafik-, järnvägs- och sjöfartsområdet. Bland annat har giltighetstiden för olika personliga behörigheter, som körkort och yrkeskompetensbevis förlängts. Trafikanalys har haft regeringens uppdrag att redovisa trafikutveckling med anledning av covid-19-pandemin. En rapport om de förändrade resmönstren under coronapandemins första halvår publicerades . redovisades en studie om hur resandet i utvecklats . Trafikanalys har även på sin webbplats publicerat indikatorer på trafikutvecklingen inom de olika trafik- och transportslagen. Även VTI forskar om kort- och långsiktiga konsekvenser och möjligheter i fråga om mobilitetsmönster, tillgänglighet, planering, styrning och omställning till följd av covid-19-pandemin. är ett av svenska staten helägt bolag. (tidigare Svevia Maskin) är ett dotterbolag som hyr ut och underhåller maskiner, fordon och utrustning till Svevia, men också till kunder inom hela entreprenadbranschen. Svevia bildades som ett fristående statligt bolag. verkade man under namnet som en produktionsavdelning i dåvarande (nuvarande ). Skriftliga frågor och interpellationer till statsråd Infrastrukturminister framförde i sitt svar på en skriftlig fråga (fr. 2021/22:1509) att han inte avser att ta några initiativ för att en utredning om delning av till ett banverk och ett vägverk tillsätts. I en interpellationsdebatt (ip. 2021/22:440) framförde infrastrukturminister bl.a. att regeringen kommer att agera för att få ett ökat statligt ansvarstagande för järnvägsunderhållet och att ministern hoppas och tror att en än större andel kanske kan komma att bedrivas i samhällets regi framöver. Infrastrukturministern framhöll att det är nödvändigt för att kunna upprätthålla god kunskap om järnvägssystemets status och vara en pådrivare när det gäller att hålla en stram kostnadsutveckling och säkerställa att de resurser som har beslutat om används på allra bästa sätt. Statsrådet påminde i sitt svar på en skriftlig fråga (fr. 2019/20:896) bl.a. om att och övriga bolag med statligt ägande liksom privat ägda aktiebolag styrs med aktiebolagslagen (2005:551) som grund. Inom ramen för den verksamhetsinriktning som staten som aktieägare, ytterst företrädd av , har bestämt är det bolagets styrelse och ledning som ansvarar för bolagets organisation och förvaltningen av dess angelägenheter samt den löpande förvaltningen av bolagets operativa verksamhet. Statsrådet konstaterade även att frågor om eventuell snedvridning av konkurrensen kan prövas inom ramen för konkurrenslagens (2008:579) bestämmelser om konkurrensbegränsande offentlig säljverksamhet. Infrastrukturminister betonade i sitt svar på en skriftlig fråga (fr. 2019/20:692) att det, tillsammans med andra intressen, är ett viktigt allmänt intresse att beakta bevarandet av brukningsvärd mark vid exploatering. Statsrådet pekade på att det finns en reglering som ska följa i sitt arbete med infrastrukturplanering, vilket ger en rättssäker grund för arbetet. De individuella avvägningarna måste dock alltid göras med beaktande av de specifika omständigheterna i varje enskilt fall. I sitt svar på en skriftlig fråga framförde infrastrukturminister bl.a. följande (fr. 2019/20:204). Den formella fysiska planeringen av olika infrastrukturåtgärder bör föregås av en förberedande studie som innebär en förutsättningslös trafikslagsövergripande analys med tillämpning av fyrstegsprincipen. Syftet med studien är att behandla vilka typer av åtgärder, oavsett trafikslag, som är möjliga att vidta för att lösa ett problem i transportsystemet och således ge underlag för att bestämma vad som ska göras för att lösa problemet. Infrastrukturministern framförde att det i ett sådant arbete är viktig att lyssna in såväl lokala som regionala prioriteringar. har utarbetat ett arbetssätt för sådana studier, vilka de kallar åtgärdsvalsstudier, som lägger stor vikt vid dialog mellan olika aktörer och intressenter. Infrastrukturministern framhöll att regeringen förutsätter att för en bra dialog med berörda parter. Infrastrukturminister framförde i en interpellationsdebatt (ip. 2017/18:16) att infrastrukturprojekt generellt sett innebär att svåra avvägningar måste göras mellan olika intressen, både enskilda och allmänna. Statsrådet pekade på att jordbruk och vattenskydd är två av många olika allmänna intressen som kan vara berörda av en utbyggnad av väg eller järnväg. Statsrådet klargjorde att det tydligt framgår att hänsyns- respektive hushållningskapitel ska tillämpas vid prövning av ärenden enligt både väglagen och lagen om byggande av järnväg, vilket bl.a. innebär att det ska väljas en lokalisering som är lämplig med hänsyn till att ändamålet ska kunna uppnås med minsta intrång och besvär för människors hälsa och miljön utan oskälig kostnad. Utskottet har behandlat frågor om bl.a. fysisk planering och utvärderingar av infrastrukturarbetet tidigare, senast i betänkande 2020/21:TU16. Utskottet underströk bl.a. vikten av att statens resurser och mark används effektivt. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena och beslutade i linje med utskottets förslag. Några frågor om fysisk planering Utskottet vill inledningsvis slå fast att för att infrastrukturåtgärder ska kunna genomföras effektivt och ge god måluppfyllelse behöver den nationella infrastrukturplaneringen samspela väl med den fysiska samhällsplaneringen. Utskottet konstaterar att har i uppdrag att samverka med andra aktörer och vidta åtgärder i syfte att nå de transportpolitiska målen. I den senaste infrastrukturpropositionen framför regeringen också att ett arbetssätt med samverkan och samarbete mellan och andra parter är centralt för att tillsammans nå önskad effekt, inte minst när det gäller lokaliserings- och markanvändningsfrågor. Vidare vill utskottet peka på att regeringen i infrastrukturpropositionen betonar att en väl fungerande samordning mellan statlig infrastrukturplanering samt och regional samhällsplanering är en förutsättning för att de potentialer som infrastrukturprojekten möjliggör ska utnyttjas till fullo. Utskottet delar den bilden. Utskottet konstaterar också i sammanhanget att uppger att mark i närheten av vägar och järnvägar med fördel kan användas till att dra ledningar, förutsatt att drift och underhåll av vägen eller järnvägen inte fördyras eller försvåras och att ledningen eller dess kringutrustning inte vållar skador, fara eller hinder för trafik och trafikanter.