bet · H901KU28 · 2022-04-11 00:00:00 — Offentlighet, sekretess och integritet Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden. Yrkandena rör följande frågor: en översyn av sekretessregleringen för att underlätta informationsutbyte mellan myndigheter, en sekretessbrytande bestämmelse för statligt anställningsstöd, ökad insyn i användningen av skattemedel, offentliggörande av de s.k. för forskning, sekretess för uppgifter i våldtäktsdomar, offentlighetsprincipens tillämpning, myndigheters handel med personuppgifter, personlig integritet och konsumentskydd, en utredning om ökad kontroll över hur det offentliga använder personliga data, en utredning om brottsbekämpning och integritet, en årlig skrivelse om integritetsfrågor, uppdrag, integritetsskydd vid överföring av personuppgifter till länder utanför EU samt ökad insyn och öppenhet i EU. I betänkandet finns tio reservationer (M, SD, C, V, KD, L). Cirka 20 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /22. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Översyn av sekretessregleringen för att underlätta informationsutbyte mellan myndigheter Sekretessbrytande bestämmelse för statligt anställningsstöd Ökad insyn i användningen av skattemedel Offentliggörande av de s.k. för forskning Sekretess för uppgifter i våldtäktsdomar Myndigheters handel med personuppgifter Personlig integritet och konsumentskydd En utredning om ökad kontroll över hur det offentliga använder personliga data En utredning om brottsbekämpning och integritet En årlig skrivelse om integritetsfrågor Integritetsskydd vid överföring av personuppgifter till länder utanför EU Ökad insyn och öppenhet i EU 1.Översyn av sekretessregleringen för att underlätta informationsutbyte mellan myndigheter, punkt 1 (SD) 2.Sekretessbrytande bestämmelse för statligt anställningsstöd, punkt 2 (V) 3.Personlig integritet och konsumentskydd, punkt 8 (L) 4.En utredning om ökad kontroll över hur det offentliga använder personliga data, punkt 9 (C) 5.En utredning om brottsbekämpning och integritet, punkt 10 (C) 6.En årlig skrivelse om integritetsfrågor, punkt 11 (L) 7.Integritetsskyddsmyndighetens uppdrag, punkt 12 (M) 8.Integritetsskyddsmyndighetens uppdrag, punkt 12 (KD) 9.Integritetsskydd vid överföring av personuppgifter till länder utanför EU, punkt 13 (M) 10.Ökad insyn och öppenhet i EU, punkt 14 (L) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /22 Utskottets förslag till riksdagsbeslut Översyn av sekretessregleringen för att underlätta informationsutbyte mellan myndigheter 2021/22:577 av (M), 2021/22:807 av och (båda S), 2021/22:1060 av m.fl. (S) och 2021/22:2528 av m.fl. (SD) yrkande 19. Reservation 1 (SD) Sekretessbrytande bestämmelse för statligt anställningsstöd 2021/22:469 av m.fl. (V) yrkande 18. Reservation 2 (V) Ökad insyn i användningen av skattemedel 2021/22:536 av (M). Offentliggörande av de s.k. för forskning 2021/22:2995 av (SD). Sekretess för uppgifter i våldtäktsdomar 2021/22:138 av (SD). 2021/22:3005 av (SD) yrkandena 1 och 2. Myndigheters handel med personuppgifter 2021/22:17 av (KD) och 2021/22:959 av (S). Personlig integritet och konsumentskydd 2021/22:2349 av och (båda L) yrkandena 1 och 2, 2021/22:3996 av m.fl. (L) yrkande 20 och 2021/22:4000 av m.fl. (L) yrkande 19. Reservation 3 (L) En utredning om ökad kontroll över hur det offentliga använder personliga data 2021/22:3509 av m.fl. (C) yrkande 19. Reservation 4 (C) En utredning om brottsbekämpning och integritet 2021/22:3579 av m.fl. (C) yrkande 19. Reservation 5 (C) En årlig skrivelse om integritetsfrågor 2021/22:3388 av m.fl. (L) yrkande 18. Reservation 6 (L) 2021/22:3753 av m.fl. (M) yrkande 31 och 2021/22:4189 av m.fl. (KD) yrkande 20. Reservation 7 (M) Reservation 8 (KD) Integritetsskydd vid överföring av personuppgifter till länder utanför EU 2021/22:3753 av m.fl. (M) yrkande 34. Reservation 9 (M) Ökad insyn och öppenhet i EU 2021/22:3996 av m.fl. (L) yrkande 17. Reservation 10 (L) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (SD), (S), Per Schöldberg (C), (V), (M), (SD), Skånberg (KD), (S), (MP), (M), (S), (S), (SD) och (L). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet 23 motionsyrkanden om offentlighet, sekretess och integritet från allmänna motionstiden /22. Motionsyrkandena avser följande frågor: en översyn av sekretessregleringen för att underlätta informationsutbyte mellan myndigheter, en sekretessbrytande bestämmelse för statligt anställningsstöd, ökad insyn i användningen av skattemedel, offentliggörande av de s.k. för forskning, sekretess för uppgifter i våldtäktsdomar, offentlighetsprincipens tillämpning, myndigheters handel med personuppgifter, personlig integritet och konsumentskydd, en utredning om ökad kontroll över hur det offentliga använder personliga data, en utredning om brottsbekämpning och integritet, en årlig skrivelse om integritetsfrågor, uppdrag, integritetsskydd vid överföring av personuppgifter till länder utanför EU samt ökad insyn och öppenhet i EU. En förteckning över de behandlade förslagen finns i bilagan till betänkandet. Bestämmelser i tryckfrihetsförordningen (TF) och yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) ger var och en rätt att i skrift och i radio, tv och liknande medier uttrycka sina tankar och åsikter och lämna uppgifter i vilket ämne som helst. Av 2 kap. 1 § TF följer att var och en ska ha rätt att ta del av allmänna handlingar. Rätten att ta del av allmänna handlingar får enligt 2 kap. 2 § TF begränsas endast om det krävs med hänsyn till vissa intressen, bl.a. skyddet för en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. Varje inskränkning i rätten att ta del av allmänna handlingar ska enligt TF anges noga i en bestämmelse i en särskild lag eller, om det anses lämpligare i ett visst fall, i en annan lag som den särskilda lagen hänvisar till. Efter bemyndigande i en sådan bestämmelse får regeringen genom förordning meddela närmare föreskrifter om bestämmelsens tillämplighet. Den särskilda lag som avses är offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL. Kompletterande bestämmelser finns i offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641). Det allmänna ska enligt 1 kap. 2 § fjärde stycket regeringsformen (RF) verka för att demokratins idéer blir vägledande inom samhällets alla områden och värna den enskildes privatliv och familjeliv. Var och en är skyddad gentemot det allmänna mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden (2 kap. 6 § andra stycket RF). Begränsningar i detta skydd får göras endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningarna får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett dem och heller inte sträcka sig så långt att de utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen. Begränsningar får inte göras enbart på grund av politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning (2 kap. 21 § RF). Privatlivet kan också sägas ha ett grundlagsskydd genom förbudet mot åsiktsregistrering i 2 kap. 3 § RF. Enligt artikel 8 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () har var och en rätt till respekt för sitt privatliv och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. En inskränkning i dessa rättigheter får bara göras med stöd av lag och om det är nödvändigt med hänsyn till ändamål som är angivna i artikeln. har tillträtt , och den gäller också som lag i . Enligt 2 kap. 19 § RF får en lag eller annan föreskrift inte meddelas i strid med åtaganden på grund av . I Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (2010/C 83/02) bekräftas de rättigheter som har sin grund i medlemsstaternas gemensamma författningstraditioner och internationella förpliktelser, , unionens och sociala stadgor samt rättspraxis vid Europeiska unionens domstol och Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Artikel 8 i stadgan reglerar skydd av personuppgifter. Enligt artikeln har var och en rätt till skydd av de personuppgifter som rör honom eller henne. Sådana uppgifter ska behandlas lagenligt för bestämda ändamål och på grundval av den berörda personens samtycke eller någon annan legitim och lagenlig grund. Var och en har rätt att få tillgång till insamlade uppgifter som rör honom eller henne och att få dem rättade. En oberoende myndighet ska kontrollera att reglerna följs. EU:s dataskyddsförordning[1] antogs och gäller för behandling av personuppgifter generellt. antogs ett direktiv om skydd för personuppgifter på det brottsbekämpande området. [2] Genom de nya regelverken moderniserades reglerna i det tidigare dataskyddsdirektivet . Syftet med den s.k. dataskyddsreformen var också att få till stånd en mer enhetlig tillämpning av dataskyddet inom EU. Dataskyddsförordningen trädde i kraft och utgör den generella regleringen av personuppgiftsbehandlingen inom EU. Förordningen innehåller många bestämmelser som är hämtade från det tidigare dataskyddsdirektivet men även flera ändringar och nyheter, t.ex. rätten att bli glömd, dataportabilitet, skyldighet att anmäla en personuppgiftsincident och skyldighet för den personuppgiftsansvarige att göra en konsekvensbedömning när det gäller dataskydd innan en riskfylld behandling påbörjas. Därutöver medför förordningen en skyldighet för dataskyddsmyndigheterna inom EU att samarbeta med varandra. Vid fall av s.k. gränsöverskridande behandlingar ska dessutom Europeiska dataskyddsstyrelsen kunna ta beslut som är bindande för de nationella dataskyddsmyndigheterna. Förordningen är direkt tillämplig i medlemsstaterna men innehåller många bestämmelser som förutsätter eller ger utrymme för kompletterande nationella bestämmelser av olika slag. I finns sådana bestämmelser huvudsakligen i lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning (dataskyddslagen). Dataskyddslagen är subsidiär i förhållande till annan lag eller förordning och möjliggör därmed avvikande bestämmelser i registerförfattningar. I dataskyddslagen förtydligas bl.a. under vilka förutsättningar vissa personuppgifter får behandlas med stöd av dataskyddsförordningen. Dataskyddslagen innehåller också vissa bestämmelser om begränsning av de registrerades rättigheter samt om skadestånd och överklagande av beslut. I lagen anges även att dataskyddsförordningen och dataskyddslagen inte ska tillämpas om det skulle strida mot TF eller YGL. EU:s nya dataskyddsdirektiv har genomförts i huvudsak genom brottsdatalagen (2018:1177). Lagen är en ramlag som är generellt tillämplig inom det område som direktivet reglerar, i huvudsak behandling av personuppgifter för att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder. Lagen är subsidiär i förhållande till andra lagar och förordningar, vilket möjliggör avvikande bestämmelser i registerförfattningar. Det har också införts nya lagar om personuppgiftsbehandling på brottsdatalagens område för bl.a. , , , , åklagarväsendet, domstolarna och Kriminalvården. De nya lagarna gäller utöver brottsdatalagen och innehåller bestämmelser som innebär preciseringar, undantag eller avvikelser från den lagen. antogs en ny förordning som reglerar EU-institutionernas behandling av personuppgifter. Inom EU finns också ett antal lagstiftningsakter som gäller dataskydd vid elektronisk kommunikation, bl.a. det s.k. e‑dataskyddsdirektivet[4] och direktivet om inrättandet av en europeisk kodex för elektronisk kommunikation. [5] lämnade förslag till en ny förordning om integritetsskydd vid elektronisk kommunikation, e‑dataskyddsförordningen, som ska gälla för tele- och internetoperatörer. [6] Förordningen syftar till att ersätta och förnya den nuvarande regleringen och att öka förutsättningarna för en likvärdig skyddsnivå inom EU. Kommissionens förslag har behandlats i rådet och enades medlemsländerna om en politisk överenskommelse, en s.k. allmän inriktning, om reviderade regler om integritetsskydd och sekretess vid användning av elektroniska kommunikationstjänster. Förslaget bereds inom EU. Utredningar om datalagring och Efter en dom i Kammarrätten i , som innebar att de dåvarande reglerna om lagring och tillgång till uppgifter om elektronisk kommunikation (s.k. datalagring) inte kunde tillämpas, har nya bestämmelser om datalagring beslutats genom ändringar i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation (prop. 2018/19:86, bet. 2018/19JuU27, rskr. 2018/19:296). Ändringarna baserades på förslag av Utredningen om datalagring och i betänkandet Datalagring – brottsbekämpning och integritet (SOU 2017:75). Lagändringarna innebar bl.a. att omfattningen av lagringsskyldigheten minskades och att lagringstiderna differentierades. Lagringen ska heller inte längre få ske utanför EU. Dessutom ska det krävas beslut av åklagare för att de brottsbekämpande myndigheterna ska få hämta in uppgifter om elektronisk kommunikation i underrättelseverksamhet. Regeringen aviserade (prop. 2018/19:86 s. 38 och 108) att det senast efter ikraftträdandet av de nya reglerna om datalagring kunde finnas anledning att se över reglerna bl.a. mot bakgrund av den tekniska utvecklingen och nya mål om datalagring i . Den aviserade översynen av regelverket har inletts genom att regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att se över hur datalagringsregleringen kan moderniseras (dir. 2021:58). Syftet med uppdraget är att säkerställa att de brottsbekämpande myndigheternas tillgång till information förbättras och upprätthålls i takt med att teknikutveckling och förändrade kommunikationsvanor utvecklas, som respekten för mänskliga rättigheter säkerställs. Uppdraget ska redovisas . slutredovisade sitt uppdrag 2017 och lämnade då vissa förslag om ett stärkt skydd för den personliga integriteten. I delbetänkandet Hur står det till med den personliga integriteten? (SOU 2016:41) redovisades kommitténs kartläggning och analys av risker för intrång i den personliga integriteten som kan uppkomma i samband med användning av informationsteknik. Dessutom lämnades några förslag som närmast berörde Datainspektionens (numera , ) uppdrag. I slutbetänkandet Så stärker vi den personliga integriteten (SOU 2017:52) lämnade kommittén förslag på åtgärder som enligt kommittén skulle öka skyddet för den personliga integriteten. Som en följd av ett av kommitténs förslag beslutade regeringen att en gång , med start , ska lämna en redovisning till regeringen av hur integriteten på it-området utvecklas. Regeringen har meddelat att den har för avsikt att på grundval av myndighetens redovisning en gång per mandatperiod överlämna en skrivelse om utvecklingen på integritetsområdet till . Kommitténs förslag i övrigt bereds inom . överlämnade sin första redovisning till regeringen , Integritetsskyddsrapport (2021:1). Med anledning av rapporten överlämnade regeringen till skrivelsen Utvecklingen på it-området när det gäller integritet och ny teknik, skr. 2021/22:203. I skrivelsen kommenterar regeringen de slutsatser, iakttagelser och rekommendationer som gör i rapporten. avser att behandla regeringens skrivelse . Översyn av sekretessregleringen för att underlätta informationsutbyte mellan myndigheter Utskottets förslag i korthet avslår motioner om en översyn av sekretessregleringen för att underlätta informationsutbyte mellan myndigheter. Jämför reservation 1 (SD). m.fl. (SD) begär i kommittémotion 2021/22:2528 yrkande 19 ett tillkännagivande om en utredning som ser över möjligheterna till ökat informationsutbyte mellan myndigheter. Enligt motionärerna bör utgångspunkten vara att sekretess inte ska hindra att uppgifter lämnas mellan myndigheter så länge uppgifterna rör myndigheternas ansvarsområde. Informationsutbytet kan exempelvis ske genom att alla myndigheter har tillgång till gemensamma register eller genom förenklade bestämmelser om handlingsoffentlighet och sekretess. m.fl. (S) begär i motion 2021/22:1060 ett tillkännagivande till regeringen om en översyn av OSL i syfte att öka möjligheterna till samverkan genom ett ökat informationsutbyte mellan bl.a. olika instanser som arbetar med att ge stöd till människor med vård- och stödbehov. Detta gäller enligt motionärerna bl.a. myndigheter inom samt hälso- och sjukvården, som kan behöva samverka t.ex. för att hjälpa barn och ungdomar i utsatta situationer. Sekretessen mellan myndigheterna kan enligt motionärerna också medföra att det är svårt att förhindra välfärdsbrott. Även (M) begär i motion 2021/22:577 ett tillkännagivande till regeringen om en översyn av möjligheterna till informationsutbyte mellan myndigheter i syfte att skapa bättre förutsättningar för att upptäcka och utreda brott och överutnyttjande av välfärdssystemen. I motion 2021/22:807 begär och (båda S) ett tillkännagivande om en översyn av sekretesslagstiftningen för att underlätta informationsutbyte mellan myndigheter i syfte att fånga upp ungdomar som annars riskerar att hamna i kriminalitet. Om en uppgift omfattas av sekretess gäller sekretessen enligt 8 kap. 1 § OSL som huvudregel också i förhållande till andra myndigheter. Enligt 8 kap. 2 § OSL gäller sekretessen också mellan verksamhetsgrenar inom en myndighet som är att betrakta som självständiga i förhållande till varandra. Undantag görs i särskilda fall genom s.k. sekretessbrytande bestämmelser, i vilka det regleras att sekretess inte hindrar att vissa uppgifter lämnas till vissa myndigheter eller verksamhetsgrenar. Som exempel på sekretessbrytande bestämmelser som gäller särskilt definierade uppgifter kan nämnas att sekretess inte hindrar att uppgifter om enskildas hälsotillstånd inom hälso- och sjukvården lämnas till bl.a. , om det behövs för att ge den enskilde nödvändig vård, behandling eller annat stöd och den enskilde är underårig, missbrukare eller föremål för psykiatrisk tvångsvård (25 kap. 12 § OSL). På motsvarande sätt hindrar inte sekretess att sådana uppgifter lämnas från till hälso- och sjukvården eller andra myndigheter inom (26 kap. 9 § OSL). I 10 kap. OSL finns dessutom generellt formulerade sekretessbrytande bestämmelser. Av dessa följer bl.a. att sekretess till skydd för en enskild inte hindrar att uppgiften lämnas ut om den enskilde samtycker till det och att sekretess inte hindrar att en uppgift lämnas till en enskild eller en annan myndighet om det behövs för att den utlämnande myndigheten ska kunna fullgöra sin verksamhet (10 kap. 1 och 2 §§). Misstänkta personer och andra parter i domstolars eller andra myndigheters ärenden har också som huvudregel rätt att ta del av handlingar i målet eller ärendet (10 kap. 3 § OSL). Den enskilde kan också som huvudregel enligt 12 kap. 2 § OSL helt eller delvis häva den sekretess som gäller till skydd för honom eller henne. Sekretess hindrar heller inte att under vissa förhållanden lämnar uppgifter om enskilda till bl.a. polisen i brottsförebyggande syfte. Det gäller under vissa angivna förutsättningar uppgifter om personer om det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att han eller hon kommer att utöva brottslig verksamhet (10 kap. 18 a § OSL). Uppgifter kan också under vissa angivna förutsättningar lämnas av till polisen om enskilda för att förhindra terroristbrottslighet och om det finns misstankar om begången terroristbrottslighet (10 kap. 18 b och 22 a §§ OSL). Den s.k. förundersökningssekretessen hindrar vidare inte att polisen under vissa förutsättningar lämnar uppgifter till en myndighet inom , om uppgiften kan antas bidra till att förebygga terroristbrottslighet (35 kap. 10 c § OSL). De sekretessbrytande bestämmelserna för att förebygga terroristbrottslighet trädde i kraft (prop. 2019/20:123, bet. 2019/20:JuU35, rskr. 2019/20:321). Uppgifter kan också utan hinder av sekretess i vissa fall lämnas till bl.a. polisen av hälso- och sjukvården samt av för att förhindra eller avbryta vissa brott (10 kap. 19 § OSL) och av för omedelbara polisiära ingripanden mot personer (10 kap. 20 § OSL). Utöver de sekretessbrytande bestämmelser som gäller terroristbrottslighet finns bestämmelser om att uppgifter utan hinder av sekretess kan lämnas av hälso- och sjukvården samt av till bl.a. polisen vid misstankar om vissa brott begångna mot unga (10 kap. 21 och 22 §§ OSL) och vid misstankar om vissa brott i övrigt (10 kap. 23 och 24 §§ OSL). Sekretess hindrar inte heller att uppgifter lämnas till en annan myndighet om en uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning (10 kap. 28 § OSL). Enligt generalklausulen i 10 kap. 27 § OSL får en sekretessbelagd uppgift alltid lämnas till en myndighet om det är uppenbart att intresset av att uppgiften lämnas har företräde framför det intresse som sekretessen ska skydda. Detta gäller emellertid inte uppgifter som omfattas av sekretess i bl.a. hälso- och sjukvården samt i (10 kap. 27 § andra stycket OSL). Enligt lagen (2016:774) om uppgiftsskyldighet vid samverkan mot viss organiserad brottslighet ska de myndigheter som regeringen bestämmer vid särskilt beslutad samverkan för att förebygga, förhindra eller upptäcka allvarlig eller omfattande organiserad brottslig verksamhet lämna information till varandra utan hinder av sekretess. Utredningen om samordning av statliga utbetalningar från välfärdssystemen överlämnade betänkandet Kontroll för ökad tilltro – en ny myndighet för att förebygga, förhindra och upptäcka felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen (SOU 2020:35). Utredningen konstaterade bl.a. att myndigheters kontrollarbete i syfte att förhindra felaktiga utbetalningar kan försvåras av sekretessbestämmelser. Utredningen föreslår bl.a. att det inrättas en ny myndighet som ska ansvara för kontrollen av utbetalningar och att det ska införas sekretessbrytande underrättelse- och uppgiftsskyldigheter som innebär att t.ex. Arbetsförmedlingen, och ska lämna vissa närmare angivna uppgifter som kan utgöra grund för kontroll. Förslagen har varit ute på remiss och bereds inom . Utredningen socialtjänst överlämnade slutbetänkandet Hållbar socialtjänst – En ny socialtjänstlag (SOU 2020:47). Betänkandet har remitterats och bereds inom . Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av möjligheterna att stärka arbetet med att bekämpa bidragsbrott mot , , , och Arbetsförmedlingen (dir. 2021:39). Syftet med uppdraget är att säkerställa en ändamålsenlig och effektiv ärendehantering för att därigenom minska antalet felaktiga utbetalningar och bidragsbrott i de ekonomiska förmåner och stöd som hanteras av myndigheterna. I uppdraget ingår även att analysera för- och nackdelar med ett administrativt sanktionssystem för vissa bidragsbrott, med särskilt beaktande av arbetslöshetskassornas särart, samt utarbeta de författningsförslag som krävs för att inrätta ett sådant system. I uppdraget ingår också att utarbeta nödvändiga författningsförslag. Uppdraget ska slutredovisas . I budgetpropositionen aviserade regeringen att en ny myndighet för systemövergripande kontroller av utbetalningar från välfärdssystemen bör bildas (prop. 2021/22:1 utg.omr. 2 s. 96 f.). Myndigheten kommer, enligt regeringen, att ha två huvudsakliga uppgifter, dels att genomföra systemövergripande dataanalyser, urval och fördjupade granskningar, dels att administrera ett system för transaktionskonton för utbetalningar från välfärdssystemen. I myndighetens uppdrag ligger också att beakta de risker för intrång i den personliga integriteten som kommer att aktualiseras i verksamheten. Myndigheten ska inleda sin verksamhet . I syfte att motverka felaktiga utbetalningar från välfärdsystemen, bidragsbrott och arbetslivskriminalitet fick en utredare i uppdrag att biträda med att utvärdera möjligheterna till informationsutbyte mellan myndigheter, kommuner och arbetslöshetskassor (Fi2021/02442).