bet · H901KU28 · 2022-04-11 00:00:00 — menade att vissa av de hemliga tvångsmedlen innebar påtagliga risker för den personliga integriteten (SOU 2016:41 s. 516 f.). Kommittén lyfte i detta sammanhang även fram polisens spaningsmetoder, bl.a. användningen av dolda kroppsmikofoner och möjligheten att kopiera innehållet i datorer och mobiltelefoner. Sedan betänkandena överlämnades har lagstiftningen varit föremål för flera ändringar, inte minst på dataskyddsdirektivets och brottsdatalagens område. lämnade sin första integritetsskyddsrapport till regeringen[13] (jfr 1 § förordningen med instruktion för ). I rapporten pekar myndigheten på teknikområden som förväntas få stor betydelse för den personliga integriteten, såsom en ökad användning av biometriska uppgifter. Med anledning av IMY:s integritetsskyddsrapport överlämnade regeringen till skrivelsen Utvecklingen på it-området när det gäller integritet och ny teknik, skr. 2021/22:203. I skrivelsen kommenterar regeringen de slutsatser, iakttagelser och rekommendationer som gör i rapporten. avser att behandla regeringens skrivelse . Som ett led i att säkerställa att de brottsbekämpande myndigheterna har tillgång till ändamålsenliga och verkningsfulla verktyg för att effektivt kunna förhindra och bekämpa allvarlig brottslighet gav regeringen en utredare i uppdrag att bl.a. överväga i vilken utsträckning det ska införas utökade möjligheter att använda preventiva tvångsmedel för att förhindra allvarlig brottslighet samt överväga i vilken utsträckning det ska införas nya möjligheter för de brottsbekämpande myndigheterna att använda husrannsakan för att förhindra allvarlig brottslighet (dir. 2021:102). Regeringen understryker i direktiven vikten av att noga väga behovet av en effektiv brottsbekämpning mot den enskildes rätt till skydd för grundläggande fri- och rättigheter såsom den personliga integriteten. I uppdraget ingår att vid behov lämna förslag på åtgärder för att stärka skyddet för privat- och familjelivet respektive den personliga integriteten. Uppdraget ska redovisas . Utskottet behandlade två motioner med samma innehåll (bet. 2020/21:KU19). Utskottet betonade i sitt ställningstagande vikten av att värna den enskildes personliga integritet och uttalade att lagförslag som på olika sätt påverkar detta skydd ska föregås av överväganden om förslagets behov, konsekvenser och proportionalitet. Utskottet menade vidare att ett krav på sådana överväganden också följer av bl.a. det grundlagsreglerade skyddet mot övervakning eller kartläggning. Dataskyddsreformen har dessutom stärkt och tydliggjort skyddet för den personliga integriteten vid informationshantering. Utskottet var inte berett att ta ett sådant initiativ som begärdes i motionerna och yrkandena avstyrktes därför. Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande och finner inte skäl att ta ett sådant initiativ som begärs i motionen. En årlig skrivelse om integritetsfrågor Utskottets förslag i korthet avslår en motion om en årlig skrivelse till om integritetsfrågor. Jämför reservation 6 (L). I kommittémotion 2021/22:3388 yrkande 18 av m.fl. (L) begärs ett tillkännagivande om att regeringen ska lämna en årlig skrivelse till om integritetsfrågor. Motionärerna anför att regeringen i en sådan skrivelse till bör redovisa utvecklingen vad gäller skyddet för den personliga integriteten. Skrivelsen bör avse både de legala förutsättningarna för integritetsskyddet och den övergripande utvecklingen av hur olika slags informationsteknik som påverkar integriteten används. föreslog i delbetänkandet Hur står det till med den personliga integriteten? (SOU 2016:41) att det skulle införas en skyldighet för Datainspektionen (numera , ) att löpande lämna en redovisning på området till regeringen som i sin tur skulle lämna en skrivelse i ämnet till . Regeringen beslutade att en gång ska lämna en redovisning till regeringen av utvecklingen när det gäller integriteten på it-området. Regeringen har meddelat att den har för avsikt att på grundval av myndighetens redovisning en gång per mandatperiod överlämna en skrivelse om utvecklingen på integritetsområdet till . lämnade rapporten till regeringen. I rapporten beskriver myndigheten bl.a. 16 olika teknikutvecklingsområden som på olika sätt påverkar den personliga integriteten. Ett av de områden som påverkat den personliga integriteten allra mest är enligt myndigheten ny teknik för att samla in data om vårt beteende och rörelsemönster, dels på nätet, dels i den fysiska världen. har utvecklingen av artificiell intelligens gjort det möjligt att analysera enorma datamängder. När det gäller utvecklingen framåt bedömer myndigheten att bl.a. den ökade insamlingen av biometriska data är förknippad med särskilda risker. Förutom en beskrivning av teknikutvecklingen innehåller rapporten också en forskningsöversikt samt ett antal övergripande iakttagelser utifrån IMY:s olika verksamhetsområden för att beskriva hur det är ställt med integritetsskyddet. Den övergripande bedömningen är att det fortfarande i många verksamheter finns omfattande brister som rör grundläggande skyldigheter i dataskyddsarbetet. Myndighetens rekommendation är därför att behöver en tydlig integritetsskyddspolitik. Med anledning av IMY:s integritetsskyddsrapport överlämnade regeringen till skrivelsen Utvecklingen på it-området när det gäller integritet och ny teknik, skr. 2021/22:203. I skrivelsen kommenterar regeringen de slutsatser, iakttagelser och rekommendationer som gör i rapporten. avser att behandla regeringens skrivelse . Utskottet har tidigare avstyrkt liknande motionsyrkanden med hänvisning till pågående beredning av utredningsförslag och kommande förändringar av Datainspektionens (numera , ) uppdrag och verksamhet (bet. 2016/17:KU15, bet. 2017/18:KU38 och bet. 2018/19:KU26). behandlade utskottet motioner med samma innehåll (bet. 2020/21:KU19). Utskottet uttalade då att en ordning har införts som innebär att ska lämna en redovisning till regeringen av utvecklingen när det gäller integriteten på it-området och att regeringen har meddelat att den har för avsikt att på grundval av redovisningen en gång per mandatperiod överlämna en skrivelse till . Utskottet såg inte skäl att tillkännage för regeringen att en annan ordning ska gälla och avstyrkte därför motionsyrkandena. Liberalerna reserverade sig. Utskottet, som kommer att behandla regeringens skrivelse Utvecklingen på it-området när det gäller integritet och ny teknik (skr. 2021/22:203), vidhåller sitt tidigare ställningstagande och finner inte skäl att ta ett sådant initiativ som efterfrågas i motionen. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om uppdrag. Jämför reservation 7 (M) och 8 (KD). I kommittémotion 2021/22:3753 yrkande 31 av m.fl. (M) begärs ett tillkännagivande om att vid sidan av integritetsfrågan också bör få ett tydligt uppdrag som möjliggörare av ny teknik. Enligt motionärerna är det bra att ett tydligt fokus sätts på integritetsfrågorna. anser motionärerna att också bör få ett tydligt uppdrag att uppmuntra teknikutveckling och erbjuda förutsättningar att värna integriteten i en alltmer digitaliserad värld. Motionärerna menar att uppdrag bör vara av mer rådgivande karaktär och att myndigheten ska samarbeta med företag och andra för att hitta lösningar. m.fl. (KD) begär i kommittémotion 2021/22:4189 yrkande 20 att ges i uppdrag att utveckla kvalitetsverktyg för webbplatser med hög integritetsstandard. Detta skulle vara ett sätt att belöna de webbplatser som arbetar mot kränkningar på internet. uppdrag och verksamhet regleras genom bestämmelser i bl.a. förordningen (2007:975) med instruktion för (instruktionen), dataskyddsförordningen, brottsdatalagen (2018:1177) och de regleringsbrev som regeringen utfärdar . Regeringen meddelade att Datainspektionen (numera , ) bl.a. ska bli central tillsynsmyndighet på integritetsområdet och att myndigheten ska få ett delvis ändrat uppdrag och tillföras ökade ekonomiska resurser. Regeringen uttalade vidare att den avsåg att genomföra förändringarna stegvis . genomförde regeringen en rad förordningsändringar i myndighetens instruktion (jfr SOU 2016:65 Ett samlat ansvar för tillsyn över den personliga integriteten). Dataskyddsreformen har medfört att IMY:s uppdrag har utökats och dess verksamhet delvis förändrats. I myndighetens uppdrag ingår enligt instruktionen bl.a. att arbeta för att människors grundläggande fri- och rättigheter skyddas i samband med behandling av personuppgifter, att underlätta det fria flödet av sådana uppgifter inom Europeiska unionen och att verka för att god sed iakttas i kreditupplysnings- och inkassoverksamhet (1 § första stycket instruktionen). ska vidare följa och beskriva utvecklingen på it-området när det gäller frågor som rör integritet och ny teknik. En redovisning av utvecklingen på området ska lämnas till regeringen (1 § andra stycket instruktionen). granskar att reglerna på dataskyddsområdet följs. Granskning sker vanligen genom tillsyn. När det gäller myndighetens uppgifter framgår bl.a. följande av 2–4 §§ instruktionen. utövar tillsyn över kamerabevakning enligt kamerabevakningslagen (2018:1200) samt är tillstånds- och tillsynsmyndighet enligt kreditupplysningslagen (1973:1173) och inkassolagen (1974:182). är tillsynsmyndighet enligt dataskyddsförordningen[14], dataskyddsdirektivet[15] och dataskyddslagen[16]. Myndigheten ska delta i Europeiska dataskyddsstyrelsens arbete och är nationella tillsynsmyndighet för behandling av personuppgifter enligt vissa . I IMY:s årsredovisning för (s. 7 f.) anges bl.a. att en av myndighetens huvuduppgifter är att ge vägledning och stöd till myndigheter, företag, organisationer och enskilda. startade upp en långsiktig satsning på riktad vägledning och stöd till innovationssystemet, dvs. organisationer, människor och nätverk som driver skapande, spridning och innovativ exploatering av ny teknik. I myndighetens målbild (s. 9) ingår bl.a. att privata och offentliga verksamheter ska arbeta mer systematiskt med dataskydd och driva en integritetsvänlig digitalisering samt att innovation och utveckling av teknik och tjänster ska ske på ett sätt som värnar den personliga integriteten. Under rubriken (s. 21 f.) anges vidare följande: har vi fortsatt förbättra de kanaler vi använder, bland annat genom en helt ny webb, en utvecklad blogg och omställning till en helt digital utbildningsverksamhet. Vi har också överlämnat vår första redovisning till regeringen av utvecklingen när det gäller ny teknik och personlig integritet och startat upp en långsiktig satsning på kunskapsstöd till innovationsaktörer. […] Genom att fortsätta stärka vår förmåga att följa och analysera teknikutvecklingen och utgöra ett proaktivt stöd till innovationsaktörer ser vi att vi kan bidra på ett ännu mer konkret sätt till en hållbar digitalisering. Vi följer också noggrant andra dataskyddsmyndigheters arbete med regulatorisk testverksamhet, där dataskyddsmyndigheten ger en mer fördjupad vägledning till utvalda innovationsprojekt, och ser stora möjligheter i den typen av arbetssätt. Ytterligare ett område där vi följer utvecklingen noga är det regelutvecklingsarbete som pågår inom EU med anledning av det digitala årtiondet, som vi bedömer kommer få betydelse för myndighetens uppdrag . I den målbild vi formulerat har vi identifierat stora möjligheter när det handlar om vår förmåga att ge bra kunskapsstöd till såväl enskilda individer som privata och offentliga verksamheter. Regeringen beslutade att ge i uppdrag att genomföra kunskapshöjande insatser i fråga om integritets- och dataskyddsfrågor för innovationsaktörer (N2021/01266). Av uppdragsbeskrivningen framgår bl.a. följande (s. 2 f.): pekar i sin rapport på att en datadriven utveckling kan göra bättre rustat att möta samhällsutmaningar och skapa tillväxtmöjligheter, men också på att åtgärder behövs för att säkerställa att användning av data inte blir oetisk, olaglig eller inskränker mänskliga rättigheter. menar att teknisk utveckling och innovation är centralt för att utveckla morgondagens integritetsskydd och framhåller även att kunskaperna om dataskyddsregleringen behöver öka (IMY:s rapport 2021:1). När tillräcklig kunskap om dataskydd saknas finns risk att personuppgifter behandlas på ett sätt som inte är förenligt med gällande regelverk vilket innebär att risken för intrång i den personliga integriteten kan öka. Otillräcklig kunskap kan även leda till att innovation, omfattande utvecklingsinsatser och digitala språng riskerar att inte bli långsiktigt hållbara och med avsevärda kostnader som följd. Företag, myndigheter och organisationer kan även avstå från att utveckla eller införa digitala tjänster och därmed inte fullt ut dra nytta av data och digital teknik. Kunskaperna om integritets- och dataskyddsfrågor behöver höjas i det svenska innovationssystemet så att de finns med tidigt i innovations-, utvecklings och införandeprocesser. För att stärka samlade förmåga att dra nytta av den digitala strukturomvandlingens potential och på ett ansvarsfullt sätt bedriva datadriven innovation och utveckling bör därför ges i uppdrag att självständigt genomföra kunskapshöjande insatser avseende integritets- och dataskyddsfrågor. ska slutredovisa uppdraget . Utskottet har tidigare avstyrkt motionsyrkanden med samma eller liknande innehåll (bet. 2017/18:KU38 och bet. 2018/19:KU26). Utskottet har bl.a. uttalat att dataskyddsreformen har medfört att myndighetens uppdrag har utökats och att såväl dess verksamhet som dess organisation delvis har förändrats. Bland annat mot denna bakgrund saknades det enligt utskottet skäl att ta sådana initiativ som motionärerna efterfrågade. behandlade utskottet motioner med samma innehåll. Utskottet avstyrkte motionerna efter beredning i förenklad form (bet. 2020/21:KU19). Utskottet, som noterar att fått i uppdrag av regeringen att bl.a. genomföra kunskapshöjande insatser i fråga om integritets- och dataskyddsfrågor för innovationsaktörer, vidhåller sitt tidigare ställningstagande och finner inte skäl att ta sådana initiativ som efterfrågas i motionerna. Integritetsskydd vid överföring av personuppgifter till länder utanför EU Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att ska vara pådrivande i förhandlingarna om ett avtal om skydd för personuppgifter vid överföring av personuppgifter utanför EU. Jämför reservation 9 (M). m.fl. (M) begär i kommittémotion 2021/22:3753 yrkande 34 ett tillkännagivande om att ska vara pådrivande inom EU för att få till stånd avtalslösningar som skyddar personuppgifter vid överföring av information till länder utanför EU. Motionärerna anför att sedan slagit fast att Privacy mellan och inte ger ett tillräckligt skydd för personuppgifter när dessa förs över till saknas det avtalslösningar för dataskydd. Detta innebär enligt motionärerna stora problem för alla inom både den privata och den offentliga sektorn som t.ex. använder amerikanska molntjänster. Enligt artikel 44 i dataskyddsförordningen får överföring av personuppgifter till ett tredjeland, dvs. ett land utanför EU, eller en internationell organisation bara ske under förutsättning att det landet säkerställer en skyddsnivå för uppgifterna som motsvarar förordningens. Enligt artikel 45 kan kommissionen slå fast att ett tredjeland eller en organisation säkerställer en adekvat skyddsnivå. Om det inte finns något beslut om adekvat skyddsnivå får en överföring av personuppgifter äga rum bara om den personuppgiftsansvarige inom EU har vidtagit lämpliga skyddsåtgärder. På s. 36 f. i detta betänkande lämnas en närmare redogörelse för skyddet av privatlivet vid överföring av personuppgifter till ett tredjeland. Av redogörelsen framkommer bl.a. att det fram till dom i det s.k. Schrems II-målet[17] var tillåtet för personuppgiftsansvariga i EU att överföra personuppgifter till mottagare som har anslutit sig till det s.k. Privacy mellan och . Förhandlingar pågår dels mellan och , dels inom EU om ett nytt avtal om dataskydd vid överföring av personuppgifter mellan och . Regeringen informerade om det pågående förhandlingsarbetet senast vid utskottets sammanträde . behandlade utskottet en motion med samma innehåll (bet. 2020/21:KU19). Utskottet anförde i sitt ställningstagande att det är angeläget att enskildas personliga integritet värnas vid överföring av personuppgifter också utanför EU. Sådan överföring sker till stor del till . En ny avtalslösning mellan och höll på att tas fram, och utskottet ansåg att detta förhandlingsarbete inte borde föregripas. Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande och finner inte skäl att vidta någon åtgärd med anledning av motionen. Ökad insyn och öppenhet i EU Utskottets förslag i korthet avslår en motion om ökad insyn och öppenhet i EU. Jämför reservation 10 (L). I kommittémotion 2021/22:3996 yrkande 17 av m.fl. (L) begärs ett tillkännagivande om ökad insyn och transparens hos EU:s institutioner. Enligt motionärerna behöver offentlighetsprincipen inom EU stärkas och huvudregeln inom samtliga områden bör vara offentlighet i stället för sekretess. Att medborgarna har tillgång till god information om EU:s arbete och kan fatta välinformerade demokratiska beslut om vilken politik de vill stödja är enligt motionärerna viktigt för att bevara unionens legitimitet. Gällande rätt och pågående arbete Inom EU finns det ett regelverk om allmänhetens tillgång till institutionernas handlingar, den s.k. öppenhetsförordningen (och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av om allmänhetens tillgång till , rådets och kommissionens handlingar). Den antogs under det svenska ordförandeskapet 2001. Öppenhetsförordningen ger en principiell rätt för varje unionsmedborgare att ta del av de handlingar som finns hos , rådet och kommissionen, såvida inte sekretess gäller. Förordningen ska tillämpas på alla handlingar som finns hos en institution, dvs. handlingar som upprättats eller mottagits och som innehas av institutionen, inom samtliga . Institutionerna ska vägra tillgång till en handling om ett utlämnande skulle undergräva skyddet för vissa allmänna och enskilda intressen som anges i förordningen. En ansökan om tillgång till en handling ska lämnas in skriftligen och vara tillräckligt utförlig för att institutionen ska kunna identifiera handlingen. Sökanden behöver inte ange några skäl för sin ansökan. Om en ansökan avser en mycket omfattande handling eller ett mycket stort antal handlingar får den berörda institutionen informellt samråda med sökanden för att finna en rimlig lösning. Den berörda institutionen ska handlägga en begäran om att ta del av en handling skyndsamt. Institutionen ska efter det att en ansökan registrerats antingen bevilja tillgång till den begärda handlingen och ge tillgång till den inom samma tidsfrist eller skriftligen ange skälen för att ansökningen helt eller delvis har avslagits och upplysa sökanden om hans eller hennes rätt att göra en s.k. bekräftande ansökan. I undantagsfall, t.ex. om en ansökan avser en mycket omfattande handling eller ett mycket stort antal handlingar, får tidsfristen förlängas med , förutsatt att sökanden underrättas på förhand och att utförliga skäl anges. En sökande ska få tillgång till en handling antingen genom att få ta del av den på stället eller genom att få en kopia, inklusive en kopia i elektronisk form, om handlingen finns i sådan form, i enlighet med sökandens egna önskemål. Kostnaden för framställning och utskick av kopior får åläggas sökanden. Avgiften får inte vara högre än den faktiska kostnaden för att framställa och skicka kopiorna. Det är kostnadsfritt att ta del av en handling på stället, få kopior på färre än 20 A4-sidor och få direkt tillgång i elektronisk form eller via det register över handlingar som varje institution ska ställa till allmänhetens förfogande. lade fram ett förslag till en reviderad öppenhetsförordning. lämnade ett nytt kompletterande förslag som innebar att förordningen skulle anpassas till Lissabonfördraget genom att inte bara gälla handlingar som finns hos institutionerna utan också omfatta handlingar hos EU:s samtliga organ och byråer. antog en resolution med ett stort antal ändringsförslag när det gäller förslag . Trots intensiva förhandlingar och diskussioner mellan institutionerna kunde man inte nå någon överenskommelse. presenterade tillsammans med övriga likasinnade medlemsstater, däribland , ett gemensamt icke-officiellt dokument där det bl.a. framhölls att öppenhetsförordningen bör anpassas till Lissabonfördraget. Dokumentet uppdaterades och ett antal medlemsstater, inklusive , ställde sig då bakom en anpassning av öppenhetsförordningen till Lissabonfördraget. Förhandlingarna om en översyn av öppenhetsförordningen pågår fortfarande. I skrivelse 2017/18:118 Verksamheten i Europeiska unionen anför regeringen att handlingsoffentligheten inom EU har ökat väsentligt sedan öppenhetsförordningen infördes. Enligt regeringen är många handlingar som var hemliga numera direkt sökbara på internet. Regeringen anför även att utvecklingen mot ökad handlingsoffentlighet inte är entydig och att det under den översyn av öppenhetsförordningen som inleddes även framfördes förslag som skulle kunna leda till minskad öppenhet. målsättning i förhandlingarna är enligt regeringen ökad öppenhet i EU:s institutioner. Regeringen anför vidare att också verkar aktivt för att öppenhetsförordningen ska göras tillämplig även på handlingar som förvaras hos EU:s myndigheter, byråer och organ. Vidare anförs att även i förhandlingen om det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning har verkat för ett öppet och effektivt beslutsfattande som främjar demokratisk legitimitet. Motsvarande formuleringar finns även i de tidigare skrivelserna på området skrivelse 2015/16:115 Verksamheten i Europeiska unionen och skrivelse 2016/17:115 Verksamheten i Europeiska unionen . Regeringen informerade om det pågående arbetet med öppenhetsförordningen, öppenhetsmålen i EU:s domstolar och verksamheten med utlämnande av handlingar i rådet vid utskottets sammanträde . Interinstitutionellt avtal om ett obligatoriskt öppenhetsregister Ett interinstitutionellt avtal om ett frivilligt gemensamt öppenhetsregister har funnits mellan och kommissionen . presenterade kommissionen ett förslag till nytt interinstitutionellt avtal som även skulle omfatta rådet och som skulle vara obligatoriskt. I faktapromemoria 2016/17:FPM20 anges följande under rubriken svensk ståndpunkt: har under tidigare förhandlingar om ett frivilligt register förordat att rådet bör delta i ett öppenhetsregister. Regeringen anser att det är positivt att rådet ansluter sig till ett obligatoriskt öppenhetsregister och att ytterligare åtgärder vidtas för ökad insyn och transparens. Det skulle innebära att rådet visade samma öppenhet som övriga institutioner. Även om det gentemot rådet inte förekommer lobbying på samma sätt som för kommissionen och är det rimligt att visa samma öppenhet när det gäller de kontakter som finns. Aktiviteter riktade mot ordförandeskapen bör inte uteslutas, ordförandeskapet och inkommande ordförandeskap kan betraktas som den viktigaste företrädaren för rådet varför lobbyister som kontakter [sic] dem bör registrera sig. Regeringen anser att i den utsträckning lobbyaktiviteter som syftar till att påverka rådets ståndpunkt riktas mot generalsekretariatet bör det täckas in. Det interinstitutionella avtalet bör få en utformning som täcker in lobbyaktiviteter som syftar till att påverka rådets ställningstagande och vara möjligt att tillämpa. enades , rådet och kommissionen om ett interinstitutionellt avtal om ett obligatoriskt öppenhetsregister. [18] Huvudprincipen i avtalet är att aktörer som utför lobbyaktiviteter ska registreras för att få samverka med institutionerna på olika sätt och att registret ska vara tillgängligt för allmänheten. I de inledande skälen (skäl 1–5) till avtalet anges följande: