bet · H901MJU15 · 2022-02-21 00:00:00 — avslår motionsyrkanden om dels återanvändning och återvinning av returpapper, fosfor och kväve, elektronik, metall och , textilier, byggnadsmaterial samt anläggningar för förnybar energi, dels insamling och återvinning av kommunalt avfall, förutsättningar för återvinning samt övriga frågor om återvinning. Jämför reservation 3 (M), 4 (V), 5 (SD), 6 (C, KD, MP), 7 (SD), 8 (C), 9 (L), 10 (MP), 11 (SD), 12 (C), 13 (MP), 14 (C), 15 (V), 16 (M), 17 (L), 18 (M) och 19 (L). I partimotion 2021/22:3277 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkande 24 föreslås att regeringen ska upphäva beslutet om att ta bort producentansvaret för returpapper. Enligt motionärerna omintetgör beslutet hela grundtanken med cirkulär ekonomi, dvs. producentansvaret, och försämrar dessutom miljörättvisan. I kommittémotion 2021/22:3368 av m.fl. (M) yrkande 5 anför motionärerna att den nuvarande insamlingen av returpapper genom kommunernas försorg fungerar väl och därför inte bör ersättas med ett system som lägger ett större ansvar för returpappershanteringen på dagspressen. Återvinning av fosfor och kväve Kommittémotion 2021/22:2461 av m.fl. (SD) handlar om att på EU-nivå se över förutsättningarna för en kvotplikt på icke-jungfrulig fosfor och kväve (yrkande 3) och om arbetet på EU-nivå med återvunnen fosfor och kväve (yrkande 7). Motionärerna anför att det finns potential för att använda återvunnen fosfor och kväve i mineralgödsel men att marknaden för dessa är mycket liten och att det därför krävs en strategi på EU-nivå. En kvotplikt inom EU för inblandning av återvunnen fosfor och kväve bör enligt motionärerna utredas närmare. Enligt kommittémotion 2021/22:3665 av m.fl. (C) yrkande 38 behöver det införas ett utvidgat producentansvar på mobiltelefoner och övrig småelektronik i syfte att öka insamlingen och återvinningen av dessa. Återvinning av metaller och Enligt kommittémotion 2021/22:2431 av m.fl. (SD) yrkande 16 behöver de regelverk som reglerar återvinning och återanvändning av metaller och ses över. I kommittémotion 2021/22:3665 av m.fl. (C) yrkande 54 framhåller motionärerna behovet av att utreda fysiska, juridiska och skatterelaterade hinder för en ökad återvinning och recirkulering av innovationskritiska material samt ta fram en konkret handlingsplan på området. Enligt kommittémotion 2021/22:4076 av m.fl. (MP) yrkande 2 behöver det tas fram lagstiftning, innovationer och stimulanser för en ökad återanvändning av metaller och . I partimotion 2021/22:4199 av m.fl. (L) yrkande 78 pekar motionärerna på att återvinningsgraden av sällsynta jordartsmetaller ska vara mycket hög. Återanvändning och återvinning av textilier I kommittémotion 2021/22:2453 av m.fl. (SD) yrkande 2 anför motionärerna att det måste införas ett producentansvar för textilier. I samma motion yrkande 3 anför motionärerna att det bör tas fram nationella mål för insamling och återvinning av textilier. I kommittémotion 2021/22:3665 av m.fl. (C) yrkande 35 lämnas förslag om att införa ett producentansvar för textilier i syfte att kraftigt öka mängden textilier och kläder som samlas in separat och på sätt som är enkla för den enskilda individen. Vidare lämnas i samma motion yrkande 37 förslag om att införa successivt ökande krav på att det insamlade textilavfallet ska förberedas för återanvändning och materialfiberåtervinning i syfte att höja statusen på s.k. remake och fiberåtervinning som en ny industrigren. I motion 2021/22:3419 av och (båda MP) yrkande 2 föreslås att möjligheten att återbruka mer byggmaterial i stället för att det anses vara avfall ses över. Återvinning av anläggningar för förnybar energi I motion 2021/22:168 av (M) föreslås en strategi för omhändertagande av industriavfall från anläggningar för förnybar energiproduktion. Enligt motion 2021/22:3585 av (M) behöver kraven för återvinning av vindkraftverk skärpas. Motionären anför att det pågår en kraftig utbyggnad av vindkraften i , trots att det är oklart hur rotorbladen och fundamenten i betong ska tas till vara. Insamling och återvinning av kommunalt avfall I partimotion 2021/22:3277 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkande 25 föreslås att regeringen för att säkerställa fullt finansiellt ansvar för producenterna ska besluta om avgifter för producenterna för att säkerställa att kommunerna inte får bära kostnaden för insamling av avfall från hushåll som faller under lagreglerat producentansvar. Motionärerna anför bl.a. att det är en mycket stor brist att producenterna inte har klarat av att se till att det finns fastighetsnära insamling av förpackningar. Kommunerna är enligt motionärernas uppfattning mest lämpade att ansvara för denna insamling och producenterna bör genom avgifter finansiera kommunernas kostnad för insamling. I kommittémotion 2021/22:3497 av m.fl. (C) yrkande 9 föreslås att en nationell strategi för ökad insamling, sortering och återvinning av hushållsavfall ska tas fram. Kommittémotion 2021/22:3690 av m.fl. (M) yrkande 27 handlar om att möjliggöra för företag att laga och sälja vidare trasiga produkter från privatpersoner för att öka graden av cirkulär ekonomi. Motionärerna anför att nuvarande regler gör att företag inte får överta en trasig produkt från en privatperson för att sedan laga och sälja vidare eftersom produkten kvalificeras som hushållsavfall. För att öka graden av cirkulär ekonomi bör regeringen därför undersöka möjligheten till dispens eller en lagändring som möjliggör för företag att sälja vidare dessa produkter. I motion 2021/22:2298 av (L) föreslås att det ses över hur villkoren kan bli mer förmånliga för företag med återbruk som affärsidé. En del i detta kan enligt motionären vara att testa och utvärdera cirkulära affärsmodeller och att se över nuvarande regelverk och styrmedel, t.ex. sänkt eller slopad moms på vissa varor som annars inte cirkuleras. Även motion 2021/22:2824 av (M) yrkande 1 handlar om att återbruk av produkter som redan finns på marknaden ska uppmuntras. I kommittémotion 2021/22:3431 av m.fl. (M) yrkande 12 föreslås att regeringen ska ge i uppdrag åt att redovisa utvecklingen för samt en analys av utmaningen med de nya materialåtervinningsmål som infördes . Enligt partimotion 2021/22:4199 av m.fl. (L) yrkande 76 bör materialåtervinningen öka genom krav på att produkter och förpackningar som består av olika material enkelt ska kunna separeras. behandling och kompletterande uppgifter beslutade regeringen om en ny förordning (2018:1463) om producentansvar för returpapper. Syftet med den nya förordningen var att få en mer lättillgänglig insamling för medborgarna för att öka utsorteringen och få mer material att gå till materialåtervinning. Förordningen trädde i kraft , och upphörde förordningen (2014:1074) om producentansvar för returpapper att gälla. presenterade promemorian Kommunalt ansvar för insamling och materialåtervinning av returpapper (M2020/01079/Ke). I promemorian föreslogs i huvudsak att producentansvaret för returpapper ska upphävas, att kommunerna från ska tillhandahålla ett system med lättillgängliga insamlingsplatser för att samla in utsorterat returpapper, att kommunerna ska se till att det returpapper som samlas in hanteras så att materialåtervinning främjas samt att kommunerna ska få meddela föreskrifter om att avfall som är lämpligt att materialåtervinna med returpapper ska sorteras ut från annat avfall och lämnas till insamlingssystemet för returpapper. Promemorian remitterades och remisstiden gick ut . beslutade regeringen att förordningen om producentansvar för returpapper skulle upphöra att gälla vid utgången av 2021. Regeringen beslutade bl.a. om vissa ändringar i avfallsförordningen (2020:614), som i huvudsak skulle träda i kraft . (Se förordningen [2020:1304] om upphävande av förordningen [2018:1463] om producentansvar för returpapper och förordningen [2020:1302] om ändring i avfallsförordningen.) svarade dåvarande miljö- och klimatminister på en skriftlig fråga (fr. 2020/21:1235) av Boriana (M) om ansvaret för insamlingen av returpapper. Av svaret framgick bl.a. att anledningen till att producentansvaret för returpapper har upphävts är att tidningsproducenterna, som anses som producenter när det gäller ansvaret för insamling av returpapper, inte kan bära kostnaderna för insamlingen och att det finns behov av att värna tidningsbranschen på grund av dess roll för demokratin. Vidare anförde ministern att kommunerna finansierar sin renhållning genom renhållningsavgifter (avfallstaxa) som tas ut av avfallsinnehavarna, dvs. hushåll och företag, och att samma system kommer att gälla för returpapper som för t.ex. restavfall, grovavfall och farligt avfall. Enligt () har regeringen inte tagit något initiativ till att återinföra producentansvaret för returpapper. Återvinning av fosfor och kväve I betänkandet Havet och människan (SOU 2020:83), som överlämnades till regeringen , föreslår Miljömålsberedningen att regeringen ska verka för att inom EU införa en kvotplikt för inblandning av återvunnen fosfor och kväve i mineralgödsel. Utredningen konstaterar att det övergripande problemet för att få en attraktiv återvunnen produkt med fosfor och kväve från avlopp och slam är den höga kostnaden. Med dagens teknik och marknad är det, och kommer sannolikt att vara , dyrare att utvinna fosfor och kväve ur avlopp och slam än att köpa ny mineralgödsel med jungfrulig fosfor och nyproducerat kväve. Av utredningen framgår vidare att aktörer som Miljömålsberedningen varit i kontakt med har föreslagit att inom EU ska verka för en kvotplikt på inblandning av återvunnen fosfor och kväve. Detta kan jämföras med etanolinblandning om i bensin. Expertgruppen för hållbar och cirkulär VA inom Delegationen för cirkulär ekonomi har också föreslagit att regeringen utreder styrmedel för ökad återanvändning på som innefattar certifiering av återvunnen näring eller införande av en kvotplikt för återvunnen fosfor och kväve i mineralgödsel. Miljömålsberedningen anser att styrmedel på EU-nivå för att öka återföringen kan vara relevant och möjligt då flera länder har lagstiftat eller ser på möjligheten att lagstifta om återvinning av fosfor och kväve. är ett exempel där det har införts lagkrav på återvinning av näringsämnena och där det finns behov av styrmedel även för att underlätta återföringen till livsmedelsproduktionen. I regleringsbrev gav regeringen myndigheten i uppdrag att analysera och lämna förslag på produktgrupper eller materialflöden där det skulle vara lämpligt att införa kvotplikter för användningen av återvunnen råvara. Uppdraget redovisades till regeringen () genom skrivelsen Avfall som resurs (NV-00196-21). Av skrivelsen framgår bl.a. följande: I arbetet med uppdraget har utformat ett analytiskt ramverk för att bedöma om kvotplikt för användning av återvunnen råvara skulle vara lämpligt eller inte. Det analytiska ramverket inkluderar juridiska, miljömässiga och tekniska förutsättningar för, samt samhällsekonomiska aspekter av när kvotplikt för användning av återvunnen råvara är lämpligt. har använt det analytiska ramverket för att testa om kvotplikt för användning av återvunnen råvara skulle vara lämpligt för tre utvalda produktgrupper och materialflöden; betong, näringsämnen i mineralgödsel och plast. Vad gäller näringsämnen i mineralgödsel visar våra analyser att det finns skäl att återföra näringsämnen från avloppsvatten, men att det krävs ett större grepp om frågan om avloppsvatten som resurs än vad som ryms inom ramen för en kvotplikt för användning av återvunnen råvara. Kvotplikt för användning av ur avloppsvatten/avloppsslam återvunnen fosfor och kväveföreningar är förenat med vissa svårigheter, bland annat att förbränning av avloppsslam för utvinning av fosfor gör att kväveföreningar och organiska ämnen görs otillgängliga samt att det saknas storskalig teknik för utvinning av kväveföreningar ur avloppsvatten/avloppsslam. Miljömålsberedningens betänkande och skrivelse är enligt () nu under beredning. tillsatte regeringen en utredning om pantsystem för småelektronik (dir. 2020:6). Syftet med utredningen var bl.a. att utreda och föreslå hur producentansvaret för elutrustning kan kompletteras med krav på pant för småelektronik. I uppdraget ingick även att kartlägga befintliga flöden av småelektronik i samhället samt hur konsumenter och företag hanterar uttjänt småelektronik. Till detta skulle utredaren även föreslå hur de svenska bestämmelserna om producentansvar för elutrustning ska anpassas så att de uppfyller minimikraven för ett utökat producentansvar i avfallsdirektivet. Syftet med utredningen var också att öka insamlingen och återvinningen av elavfall och på så sätt bidra till giftfria, resurseffektiva kretslopp och en cirkulär ekonomi. Betänkandet Använd det som fungerar (SOU 2021:26) överlämnades till regeringen . Utredningen föreslår att det ska införas bestämmelser i förordningen om producentansvar för elutrustning som reglerar att • den som driver ett insamlingssystem som har tillstånd ska se till att insamlingen sker på ett sådant sätt att förberedelse för återanvändning möjliggörs för avfall som kan förberedas för återanvändning. • en producent ska verka för att användare av elutrustning får goda förutsättningar att återanvända denna. Kravet gäller för elutrustning som är lämplig att återanvända. • en producent ska använda ekonomiska incitament och andra incitament i den omfattning som är lämpliga för att den som har elavfall ska fullgöra sin skyldighet att sortera ut och hantera elavfall enligt avfallsförordningen. Incitamenten ska vara sådana att de inte motverkar en effektiv resursanvändning. • en som driver ett insamlingssystem som har tillstånd ska genomföra lämpliga åtgärder för att informera innehavare och konsument av elavfall om fördelarna av att vidta avfallsförebyggande åtgärder, skyldigheten att sortera ut elavfall och var utsorterat elavfall kan lämnas, insamlingssystemens ansvar för en säker insamling och hantering av det avfall som samlas in samt vilka möjligheter det finns att återvinna elavfall och vilken miljönytta detta ger. • en producent ska se till att användare av elutrustning får information om hur elutrustning som har lokalt lagrad information kan fabriksåterställas och hur lokalt lagrad personlig information kan raderas. För att anpassa producentansvaret utifrån de s.k. minimikraven som ska vara genomförda i svensk rätt föreslår utredningen att regeringen ska införa bestämmelser i förordningen om producentansvar för elutrustning som reglerar att • vid beräkningen av avgiften som en enskild producent ska betala till ett insamlingssystem ska hänsyn tas till den mängd produkter som producenten släpper ut på den svenska marknaden. Avgiften ska täcka de kostnader som insamlingssystemet har för avfallshanteringen. • en producent som gör annan elutrustning än konsumentelutrustning tillgänglig på den svenska marknaden ska ha de ekonomiska förutsättningar som krävs för att ta emot och hantera elavfallet. • producenter och den som driver ett insamlingssystem som har tillstånd ska ha rutiner för internkontroll för att säkerställa kvaliteten på vissa uppgifter och att vissa krav uppfylls. • producenter och den som driver ett insamlingssystem som har tillstånd ska tillgängliggöra information om bl.a. hur de når återvinningsmålen i förordningen om producentansvar för elutrustning. • vid beräkningen av avgiften som en enskild producent ska betala till ett insamlingssystem med tillstånd ska hänsyn tas till den mängd produkter som producenten släpper ut på den svenska marknaden. Vid beräkningen ska insamlingssystemen även beakta föreskrifter om avgifterna och hänsyn ska tas till produktens egenskaper. ges bemyndigande att meddela föreskrifter om hur avgifterna ska beräknas. Utredningen föreslår också att regeringen ska ge i uppdrag att tillsammans med se över målsättningar, statistikförsörjning och rapporteringskrav inom området hantering av elutrustning. Utredningens bedömning är dock att det inte bör införas ett pantsystem för småelektronik. Utredningen har remissbehandlats och ärendet bereds nu i (). har fått i uppdrag av regeringen att förbereda myndighetsföreskrifter om kriterier för hur ersättning som en producentansvarsorganisation tar ut från producenterna ska bestämmas i fråga om förpackningar och elektriska och elektroniska produkter. Uppdraget syftar till att genomföra avfallsdirektivets minimikrav om differentierad ersättning från producenterna till producentansvarsorganisationerna för förpackningar och elektriska och elektroniska produkter. ska med stöd av och förbereda myndighetsföreskrifter om kriterier för hur ersättning tas ut. ska också samråda med om föreskrifternas eventuella påverkan på den fria rörligheten för varor. Syftet med bestämmelser om differentierad ersättning är att ge incitament till mer hållbara produktions- och konsumtionsmönster. Föreskrifterna ska enligt uppdraget säkerställa att de ersättningar som producentansvarsorganisationerna tar ut anpassas utifrån produkternas egenskaper och skapar lika villkor för alla aktörer. För förpackningar och för elektriska och elektroniska produkter kan det t.ex., med utgångspunkt i vad som anges i minimikraven i avfallsdirektivet och med hänsyn till inriktningen i regeringens strategi för cirkulär ekonomi, behöva anges vilka hållbarhetsaspekter som särskilt ska beaktas när ersättningen för produkterna bestäms. ska redovisa uppdraget till () . Enligt regleringsbrev ska myndigheten se över statistikförsörjning, rapporteringskrav och målsättningar för hantering av elutrustning i syfte att öka insamling, återanvändning och återvinning. ska särskilt undersöka hur de befintliga återvinningsmålen i förordningen (2014:1075) om producentansvar för elutrustning skulle kunna kompletteras med andra mål som ger ytterligare incitament att öka återanvändning, förberedelse för återanvändning samt en ökad kvalitet i materialåtervinningen. ska också utreda om de uppgifter som producenterna och insamlingssystemen rapporterar behöver förändras eller kompletteras. ska när uppdraget utförs begära in synpunkter från om statistikförsörjning. Uppdraget och förslag till författningsändringar ska redovisas till () . Återvinning av metaller och I strategin för cirkulär ekonomi beskriver regeringen att innovationskritiska metaller och är ett urval av metaller och som bedöms som kritiska för miljö- och teknikinnovationer. Det handlar bl.a. om sällsynta jordartsmetaller och andra material som visserligen oftast används i små mängder men inte desto mindre är nödvändiga för t.ex. vindkraftverk, elbilsbatterier och andra produkter som kommer att öka när världen ställer om till fossilfrihet. Regeringen anför att utvinningen av dessa metaller och inte bara är energikrävande utan också ofta förknippad med problem för miljö och mänskliga rättigheter vid brytningen. Genom sin koncentration till ett fåtal länder skapar brytningen dessutom sårbarheter i leverantörskedjorna. Cirkulära lösningar för dessa metaller och är enligt regeringen därför angelägna av flera skäl. Återvinning av innovationskritiska metaller och från bl.a. gruvavfall och uttjänta konsumentprodukter är ett växande alternativ till primär brytning. Även om den ökade globala efterfrågan på sådana metaller innebär att också återvinningen ökar kommer den globala efterfrågan enligt regeringen att överskrida tillgången på återvunnet material . I handlingsplanen för cirkulär ekonomi pekas innovationskritiska metaller och ut som en av de prioriterade materialströmmarna i omställningen till en cirkulär ekonomi. För att stärka arbetet med omställningen avser regeringen att komplettera miljömålssystemet så att det, där det bedöms lämpligt, finns etappmål eller andra mål för strategins prioriterade strömmar. beslutade regeringen (dir. 2021:16) att en särskild utredare ska se över prövningsprocesser och regelverk i syfte att säkerställa en hållbar försörjning av innovationskritiska metaller och från primära och sekundära källor. Utredaren ska analysera och föreslå dels förändringar av prövningsprocesser och regelverk så att bättre hänsyn kan tas både till ett projekts lokala miljöpåverkan och till dess samhällsnytta, t.ex. minskad global klimatpåverkan, dels förändringar av prövningsprocesser och regelverk så att en större andel av det värde som gruv- och mineralnäringen genererar kan komma hela landet till del. I utredningsdirektiven anför regeringen bl.a. att strategin för cirkulär ekonomi slår fast visionen om ett samhälle där resurser används effektivt i giftfria cirkulära flöden och ersätter primära material. Andelen innovationskritiska metaller och som återvinns är dock generellt fortfarande låg. När det gäller innovationskritiska metaller och anser regeringen att batterier och elektriska produkter är två strömmar som är särskilt intressanta för ökad återanvändning och återvinning. Även gruvavfall från tidigare gruvbrytning har enligt regeringen identifierats som en potentiell källa till innovationskritiska metaller och i , exempelvis sällsynta jordartsmetaller. Uppdraget ska redovisas . Motionsyrkanden om återvinning av metaller och behandlades av miljö- och jordbruksutskottet under förra i betänkande 2020/21:MJU19 Cirkulär ekonomi. Utskottet föreslog att yrkandena skulle avslås och anförde följande: När det gäller ökad återvinning av metaller välkomnar utskottet den utredning som har tillsatts och som syftar till att säkerställa en hållbar försörjning av innovationskritiska metaller och . Utskottet noterar också att regeringen där det anses lämpligt kommer att komplettera miljömålssystemet med etappmål eller andra mål för de materialströmmar som anses särskilt viktiga för omställningen till en cirkulär ekonomi, t.ex. och metaller som återfinns i bl.a. elektronik. beslutade i enlighet med utskottets förslag. Återanvändning och återvinning av textilier Textilier är en av de produktvärdekedjor som pekas ut som särskilt viktiga såväl i för cirkulär ekonomi som i den svenska strategin för cirkulär ekonomi. I för cirkulär ekonomi anför kommissionen att textilier, efter livsmedel, bostäder och transporter, är den fjärde största belastningskategorin i fråga om användning av primära råvaror och vatten. Textilier är dessutom den femte största kategorin när det gäller utsläpp av växthusgaser. Det beräknas att av alla textilier i världen materialåtervinns till nya textilier. Mot bakgrund av hur komplex textilvärdekedjan är kommer kommissionen, för att hantera dessa utmaningar, att föreslå en omfattande EU-strategi för textilier baserad på synpunkter från industrin och andra berörda parter. Strategin kommer att syfta till att stärka den industriella konkurrenskraften och innovationen inom sektorn, främja EU-marknaden för hållbara och cirkulära textilier, även marknaden för återanvändning av textilier, ta itu med problemet med s.k. fast fashion och driva fram nya affärsmodeller. Enligt kommissionen ska detta uppnås genom en heltäckande uppsättning av åtgärder. I denna uppsättning ingår bl.a. att tillhandahålla vägledning för att uppnå höga nivåer av separat insamling av textilavfall, vilket medlemsstaterna måste säkerställa , och att främja sortering, återanvändning och materialåtervinning av textilier, bl.a. genom innovation, främjande av industritillämpningar och lagstiftningsåtgärder, t.ex. utökat producentansvar. Kommissionen genomförde ett öppet samråd om en färdplan för en EU-strategi för hållbara textilier. väntas presentera strategin . Av budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. 20) framgår att regeringen arbetade för att bl.a. minska textilkonsumtionens klimat- och miljöpåverkan. gav regeringen i uppdrag att etablera en plattform som särskilt ska främja samverkan, samarbete och insatser för en hållbar utveckling på textilområdet. Plattformen ska främja hållbara affärsmodeller och förena miljönytta med affärsnytta. beslutade att inom utgiftsområde 20 anvisa till anslaget 1:1 (prop. 2021/22:1, bet. 2021/22:MJU1, rskr. 2021/22:109–11).