bet · H901KrU6 · 2022-04-25 00:00:00 — Nooshi Dadgostar m.fl. (V) vill i partimotion 2021/22:3196 att regeringen tillsätter en utredning för att se över möjligheten och kostnaderna för att utöka fri entré-reformen till att även gälla länsmuseer, stiftelsemuseer och privata museer samt föreslå en modell för att införa indexering som följer besöksutvecklingen i bidragsformerna (yrkande 1). Motionärerna vill även att regeringen tillsätter en utredning för att se över museilagens utfall och konsekvenser samt presentera förslag på åtgärder (yrkande 2). Vidare vill motionärerna att regeringen återkommer med förslag på hur kulturarvssektorn ska säkra den kompetens som behövs för att möta besökares önskan om digitala upplevelser (yrkande 3) och att regeringen närmare undersöker behovet av en specifik utbildning för museipedagoger (yrkande 9). Motionärerna refererar till att överenskommelse med regeringen på kulturområdet under förra mandatperioden om fri entré-reformen är av stor betydelse för att vårt gemensamma kulturarv ska bli tillgängligt för alla, oavsett storlek på plånboken. Vidare menar motionärerna att det , efter museilagens ikraftträdande, är viktigt att utvärdera lagens utfall för att kunna förbättra förutsättningarna för det allmänna museiväsendet. Vidare refererar motionärerna till rapporter från RAÄ och Länsmuseernas samarbetsråd som lyfter fram att många museer saknar kompetens för att skapa digitala upplevelser och ser behov av att både nyanställa och fortbilda befintlig personal. Motionärerna ser även ett behov av en ny yrkesroll i skolvärlden, museipedagogen, som en länk mellan kulturen och skolan. finns ingen specifik utbildning för yrket. m.fl. (M) vill i kommittémotion 2021/22:3374 att regeringen ska skapa goda förutsättningar för bevarande och utveckling av kulturarvet i dess olika delar. Motionärerna anför att museer är viktiga för både lärande och bildning samt som förvaltare av kulturarv och historia (yrkande 10). Vidare lyfter motionärerna fram museernas roll som självständiga institutioner som ska kunna donera föremål genom gåvor till alla museer oavsett huvudman (yrkande 12). Motionärerna menar att varje museum bäst fattar egna beslut om hur man bäst breddar publiken och når nya grupper. I kommittémotion 2021/22:2476 vill m.fl. (SD) se ändringar i museilagen (yrkande 1) och en prioritetsordning mellan museernas olika uppdrag (yrkande 6). Motionärerna vill även se en utredning om ett faddersystem där föremål som gallras kan omhändertas av privatpersoner (yrkande 3). Motionärerna menar att det är viktigt att den information som museer sprider är evidensbaserad i den mån det är möjligt. Motionärerna menar vidare att regeringen inte klarlagt eller tydligt argumenterat för sina politiska avvägningar mellan tillgänglighet och bildningsnivå. Bakgrund och tidigare behandling Regeringen gav Statskontoret i uppdrag att analysera organisationsstrukturen för ett urval av museimyndigheter utifrån de ändamål och bestämmelser som följer av museilagen (2017:563), de nationella kulturpolitiska målen (prop. 2009/10:3, bet. 2009/10:KrU5, rskr. 2009/10:145) och regeringens prioriteringar för en förnyad kulturarvspolitik (prop. 2016/17:116). Statskontoret redovisade uppdraget i rapporten analys av organisationsstrukturen för museimyndigheterna (2021:15). Statskontoret konstaterar att museer och utställningar hör till ett av få delområden inom kulturområdet som inte har några egna målformuleringar. Museimyndigheterna arbetar därför utifrån de övergripande kulturpolitiska målen. Detta leder enligt Statskontoret till att målstyrningen blir allmänt hållen och genomsyrar hela styrkedjan. Statskontoret föreslår därför att regeringen tar fram mål som ger en långsiktig och strategisk viljeinriktning för det statliga museiområdet. Målen bör vägleda centralmuseerna i deras prioriteringar mellan olika ansvarsområden, t.ex. samlingsförvaltning och utåtriktad verksamhet samt peka ut riktningen inom olika utvecklingsområden, såsom att förnya den publika verksamheten och att genomföra digital transformation av verksamheten. Vidare konstaterar att de kulturpolitiska målen är svåra att bryta ned i indikatorer som går att följa upp. Detta bedöms delvis förklara varför det är ovanligt med systematiska uppföljningar och analyser av resultat inom museiområdet. Frånvaron av konkreta mål och systematiska uppföljningar försämrar enligt Statskontoret regeringens styrning av myndigheterna och därmed kvaliteten på myndigheternas återrapporteringar till regeringen. Statskontoret bedömer inte att förändringar i organisationsstrukturen har påverkat museimyndigheternas förutsättningar att verka som fria kunskapsinstitutioner. Ledningarna vid museimyndigheterna ansåg enligt analysen att de hade stor frihet att utforma sin verksamhet och ingen av de nuvarande myndighetscheferna hade varit med om att regeringen försökt styra själva innehållet i respektive myndighets museiverksamhet. Den nya museilagen uppgavs vara viktig för att förtydliga förhållandet mellan å ena sidan regeringen och departementen och å andra sidan museimyndigheterna. Myndighetscheferna uttryckte även att förhöll sig aktivt till den nya lagstiftningen i sin styrning av museimyndigheterna. Myndighetscheferna menade vidare att sektorns verkliga utmaningar handlar om att museerna inte har tillräckliga resurser för att förnya sin publika verksamhet, långsiktigt ta hand om sina samlingar, sprida verksamheten i hela landet och arbeta med den digitala transformationen. De ansåg att organisationsstrukturen spelar liten roll i dessa sammanhang. Beskrivningen av situationen för de statliga museerna bidrar enligt Statskontoret till bilden av att det är viktigt att framöver överväga andra åtgärder än omstruktureringar för att lösa de identifierade utmaningarna i museisektorn. Ett alternativ kan då vara att ge mer resurser till myndighetsstyrning för att minska problemet med för många myndigheter att styra. Ett annat alternativ kan enligt Statskontoret vara att identifiera lämpliga områden för samverkan mellan myndigheterna. Regeringen gav i regleringsbrevet RAÄ i uppdrag att, i samverkan med de regionala museerna och andra relevanta aktörer, göra en genomlysning av förutsättningarna för de regionala museernas verksamhet. RAÄ menade i sin rapport att museerna har en obalans i sin finansiering sett i relation till de anspråk på verksamhet som samhället har. Kultursamverkansmodellens införande innebär ett nytt bidragssystem för regionmuseerna. På intäktssidan hade regionmuseerna under större delen av anställda med arbetsmarknadspolitiska medel. Det statliga bidraget från Arbetsförmedlingen minskade successivt från ca till ca –2018, vilket motsvarar en minskning från ca 30 till av det totala statliga bidraget. utgjorde entréavgifter den lägsta andelen av regionmuseernas inkomst, , i förhållande till uppdragsverksamhet som utgjorde . Motsvarande relation för centralmuseerna var: entréavgifter och uppdragsverksamhet [2]. menade i sin granskning av fri entré-reformen att den har påverkat museernas förutsättningar att finansiera sin lagreglerade verksamhet eftersom kostnader snarare ökar än minskar med anledning av reformen (RiR 2019:39). menar att museerna saknar egentliga möjligheter att generera intäkter som kan användas för att täcka sådana merkostnader som istället måste täckas genom omfördelning av ekonomiska och personella resurser. Enligt innebär det en risk att museerna inte kan upprätthålla en hög kvalitet i verksamheterna och vara relevanta som kunskaps- och kulturinstitutioner. rekommenderade regeringen att säkerställa att fri entré inte får en negativ inverkan på museernas förutsättningar att utföra sina huvuduppdrag i enlighet med museilagen och myndighetsinstruktionerna. Regeringen instämde i att det är viktigt att fri entré-reformen inte får en negativ påverkan på museernas förutsättningar att utföra sina olika huvuduppdrag men delade inte bedömning att fri entré-reformen påverkat museernas förmåga att utföra sina huvuduppdrag (skr. 2019/20:147). Regeringen instämde delvis i att reformen förändrat förutsättningarna för museerna att finansiera sin verksamhet men att det är svårt att härleda museernas kostnadsökningar till fri entré-reformen. Utskottet gjorde bedömningen att det är viktigt att fri entré-reformen inte inverkar negativt på museernas förutsättningar att utföra sina uppdrag och avsåg att noga följa kostnadsutvecklingen inom museisektorn (bet. 2019/20:KrU12, bet. 2020/21:KrU6). I budgetpropositionen redovisar regeringen en minskning av antalet registrerade besök till de centrala museerna, Forum för levande historia samt RAÄ:s besöksmål –2020. Som en följd av kraftigt reducerad verksamhet, minskat antal besökare och stora intäktsbortfall under covid-19 pandemin har krisstöd tillförts området. Stödet har enligt regeringen varit nödvändigt för att täcka fasta kostnader samt för att undvika likvidation och konkurs för de institutioner som inte är myndigheter (prop. 2021/22:1). Totalt avsattes ca avsatts –2021 till anslagen 8:1 Centrala museer: Myndigheter, 8:2 Centrala museer: Stiftelser och 8:3 Bidrag till vissa museer (RiR 2022:7). Digitisering och digital förmedling Anslaget 8:1 Centrala museer: Myndigheter ökade med för digitisering av kulturarvet och utveckling av digitala tjänster. En motsvarande ökning har aviserats . Inriktningen för regeringens politik är att pandemin har tydliggjort betydelsen av att museernas samlingar finns digitalt tillgängliga med kvalitativa metadata. Det anses vara en förutsättning för nationell och internationell forskning och kunskapsutveckling samt en fråga om tillgänglighet och allas lika tillgång till det gemensamma kulturarvet. Att ordna upp och digitisera samlingarna anses även nödvändigt för att kunna bedriva en säker och aktiv samlingsförvaltning. Anslaget 8:3 Bidrag till vissa museer har förstärkts med bl.a. till Stiftelsen i för dess digitisering av svenskt kulturarv (prop. 2021/22:1 utg.omr. 17, bet. 2021/22:KrU1, rskr. 2021/22:85). RAÄ redovisar olika insatser för digital förmedling i sin årsredovisning för att stärka landets kulturarvsaktörer i deras arbete med att förmedla kulturarv via webben. Seminarieserien Tvärmedialt och kreativt berättande syftade till att lära ut och dela med sig av praktiska exempel på digitala verktyg och metoder, bl.a. dataspel, animation, samt virtuell och förstärkt verklighet. RAÄ producerade även en webbsänd seminarieserie om bl.a. finansieringsmodeller för digitalt material. Samverkansplattformen för digitalisering inom kulturarvsområdet (Digisam) består av 22 medverkande myndigheter och institutioner med RAÄ som huvudman. Visionen är att kulturarvet ska vara digitalt och tillgängligt för alla. kommunicerade Digisam tre vägledningar med termlista för områdena digitalisera och bevara, sammanlänkat kulturarv samt digitalt bevarande. Utredningen för kulturen föreslog att regeringen skulle avsätta 2022 samt 2023 och 2024 för en satsning på digitisering av kulturarvet. Satsningen ska inriktas på digitisering av samlingarna inom arkiv, bibliotek och museer. RAÄ föreslogs få i uppdrag att ta fram formerna för satsningen i samverkan med och Kungl. (SOU 2021:77, s. 250). har riktat två tillkännagivanden till regeringen om att den bör utreda förutsättningarna för statliga museer att donera föremål genom gåvor även utanför det allmänna museiväsendet (prop. 2016/17:116, bet. 2016/17:KrU9, rskr. 2016/17:281, respektive bet. 2017/18:KrU1, rskr. 2017/18:91). får de statliga museerna genom gåva överlåta museiföremål som har ett begränsat kulturhistoriskt och vetenskapligt värde till annan offentlig verksamhet, till museer utanför det allmänna museiväsendet och till ideell kulturarvsverksamhet (förordningen [2017:564] om statliga museers förfoganden över museiföremål). För material från Försvarsmakten finns andra regelverk att beakta. Vid avyttring av krigsmateriel krävs tillstånd. Kopplat till en del materiel finns även ett s.k. slutanvändaravtal. Om man har licenspliktiga vapen i samlingarna krävs särskild hantering. () samt Statens maritima och transporthistoriska museer (SMTM) hade särskilda skrivningar i regleringsbreven om gåvor av vissa föremål. Myndigheterna fick vederlagsfritt överlåta materiel, som överförts till myndigheten från Försvarsmakten och som var obrukbar eller obehövlig, till de bidragsberättigade försvarshistoriska museiverksamheterna, under förutsättning att materielen saknade marknadsvärde eller att försäljningskostnaderna bedömdes överstiga intäkterna. Generellt om gåvor av värdefull statlig egendom gäller enligt budgetlagen (2011:203) att regeringen får besluta att överlåta lös egendom om egendomen inte längre behövs för statens verksamhet eller blivit obrukbar eller om den inte anskaffats med statens medel. är vägledande myndighet för byte och försäljning av egendom. gav regeringen i uppdrag att utreda behov och konsekvenser av utökade möjligheter för statliga museer att donera föremål till mottagare utanför det allmänna museiväsendet (Ku2021/02237). Uppdraget redovisades [3]. RAÄ hänvisar till att begreppet begränsat kulturhistoriskt värde är centralt vid överlåtelse av statliga museers föremål eftersom regeringen menar att ett oinskränkt utrymme för museerna att förfoga över föremål skulle kunna innebära en risk för kortsiktiga beslut (prop. 2016/17:116 s. 10). RAÄ konstaterar att det behövs en lagändring om statliga museichefer ska få besluta om att ge bort kulturhistoriskt värdefull statlig egendom utanför det allmänna museiväsendet. RAÄ har som en del i uppdragets genomförande intervjuat företrädare för 17 organisationer, däribland museimyndigheter, universitetsmuseer, museer i nätverket militärhistoriska arv samt Museer. Majoriteten av de intervjuade museerna ser andra behov som viktigare än en utökad möjlighet att donera föremål utanför det allmänna museiväsendet. Flera museer påpekar i intervjuerna att urvalet vid insamling är viktigt just för att undvika att behöva gallra samt att goda rutiner för insamling tillhör en aktiv samlingsförvaltning. Däremot förs de statliga museernas omfattande utlåningsverksamhet till bl.a. ideella museer eller kulturarvsaktörer fram som ett sätt att öka tillgängligheten till de statliga samlingarna. De statliga museerna ser såväl positiva som negativa konsekvenser av utökade möjligheter att donera föremål. Riskerna med en sådan förändring överväger markant i museernas svar enligt RAÄ. Svenska Icom () poängterar att Icoms museidefinition inte gör skillnad på museer inom och utanför det allmänna museiväsendet. Däremot ställer sig organisationen tveksam till att utöka möjligheten till gåvor till mottagare som inte är museer och arbetar efter museala principer. SFHM framför behov av att kunna donera föremål till aktörer utanför det allmänna museiväsendet och ser gärna en förändring som innebär ökad handlingsfrihet utifrån begränsade resurser för förvaltning och tillgängliggörande. Enligt myndighetens årsredovisning gallrades ca 3 000 föremål, bl.a. utifrån arbetet med att inventera samlingarna i fråga om säkerhet. SMTM:s behov handlar om ett fåtal ärenden, varav vissa omfattar ett större antal föremål. RAÄ bedömer att det inte finns behov av en generell utökning av de statliga museernas möjligheter att donera föremål utanför det allmänna museiväsendet, men att det kan finnas anledning att se över SFHM:s och SMTM:s möjligheter när det gäller material som överförts till dem från Försvarsmakten. RAÄ hade –2020 ett s.k. Skoluppdrag från regeringen. I sin årsredovisning redovisar RAÄ olika insatser för sitt löpande kunskaps och främjandearbete. genomfördes seminarier riktade till framförallt pedagoger inom arkiv, museer och världsarv för att stärka förmågan att möta skolans behov. Fokus har legat på den nya kursplanen i historia, betydelsen av strategiskt arbete med skolan, lärarnas utmaningar och olika sätt att göra skolerbjudandena lättillgängliga via nätet. Satsningen har gett positiv återkoppling från både tittare och seminariedeltagare. Börja bygga historia i Minecraft är ett exempel som genom en serie workshoppar vänder sig till skol- och museipedagoger, lärare, guider och andra som vill hitta nya sätt att arbeta kreativt med att förmedla och gestalta kulturarv. Utskottet fortsätter att noga följa utvecklingen inom museisektorn. Det är viktigt att verksamheterna har rätt förutsättningar för att uppfylla museilagens ändamål, även mot bakgrund av de påfrestningar som coronapandemin inneburit för sektorn. Utskottet ser därför positivt på de resursförstärkningar som gjorts och välkomnar de olika utredningar som regeringen tillsatt. De ger, tillsammans med egeninitierade granskningar, ett gediget beslutsunderlag om hur man på olika sätt kan arbeta med att utveckla verksamheten inom och styrningen av museisektorn. Utskottet tycker att Skoluppdraget uppvisar goda exempel som stärker museipedagogernas förmåga att möta kursplanen i historia tillsammans med digitala insatser som stärker kulturarvsaktörer, inte minst affärsmodeller för digitalt material. Utskottet finner inga skäl att rikta tillkännagivanden till regeringen i enlighet med motionsyrkandena utan ser fram emot att ta del av vilka slutsatser regeringen kommer att dra av de analyser och bedömningar som görs i de olika rapporterna. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2021/22:2476 (SD) yrkandena 1, 3 och 6, 2021/22:3196 (V) yrkandena 1–3 och 9 samt 2021/22:3374 (M) yrkandena 10 och 12. Statliga insatser till stöd för vissa verksamheter Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om insatser till stöd för vissa verksamheter. Utskottet hänvisar framför allt till kultursamverkansmodellen som aktuell stödform. Jämför reservation 8 (M) och 9 (C). och (båda S) för i motion 2021/22:1771 fram betydelsen av samverkan för bevarandet av det rullande kulturarvet. Motionärerna menar att man bör granska om det finns motstående lagstiftning och regelverk vid import av veteranbilar och att tydligheten om vilka regler som gäller vid import och export av rullande kulturarv ska öka. Kopparklint och (båda M) vill i motion 2021/22:2058 att förutsättningarna för hur staten kan skydda det rörliga kulturarvet ska utredas. Motionärerna anför att regler, avgifter och tillämpning inte ska medföra att det ställs krav som försvårar eller omöjliggör arbetet för ett rörligt kulturarv. (M) vill även i motion 2021/22:2706 att det motorhistoriska kulturarvet i tydligt ska främjas genom statligt kulturstöd (yrkande 1), att användning av markområden för veteranbilsträffar och motorevenemang ska underlättas (yrkande 2) samt att lagstiftning skyndsamt tas fram som slår fast myndigheters skyldigheter och ansvar för motorhistoriska fordon och museiverksamheter samt skyddar detta kulturarv (yrkande 3). och (båda SD) vill i motion 2021/22:99 att regeringen genomför en översyn av rådande regelverk och lagstiftning för att säkerställa att våra levande fäbodmiljöer ska ha de förutsättningar och möjligheter som krävs för att bedriva sin verksamhet. I motion 2021/22:1613 yrkande 1 vill och (båda C) se en samlad handlingsplan som värnar ett levande fäbodbruk. Motionärerna vill se ökad kunskapsspridning om fäbodbruket, underlättade generationsövergångar, bättre möjligheter att förebygga och skydda sig mot rovdjursangrepp på djuren samt förutsättningar för ökad lönsamhet. I motion 2021/22:1278 yrkar (S) att regeringen överväger en mer långsiktigt tryggad verksamhet för i . Motionären menar att det vore rimligt att föra samman klostermuseet med () och på så sätt stärka svensk medeltids- och religionshistoria. i (SD) vill i motion 2021/22:180 att regeringen utreder hur staten kan ta ett ökat ansvar för att säkerställa framtiden för . Motionären framför att museet drivs ideellt av som har svårt att klara verksamheten ekonomiskt. (KD) vill i motion 2021/22:1031 att regeringen utreder ett ökat statligt ansvar för . Motionären menar att klostermuseet skildrar en viktig del av historia samt ger en unik inblick arkitektur. I motion 2021/22:663 vill (SD) att historiska dokument och kulturföremål bevaras på platser som de har en historisk anknytning till. Motionären hänvisar till att det privilegiebrev, som utfärdades av och gjorde till stad, tvingats lämna staden de hörde hemma i på grund av om sammanhållna arkiv. (SD) utgår från samma ärende i motion 2021/22:2916 och vill se en utredning om hur hemortsundantag kan förvaras lokalt utan att äventyra bevarandet av dessa. I motion 2021/22:4117 vill m.fl. (SD) att vraket Gribshunden ska ses som ett nationellt riksintresse (yrkande 1) och att staten ska stötta projektet att ett permanent museum är på plats (yrkande 2). Motionärerna anför att det saknas redskap för att analysera vraket ytterligare på djupet samt att skeppet med sin ålder och historia som kungligt flaggskepp skulle vara ett fantastiskt komplement till . m.fl. (SD) betonar i motion 2021/22:3022 yrkande 11 betydelsen av hembygdsgårdar och lokala museer för folkbildningen och menar att deras verksamhet bidrar till folkbildningen och därmed uppfyller principerna om statsstöd inom området. Bakgrund och tidigare behandling Lagen (2019:370) om fordonsregistrering och användning innehåller bestämmelser om registrering av motordrivna fordon och släpfordon hos Transportstyrelsen i vägtrafikregistret. Det handlar om registrering som förutsättning för rätten att använda fordon och undantag från registreringsplikten. Enligt förordningen (2019:383) om fordonsregistrering och användning ska Transportstyrelsen göra en ursprungskontroll av ett fordon efter ansökan av fordonets ägare. Transportstyrelsens föreskrifter (TSFS 2015:63) om registrering av fordon m.m. i vägtrafikregistret innehåller bl.a. bestämmelser om ursprungskontroll. Transportstyrelsen får begära in en kompletterande utredning om fordonets identitet. En kompletterande utredning ska bestå av en bedömning av om att fordonet fysiskt har kontrollerats för att fastställa dess identitet, av , trafikförsäkringsbolag eller jämförligt organ som har tillgång till information som gör det möjligt att fastställa att ett fordon har en viss identitet. Av utredningen ska det framgå att den som har kontrollerat fordonet har nödvändiga kunskaper för att på ett rättssäkert sätt identifiera fordon och göra en bedömning av identifieringen, och det ska finnas en detaljerad redogörelse för vad som har gjorts för att kontrollera fordonets identitet. Eftersom det saknas särskild lagstiftning som skyddar bredden av det rörliga kulturarvet fick RAÄ 2017 i uppdrag av regeringen att utreda förutsättningarna för ett lagskydd (KU2017/00942/KL). Myndigheten föreslog att en s.k. hänsynsregel skulle föras in i kulturmiljölagen (1988:950) så att statliga och kommunala myndigheter ges stöd för att ta hänsyn till historiska transportmedel så att de kan hållas fortsatt rörliga som äldre teknik och utförande så långt som möjligt bibehålls. Regeringen landade i att det kan vara svårt att hitta hänsynsregler som får faktisk effekt när det gäller andra myndigheters tillämpningar av föreskrifter och liknande. I regleringsbreven gav regeringen ett uppdrag att i samverkan med Statens maritima och transporthistoriska museer (SMTM) samt det civila samhällets organisationer, däribland Arbetslivsmuseernas Samarbetsråd och Transporthistoriskt Nätverk, verka för ökad kunskap och kunskapsspridning om historiska transportmedel i syfte att främja ett bevarande av detta kulturarv. Vidare kunde RAÄ i enlighet med sina regleringsbrev lämna bidrag om högst till insatser som syftade till att stärka bevarandet av historiska transportmedel. RAÄ redovisade insatser och resultat av arbetet till regeringen . RAÄ konstaterar att det till stor del är ideella krafter och privata medel som ombesörjer historiska transportmedel. Även om staten enligt myndigheten kan säkerställa att det finns museala samlingar av historiska transportmedel, finns det goda skäl att den nuvarande ordningen, där civilsamhället tar ett betydande ansvar, består.