bet · H901FöU8 · 2022-03-24 00:00:00 — Det tar trots allt från den dag man anmäler sitt intresse till dess att man kan tjänstgöra i ett förband. Jag tycker att det är . Jag tycker att man borde kunna snabba på den trappan i många steg. Jag tror också att om vi vill ha en god omsättning i förbanden måste man kunna verka för att det blir enklare att ta sig igenom dessa steg. Möjligtvis kostar det en slant, men jag tror att det avsevärt kommer att förbättra kvaliteten i våra förband inom hemvärnet. är ett land som har höga ambitioner när det gäller den internationella politiken och som bidrar gärna med trupp till olika typer av internationella insatser. Låt oss säga att de flesta som varit på internationella insatser kommer hem starkare både fysiskt och psykiskt och har lärt sig mycket på resan, men tyvärr gäller det inte alla. Försvarsmakten har ett ansvar som gäller för de skador som soldater ådrar sig i internationell tjänst. kan man konstatera att det saknas en sammanhängande vårdkedja för de flesta av dessa soldater. De som bor i har möjligtvis tillgång till den specialkompetens som finns inom Veterancentrum. I övrigt är de hänvisade till den reguljära sjukvården på många sätt, men den klarar inte av att ta emot dessa personer. Kompetensen finns inte regionalt, och ibland finns den inte ens nationellt. Därför tycker vi att det är självklart att som har höga ambitioner på det internationella området också har höga ambitioner för sin veteranpolitik och därför inrättar ett fristående veterancentrum. För att sammanfatta detta, fru talman, kommer Försvarsmaktens förmåga att rekrytera och behålla kompetent personal att vara helt avgörande för dess förmåga att växa och lösa sina uppgifter. Villkoren för officerare, reservofficerare, värnpliktiga, hemvärnsmän och anställda soldater blir därmed avgörande för förmåga att försvara sig mot en angripare. Det finns mycket som kan göras. Jag har gett några exempel, men det finns fler. Många av åtgärderna kan göras också utan kvalificerade utredningar. Mycket av detta hade kunnat lösas bara genom att samordna olika förordningar på , men uppenbarligen har man valt att inte göra det. Jag tycker att det är synd. Trots de stora anslag som har kommit Försvarsmakten till del har regeringen tyvärr blundat för personalpolitiken, som kanske är något av det viktigaste vi har. Jag börjar med att yrka bifall till reservation nummer 9. Därefter vill jag prata lite grann om frivilligorganisationerna, som inte har nämnts. Den förre talaren berörde de ekonomiska delarna, som jag försöker skifta här. Det var bra sagt, tycker jag. Vad gäller frivilligorganisationerna har det varit lite eftersatt. Man uppfattar själv att man har ett behov av förstärkt ekonomi. Man uppfattar också, fru talman, att möjligheterna att komma ut på övningsfält med mera är begränsade. Det handlar bland annat om miljötillstånd, som jag återkommer till . Man uppfattar att man får stå i kö. Det finns begränsningar för tillstånd, och övriga förband har företräde. Man uppfattar det så, och man har sagt så. För att råda bot på detta måste möjligheterna att utöka själva övningsområdena ses över, vilket regeringen gör till viss del. Det tycker jag är en bra väg att gå. Den andra vägen tycker jag är att man, när man skaffar miljötillstånd, tar höjd för att Försvarsmakten ska växa. Där har frivilligorganisationerna en mycket viktig del i att utbilda för hemvärn eller vad det nu är. Man bör också utöka tillstånden innan det blir alltför stora proppar med tanke på den förmågeökning som totalförsvaret ska ha . De behöver öva mycket mer. Med detta sagt kan jag konstatera att regeringen har tillfört olika anslag, och pengar får användas till frivilligorganisationerna. Man kan faktiskt sätta sig och fundera på ett förslag som jag inte är riktigt säker på om det egentligen är bra. Men man bör överväga att diskutera med dem om de skulle kunna hantera ett eget anslag, så att de slipper stå med mössan i hand när det blir en utökning av deras verksamhet. Men jag tycker att man i alla fall kan diskutera detta med dem. När det gäller Försvarsmaktens rekrytering av personal och officerare finns det ett behov som har uttryckts och som vi har motionerat om , nämligen att öppna ett rekryteringskontor i . Jo, därför att chefen på F 21 sa till oss när vi var där för att en av de viktigaste delarna för personalförsörjningen är att man får dit ett rekryteringskontor. Därför har vi år väckt den motionen. Tyvärr har vi inte fått något gehör för den, men vi fortsätter och har bakat in den. När det gäller rekrytering av personal läste jag och kontrollerade vad som står om utbildning av officerare. Och jag tycker att det framgår att man kortar ned officersutbildningen, i vissa styrkor med . Varför gör man det? Beror det på överutbildning, eller vad beror det på? Detta tycker jag bör hanteras ytterligare, och frågor bör ställas till Försvarsmakten när de kommer hit. Jag begär inte att någon här ska svara på det. Det som dessutom oroar mig är att man nu lite grann skiljer på olika sätt att arbeta. Med det gamla sättet var även kompanichefen och plutonchefen fostrade i verktyget så att säga. Sedan gick man vidare på en annan linje, kanske till officerslinjen, och utvecklade både taktik och stabsfunktioner på ett annat sätt. Men man behärskade och var väl förtrogen med det redskap som man sedan skulle ge order om till någon annan att använda. Det kan till exempel vara förbindelsearbeten exempelvis över . Det är inga problem att leda en sådan verksamhet om man kan det. Det är väldigt viktigt att denna kompetens följer med. Detta tycker inte jag att man beaktar tillräckligt mycket. Det syns tydligt när någon säger: Men jag ska ju leda arbetet. Men det kan handla om att man har en ledningsfunktion, om jag hårdrar detta lite grann, och ska ge order om en verksamhet men inte själv förstår tidsförhållandena - vilken tid detta tar och vilka resurser man behöver. Allt detta finns helt naturligt hos specialistofficerare. Men det bör också till viss del vara förankrat hos den som ger order. Det tycker jag är en viktig del i detta. När det gäller värnpliktsvolymer vill vi gå upp mot 20 000-22 000 man. Det tar väldigt . Men det krävs när vi nu ökar brigaderna - en tredje till 2030, gärna snabbare om Försvarsmakten mäktar med det, vilket är tveksamt. Men det får de återkomma till. Efter samtal med dem bör det vara klart . Men det kräver att det utreds vilka förbandsplattformar som vi ska återta. Ska vi återta 1 där förbindelsebataljonerna utbildades? De svarade för övergångarna vid , , Stäket och så vidare. Allt detta var förberett för brobyggnadsplatser, och det övades mycket. Är det detta som ska göras? Ja, det tycker jag. Om värnpliktsvolymerna ska växa så mycket måste man också se till att starta upp. Och det har man gjort från regeringens sida i vissa stycken. Man har sett att man måste arbeta med detta problem. Men det måste komma några svar på frågan. Var ska vi etablera förband? Här måste Försvarsmakten naturligtvis ha ett avgörande. För behovet för brigadernas förband - logistikförband och så vidare - är mycket viktigt. Men man bör sätta igång . Då bör detta vara möjligt om . Vi tycker att man ska återinföra civilplikten. Det tycker väl de flesta här . Jag tittade i mina papper, och jag sa detta 2014. Och jag säger det fullt ut. Det finns vissa som krigsplaceras. Vi har våra tre skolor där vi kan utbilda människor för civilplikt. Man kan även tänka sig att när värnpliktsvolymerna ökar är det kanske vissa som vägrar att göra värnplikten. Då skulle man kunna ha en civilplikt för dem där de lär sig andra delar som är vapenfria. Där har vi våra räddningsskolor. Man skulle också kunna tänka sig att frivilligorganisationerna arbetar med detta. Det gör de , men det kan utökas. Vad är civilplikten mer än så? Vi behöver nu ta tag i till exempel driftvärn. Vad är det? Det hade vi . Vid våra elstationer och automatstationer hade driftvärnet en krigsplacering. Förutom normala reparationsarbeten övade man driftspersonalen. Fem tio man åkte ut, högströmselektriker och andra elektriker, och reparerade. Den delen i driftspersonalen måste återställas. Det är av mycket stor vikt enligt oss. Likaså är BRB, som är en förkortning för byggnads- och reparationsberedskapen, viktig. ansåg vi att man behövde den i en krigssituation - , under och efter. All denna personal är ålderstigen . Men det innebär inte att inte huvudet fungerar. Man skulle naturligtvis kunna be dem att hjälpa till att visa hur det var då. Sedan förfinar man detta mot dagens situation. Byggnads- och reparationsberedskapen är alltså viktig att återta. Det talas lite om den. Men har i alla fall jag gjort det. sätter sina spår i allt vi håller på med just nu och i våra tankar. Det gör också denna fråga om personal väldigt aktuell. Det är väldigt påtagligt i att det är styrkeförhållanden som avgör. Om man jämför med är 1,34 gånger större till ytan, och man har fyra gånger vår befolkning. Men det som är tydligt är att storleken på försvaret är avgörande i hur man lyckas försvara sitt land, det vill säga antalet tillgängliga soldater. Det är väldigt tydligt. Det nya säkerhetsläget är definitivt ett nytt kapitel i världshistorien, ett tragiskt sådant. Det innebär att Försvarsmakten måste öka. Vi vet att den största utmaningen för att lyckas med denna ökning är personalbemanningen. Vi ser att det måste gå snabbare. I totalförsvarsbeslutet sas det att en beslutad organisation ska vara uppfylld ungefär 2030. Vår slutsats är att det är för långsamt. Det måste gå fortare. Vi måste snabba på insatserna så mycket vi kan. Och inte minst jag som gotlänning känner precis detta behov. Försvarsmakten har såklart en delegation att bedriva den statliga arbetsgivarpolitiken inom Försvarsmaktens område. Vi kan notera att det är en väldigt positiv trend . Det går rätt så bra, och man rekryterar bra. Det är väldigt glädjande. Det hindrar inte att vi kan komma med inspel från utskottet och skicka vidare dessa signaler från golvet som vi gör. Det är precis det som jag tänker göra just . Den efterfrågan på officerare, specialofficerare, gruppchefer, soldater och sjömän som finns är historisk. Det har nog inte varit en sådan efterfrågan sedan dagar. Det gör att det finns en väldigt stark stolthet i yrkeskåren, vilket gör det lättare att rekrytera. Man kan komiskt nog säga att faktiskt har hjälpt till med detta. Vi ser också att det behöver finnas något slags balans när det gäller förmågeökningen på kort sikt och antalet värnpliktiga som utbildas, vilket är det långsiktiga. Givetvis vill vi ha fler värnpliktiga, men låser vi då fast välutbildade officerare i utbildningen av dessa. Vi måste alltså både klara förmågeökningen här och och utbilda för framtiden, och det är en balansgång som är viktig att tänka på. Det finns några förslag från golvet som jag verkligen tycker är värda att nämna. Vad det handlar om nu är nämligen att vi har en svacka när det gäller framför allt officerare, beroende på att vi har haft en låg utbildningsnivå , och att det tar innan vi får fram nya officerare. Något vi till exempel vill göra är att tillsvidareanställa de gruppchefer, soldater och sjömän som har kortare anställningar. Vi vill också ha in fler GSS-soldater, som det heter. Det är ett givet första steg och en lågt hängande frukt. är det faktiskt så att löner och villkor för officerare måste förbättras. Syftet med det är att behålla dagens personal, för det är en del avgångar i den här kategorin. Vi behöver också öka attraktionskraften för att fånga dem som går i tankar om att bli officerare. Viktigast är kanske att målantalet när det gäller yrkesofficerare i Försvarsmakten måste höjas rejält. Det gäller inte minst utifrån det nya säkerhetsläget, som kräver ett nytt målantal. Från sida tror vi också att särskilda åtgärder behövs för att attrahera yrkesofficerare att stanna kvar efter uppnådd pensionsålder. Det är en stor utmaning att överbrygga den svacka vi nu ser. Vi tror även att det behövs riktade åtgärder för att rekrytera tillbaka de specialistofficerare och officerare som är utbildade men som inte jobbar i yrket . På exempelvis är det många inom offentlig sektor som jobbar med andra uppgifter. Där finns det insatser att göra. tror jag också att det finns insatser att göra som kanske inte är så populära men som man behöver ta en diskussion om, till exempel pensionsåldern för yrkesofficerare. Den som är född går i pension , och flygförare går i pension . Man borde kunna ta en diskussion om att höja åldern. De kanske inte måste behålla exakt samma arbetsuppgifter, men de har ju kompetensen kvar. Det finns alltså många konkreta åtgärder som vi ser kan vidtas. En annan punkt som vi från sida vill lyfta fram är detta med jämställdhetsaspekterna kring personalrekryteringen. Jo, ska man attrahera nya personer är det ju väldigt bra att kunna rekrytera från hela befolkningen. Vi har därför tagit fram nio punkter i en speciell motion som vi har bilagt betänkandet. Huvudpunkten i detta är att vi till 2030 vill öka andelen kvinnliga värnpliktiga till . hade vi värnpliktiga som var kvinnor. På officersprogrammet var kvinnor, och på specialistofficersprogrammet var det . Vi tycker att andelen ska öka. Vi kan titta på , som har ett högre målantal och en större andel kvinnor. Vi tror att det är ett jättebra sätt att öka attraktionskraften i och förmågan att rekrytera till militären. Vi vill också ha en medinflytandeofficer som blir en länk mellan den värnpliktige och förbandschefen. Det kan vara en insats. Vi vill även ha en oberoende visselblåsarfunktion, vilket handlar väldigt mycket om att motverka det ovälkomna beteende som vi tyvärr får rapporter om faktiskt sitter kvar i väggarna. Vi vill vidare ha obligatoriska utbildningar i jämställdhet och värdegrund, och vi vill ha en regelbunden uppföljning och utvärdering av det jämställdhetsarbete som finns. Sist men inte minst är det väl verkligen hög tid att våra kvinnliga soldater får utrustning som passar dem. Det har de faktiskt inte haft fram till . Det handlar om att även de kvinnliga soldaterna ska klara både övning och strid. Med detta yrkar jag för räkning bifall till reservation 7. debatterar vi en stor mängd motioner om försvarspolitiken gällande personal, rekrytering och arbetsvillkor inom Försvarsmakten. invasion av är ett allvarligt brott mot folkrätten och har inneburit ett enormt lidande för befolkning, med ett stort antal döda och skadade samt miljoner människor på flykt. Vi lever i en mer sårbar och osäker värld. levde vi med en pandemi som förhoppningsvis håller på att klinga av. Dessa två händelser, invasionen av och pandemin, har ställt och ställer fortsatt mycket höga krav på hela vårt samhälle. Frågan om samhällets robusthet vid stora störningar är mycket viktig. En av anledningarna till att vi nu har enighet i om att öka försvarsbudgeten är att vi behöver ha tillräckligt med militär och civil personal för att ska stå starkt och säkert. De viktigaste faktorerna för att ha ett robust samhälle som står emot kriser är välutbildad personal med goda arbetsvillkor samt engagemang hos vanliga människor att hjälpa till när det verkligen behövs. Vi har sett under pandemin och ser även nu när påverkas av katastrofen i att personal och engagerade inom Försvarsmakten, hemvärnet, de frivilliga försvarsorganisationerna, kommunerna, Röda Korset och många andra stora och små ideella föreningar gör ett oerhört viktigt arbete. Jag vill rikta ett väldigt stort tack till dem. En viktig förutsättning för Försvarsmaktens personalförsörjning är värnplikten. Alla ungdomar som fyller mönstrar och prövas mot möjligheten att göra värnplikt. tycker att detta är mycket bra. Värnplikten garanterar en folkförankring av Försvarsmaktens verksamhet. Det är viktigt för vårt demokratiska samhälle att så många olika människor som möjligt, med olika bakgrunder och erfarenheter, deltar i försvaret av och får viktiga kunskaper om hur vårt land görs säkrare och tryggare för alla. För att de värnpliktiga ska få bästa möjliga utbildning och för att deras tillvaro i övrigt ska vara så bra som möjligt är det dock väldigt viktigt att det finns ett väl fungerande pliktråd, fru talman. är ett medinflytandeorgan som väljs av de värnpliktiga och har i uppgift att tillvarata de värnpliktigas intressen, föra dialog om förändringar och förbättringar och granska det som rör de värnpliktiga. Detta är en viktig instans för folkförankringen och ett sätt för samhället att garantera att den utbildning vi har bestämt ska vara tvingande för dem som väljs ut att göra den är så bra som möjligt. Efter att det första pliktrådet sedan värnplikten återinfördes valdes har organisatoriska problem uppmärksammats. saknar möjlighet att arbeta självständigt och har inte haft nödvändiga kansliresurser. är en del av Försvarsmakten, vilket hindrar rådet från att bedriva en självständig verksamhet. En förändring i förordningen skulle behöva göras för att säkra oberoende och självständighet. Vi är väldigt glada över att samtliga partier nu tycker att detta är något man måste titta vidare på för att få en förändring till det bättre. välkomnar att försvarsutskottet föreslår att riktar ett tillkännagivande till regeringen i denna fråga. är ett feministiskt parti. Sedan värnplikten återskapades är den könsneutral. Kvinnors deltagande i försvars- och säkerhetsarbetet är avgörande för att hela samhället ska kunna stå emot kriser och akuta händelser. Försvarsmaktens verksamhet släpar dock efter rejält när det gäller jämställdheten. av de värnpliktiga är kvinnor - en siffra som glädjande nog ökar även om den är alltför låg. En jämnare könsfördelning är naturligtvis oerhört viktig både för demokratin och för den feministiska försvars- och säkerhetspolitiken. Vi är medvetna om att Försvarsmakten arbetar hårt för att förbättra jämställdheten, men det kommer fortfarande rapporter om kränkande behandling av olika slag. lyfte tiotusentals kvinnor frågan om sexuella övergrepp, trakasserier och diskriminering genom metoo-rörelsen. Även inom försvaret fanns ett upprop, kallat Giv akt och bit ihop, som undertecknades av 1 786 kvinnor. Yrkesofficerare, reservofficerare, civilanställda, frivilliga, soldater och sjömän vittnade om fruktansvärda upplevelser, alltifrån osynliggörande och sexistiska skämt till våldtäkt. Uppropet uppmärksammade också hur kvinnor som anmält kränkningar och övergrepp blev ifrågasatta. Jag vet att Försvarsmaktens ledning arbetar hårt med att öka jämställdheten och stoppa alla former av diskriminering, men mer behöver göras. Trots ett aktivt jämställdhetsarbete , och trots att kvinnor funnits inom Försvarsmakten , upplever många kvinnor inom försvaret att kläder och skyddsutrustning inte passar dem, något som bland annat framkommit i en undersökning som gjort bland sina kvinnliga medlemmar. Mest missnöje är det med underkläder som skaver och inte passar, men även med skyddsutrustning. Många upplever att skyddsvästen är för stor eller skaver. Hjälmar upplevs ofta som för stora och åker ned över ögonen vid skjutövningar. har försvaret tagit tag i den här frågan, men den behöver följas upp. anser att det behövs en plan för hur jämn könsfördelning kan nås på olika nivåer samt att en årlig jämställdhetskartläggning behöver göras för att följa arbetet med jämställdheten. Det behövs också tydliga och uppföljbara mål. Det är viktigt att Försvarsmakten fortsätter att berätta om de förbättringar som görs och att lyfta upp kvinnor som förebilder. Jag yrkar därför bifall till reservation nummer 8. I detta betänkande behandlas också återkommande motion om att vi bör ta bort systemet med att Försvarsmakten förser hovet med adjutanter. Adjutanter är högt utbildade officerare med mycket erfarenhet, som lånas ut för att hjälpa kungen och kronprinsessan med allehanda sysslor , en månad på ett rullande schema. De bör kunna ersättas med anställd civilpersonal, anser vi. Försvarsmaktens verksamhet, precis som räddningstjänst, polis och andra liknande yrken, innebär stora risker och höga krav. Den är också igång dygnet runt. Därför måste vi arbeta för att personalen har så bra villkor som möjligt så att man vill stanna i yrket . Löner är inte en fråga för oss inom politiken utan bestäms i förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter, och så ska det självklart vara. Det är dock viktigt att det finns stort utrymme inom budgeten för att faktiskt kunna höja lönerna för den som är anställd inom Försvarsmaktens verksamhet. Löner, bra arbetsmiljö och goda arbetsvillkor är förutsättningen för en modern och välfungerande försvarsverksamhet i framöver. Jag har en fråga till ledamoten. Anser ledamoten, fru talman, att det är kompetensen som ska vara avgörande när man försöker hitta en jämnare fördelning i rekryteringar vad gäller antalet kvinnor och män? Strävan är ju att få så många kvinnor som möjligt, fru talman, men min fråga är: Är det enbart kompetensen som ska vara vägledande när man anställer män och kvinnor i organisationen? Jag tackar för frågan. Självklart ska kompetensen vara avgörande och viktig när man anställer. Det är helt självklart. Vi ser dock att det finns alltför få kvinnor inom försvarets olika områden, och det finns många kvinnor som skulle kunna göra en stor och viktig insats inom försvaret. Därför måste vi öka andelen kvinnor, bland annat genom att öka rekryteringen. Det kan vi göra genom att visa upp kvinnliga förebilder. Vi kan också bli bättre på att rekrytera inom exempelvis skolans område genom att göra det mer känt vad Försvarsmakten egentligen håller på med. Kvinnor kanske också kan göra lite olika saker jämfört med män. De kanske inte kan göra exakt samma saker alla gånger, men det finns många olika områden inom Försvarsmakten där kvinnor kan göra en stor och viktig insats. Jag delar den uppfattningen. Det finns många olika delar där kvinnorna kanske till och med är bättre i vissa tjänster och befattningar. Jag har ingen annan uppfattning, fru talman. Däremot är det precis som ledamoten säger: Till exempel i brobyggnadskompanierna har man ett annat behov, fru talman, av muskelstyrka och annat. Där blir det naturligt att de ofta är män. Det är inget konstigt på något sätt, och det säger inte heller emot vad ledamoten sa här, fru talman. Jag delar uppfattningen att man mycket väl kan titta över rekryteringen och se till att den blir bättre. Jag har inga problem med det alls. Framför allt var jag nöjd med svaret att det är kompetensen som ska vara avgörande. Naturligtvis måste man ha rätt utbildning och rätt kompetens för att klara uppgiften. Det är helt självklart. Jag tror också att det finns vissa saker som kanske kan vara svårare för kvinnor att utföra eftersom det krävs en helt annan muskelstyrka. Men inom de allra flesta områden är jag fullständigt övertygad om att kvinnor kan göra en viktig och bra insats. En viktig sak för att öka andelen kvinnor inom Försvarsmakten är just att jobba med jämställdheten, att få bort allt det diskriminerande som vi har sett. Att kvinnor blir trakasserade just för att de är kvinnor får bara inte förekomma, men det förekommer tyvärr fortfarande. Här finns det ett viktigt och stort arbete att göra för att få bort allt sådant ur Försvarsmakten. Sedan omläggningen av försvarspolitiken 2015 och de stora ekonomiska tillskotten ser vi en Försvarsmakt i tillväxt. Militär och operativ förmåga byggs, utvecklas och förbättras. En avgörande faktor för att skapa militär förmåga och skapa såväl folkförankring som försvarsvilja är försvarets personalpolitik - att dels vara en attraktiv arbetsgivare, dels locka fler människor till försvar. Är det något den ryska invasionen av har lärt oss är det vikten av att skapa just vilja att försvara landet, känslan av att alla har ett gemensamt ansvar. Låt mig därför, fru talman, peka på några, vad jag menar, centrala aspekter i detta avseende. För det första: Försvarsmakten måste vara en attraktiv arbetsgivare som kan rekrytera och behålla personal så att krigsförbanden kan bemannas och utvecklas i enlighet med beslut.