bet · H901MJU17 · 2022-03-08 00:00:00 — Sill och strömmingsbestånden i centrala har också minskat drastiskt . Strömmingsfisket i centrala har mist sin MSC-certifiering. Det är ett resultat av ICES senaste rekommendationer. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Fiskeripolitik vill se en ytterligare minskning utifrån förra årets kvot för att komma ned till en halvering av fångstkvoten för sill och strömming specifikt för centrala . Det innefattar bland annat . Det är nödvändigt för strömmingsbeståndets återhämtning. Bestånden av ål har i ett längre perspektiv försvagats betydligt, vilket även har uppmärksammats på EU-nivå. Alla bör vara överens om att ålfisket måste vara reglerat i de vatten som berörs. Ett ensidigt stopp för ålfiske från svensk sida kan dock inte vara aktuellt, eftersom det skulle radera ut den unika ålkultur som finns i , i och . För övrigt föreligger även ett annat hot mot svenskt ålfiske. Innehavare av ålfisketillstånd kan inte överlåta sina företag och därtill nödvändiga licenser för att bedriva ålfiske till annan person eller annat företag. Det innebär att dagens ålfiskeföretag inte kan fortsätta verksamheten när innevarande tillståndshavare slutar. Överlåtelser av ålfisketillstånd bör alltså möjliggöras. De hårda regleringarna medför av allt att döma ett ökat illegalt ålfiske. Målsättningen bör vara att minska denna drivkraft genom att i den mån det är möjligt underlätta för legalt fiske, inte försvåra för detsamma. Problemet med ål som inte kan passera vattenkraftverk bör avhjälpas genom fler uppströms- och nedströmspassager, vilket är under utveckling. Men det går sakta. Ålfonden kom till för att främja ålens fortlevnad i . Man avsätter pengar för att sätta ut ål i de svenska vattendragen och arbetar långsiktigt med att bevara småskaligt ålfiske och för bevarandet av traditionen kring detta fiske. Det måste ligga i en regerings intresse att värna denna anrika fiskegren och sedvänjan som ålagille med mera utgör. Regeringen bör därför se över hur Ålfondens finansiering och annat arbete med passager med mera kan förstärkas ytterligare. Skyddsjakten på skarv är begränsad. Men trots begränsningen räddar den enligt forskare ändå livet på många ålar, eftersom skarven gärna äter ål. Den kallas ju ålakråka. Ska man lyssna till näring och forskning? I ett öppet brev till generaldirektörerna på , och Havs- och vattenmyndigheten angående säl- och skarvproblematiken skriver man att det bara finns en rimlig lösning på kort sikt, enligt Fiskares , , som är den största organisationen för yrkesfiskare med medlemmar från Koster till . Yrkesfisket har varnat för sälens och skarvens härjningar i hav och sjöar. Situationen beskrivs som ytterst kritisk. och skarv äter 30 gånger mer fisk i än det svenska demersala fisket fiskar, enligt officiella siffror som man säger i brevet. Den enda rimliga lösningen man ser på kort sikt är att möjliggöra för jakt på säl och skarv med skottpengar som incitament, eftersom det har gått så långt. Man förordar att per säl och per skarv vore rimligt, för att värna våra hav och sjöar. Man menar att detta samhällsekonomiskt skulle betala sig snabbt. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Fiskeripolitik I det betänkande som vi debatterar stöder punkt 13 om fiskets betydelse för livsmedelsstrategins genomförande. Vi socialdemokrater yrkar i samband med det bifall till reservation 23. Jag vill påminna om vad som gäller . har uppdraget att med berörda och löpande följa livsmedelsstrategin samt formulera mätetal. och Havs- och vattenmyndigheten har i uppdrag att ta fram en gemensam strategi och planer för yrkesfiske, vattenbruk, fritidsfiske, fisketurism och arbete för att nå målen i den maritima strategin och livsmedelsstrategin. Regeringen har i bland annat skrivelser till Havs- och vattenmyndigheten gett i uppgift att redovisa de blå näringarnas utveckling och konkurrenskraft. Fiskenäringens förutsättningar ska följas noga, och man ska särskilt belysa det småskaliga kustnära fisket. Regeringen har inom livsmedelsstrategin gett i uppdrag att sammanställa kunskap och analysera fiskeberedningen i utifrån kapacitet och produktion. I detta ingår såklart att ha dialog med näringar och att söka hinder och behov när det gäller att mer ska beredas i , för att vi ska nå livsmedelsstrategins mål om ökad livsmedelsproduktion. Detta sker även utifrån ett beredskapsperspektiv. Vad kan egentligen saknas? Vad är det som får att vilja rösta för ett tillkännagivande till regeringen som berör en bråkdel av allt som är på gång? Tack, , för frågorna! Vi tycker att det är viktigt att det kustnära fisket får en mer framträdande roll och bidrar till att öka svensk livsmedelsproduktion så att den överensstämmer med det som är sagt i livsmedelsstrategin. Vi tycker inte att det är konstigt att stödja detta. Självklart gör vi det. Det är lite märkligt att Socialdemokraterna själva reserverar sig i fråga om de nationella ålförvaltningsplanerna och åtgärdsplanen. Vi måste rädda den europeiska ålen, som är hotad. Men det ska inte drabba svenskt fiske så att vi får sämre konkurrenskraft, vilket vi får. Det fiske som görs i har som sagt en marginell påverkan. Det är inte mycket ål som fiskas upp här om man jämför med hur det är i hela . Vi tycker inte att det här ska behöva drabba svenska ålfiskare. Det är ändå en tradition med gamla anor som kan bli lidande. Ålfisket har en lång förankring. Det är ytterst beklagligt att man inte ska få överlåta ålfisketillstånd från exempelvis far till son. När fadern dör kan ingen i familjen fiska längre. Då är det snart slut. Om har vi inte längre några ålfiskare kvar. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Fiskeripolitik hållning till ålen är en totalt motsägelsefull historia. Det verkar vara dagsformen som avgör. Låt mig få exemplifiera, fru talman. Försök att hänga med nu! röstade inte bara för ett tillkännagivande till regeringen angående värnandet av de småskaliga vattenkraftverken, utan ville även genom en reservation se att många nedlagda kraftstationer skulle återupptas. Under punkt 4 - om att bevara ålen - i dagens betänkande reserverar sig . Med texten i reservation 6 lyckas de i samma avsnitt med konststycket att påstå att "ålfiske som finns kvar har alltså en försumbar påverkan på ålbeståndet". skriver de att ett "stort problem i sammanhanget är ål som inte kan passera vattenkraftverk". ställde sig även kritiska till EU:s ramdirektiv för vatten i ett tillkännagivande till regeringen och ställde sig därmed viljelösa inför exempelvis krav på vår vattenmiljö, vandringsvägar och vår ål som vandringsfisk. Det befaras nu att av ålen vandrar tillbaka från svenska vatten för lek jämfört med . skriver att ålfisket är försumbart. Hur kan ål som fiskades i eller 2 som fiskats vara försumbara? Det här var i stort sett samma fråga som du ställde till . Det är väldigt viktigt att ålarna kommer förbi turbinerna och vattenkraftverken. Man måste fortsätta med det arbete som är påbörjat med vandringsleder förbi dessa och med att i den mån det går sätta nät och galler i turbinerna så att de inte tar sig igenom och blir sönderhackade. Dödligheten varierar stort beroende på vattenmängd, fallhöjd och turbintyp. De stora bolagen satsar ändå mycket på att flytta ålar, sätta ut ålyngel och se till att ålarna kan komma förbi kraftverken. Det kan kanske vara konstgjord andning, men det är ett lovvärt arbete. Det går dock alldeles för sakta, som jag sa tidigare. Det är viktigt att vi får till stånd ett större övergripande och konkret arbete så att någonting händer snabbare. Det här är jätteviktigt. Det får inte ta eller rent av decennier, för då blir det . Arbetet för att rädda ålen är lovvärt. Det gäller arbetet från alla partier som har den ingången. Det har verkligen . En kollega nämnde tidigare att den pågående situationen med kriget i gör att många frågor som vi debatterar här i kan kännas futtiga i sammanhanget. Men som kollegor också har lyft fram är inte minst livsmedelsproduktionen och att fortsätta ta hänsyn till viktiga miljömässiga frågor oerhört viktiga, och vi måste fortsätta arbetet med stor kraft. Jag vill även vända mig till dem som lyssnar till debatten eller kanske läser detta anförande i efterhand. Jag vill redan nu säga att om man vill få höra om hela politik i ämnet behöver man läsa hela motion 3650. Där kan man se alla förslag i sin helhet och i sitt sammanhang. När vi närmar oss slutet av en mandatperiod bereds en hel del förslag nämligen förenklat. Därför kan det te sig lite märkligt när vi i debatten lyfter upp vissa frågor som vi sedan inte yrkar bifall till eftersom de inte ens finns i reservationer. Det kan därför vara svårt att följa det här. Jag ville bara lämna en förklaring till detta. Det är så här det fungerar. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Fiskeripolitik Vi i står givetvis bakom alla våra förslag, också dem som bereds förenklat. Vi står också bakom alla våra reservationer, men jag väljer att yrka bifall endast till reservation nummer 21. Ursäkta mig, kollegor, men det är spännande när man kommer in i debatten som fjärde talare och har hört de tre föregående anförandena. Från regeringens sida har man inte gjort någonting fel. Framför allt har man gjort allting rätt. Man har verkligen gjort allting som är möjligt att göra för att på olika sätt möta de former av kritik som finns. från tog upp mycket av det som vi i oppositionspartierna har lyft fram. Det är en stor del av den kritik som ändå finns på grund av att vi har väntat på att en hel del saker ska göras. Jag vill även rikta mig till representant och tacka för historiebeskrivningen och det faktaspäckade anförandet som handlade om fiskets utveckling runt våra kuster. erbjuder verkligen mycket vatten, mycket kust och stora möjligheter till fiske. Vi har även våra fina insjöar. Låt mig få nämna fördelen för mig själv som kommer från , landet mellan och . Där finns rika möjligheter till ett fint insjöfiske liksom till landsbygdsutveckling med allt som är kopplat till det. Vi har också den långa kusten, som har beskrivits tidigare. Den ger olika produkter som är viktiga för oss. Men bristen, som har nämnts, är en stor oroande faktor. kan man glädjas åt att vid få äta de godaste räkorna som också kan vara hållbart fiskade i skyddade områden, såsom , tack vare möjligheten till samförvaltning. Vi har alltså goda möjligheter. De blå näringarna är inte enbart en del av livsmedelsförsörjning, utan de ger också jobb och lokalt företagande och en växande besöksnäring. Det finns dessutom många kulturhistoriska värden som är möjliga att bevara och utveckla. Identiteten i fiskarsamhällen kan lyftas fram. Med rätt politiska och ekonomiska förutsättningar kan dessa näringar växa sig starkare framöver. Jag ska inte gå in på precis alla näringsämnen som finns i fisk, men nog har vi lärt oss att fisk är nyttig mat. Den är viktig att lyfta fram. Men även ur ett sysselsättningsperspektiv finns en stor potential. Det småskaliga fisket är dock hotat . En del av problematiken finns i regelverket och i lönsamheten. Den finns också i svårigheten med regler för arbetsredskap och en krånglig byråkrati. De senaste årens begränsningar i möjligheten att fiska i har också inneburit svåra prövningar för våra fiskare och kustsamhällen. Ett framgångsrecept för många mindre fiskare har varit att diversifiera sin verksamhet. De har startat andra delar. Tyvärr har pandemin dragit undan möjligheten att egentligen kunna bedriva de ganska turistiska satsningar som har varit. Det är besöksnäringen som har gett de möjligheterna. ser vi förhoppningsvis en annan utveckling framåt. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Fiskeripolitik Det är otroligt viktigt att vi då ger möjligheten att förenkla reglerna, att det finns bra dialoger med tjänstemän på myndigheter och att fiskare ska kunna utveckla sin verksamhet på det sätt som de måste kunna göra. Det har vi från sida länge förespråkat. Jag vill komma in på en annan viktig del. Det handlar om vattenbruket både på land och på havet. Det har en stor potential att skapa jobb och tillväxt som man levererar klimatsmart mat. Dock beskriver många företag och även företrädare i debatterna svårigheterna i tillståndsprocesser. Det är osäkert och komplicerat att starta i , och det är inte bra. Vi behöver göra precis allt vi kan för att kunna öka en hållbar livsmedelsproduktion i alla olika delar. Just nu ser vi hur animalieproduktionen i alla olika delar av livsmedelsproduktionen har det otroligt tufft med de stora kostnadsökningar som sker. Det är klart att det drabbar alla former av odlingar och uppfödningar. Här behöver vi se över det nya som kan komma och att de stöd som behöver finnas där verkligen finns där. Det handlar om landbaserade fiskodlingar. Ett exempel som i varje fall jag känner till är den fiskodling som till exempel är på gång i . Det är jättespännande att följa på vilket sätt den kan utvecklas. Det vill nu till att inte de ökade kostnaderna sätter käppar i hjulet för den utvecklingen. Jag vill komma in på möjligheten att öka och stärka den artrikedomen och på ett naturligt sätt minska övergödningen i bland annat och . Det handlar om att främja möjligheten att anlägga och förvalta blå fånggrödor. Vi har från sida tagit upp det i en reservation. Där lyfter vi fram möjligheten att göra värdefulla insatser för att man ska kunna odla fånggrödorna men också använda dem. Det finns en nytta med själva odlingen men också möjligheten att utveckla förnybara biobränslen, gödselmedel och livsmedel. Det är en viktig möjlighet att stärka näringsverksamheterna också i de blå näringarna. Fisket spelar en stor roll, precis som jag har varit inne på tidigare. Jag skulle vilja lyfta fram hur vi från det politiska hållet behöver arbeta för att stärka möjligheterna och stärka konkurrenskraften. Från sida lyfter vi fram behovet av ett nationellt fiskepolitiskt program så att insjöfisket, det kustnära fisket, det småskaliga fisket och det regionala fisket verkligen kan utvecklas. Vi vill se över företagsvillkoren för yrkesfiskarna. Bland annat behöver lagarna om tillåtna fiskeredskap uppdateras, och handläggningstiderna på myndigheterna behöver kortas ned. I mitt manus för anförandet står med fet text, och jag vill säga det med eftertryck: Regler och administration måste stå i proportion till den verksamhet som bedrivs, annars blir det helt ogörligt framåt. Jag vill i det här sammanhanget säga att vi vet att säl och skarv är ett problem för fisket. Men vi skriver mer om det i motionen En hållbar jakt. Det finns många andra saker att ta upp. Jag vill avsluta med en del. Det handlar om möjligheten till generationsväxling i fiskeyrket . Medelåldern för yrkesfiskare är hög. Hindren för unga och nya fiskare som vill etablera sig är mycket höga. Det är dyrt att investera i båtar och redskap och göra de miljöinvesteringar som man behöver göra. Man behöver känna framtidstro för branschen. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Fiskeripolitik ser fiskenäringen som en viktig näring för . Därför anser vi att regeringen bör vidta ännu fler åtgärder som underlättar vid generationsväxling inom yrkesfisket. Det gäller till exempel att det fortsatt ska vara möjligt att bedriva ett dimensionerat, hållbart, biologiskt hållbart fiske av ål. Därför har vi i betänkandet ställt oss bakom den punkt som handlar om att det behöver ske en samlad översyn av ålförvaltningsplanerna. Att arbeta med havs- och fiskefrågor i ger ofta en känsla av ett visst hopp. Här är ett område där vi trots skilda ingångar ändå kan enas om att saker behöver göras. som vi snart har varit här skulle jag vilja säga att ganska mycket har hänt, och mycket har skett till det bättre. För våra hav, våra sjöar och älvar behöver åtgärder. Det är i grunden rubbade ekosystem som vi ser framför oss . Det beror på bland annat överfiske, övergödning och vattenkraft som har stått med för låga miljökrav. Det krävs kraftfulla politiska åtgärder för att komma till rätta med det i grunden. En grundläggande fråga är hur vi tar hand om den fisk som finns kvar. Strömmingen har varit vår senaste art för stor oro, och strömmingens problem har i stort kopplats till vår fiskeförvaltning. reformerade regeringen det pelagiska fisket och gjorde fiskekvoter köp- och säljbara. Detta kallar vi ITQ. Sedan gav man bort det till de fiskare som då fiskade mest. På så sätt skulle marknaden själv lösa förvaltningen av det pelagiska fisket. Det har gett att de fiskare som då fick tilldelat fiskekvoterna har kunnat köpa större och större pelagiska trålare. Det är båtar som kan ta i en enda last. Det är något som vi sedan vet mest går till laxodlingen och till foder till djuruppfödning. Det är mer än vad flera kustnära fiskare kanske drar upp på en hel livstid. Enligt Havs- och vattenmyndigheten var det 2009 just den ekonomiska lönsamheten man ville åt. Det har vi lyckats med såtillvida att de som kan fiska mycket går det bra för. Men man såg inte alls då till de ekologiska konsekvenserna av det fisket och tänkte inte heller så mycket på hur konsekvenserna skulle bli för våra skärgårdar eller vårt kustnära fiske. Det är sådant som vi sett senare och som i nutid skapat stora problem. Det här är ett system som har förlängts . Det hade inte behövt vara så. Hur vi väljer att fördela kvoterna är i slutänden centralt. Därför är det också relevant att se över den regionala tilldelningen. Den regionala tilldelningen är av TAC. På förstår man med lite snabb matematik att inte är mycket att leva av. Vi behöver en omarbetning av kvotfördelningen som utgår ifrån att vi vill få ett hav i balans och en värdeskapande fiskenäring. För att nå dit skulle vi behöva en kommission som tar ett totalt omtag med fiskeförvaltningens konsekvenser och ser till att vi får en förvaltning som speglar de beslut som fattats i och den viljeriktning som redan finns här. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Fiskeripolitik beslutade att flytta ut trålgränsen. Det var ett avgörande och mycket glädjande beslut. Det var ett viktigt steg på vägen. Ett enigt utskott och i slutänden en enig riksdag visar varje kommande regering att det här är en fråga som tar på allvar och förväntar sig åtgärder för. Det är tråkigt att landsbygdsministern än så länge har gett väldigt undflyende svar och inte gett något tydligt besked om, hur och när regeringen tänker verkställa beslut. Trålgränsen skapades en gång för att skydda lekande och uppväxande bestånd vid kusten och på samma gång gynna det småskaliga lokala fisket. Allteftersom bestånden av strömming i blivit mindre och behovet av att skydda särskilt lekområdena blivit extra viktigt är det tydligt att det skyddet behöver stärkas. Den strömming som fångas, om den alls ens fångas av kustfisket, är så liten att den inte längre går att använda till beredning eller försäljning på samma sätt som gjorts förut. Vi vet att mängden lekströmming i skärgården har minskat, att medelstorleken har minskat och att åldern för lekmognad har gått ned. Det är alla säkra tecken på överfiske. Strömmingen är motorn i ekosystemet. Problemen vi ser med till exempel säl och skarv kommer sig också av den här rubbningen. Allt hänger i slutänden samman. Att vi behöver åtgärder för säl och skarv är klart, men vi behöver också se att om vi löser själva grundproblemet och skapar ett hav i balans kommer också säl- och skarvbestånden att balansera ut sig. Att också torsken i är mager kan härledas till bristen på mat, vilket gör att den blir angripen av parasiter. En minskning av fisketrycket i torskens födoområden är ett måste om torsken över huvud taget ska ha en chans, och ett fiskestopp för torsken i var därför mycket viktigt. Situationen ser inte ett dugg bättre ut i än vad den gör i . I har torskbeståndet kollapsat av överfiske. och låg landningarna av torsk i på mellan 12 000 och , och rekommenderade ICES konsekvent en nollkvot. Det hörsammade inte politiken då. Återigen satte vi kortsiktiga ekonomiska intressen framför de ekologiska. Det har varit till gagn för absolut ingen. Det har aldrig funnits så lite torsk i som det gör . I Miljömålsberedningens betänkande finns förslag om områdesskydd. Förslaget är att av territorialvatten och ekonomiska zon ska vara skyddade genom formellt skydd eller andra effektiva områdesbaserade åtgärder till 2030 och att av dessa ska vara strikt skyddade. Det här är förslag som vi särskilt välkomnar. Skyddade områden är något som efterfrågas av kustfisket. Det behövs för att ge strömmingen möjlighet att leka, bestånden möjlighet att växa och balansen möjlighet att återkomma. Det kan vara tillfälliga områden på vissa platser, men vi behöver också mer långsiktigt skydd på de platser där det är relevant. I det betänkande som vi nu debatterar finns också ett tillkännagivande om att ska arbeta inom EU för att landningsskyldigheten genomförs och efterlevs i hela unionen. Landningsskyldigheten innebär kortfattat att all fisk som fångas och har en kvot inom EU också ska tas ombord och landas. Det är mycket bra att kan vara med och driva på för en högre efterlevnad men också en mer ändamålsenlig kontrollförordning som ger den effekt vi vill se. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Fiskeripolitik Vi kan sedan börja med att titta i våra egna vatten och se hur efterlevnaden ser ut här. I är det av den fångst som dumpas tillbaka i havet som redovisas på ett korrekt vis. När det gäller de danska fartyg som fiskar i svenskt vatten följs det inte alls upp av svenska myndigheter, vilket gör att statistik helt saknas. fångades ungefär fisk och skaldjur i . Av dessa beräknas ungefär ha dumpats tillbaka i havet. Utflyttning av trålgränsen, kraftfullare åtgärder för att upprätthålla landningsskyldigheten och införande av fler och större fiskefria områden är några viktiga åtgärder för att komma till rätta med problemen. Jag ska också säga något kort om ålen. Det är ett bestånd som kämpar i motvind - mot fiske men också mot vår vattenkraft. kunde vi se bilder av hur ålarna drabbas av vattenkraften och vilken försvinnande liten andel det är som överlever förbi vattenkraftens fördämningar. Rådet från ICES är ett fiskestopp. Men kommissionen har återigen fattat ett beslut om tre månaders fiskestopp. Många hävdar att fisket inte är ålens stora fiende. Men eftersom vi inte tycks villiga att vidta åtgärder för att minska dödligheten i våra svenska vattenkraftverk är fisket det vi har kvar att laborera med. Om vi vill vi ha kvar ett ålbestånd och ett ålfiske gör vi klokt i att agera skyndsamt. En annan art som för övrigt också är starkt påverkad av vår vattenkraft är den vilda laxen. Miljöåtgärder för vattenkraften behövs för att på allvar komma till rätta med de rubbningar i ekosystemet och den förlust av levnadsmiljöer som vattenkraften har skapat för laxen. Vi vet en sak: Om vi fortsätter att överfiska kommer fisken på riktigt att ta slut. Vi vet också att om vi inte har någon fisk att fiska kommer vi inte heller att ha någon fiskenäring kvar, vare sig storskalig eller småskalig. Att värna om det svenska yrkesfisket innebär att vi måste värna om fisken, våra hav och det ekosystem de båda är en del av. Vi har historiskt varit alltför saktfärdiga med att reagera och agera för att rädda fiskbestånden. Det har gett oss utarmade hav, fiskbestånd i obalans och en fiskenäring som inte kan leva på det den gör bäst. Det är en talande bild som målas upp från tidigare generationer när man kunde gå ut och ta upp den fisk man behövde till middagen som man ville ha den på sin tallrik. Det är en totalt omöjlig uppgift . kunde vi läsa - precis som i det exempel gav här tidigare - om kustfiskare längs som kastade ut sina nät men kom tillbaka med sex ynka strömmingar. Det här är något som vi behöver ta på absolut största allvar. Därför behöver regeringen agera nu för att flytta ut trålgränsen, säkra att landningsskyldigheten efterlevs, utvärdera ITQ-systemet och sätta en förvaltning som utgår från ett hållbart ekosystem och inte från kortsiktig ekonomisk vinst för ett fåtal.