bet · H901MJU17 · 2022-03-08 00:00:00 — Vid sammanträdet deltog även Havs- och vattenmyndigheten, Coop, och Svensk Dagligvaruhandel för att kommentera spårbarhetssystemets konsekvenser och Statskontorets rapport samt svara på frågor från utskottets ledamöter. Av Havs- och vattenmyndighetens regleringsbrev framgår att myndigheten ska, med utgångspunkt i Statskontorets rapport, analysera och genomföra förbättringar i spårbarhetssystemet av vissa fiskeri- och vattenbruksprodukter. Uppdraget bör genomföras med beaktande av EU:s kommande fiskerikontrollförordning samt effekter på konkurrensneutraliteten. Uppdraget ska utföras i samråd med och i dialog med berörda aktörer när det gäller spårbarheten av vissa fiskeri- och vattenbruksprodukter. Havs- och vattenmyndigheten ska rapportera till om sitt pågående förändringsarbete samt plan för detta och en rapport om genomförandet av förändringarna . Utskottet har tidigare behandlat det svenska spårbarhetssystemet. I betänkande 2020/21:MJU8 Fiskeripolitik anförde utskottet följande: Givetvis anser utskottet att det är av avgörande betydelse att det kontrollsystem som regeringen inrättar är effektivt, proportionerligt och ändamålsenligt. Utskottet kan emellertid konstatera att det spårbarhetssystem som infördes mött kritik från näringen. Utskottet välkomnar därför att regeringen gett Statskontoret i uppdrag att i grunden utvärdera spårbarhetssystemet och vid behov föreslå förändringar i systemet och kraven på rapportering. Utskottet förutsätter att regeringen och ansvariga myndigheter vidtar de åtgärder som krävs för att inte belasta en i övrigt redan hårt drabbad näring med onödiga administrativa bördor. Uppföljning och kontroll av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser Utskottet har vid upprepade tillfällen påpekat den grundläggande betydelsen av att fiskeripolitikens bestämmelser verkställs och att efterlevnaden kontinuerligt kontrolleras på ett effektivt och ändamålsenligt sätt. Utskottet påminner om att linje i förhandlingarna om den nya kontrollförordningen varit mycket tydlig: kontrollåtgärderna ska vara ändamålsenliga, kostnadseffektiva, proportionerliga, leda till förbättrad och effektiv fiskerikontroll, men utan att öka den samlade administrativa bördan för företagen. Utskottet konstaterar att den nya förordningen nu slutförhandlas och ser med tillförsikt fram emot att ett modernt och förbättrat regelverk snart kommer att vara på plats. I avvaktan på resultatet av det lagstiftnings- och åtgärdsarbete som pågår såväl nationellt som på EU-nivå lämnar utskottet motionerna 2021/22:2480 (SD) yrkande 21, 2021/22:3434 (M) yrkande 1 och 2021/22:3982 (L) yrkande 15 i denna del utan vidare åtgärd. Landningsskyldighetens genomförande och efterlevnad När den gemensamma fiskeripolitiken reformerades blev utkast förbjudet, vilket innebär att all fisk som är kvoterad och som fastnat i nät och trålar ska registreras, landas och räknas av från kvoterna oberoende av fiskens storlek. Landningsskyldigheten är en viktig del i arbetet mot ett hållbart och selektivt fiske. Landningsskyldigheten infördes stegvis för olika havsområden, arter och fisken inom EU och gäller . Det är naturligtvis bra att utkast förbjudits i och med landningsskyldighetens införande. Utskottet kan dessvärre konstatera att det finns allvarliga brister i landningsskyldighetens genomförande och efterlevnad, inte minst i fråga om avsaknaden av tillförlitlig statistik om utkast. Det finns även brister i kontrollen av landningsskyldighetens efterlevnad, vilket innebär att svenska fiskare inte konkurrerar på samma villkor som andra medlemsstater. Vi måste ha en fiskeripolitik som efterföljs och respekteras. Så som utskottet har framhållit i tidigare sammanhang är det av stor vikt att implementeringen av den gemensamma fiskeripolitiken inte ger svenska fiskare konkurrensnackdelar. För att bevara fiskbestånden och säkerställa det svenska fiskets konkurrenskraft måste regeringen därför verka inom EU för att landningsskyldigheten genomförs och efterlevs i samtliga medlemsstater. Detta bör tillkännage för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:3434 (M) yrkande 2, 2021/22:3982 (L) yrkande 15 i denna del och 2021/22:3650 av (C) yrkande 66. Revidering av spårbarhetssystemet för fiskeriprodukter Utskottet har framhållit att de kontrollåtgärder som regeringen inrättar ska vara effektiva, proportionerliga och ändamålsenliga och att åtgärderna inte i onödan ska belasta en redan tyngd näring. Utskottet kan dessvärre konstatera att det enligt Statskontoret finns allvarliga problem med det digitala spårbarhetssystemet för fiskeriprodukter. Statskontoret anser att systemet är en överimplementering av kraven i kontrollförordningen som ändå inte säkerställer att kraven på spårbarhet uppfylls. Utskottet beklagar den bristande utformningen av systemet, särskilt eftersom den orsakat onödiga kostnader och krångel för företagen. Utskottet noterar att Havs- och vattenmyndigheten har i uppdrag att analysera och genomföra förbättringar i spårbarhetssystemet. Utskottet noterar särskilt att arbetet ska genomföras i samråd med berörda myndigheter och aktörer och att en plan om revidering ska läggas fram . I avvaktan på resultatet av det arbete som pågår med att revidera systemet bedömer utskottet att motionerna 2021/22:3434 (M) yrkande 23, 2021/22:3880 (KD) yrkandena 32–34 och 98 samt 2021/22:4041 (KD) yrkandena 6–8 ska lämnas utan vidare åtgärd. Åtgärder för att främja svenskt yrkesfiske Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om det regionala, lokala och småskaliga fiskets betydelse för livsmedelsstrategins genomförande och tillkännager detta för regeringen. avslår motionsyrkanden om regellättnader för svenskt yrkesfiske. Jämför reservation 19 (M), 20 (SD), 21 (C), 22 (L) och 23 (S). Regellättnader för svenskt yrkesfiske I ett antal motionsyrkanden presenteras förslag för att på olika sätt lätta upp regelverket som reglerar yrkesfisket i allmänhet och det småskaliga fisket i synnerhet. I kommittémotion 2021/22:3434 av m.fl. (M) yrkande 21 föreslås det att regeringen ska ge relevanta myndigheter i uppdrag att göra en genomgripande analys av huruvida nationella fiskeregelverk är relevanta, enkla och kostnadseffektiva. I samma motion yrkande 24 lyfter motionärerna vikten av att särskilt analysera och bedöma konsekvenserna också för det småskaliga fisket när man inför nya lagar och regleringar. Enligt kommittémotion 2021/22:2480 av m.fl. (SD) yrkande 3 behöver byråkratin ses över i syfte att minska fiskeribranschens administrativa bördor. På så sätt verkar man för en livskraftig svensk fiskerinäring. Vidare enligt kommittémotion 2021/22:3650 av m.fl. (C) yrkande 57 bör insjöfiskets och det kustnära och regionala fiskets regler och administration ställas i proportion till den verksamhet som bedrivs. Motionärerna anför att reglerna kring tillåtna fiskeredskap behöver uppdateras och handläggningstiderna på myndigheterna behöver kortas ned. Vidare enligt kommittémotion 2021/22:4041 av m.fl. (KD) yrkande 2 bör regeringen intensifiera regelförenklingsarbetet inom fiskerinäringen. Motionärerna beklagar att regelmassan upplevs som synnerligen tyngande för näringen. Ett viktigt steg vore att se över de nationella reglerna som detaljreglerar fisket. På liknande sätt anförs i kommittémotion 2021/22:3982 av m.fl. (L) yrkande 22 att det småskaliga kustnära fiskets långsiktiga villkor behöver stärkas för att möjliggöra levande kustsamhällen. Enligt motionärerna kan vi göra mycket på såväl EU-gemensam som nationell nivå för att anpassa regelverket så att det stöder ett långsiktigt miljömässigt, socialt och ekonomiskt hållbart småskaligt kustnära yrkesfiske. Likaså i motion 2021/22:2046 av (M) yrkande 1 framhålls vikten av regelförenkling och minskad administrativ börda på fiskeområdet. I motion 2021/22:1670 av (M) yrkande 1 föreslås att regeringen ska tillsätta en för yrkesfisket. På liknande sätt föreslås i motion 2021/22:2067 av och (båda C) en översyn av det regelverk som påverkar förutsättningarna för det kustnära yrkesfisket. Fiskets betydelse för livsmedelsstrategins genomförande Enligt kommittémotion 2021/22:3434 av m.fl. (M) yrkande 20 ska systematiskt följa upp hur det lokala fisket bidrar till att öka svensk livsmedelsproduktion i enlighet med målsättningen i livsmedelsstrategin. Även enligt kommittémotion 2021/22:3650 av m.fl. (C) yrkande 58 bör insjöfisket, det kustnära fisket och det regionala fisket få en mer framträdande roll i genomförandet av den svenska livsmedelsstrategin. Motionärerna anför att genomförandet av livsmedelsstrategin behöver ta ett tydligare grepp om fiskets hela förädlingskedja, dvs. inte bara fokusera på primärproduktionen. behandling och kompletterande uppgifter Regellättnader för svenskt yrkesfiske tillkännagav för regeringen att den ska verka för ett fortsatt och intensifierat regelförenklingsarbete för svenskt yrkesfiske som även inbegriper det småskaliga kustfisket (bet. 2018/19: MJU3 punkt 3, rskr. 2018/19:131). Flera övergripande initiativ har tagits såväl på nationell nivå som på EU-nivå för att stärka fiskets konkurrenskraft liksom förutsättningarna för ett miljömässigt hållbart fiske. I skrivelse 2020/21:75 framhåller regeringen att den i regleringsbrevet gav Havs- och vattenmyndigheten mål och återrapporteringskrav när det gäller regelverk och regelförenklingar. Myndigheten ska redovisa effekterna av de insatser som vidtagits för att säkerställa ett effektivt genomförande av regelverket för den gemensamma fiskeripolitiken. Havs- och vattenmyndigheten ska särskilt redovisa effekter av det arbete som vidtagits för att se till att de regelverk och rutiner som myndigheten förfogar över är kostnadseffektiva och förenklar för medborgare och företag. Myndigheten ska vidare rapportera de åtgärder som gjorts för att underlätta för företagen att göra rätt och minimera den administrativa bördan för företagen i linje med livsmedelsstrategins mål. Regelförenklingen ska särskilt fokuseras på småskaligt fiske, kustnära fiske och vattenbruk. Även i regleringsbrevet respektive 2022 har Havs- och vattenmyndigheten återrapporteringskrav i fråga om kostnadseffektiva regelverk med fokus på företag inom småskaligt fiske, kustnära fiske och vattenbruk. Som har redovisats ovan har och Havs- och vattenmyndigheten haft i uppdrag att utforma en gemensam strategi för framtidens fiske samt nya sektorsspecifika handlingsplaner. Strategin och handlingsplanerna, som presenterades , innehåller ett antal åtgärder som syftar till att på olika sätt lätta upp regelverken och likrikta myndighetshandläggningen. Bland annat anför myndigheterna att det behövs en tydlig och klar rollfördelning mellan ansvariga myndigheter. Det är också av vikt att genom förtydligande och samsyn i fråga om regeltolkning av EU-lagstiftning samt nationella regelverk minska ojämnheter i dispenshantering, stödhantering samt i annan handläggning som berör fisket. Detta borde även leda till kortare handläggningstid och förenkla för svenska yrkesfiskare. För att minska risken med ojämn hantering av handläggning samt dispensprövning behövs förtydligande och förenklingar av dessa processer. Det behöver också förtydligas vilken myndighet som arbetar med olika delfrågor när det gäller samma problemområden. Utifrån detta resonemang presenterar myndigheterna ett antal konkreta åtgärder, bl.a. en översyn av möjligheten att ta fram föreskrifter som ger stabila och långsiktiga förutsättningar för yrkesfisket i fråga om dispenser och dess varaktighet för att öka förutsägbarheten och stabilitet för näringarna. Myndigheterna föreslår även regellättnader i fråga om licensgivning. Regeringen redovisar i budgetpropositionen att agerar generellt för en förenkling av reglerna i förhandlingar om olika förvaltningsåtgärder och tekniska regleringar, och särskilt i pågående förhandlingar om en revidering av EU:s fiskerikontrollförordning. Med hänvisning till de åtgärder som vidtagits och som redovisas ovan bedömer regeringen att tillkännagivandet därmed är slutbehandlat. Fiskets betydelse för livsmedelsstrategins genomförande I livsmedelsstrategin, som beslutade om (prop. 2016/17:104, bet. 2016/17:MJU23, rskr. 2016/17:338), understryks behovet av ökad svensk livsmedelsproduktion och konkurrenskraft inom livsmedelskedjan. I strategin lyfts det fram att livsmedel och resurser har förutsättningar att möta en ökad efterfrågan och att det finns möjligheter att vidareutveckla näringen och yrkeskåren för att förbättra konkurrenskraften och öka innovationsförmågan. I Miljömålsberedningens delbetänkande Havet och människan (SOU 2020:83) redovisas att av all fisk som svenska fiskare fick fånga gick till konsumtion i någon form: fryst, färskt eller processat livsmedel. Det demersala fisket genererar mest mat på bordet i form av torsk, sej, kolja, vitling, rödspätta, piggvar, rödtunga, bergtunga, sjötunga, räka, kräfta, krabba och hummer. I det pelagiska fisket går även sill/strömming och makrill till mat på bordet men i avsevärt mindre omfattning. De största volymerna, , blir inte matfisk utan går till foder och fiskmjöl, vilket indirekt kan bidra till livsmedelsstrategin om dessa inte exporteras. I fråga om yrkesfiskets betydelse för livsmedelsproduktionen framhåller beredningen att svensk fiskerinärings bidrag till livsmedelsstrategin därmed är begränsat, men även om vi inte i någon högre grad är beroende av svenskt fiske för att få mat på bordet kan vi bli det . Att ha ett aktivt yrkesfiske kan få ökad betydelse i tider av kris då vi kan förlita oss på importerade livsmedel. Yrkesfisket kan alltså bidra till en tryggad livsmedelsförsörjning framöver. presenterade livsmedelsstrategins handlingsplan del 2 för perioden –2025. När det gäller det småskaliga fisket, vars fångster främst går till humankonsumtion, innebär handlingsplanen förstärkt finansiering av vissa åtgärder i havs- och fiskeriprogrammet för att möjliggöra investeringar och företagsutveckling när det gäller yrkesfisket. presenterade regeringen ytterligare åtgärder som ska bidra till livsmedelsstrategins målsättning om ökad och hållbar produktion av livsmedel som kan leda till fler jobb och hållbar tillväxt i hela landet. får för detta ändamål ett antal uppdrag, bl.a. i fråga om att analysera dagens fiskberedning. ska tillsammans med berörda fiskerinäringar analysera fiskberedningen och deras mottagningskapacitet samt identifiera hinder och utvecklingsbehov. Detta syftar till att öka kunskapen om helhetsperspektivet kring fisket, vattenbruket, beredningsindustrin samt samtliga förädlingssteg till marknad och konsument. Som redovisas ovan presenterade ansvariga myndigheter en gemensam strategi med specifika handlingsplaner för framtidens fiske och vattenbruk . Strategin och planerna ska, med ett långsiktigt perspektiv, bidra till en konkurrenskraftig och hållbar livsmedelskedja i enlighet med bl.a. målen i livsmedelsstrategin. Handlingsplanen för yrkesfisket innehåller ett antal åtgärder med syfte att förtydliga principerna och gällande rättsliga ramar för förvaltning av fiske som bidrar till tillgång på svenska fiskeriprodukter för humankonsumtion. Myndigheterna framhåller att det finns ett stort intresse för sjömat hos svenska konsumenter, men en alltför stor andel av konsumtionen är importerad. Det är viktigt att på olika sätt tydliggöra regelverk, åtgärder och aktiviteter som bidrar till tillgång på svenska fiskeriprodukter för humankonsumtion. Myndigheterna anser att det särskilt finns behov av att förtydliga hur fördelningen av den regionala tilldelningen sker, t.ex. när det gäller möjligheten till nyetablering, principer för prioritering vid nyetablering samt fördelningsprinciper. Som också redovisas ovan har Havs och vattenmyndigheten fått i uppdrag att vidare analysera systemet med överlåtbara fiskerättigheter inom det demersala fisket. I uppdraget ingår att analysera hur systemet kan beakta bl.a. följande: – effekter på den regional och lokala livsmedelsproduktionen och fiskberedningen – behov av särskild hänsyn till småskaligt kustnära fiske och regional spridning och möjligheter att bibehålla och stärka fiskerinäringens värdekedjor regionalt och lokalt – fiskets möjligheter att bidra till en konkurrenskraftig och hållbar livsmedelskedja i linje med livsmedelsstrategin. Uppdraget ska redovisas . Utskottet har behandlat frågor som påverkar fiskets betydelse för livsmedelsproduktionen tidigare . På utskottets förslag har bl.a. tillkännagett för regeringen att den vid beslut om fiskekvoter och tilldelning av fiskekvoter ska beakta dels det småskaliga fisket, dels fiske för direkt användning som livsmedel och vars landningar sorteras samt den förädlings- och beredningsindustri som är beroende av detta fiske (bet. 2021/22:MJU6, rskr. 2021/22:60–61). Punkten bereds inom . Regellättnader för svenskt yrkesfiske Det finns en bred samsyn i utskottet om att svenskt yrkesfiske i allmänhet och det småskaliga kustnära fisket i synnerhet ska ha tillräckligt goda förutsättningar att utvecklas. biföll kammaren utskottets förslag till tillkännagivande om att regeringen ska vidta åtgärder för ett fortsatt och intensifierat regelförenklingsarbete för det svenska yrkesfisket som även inbegriper det småskaliga kustfisket. Utskottet har med stort intresse följt de åtgärder som regeringen vidtagit för att tillmötesgå uppmaning i frågan. Utskottet ser särskilt positivt på den gemensamma strategi för framtidens fiske som och Havs- och vattenmyndigheten tagit fram. Flera av de åtgärder som presenteras inom ramen för strategin är inriktade på att lätta upp regelverken som reglerar t.ex. licensgivning samt att likrikta och effektivisera myndigheternas handläggning av olika ärenden. Utskottet ser även positivt på att regeringen generellt driver på för en förenkling av reglerna i EU-gemensamma förhandlingar om olika förvaltningsåtgärder och tekniska regleringar. Det är avgörande att åtgärder inte bara vidtas utan att de också får avsedd effekt. Utskottet avser därför att även fortsättningsvis följa regelutvecklingen på området och återkomma till frågan i det fall utskottet skulle bedöma att ytterligare åtgärder krävs. Motionerna 2021/22:1670 (M) yrkande 1, 2021/22:2046 (M) yrkande 1, 2021/22:2067 (C), 2021/22:2480 (SD) yrkande 3, 2021/22:3434 (M) yrkandena 21 och 24, 2021/22:3650 (C) yrkande 57, 2021/22:3982 (L) yrkande 22 och 2021/22:4041 (KD) yrkande 2 lämnas med hänvisning till det som utskottet nu anfört utan vidare åtgärd. Fiskets betydelse för livsmedelsstrategins genomförande noterar utskottet att det svenska yrkesfiskets bidrag till livsmedelsstrategin är begränsat som vi kan bli alltmer beroende av svenskt fiske för att få mat på bordet. Därutöver fyller det småskaliga fisket en viktig funktion i bevarandet av levande kustsamhällen. Vidare är beredningsindustrin en central del av näringen. På så sätt går svenskt yrkesfiske hand i hand med livsmedelsstrategin som syftar till att åstadkomma en ökad och hållbar produktion av mat som ska leda till fler jobb och en hållbar tillväxt i hela landet. Utskottet anser att det regionala, lokala och kustnära fisket, inklusive insjöfisket, bör få en mer framträdande roll i genomförandet av den svenska livsmedelsstrategin. I detta syfte bör regeringen ge i uppdrag att systematiskt följa upp och uppmärksamma hur det lokala fisket bidrar till att öka svensk livsmedelsproduktion i enlighet med målsättningen i livsmedelsstrategin. Till skillnad från behöver man också ta ett tydligare grepp om fiskets hela förädlingskedja och inte bara fokusera på primärproduktionen. Detta bör tillkännage för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2021/22:3434 (M) yrkande 20 och 2021/22:3650 (C) yrkande 58. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om miljöersättning för blå fånggrödor, fiskerinäringen och etablering av vindkraftverk samt regleringen av fisket i . Jämför reservation 24 (C). Miljöersättning för odling av blå fånggrödor I kommittémotion 2021/22:3650 av m.fl. (C) yrkande 53 föreslås att regeringen utreder hur miljöersättningen kan effektiviseras och öka till näringsverksamheter som vidtar åtgärder för att anlägga och odla blå fånggrödor, t.ex. musslor och sjöpung. Motionärerna påtalar att det inte går att få stöd för odling av blå fånggrödor på samma sätt som det går att få stöd för olika typer av fånggrödor på land. Fiskerinäringen och etablering av vindkraftverk Enligt motion 2021/22:1670 av (M) yrkande 10 måste regeringen säkerställa att de många och stora planerna på havsbaserad vindkraft inte äventyrar yrkesfiskets långsiktiga möjligheter och konkurrenskraft. Yrkesfisket bör därför på ett tidigt plan involveras i processen med att peka ut områden lämpliga för havsbaserad vindkraft. Samma motionär föreslår i motion 2021/22:1671 yrkande 7 att regeringen säkerställer att även vattenbruket på ett tidigt plan involveras i processen med att peka ut områden lämpliga för havsbaserad vindkraft. Reglering av fisket i Enligt motion 2021/22:3670 av (C) yrkande 2 bör regeringen verka för att ta fram ett s.k. havsavtal mellan och . Avtalet ska innehålla likställda regler för yrkesfisket i fråga om fångstid och kvoter för att undvika att bestånden fiskas vid upprepade tillfällen för att kvoter och fångsttider inte är synkroniserade. Enligt samma motion yrkande 3 bör det i införas krav på fiskekort för fiske i . Barn och ungdomar och pensionerade från ska dock inte behöva köpa en licens. I yrkande 5 föreslås det att regeringen inför högre böter vid trålning i och att regeringen utreder om det ska vara möjligt att hålla kvar båtar fram till dess att böter har utfärdats. behandling och kompletterande uppgifter Miljöersättning för odling av blå fånggrödor Som redovisats ovan har och Havs- och vattenmyndigheten tagit fram en gemensam strategi för framtidens fiske och vattenbruk för perioden –2026. Syftet med strategin är att slå fast en gemensam väg framåt för hållbar utveckling av verksamheterna. Strategin åtföljs av ett antal handlingsplaner, bl.a. i fråga om utveckling av svenskt vattenbruk. Handlingsplanen innehåller ett antal åtgärder, bl.a. i fråga om vattenbrukets miljöpåverkan och miljönyttor. Myndigheterna framhåller i denna del att vattenbrukets negativa miljöpåverkan ska minimeras och miljönyttorna tas till vara för mer hållbart svenskt vattenbruk längs hela värdekedjan. Myndigheterna framhåller vidare att tillämpningen av cirkulär bioekonomi inom vattenbruket kräver ökad kunskap samt modernisering av lagstiftning och reglering. Ett koncept som används i detta sammanhang är vattenbruket som kan användas för att uppnå gemensamma nyttor utöver livsmedelsproduktion. Ett exempel är s.k. blå fånggrödor som kan minska övergödning genom återföring av näringsämnen från hav till land. Vattenbruket kan också återföra näringsämnen och organiskt material till oligotrofa områden, dvs. mycket näringsfattiga områden. Dessa möjligheter måste dock utredas vidare, kvantifieras och sättas i perspektiv till andra åtgärder för att värdet av dem ska kunna bedömas. På motsvarande sätt måste sedan identifierade åtgärder förankras i regelverk och förvaltning för att därefter kunna implementeras inom både industri och myndighetsarbete samt spridas i samhället. Mot denna bakgrund förespråkar myndigheterna en utredning om miljöersättning för produktion av organismer som tar upp näringsämnen eller organiskt material i vattenområden med hög eller risk för hög näringsbelastning. EU har mycket betydande befogenheter i fråga om statens möjligheter att stödja en viss verksamhet med offentliga medel. När det gäller ekonomiskt stöd till vattenbruksföretagare, såsom investeringsstöd, har medlemsstaterna därför mycket begränsade möjligheter att anta egna bestämmelser. Villkoren för offentligt stöd för perioden –2020 regleras i och rådets förordning (EU) nr 508/2014 av om Europeiska havs- och fiskerifonden m.m. (EHFF-förordningen). Fonden gäller även fram till dess att en ny fond för efterföljande programperiod antagits