bet · H901JuU29 · 2022-05-20 00:00:00 — Som framgår ovan har CVE på nationell nivå ansvaret för samordningen i det förebyggande arbetet och för att ge bl.a. stöd till kommunerna. När det gäller återvändare framgår det av information på CVE:s webbplats att CVE erbjuder hjälp och stöd till alla kommuner och lokala aktörer som behöver det. CVE söker även upp och erbjuder stöd till kommuner som tar emot återvändare från tidigare IS-kontrollerade områden. budgetproposition redovisas bl.a. följande när det gäller återvändare (prop. 2021/22:1 utg.omr. 4 s. 37): Center mot våldsbejakande extremism (CVE) har fortsatt arbetet med att ge strategiskt, organisatoriskt och operativt stöd till kommuner. De insatser som CVE har gjort för att förbereda kommuner på mottagande av IS-återvändare, inklusive kvinnor och barn, har varit framgångsrika och bidragit till en tydlig rollfördelning mellan statliga myndigheter och kommuner och en bra förberedelse för att hantera de utmaningar som följer med dessa ärenden. Kunskap utgör grunden för att kunna utveckla det förebyggande arbetet på alla nivåer och kunskapen måste också omfatta den våldsbejakande extremistiska propaganda som sprids via digitala plattformar, eftersom propagandan bidrar till radikalisering, rekrytering och planering av attentat. FOI:s kartläggningar visar att hotfulla och skadliga budskap är mycket lättillgängliga och att dessa budskap dessutom kan bidra till att skada både samhället och individer. För att kunna förebygga hot och hat, våldshandlingar och terrorism är det av största vikt att sådana budskap fortsätter att kartläggas och analyseras. Det anges även i propositionen (s. 30) att CVE startade ett nätverk för en myndighetsgemensam strategi för mottagande av vuxna och barn från läger för IS-anhängare i nordöstra . Strategin utmynnade i ett antal modeller för hur mottagandet skulle gå till. har dessa modeller varit i operativt bruk och har haft önskad effekt, genom att exempelvis tydliggöra gränsdragningen mellan olika roller i mottagandet, liksom förutsättningar för lagföring och insatser enligt socialtjänstlagen eller enligt LVU. Säkerhetspolisen arbetar med att följa upp personer som återvänder från konfliktområden och bedöma huruvida de utgör ett hot mot . Detta arbete är en del i myndighetens uppdrag att bekämpa terrorism och minska hotet från våldsbejakande extremism. Enligt information på Säkerhetspolisens webbplats gör Säkerhetspolisen löpande bedömningar om och i så fall på vilket sätt de som återvänder kan utgöra ett hot. Det finns en väl fungerande myndighetsövergripande samverkan i arbetet med återvändare från konfliktområden. Sammanhållande för denna samverkan är CVE. Utöver Säkerhetspolisen ingår , , , , , , samt Kommuner och Regioner (SKR). Säkerhetspolisen bidrar även till arbete med att utreda eventuella brott som begåtts i konfliktområden, t.ex. krigsbrott. Finns misstankar om att brott begåtts som faller inom ramen för Säkerhetspolisens ansvarsområde kan Säkerhetspolisen även inleda egna förundersökningar. I de fall en återvändare har medföljande minderåriga barn upprättar Säkerhetspolisen alltid en orosanmälan till i berörd kommun. Statsrådet har i sitt svar på en fråga (fr. 2020/21:1018) om huruvida IS-anslutna i eller nu kan räkna med svenska myndigheters hjälp att komma till uppgett följande: Frågan om ansvarsutkrävande och lagföring av de individer som har begått brott i och är fortsatt en prioriterad fråga för regeringen. På inget sätt har regeringen ändrat uppfattning, vi står fast vid att lagföring i första hand bör ske i regionen. De svenskar som trots den striktaste formen av reseavrådan rest till och kan inte räkna med hjälp från svenska myndigheter om de senare vill återvända till . Undantaget är barn till IS-anslutna svenskar som även fortsatt ska få den hjälp som är möjlig. Om individer, både barn och vuxna, återvänder till från tidigare IS-kontrollerade områden finns en väl fungerande samverkan mellan flera myndigheter, socialtjänst och andra aktörer. Såväl som Säkerhetspolisen kan komma att utreda brottslig verksamhet om sådan misstänks föreligga, till exempel brott mot mänskligheten, folkmord, krigsbrott eller terroristbrottslighet. Ett sådant arbete pågår just . Center mot våldsbejakande extremism (CVE) ansvarar för en upparbetad struktur för samverkan med berörda kommunala aktörer. I regeringens skrivelse skrivelser till regeringen – åtgärder (2021/22:75) anges följande (s. 89): När det gäller mottagandet av framförallt barn, men även kvinnor (och män), som återvänder till från tidigare IS-kontrollerade områden i och (eller efter att ha varit i kurdiskt förvar) finns på nationell nivå samverkan mellan flera myndigheter. och återvände ett mindre antal kvinnor med barn till och kunde det konstateras att samverkan mellan berörda myndigheter fungerande väl och enligt plan. På nationell nivå ansvarar Center mot våldsbejakande extremism för en upparbetad struktur för samverkan med berörda kommunala aktörer. Kommuner som kan komma att involveras i mottagandet av kvinnor och barn är förberedda för detta. Orosanmälningar till socialtjänst rörande samtliga aktuella barn har gjorts. Om personer återvänder till efter vistelse i konfliktområden kan såväl som Säkerhetspolisen och komma att utreda brottslig verksamhet om sådan misstänks föreligga som brott mot mänskligheten, folkmord, terrorism eller krigsbrott. har tillkännagett för regeringen det som utskottet anför om att ta fram nationella riktlinjer för att hantera s.k. återvändare och också återkomma med förslag som säkerställer att återvändare kan kallas till förhör (bet. 2019/20:JuU32, rskr 2019/20:178). Tillkännagivandet är inte slutbehandlat (skr. 2021/22:75, s. 88 f.). Vid beredningen av motioner från allmänna motionstiden /21 avstyrkte utskottet motionsyrkanden om brottsutredning och omhändertagande av återvändare (2020/21:JuU29 s. 42 f.). Utskottet såg med hänvisning till pågående arbete inte skäl för de tillkännagivanden som efterfrågades. Säkerhetspolisens följer upp personer som återvänder från konfliktområden och bedömer huruvida de utgör ett hot mot samt bidrar till arbete med att utreda eventuella brott som begåtts i konfliktområdet. Utskottet ser inte skäl att ställa sig bakom de förslag om kartläggning och utredning av återvändare som efterfrågas i motionerna 2021/22:3783 (M) yrkande 14 och 2021/22:3984 (L) yrkande 13. Utskottet anser inte heller att det framkommit några skäl att ställa sig bakom begäran att alla återvändare ska häktas. Motionerna 2021/22:297 (SD) yrkande 2 och 2021/22:2526 (SD) yrkande 18 avstyrks därför. Som framgår ovan startade CVE ett nätverk för en myndighetsgemensam strategi för mottagande av vuxna och barn från läger för IS-anhängare i nordöstra . Strategin utmynnade i ett antal modeller för hur mottagandet ska gå till. Det finns en fungerande samverkan mellan berörda myndigheter och CVE ansvarar för att samverkan med berörda kommunala aktörer ska fungera. Det har enligt utskottet inte framkommit några skäl att rikta ett sådant tillkännagivande till regeringen som efterfrågas i motion 2021/22:3984 (L) yrkande 16. Som framgår ovan kan personer som frivilligt rest till andra länder i strid med regeringens avrådan inte räkna med hjälp från svenska myndigheter om de senare vill återvända till . Utskottet anser därför inte att det finns behovs av ett sådant tillkännagivande som efterfrågas i motion 2021/22:3136 (M). Offentlig uppmaning till och utbildning för terrorism Utskottets förslag i korthet avslår yrkanden om anskaffande och innehav av terroristbrottsinstruktioner, propaganda för terrorism och en EU-gemensam lista på hatpredikanter. Jämför reservation 15 (M, KD), 16 (M, SD, KD) och 17 (M). m.fl. (M) begär i kommittémotion 2021/22:3783 yrkande 10 ett förbud mot att anskaffa och inneha terroristbrottsinstruktioner. Det kan t.ex. handla om filmer där det redogörs för hur en viss spränganordning sätts samman eller andra typer av instruktioner för hur terroristbrott kan genomföras. I samma motion yrkande 9 begärs att straffansvar ska övervägas för den som publicerar en bild eller ett budskap som ger stöd åt en terroristorganisation. Det kan handla om publiceringar i sociala medier som syftar till att sprida propaganda för att visa sitt stöd. I kommittémotion 2021/22:2526 av m.fl. (SD) yrkande 12 begärs ett förbud mot propaganda för terrorism. Motionärerna anför att det bör utredas hur man på ett mer omfattande plan kan förhindra propaganda för terrorism eller terroristorganisationer, t.ex. där gärningsmannen inte uppmanar direkt till sådan brottslighet men ändå propagerar för deltagande i organisationer som kan bedömas som terroristorganisationer. m.fl. (M) begär i kommittémotion 2021/22:3789 yrkande 6 att EU upprättar en lista med hatpredikatenter som ska nekas inträde i Europeiska unionen. På en sådan lista ska enligt motionärerna exempelvis radikala islamister, men även vitmaktförespråkare och andra personer som kan uppmana till terror, finnas med. I 3 § lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt allvarlig brottslighet (rekryteringslagen) finns en bestämmelse om offentlig uppmaning att begå terroristbrott som innebär att den som i ett meddelande till allmänheten uppmanar eller på annat sätt försöker förleda till särskilt allvarlig brottslighet eller till samröre med en terroristorganisation döms till fängelse i högst . I 5 § samma lag anges att den som meddelar eller försöker meddela instruktioner om tillverkning eller användning av sådana sprängämnen, vapen eller skadliga eller farliga ämnen som är särskilt ägnade att användas för särskilt allvarlig brottslighet, eller om andra metoder eller tekniker som är särskilt ägnade för sådant ändamål, döms till fängelse i högst , om gärningen har begåtts med vetskap om att mottagaren har för avsikt att använda instruktionerna för att begå eller på annat sätt medverka till särskilt allvarlig brottslighet. Enligt 5 a § döms den till fängelse i högst som tar del av sådana instruktioner som avses i 5 § i avsikt att använda dem för att begå eller på annat sätt medverka till särskilt allvarlig brottslighet. I proposition 2021/22:133 En samlad straffrättslig terrorismlagstiftning föreslås att en ny lag, terroristbrottslagen, ska ersätta de nuvarande lagarna om terrorism. När det gäller offentlig uppmaning till terrorism eller särskilt allvarlig brottslighet föreslår regeringen (s. 106) att det ska utökas till att, utöver det som redan är kriminaliserat, även omfatta offentlig uppmaning till rekrytering till terrorism eller särskilt allvarlig brottslighet, utbildning för terrorism eller särskilt allvarlig brottslighet eller resa för terrorism eller särskilt allvarlig brottslighet. Regeringen anför att (s. 108) en utvidgning av bestämmelsen om offentlig uppmaning skulle bidra till att i den straffrättsliga lagstiftningen mot terrorism på ett mer heltäckande sätt fånga upp budskap och propaganda med inriktning på särskilda former av stöd till terrorism, t.ex. uppmaningar att utbilda sig i olika vapen- och sprängämnestekniker för att begå terroristbrott. Vidare föreslår regeringen (s. 111) att straffansvaret för att utbilda för terrorism eller särskilt allvarlig brottslighet utvidgas så att det inte enbart omfattar den som har vetskap om mottagarens brottsliga syfte utan även den som själv har ett sådant syfte. Vidare ska straffansvaret utvidgas, såväl för den som utbildar som för den som tar del av utbildning, genom att uppräkningen av de hjälpmedel som utbildningen ska avse görs mer generell. Straffansvaret för utbildning för terrorism eller särskilt allvarlig brottslighet ska därmed omfatta den som till någon annan meddelar eller söker meddela instruktioner om tillverkning eller användning av sådana hjälpmedel eller om sådana metoder eller tekniker som är särskilt ägnade att användas vid terroristbrott, särskilt allvarlig brottslighet eller finansiering av terrorism eller särskilt allvarlig brottslighet, i avsikt att instruktionerna ska användas eller med vetskap om att de är avsedda att användas för att begå eller på annat sätt medverka till sådan brottslighet, eller tar del av sådana instruktioner som avses i 1 i avsikt att använda dem för att begå eller på annat sätt medverka till sådan brottslighet. På det område som skyddas av tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen är 3 § rekryteringslagen inte tillämplig. En gärning som har begåtts genom något av de medier som omfattas av dessa grundlagar kan emellertid lagföras som uppvigling, som utgör ett tryckfrihetsbrott enligt tryckfrihetsförordningen och ett yttrandefrihetsbrott enligt yttrandefrihetsgrundlagen. EU har antagit en förordning om åtgärder mot spridning av terrorisminnehåll på internet, den s.k. TCO-förordningen (och rådets förordning (EU) 2021/784 av om åtgärder mot spridning av terrorisminnehåll online). Förordningen innehåller flera nyheter. Bland annat införs en möjlighet för behöriga myndigheter i medlemsstaterna att utfärda avlägsnandeorder mot värdtjänstleverantörer. En avlägsnandeorder innebär att en värdtjänstleverantör måste avlägsna terrorisminnehåll eller göra sådant innehåll oåtkomligt i samtliga medlemsstater från det att leverantören mottog ordern. Andra uppgifter som följer av förordningen är att de behöriga myndigheterna ges möjlighet att granska avlägsnandeorder som berör den egna medlemsstaten, att kontrollera att en värdtjänstleverantör som är exponerad för terrorisminnehåll vidtar specifika åtgärder och att besluta om sanktioner vid överträdelse av förordningen. Förordningen förutsätter att samarbetet utvecklas mellan medlemsstaterna respektive mellan medlemsstaterna och Europol. Förordningen ställer krav på att rätten till ett effektivt rättsmedel tillgodoses i medlemsstaterna. Det innebär t.ex. att en avlägsnandeorder ska kunna överklagas till domstol i den medlemsstat där ordern utfärdats. Det framgår även att tillämpningen av förordningen inte ska medföra någon ändring av skyldigheten att respektera de rättigheter, friheter och principer som avses i artikel 6 i eller påverka de grundläggande principer som rör yttrande- och informationsfrihet, inbegripet mediernas frihet och mångfald. Det senare innebär bl.a. att material inte ska anses vara terrorisminnehåll om det sprids till allmänheten i utbildningssyfte, journalistiskt syfte, konstnärligt syfte, forskningssyfte eller i syfte att förhindra eller bekämpa terrorism. Det omfattar inte heller material som ger uttryck för polemiska eller kontroversiella åsikter inom ramen för den offentliga debatten. TCO-förordningen börjar gälla . Regeringen beslutade att en särskild utredare med anledning av förordningen skulle föreslå vilken myndighet som bör pekas ut som behörig myndighet för räkning och föreslå ändringar och kompletteringar av svensk rätt. I delbetänkandet EU:s förordning om terrorisminnehåll på internet – frågan om behörig myndighet (SOU 2021:76) har utredningen föreslagit att utses till behörig myndighet enligt förordningen. Regeringen beslutade att i enlighet med förslaget ge uppdraget. I slutbetänkandet EU:s förordning om terrorisminnehåll på internet – kompletteringar och ändringar i svensk rätt (SOU 2022:18) föreslås att en kompletteringslag ska införas i . Den ska t.ex. reglera en möjlighet för den behöriga myndigheten att i vissa fall besluta om administrativa sanktioner (sanktionsavgift och vitesföreläggande), att en sanktionsavgift ska uppgå till 5 000–och att den behöriga myndighetens beslut ska få överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Statsrådet har i sitt svar på en fråga (fr. 2020/21:1407) om huruvida regeringen avser att verka för en EU-gemensam spärrlista mot extremistiska hatpredikanter uppgett följande: Det finns en fungerande lagstiftning som kan användas för att stoppa personer som försöker komma till för att sprida hatfulla budskap eller uppvigla till brott. Vi har även lagstiftning för att kunna avvisa dessa personer inifrån landet. Denna lagstiftning används med framgång. och Säkerhetspolisen samarbetar effektivt med varandra, liksom med sina motsvarigheter i andra EU-medlemsstater för att bland annat få kännedom om personer som inte är önskvärda i eller i EU. Till sin hjälp har man tillgång till informationssystem som till exempel () där personer som ska nekas inresa kan spärras i syfte att förhindra inresa till . som vi inte stillatigande kan acceptera att personer sprider hatets budskap så behöver vi också värna yttrandefriheten. Det innebär att vi ibland tvingas höra budskap som vi själva finner förkastliga men som inte utgör brott. Den lagstiftning vi har och den tillämpning av den som görs av våra myndigheter upprätthåller den skillnaden. Den ger dem också möjlighet att vid behov stoppa personer som vill resa in i . Utskottet har behandlat och avstyrkt motionsyrkanden om förbud mot propaganda för terrorism och om att införa ett straffansvar för den som publikt publicerar en bild eller ett budskap som ger stöd åt en terroristorganisation, senast vid beredningen av motioner från den allmänna motionstiden /21 (bet. 2020/21:JuU29 s. 51 f.). Utskottet framhöll att hade lämnat förslag om en utvidgning av straffansvaret för offentlig uppmaning till terrorism och att propositionen En ny terroristbrottslag var planerad att lämnas till . Utskottet ansåg därför inte att beredningen skulle föregripas. Utskottet har tidigare behandlat och avstyrkt motionsyr-kanden om att förhindra hatpredikanters inresa till . I betänkande 2018/19:JuU16 konstaterade utskottet (s. 29) att den svenska grundlagen ger ett starkt skydd för yttrandefriheten även om det finns begränsningar, t.ex. i fråga om den som uppmanar eller på annat sätt försöker förleda till särskilt allvarlig brottslighet. Mot den bakgrunden såg utskottet inte skäl att ställa sig bakom yrkandet. Ett likadant yrkande behandlades förenklat betänkande om terrorism (bet. 2019/20:JuU32) Som framgår ovan har regeringen i proposition 2021/22:133 En samlad straffrättslig terrorismlagstiftning föreslagit att brottet offentlig uppmaning till terrorism eller särskilt allvarlig brottslighet ska utökas till att även omfatta offentlig uppmaning till rekrytering till terrorism eller särskilt allvarlig brottslighet, utbildning för terrorism eller särskilt allvarlig brottslighet eller resa för terrorism eller särskilt allvarlig brottslighet. Enligt regeringen kommer utvidgningen bidra till att den straffrättsliga lagstiftningen på ett mer heltäckande sätt fångar upp budskap och propaganda med inriktning på särskilda former av stöd till terrorism, t.ex. uppmaningar att utbilda sig i olika vapen- och sprängämnestekniker för att begå terroristbrott. I propositionen föreslås även ett straffansvar för den som till någon annan meddelar eller försöker meddela instruktioner om tillverkning eller användning av sådana hjälpmedel eller om sådana metoder eller tekniker som är särskilt ägnade att användas vid t.ex. terroristbrott, med avsikt eller med vetskap om att instruktionerna ska användas för att begå eller på annat sätt medverka till sådan brottslighet. Det föreslås även ett straffansvar för den som tar del av sådana instruktioner i avsikt att använda dem för att begå eller på annat sätt medverka till sådan brottslighet. Vidare antog EU TCO-förordningen om åtgärder mot spridning av terrorisminnehåll. Förordningen börjar gälla och i betänkandet EU:s förordning om terrorisminnehåll på internet – kompletteringar och ändringar i svensk rätt (SOU 2022:18) föreslås de ändringar och kompletteringar av svensk rätt som behövs med anledning av förordningen. Eftersom frågor om förbud mot propaganda för terrorism och instruktioner om terroristbrott är uppmärksammade och beredning pågår anser utskottet inte att det bör göras något tillkännagivande i dessa frågor. Motionerna 2021/22:2526 (SD) yrkande 12 och 2021/22:3783 (M) yrkandena 9 och 10 avstyrks. Som framgår ovan finns ett samarbete inom EU för att få kännedom om personer som inte är önskvärda i eller i EU. Det har inte framkommit några skäl att ställa sig bakom det tillkännagivande om en lista med hatpredikanter som begärs i motion 2021/22:3789 (M) yrkande 6. Utskottets förslag i korthet avslår yrkandet om myndigheters kapacitet att förhindra finansiering av terrorism. Jämför reservation 18 (MP). I kommittémotion 2021/22:4197 av m.fl. (MP) yrkande 41 begärs att relevanta myndigheters kapacitet att förhindra finansiering av terrorism ska stärkas. Motionärerna framhåller att det internationella arbetet är viktigt för att kartlägga finansieringskällor och överföringsmetoder. Av 3 § första stycket lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall, förkortad finansieringslagen, följer ett straffansvar för den som samlar in, tillhandahåller eller tar emot pengar eller annan egendom i syfte att egendomen ska användas eller med vetskap om att den är avsedd att användas för att begå eller annars medverka till särskilt allvarlig brottslighet eller försök, förberedelse eller stämpling till sådan brottslighet av en person eller en sammanslutning av personer som begår särskilt allvarlig brottslighet eller gör sig skyldig till försök, förberedelse, stämpling eller medverkan till sådan brottslighet, eller för samröre med en terroristorganisation enligt rekryteringslagen. Straffansvaret omfattar bl.a. finansiering av terroristbrott, eftersom detta omfattas av finansieringslagens definition av särskilt allvarlig brottslighet. Straffbestämmelsen i 3 a § samma lag gäller motsvarande finansierings-handlingar när de utförs i syfte att egendomen ska användas eller med vetskap om att den är avsedd att användas för att begå eller annars medverka till brotten offentlig uppmaning, rekrytering, utbildning eller resa i rekryteringslagen. Av 4 § finansieringslagen följer att det för försök till brott enligt lagen döms till ansvar enligt 23 kap. 1 § . I proposition 2021/22:133 En samlad straffrättslig terrorismlagstiftning föreslås att straffansvaret för finansiering av terrorism eller särskilt allvarlig brottslighet ska regleras på i huvudsak samma sätt som . Regeringen anför att den straffrättsliga lagstiftningen mot finansiering av terrorism eller särskilt allvarlig brottslighet motsvarar kriminaliseringskraven i bakomliggande internationella instrument och får anses innebära en heltäckande kriminalisering av gärningar med anknytning till terrorism. Det finns därmed inget behov av att ytterligare utöka det straffbara området, och med några mindre ändringar anser regeringen att regleringen i sak bör överföras oförändrad till den nya terroristbrottslagen. Enligt 1 § lag (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism syftar lagen till att förhindra att finansiell verksamhet och annan näringsverksamhet utnyttjas för penningtvätt eller finansiering av terrorism. Lagen riktar i huvudsak skyldigheter mot fysiska och juridiska personer som utövar finansiell och viss annan verksamhet att förebygga, upptäcka och förhindra penningtvätt och finansiering av terrorism. Bl.a. framgår av lagen att verksamhetsutövare ska övervaka affärsförbindelser och enstaka transaktioner med sina kunder i syfte att kunna rapportera misstänkt penningtvätt och finansiering av terrorism till Finanspolisen. Av 13 § förordningen (2009:92) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism följer att det inom ska finnas en samordningsfunktion för åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Stärkta åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism Utredningen om stärkta åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism (SOU 2021:42) överlämnade sitt betänkande . Utredningen har haft i uppdrag att föreslå reformer för att ytterligare stärka arbetet mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Utredningen lämnar ett antal förslag och bedömningar, framför allt följande: