bet · H901MJU27 · 2022-05-24 00:00:00 — Även om man kan tycka att det borde vara större vattendrag eller större sjöar skulle ju strandskydd försvinna . Reellt skulle alltså strandskyddet minska. Man kan inte påstå att det inte skulle göra någon skillnad. Sedan kanske ledamoten inte har respekt för de människor som bor där, men det är faktiskt konkret så att också har varit med och gjort de största minskningarna någonsin av strandskyddet. Jag tycker också att det är intressant att höra hur ledamoten resonerar om framtiden. Man stoppar en reform som skulle kunna göra skillnad här och , och sedan antyder man att det kommer att komma någonting bättre. Men redan när lagrådsremissen kom och när propositionen lades fram sa och andra moderata företrädare: kommer att säga nej och lägga fram ett eget, bättre förslag, och målet är att få till stånd ett tillkännagivande i utskottet om att det här ska utredas. När jag läser betänkandet konstaterar jag att det inte finns någon gemensam reservation, bara avslag, men när pratar låter det som att det finns en väldigt stark uppställning bakom att faktiskt upphäva det generella strandskyddet. När man läser de särskilda yttrandena, som jag tror att vi kommer att få höra om senare i debatten, ser man att det inte finns en generell inställning bland de här partierna - M, SD, L och KD - om att faktiskt upphäva det generella strandskyddet utan att de har ganska skiftande politik. Varför har ni inte lyckats samla er till ett tillkännagivande från utskottet, , och varför menar ni att ni skulle kunna lyckas i regeringsställning? Det är aningen magstarkt att vi avkrävs ett gemensamt tillkännagivande från ett parti som så mästerligt har förhandlat fram en proposition att den inte har stöd i riksdag. Jag vet inte när det hände senast. Man har vetat att den här propositionen saknar stöd och inte skulle kunna gå igenom i riksdag, och ändå sa man: Det här är vårt villkor för att stödja som statsminister. Det får man säga är att sälja sig förhållandevis billigt. Problemet är att det här förslaget på totalen, även i de allra flesta av de enskilda delarna, utgör en försämring. Jag är inte beredd att vikta enskilda människors äganderätt mot varandra beroende på var de bor. Det är det i realiteten gör när man inför tydliga skärpningsgrunder i mycket stora delar av landet. Som jag nämnde blir det väldigt få områden kvar när man lägger på det raster av områden som i propositionen direkt utpekas som områden som inte ska komma på fråga som strandnära utvecklingsområden och kombinerar det med de tre kriterier där det ska vara ett lågt bebyggelsetryck, inte inkräkta om det finns särskilda skäl för strandskyddet och att ytterst ges vetorätt. Fråga människor i vad de har för erfarenheter av bedömningar i strandskyddsfrågor, och du kommer att få svaret att de flesta tycker att de är godtyckliga och hårt åtdragna. Det grundläggande problemet är att försöker lappa och laga i ett system som i grunden är fel. Det är vår invändning. Vi har lagt fram ett eget förslag, och jag bedömer att det i en ny borgerlig regering finns goda förutsättningar att komma överens om detaljerna och få på plats en strandskyddsreform värd namnet. Dagens debatt handlar om strandskyddslagen. Vi står från SD:s sida bakom alla våra yrkanden, men för tids vinnande vill jag yrka bifall endast till vår reservation 5. sa miljö- och jordbruksutskott nej till propositionen om ändrat strandskydd som hade förhandlats fram mellan , och Socialdemokraterna. var ett av de partier som valde att gå emot propositionen. Strandskyddslagen tillkom 1950, men som vi hört av tidigare talare hade den förstås en utvecklingshistoria. Syftet var att säkra människors tillgång till stränder i när dessa blev alltmer bebyggda runt i första hand större städer. Lagen kom efter hand att bli rikstäckande, och även strandnära byggen i glesbygd förbjöds. Detta har lett till flera försök att reformera lagen. Men försöken har varit för begränsade, och med stöd i olika regelverk har många länsstyrelser tvärtom funnit det möjligt att göra det svårare att bygga strandnära. Efter omarbetningar av lagen 2009 användes exempelvis instrumenten riksintressen och utökat strandskydd för att försvåra byggande. Vi anser att det viktigaste med strandskyddslagen är att den måste ge en fördel dels till glest befolkade kommuner, dels till de glest befolkade delarna av kommuner med medelstort befolkningstryck. Just tillgången till ett överskott på natur som till en mindre del kan användas till byggande i attraktiva lägen är en av dessa områdens största konkurrensfördelar. I det förslag vi nu debatterar föreslås att ett antal tokigheter i nuvarande lagstiftning ska strykas, som att man inte får bygga vid en damm som man själv anlagt och att strandskydd gäller även bäckar smalare än och andra små vattendrag. Tyvärr är de lättnader som föreslås ofta knutna till olika brasklappar, till exempel att en anlagd damm för att medge det utlovade minskade strandskyddet ska vara anlagd med ett uttryckt syfte knutet till att förbättra miljö eller klimat. Att en damm är vacker för den som anlagt den, kan inte det vara bra nog? I propositionen kvarstår merparten av de problem som så länge hindrat människor med vanliga inkomster att bygga stuga eller hus nära vatten. Det är dyrare att köpa ett skjul vid vatten än att köpa en villa på grund av att det inte har gått att få tillstånd till nya tomter. Den strandskyddsutredning som ligger till grund för propositionen föreslår generella restriktioner mot byggande längs våra kuster och runt de vattensystem. Det gör inte propositionen, men den hade behövt vara mycket tydligare med att dessa förslag inte bör genomföras. I stället står det i propositionen att denna typ av områden inte kan bli aktuella för ytterligare lättnader i strandskyddsreglerna. Jag kommer själv från . Där är Siljan ett sådant utpekat område, men inte bara Siljan utan hela vattensystemet. Hit räknas Skattungen, , och . Det är en väldigt stor del av centrala som inte skulle få några lättnader alls genom denna reform. Men det är faktiskt en mycket liten del av detta område som har ett stort tryck vad gäller bebyggelse vid vatten. SD tycker vidare att huvudansvaret för strandskyddet mycket tydligare borde ha flyttats från länsstyrelser till kommuner. Man borde ha slopat länsstyrelsernas möjlighet att överpröva dispenser beträffande strandskydd. Länsstyrelserna kan ju ändå överklaga beslut i laga ordning. Det finns två anledningar till att ansvaret bör flyttas till kommunerna: dels kan deras politiska ledning ställas till svars i demokratiska val, dels kan kommunerna förväntas göra bättre avvägningar än länsstyrelserna mellan å ena sidan strandskyddet och å andra sidan andra samhällsnyttor. Som jag tidigare sa är möjligheten till attraktivt boende en av landsbygdens stora konkurrensfördelar, vilka kanske inte är så många. Planer för att utveckla landsbygd och mindre samhällen är viktiga för kommunerna, liksom möjligheten att attrahera företag och människor så att de vill flytta dit. Lagstiftningen behöver också tydligare skilja mellan strandskydd för människors rätt att nå stränder för rekreation, vilket var lagstiftningens ursprungliga syfte, respektive för naturskydd. Att föreslå restriktioner i utnyttjandet av stränder hela vägen från norska gränsen till Forsmark är alldeles för generellt. Det finns glesbebyggda områden där som man skulle kunna förtäta och utnyttja mer, även för människors behov av till exempel sommarstugor. Vad gäller naturskyddet finns det en lång rad andra verktyg, såsom reservat av olika slag, nationalparker och skötselavtal med markägare, som man kan komplettera med. Det här försöket att ta fram en förbättrad strandskyddslag är helt enkelt inte tillräckligt. Det är därför SD röstar nej. Vi vill inte vänta till på verkliga förbättringar av lagen som kan göra det enklare för människor som vill berika landsbygden. Vi vill redan nu se en kompletterande utredning ur ett medborgar- och företagarperspektiv snarare än ett tjänstemannaperspektiv så att en ny proposition kan tas fram som kan ge verkligt förbättrade möjligheter att bygga i attraktiva lägen i områden med god tillgång på stränder. Strandskyddet behöver arbetas om mycket mer än i regeringens förslag. Därför stöder vi utskottets förslag om avslag på propositionen, och jag yrkar därtill alltså bifall till vår reservation nummer 5. Den svenska allemansrätten är unik, och det starka strandskyddet har varit en viktig del i det. Strandskyddet har till syfte att skydda växter och djur men också att värna allmänhetens tillgång till stränder. Det har gjort att stränderna har varit tillgängliga för alla och inte bara för dem som har en förmögenhet att köpa en strandtomt för. Det här har gjort till ett land med ett mycket aktivt friluftsliv och en stark naturturism. Trots att vi har haft ett strandskydd i har det fortsatt att byggas nära våra stränder. Det är bara att se sig omkring i det svenska kustlandskapet eller kring våra för att se bevisen på det - på en del platser mycket mer än på andra och då också med större konsekvenser. Det är beklagligt men ändå inte förvånande givet den politiska utvecklingen och läget i att vi här kommer att ta ställning för försvagningar av strandskyddet i då diskussionerna både inom EU och FN går åt motsatt håll. Det kan på debatten verka som att det är i princip omöjligt att bygga strandnära i , men varje människa som har varit nära en attraktiv kust vet att så inte är fallet. I stället beviljas flera tusen strandskyddsdispenser , och det har blivit fler . Att det inte skulle gå att bygga strandnära är helt enkelt inte sant. används just behovet av att kunna bygga strandnära som ett argument för att värna landsbygden. För är det självklart att man behöver ta hänsyn till lokala förutsättningar. Att få dispens i en landsbygd som inte redan är kraftigt utbyggd borde vara lättare än att få dispens från strandskyddet i exempelvis det redan tätbebyggda . Det sker också . Strandskyddsdispenser ges oftare än de avslås - dock även i redan tätbebyggda områden. Så kanske är det inte strandskyddet som i verkligheten avgör om personer vill bosätta sig på landsbygden eller inte utan mer basala saker såsom tillgång till skola, mataffär, vårdcentral, kollektivtrafik och arbetstillfällen. Kanske är det detta som avgör var vi väljer att bosätta oss. Här behöver vi onekligen satsa för att få en levande landsbygd. Närheten till naturen är också viktig för dem som väljer att bosätta sig på landsbygden, liksom för dem som bor i städerna, men vi når inte naturen genom att avskärma våra kustlinjer med allehanda staket och skyltar som deklarerar privat mark. Våra strandzoner är också mycket speciella miljöer med skiftande karaktär, men gemensamt för dem är att de har ett mycket rikt ekosystem och utgör viktiga livsmiljöer för ett stort antal växt- och djurarter. Över tusen rödlistade arter har strandzonen och närliggande vattenmiljöer som sin livsmiljö. Regeringens förslag att ersätta dagens system med landsbygdsutveckling i strandnära lägen, , till ett system med strandnära utvecklingsområden skulle innebära en kraftig försvagning av strandskyddet. De föreslagna kriterierna för ett strandnära utvecklingsområde är också mycket allmänna och otydliga och kommer oundvikligen att minska allmänhetens tillgång till stränder och försvaga tillgången till livsmiljöer för djur- och växtarter som är beroende av sjöar, vattendrag och strandzoner. Med regeringens förslag försvinner också behovet av att väga in landsbygdsutveckling som ett kriterium för att få dispens - något som i sig talar för att det inte är just landsbygdens utveckling man är särskilt intresserad av. För hade det i stället varit välkommet att fortsätta utveckla så att det fungerar väl i hela landet och bidrar till den landsbygdsutveckling vi faktiskt vill se, där fokus kan läggas på bostadsbyggande för helårsboende och verksamheter som positivt bidrar till en bygds utveckling. Förslaget om att strandskyddet ska begränsas till endast från strandlinjen vid små sjöar och mindre vattendrag är ytterligare ett förslag från regeringen. Det är ett dåligt förslag eftersom ett vattendrags betydelse för biologisk mångfald inte har med dess storlek att göra. I stället är det många av de små vattendragen som har stor betydelse för den biologiska mångfalden, och det är många ideella krafter som lägger mycket tid på att återställa dem runt om i landet. De små vattendragen är däremot mer känsliga för påverkan, till exempel utsläpp från dagvatten eller enskilda avlopp. Regeringens proposition om ett försvagat strandskydd baseras på ett påtagligt bristfälligt kunskapsunderlag, och vilka effekterna blir är inte fullt ut klarlagt. Men regeringen konstaterar också själva i sin proposition att den breda allmänheten, den del som inte har tillgång till en egen strandfastighet, förväntas påverkas negativt av ökat strandnära byggande, framför allt genom minskad tillgång till stränder med möjlighet till utblickar, bad och friluftsliv. Regeringen konstaterar också att en stor del av förslagen i propositionen kommer att innebära negativa effekter för djur- och växtlivet på land och i vatten, och Lagrådet pekar i sin remiss på att det kommer att bli svårare att nå miljökvalitetsmålen. Jorden erbjuder oss ett visst givet miljö- och klimatutrymme. Det som av vissa upplevs som en begränsning när det kommer till exempelvis möjligheten att bygga strandnära hus är en begränsning i stunden, men i förlängningen är det vad vi behöver för att möjliggöra starka och livskraftiga ekosystem. Detta är något som vi är helt beroende av för att kunna leva bra liv här i många generationer framåt. Det är ingen mening med att ha regelverk för att få en bättre miljö om vi sedan ändå ger alla dispenser för att slippa leva upp till regelverket. Vi behöver se att vi är i en situation i mänsklighetens historia där det aldrig har varit viktigare att vi tar vårt ansvar för att lämna efter oss en miljö som är i bättre skick än vi fann den i. Därför är ett fortsatt starkt strandskydd helt avgörande. avstyrker propositionen och yrkar bifall till reservation 6. Den utredning som ligger bakom den proposition som diskuteras ska enligt direktiven "föreslå de författningsändringar och andra åtgärder som medför att strandskyddet i görs om i grunden". De förslag till ändringar i lagstiftningar som presenteras i propositionen kan inte sägas medföra att strandskyddet görs om i grunden. Tvärtom framstår förslaget, som vi har hört här tidigare, som ett lappande och lagande i befintlig lagstiftning på området. Ett av de för både landsbygd och stadsnära områden mest avgörande förslagen i utredningen, att upphäva allt strandskydd runt sjöar upp till en hektar samt vattendrag upp till 2 meters bredd, har i propositionen blivit att strandskydd ska råda upp på land och ut i vattnet. Förslaget om strandnära utvecklingsområden, en justering av det som tidigare benämndes landsbygdsutveckling i strandnära läge, framstår som lika trubbigt som det tidigare begreppet. Följderna om propositionen skulle antas är fortsatt rättsosäkerhet beroende på vilken länsstyrelse som hanterar ett specifikt ärende. Det framstår som omöjligt för länsstyrelserna att navigera för att kunna fatta liknande beslut över landet med dessa föreslagna lagstiftningar, där det finns många olika undantag och faktorer att ta hänsyn till i varje enskilt fall, varför väljer att avstyrka propositionen i dess helhet och be regeringen att återkomma med ett nytt förslag där strandskyddet görs om i grunden. Jag vill därför yrka bifall till reservation nummer 3. När man jämför propositionens förslag med hur ett antal berörda remissinstanser har kommenterat utredningens förslag är det inte några stora förändringar som har kommit till stånd. Så här skriver i sitt remissvar på utredningens förslag: "Grovt förenklat kan man säga att problemet är att man inte orkar göra upp med nuvarande system, utan bara inför fler undantag till gällande huvudregel, som är att det är förbjudet att uppföra nya bostäder eller andra anläggningar närmare vattnet än . Är då inte fler undantag en bra sak som gör systemet mer flexibelt? försök att liberalisera strandskyddet har gjort systemet svårare och mer godtyckligt. Bäst vore att ta ett nytt omtag istället för att försöka lappa och laga i ett system som är obegripligt. Det går att skriva böcker om alla närmast bisarra strandskyddshistorier där diken har lagt en död hand över mindre byar eller där dåligt klippta gräsmattor kan leda till att dispositionen över den egna tomten fråntas markägaren." delar den bild som beskrivs, nämligen att regelverket blir oförutsägbart och ohållbart. Ytterligare en aktör som haft åsikter om utredningen är Kommuner och Regioner, en tung remissinstans då varje vatten som berörs av strandskyddsfrågan finns i en eller flera kommuner. De skriver: "Det grundläggande nytänkande som behövs för att strandskyddssystemet ska kunna bli en integrerad del av den fysiska planeringen enligt (PBL) med utrymme för anpassning till lokala förhållanden, god balans mellan exploatering och bevarande och hänsyn till total samhällsnytta, saknas fortfarande. Regelverket kommer inte att kunna förändras i grunden om det inte också ifrågasätts i grunden." I de delar där propositionen skiljer sig från utredningsbetänkandet tycks det vara åt ett sämre håll gällande möjligheterna att utveckla strandnära, i synnerhet på ett förutsägbart sätt. En av de saker som tidigare tolkats onödigt strikt i våra ögon är i vilka fall en väg kan anses vara en sådan barriär som bryter strandskyddet. Även pekar på otydligheten i att ange väg som ett skäl för att upphäva strandskyddet. Praxis med den skrivningen har blivit att det ska vara en stor, asfalterad väg som har vägmarkeringar, det vill säga i princip målade streck. Detta finns inte i samma grad ute på landsbygden, och det är ju främst där vi vill se möjlighet till utveckling. Precis som LRF menar även vi att en mindre väg har samma barriäreffekt som en större, så på andra sidan en allmän väg - alltså en väg som är öppen för allmän trafik - bör det inte råda strandskydd. Propositionen har inte tagit hänsyn till det förslag som bland andra LRF ger om hur man kan förtydliga för att slippa hamna i otaliga rättstvister om vad som är en väg som kan bryta strandskyddet. Därutöver lyfter flera kommuner upp att förslaget inte ändrar strandskyddet i grunden. Man är rädd för långa handläggningstider och hyser oro för hur de nya reglerna kommer att hanteras i praktiken när länsstyrelserna ska ta ställning till ansökningar om att upphäva strandskyddet i olika områden. När utredningen presenterades var positiva till utredningens ansats. Tyvärr har man i många fall valt en annan väg i propositionen och inte tagit hänsyn till tunga remissinstansers synpunkter. vill att strandskyddet görs om i grunden. Strandskyddet för små sjöar och vattendrag upp till 2 meters bredd ska som grundregel tas bort. Vid särskilt värdefulla miljöer ska möjligheten att införa strandskydd naturligtvis finnas kvar, men det finns även annan lagstiftning som i sådana fall kan vara mer lämplig att använda än det trubbiga strandskyddsinstrumentet. Kommunerna måste få ett större mandat för hur utvecklingen längs sjöar och vattendrag ska se ut, och det lokala inflytandet måste stärkas. Sammanfattningsvis vill vi se en mer rättssäker och tydlig lagstiftning där markägaren enklare kan förutse om en tänkt åtgärd kan vara möjlig eller inte. Sammantaget landar detta i att ser behovet av att regeringen återkommer med ett nytt förslag som bättre möter vad som faktiskt beställdes i regeringsuppdraget till utredaren, nämligen att "strandskyddet görs om i grunden" och att det ska bli "betydligt enklare att bygga strandnära i landsbygdsområden", vilket vi anser att propositionen i många fall missar. Utöver det jag nämnt tidigare skulle det även föreslås åtgärder som ökar lokalt inflytande, vilket vi inte kan utläsa att propositionen innehåller. Strandskyddet tar heller inte någon hänsyn till platsens förutsättningar. Om man till exempel vill bygga ett hus högt uppe på ett berg och inte kan nå stranden på annat sätt än via sjön är inte det ett problem för flora och fauna och inte heller för människan, som ändå bara kan nå stranden via sjön. Huset i sig stör alltså inte. Man behöver kunna få göra bedömningar utifrån till exempel topografi, det vill säga just den platsens tillgänglighet och förutsättningar. Och där är det kommunens egna kunskaper som måste få verka. Lokalkännedomen är jätteviktig. Om jag slutligen ser till min egen hemkommun , fru talman, har vi det utvidgade strandskyddet som på mycket stora arealer är utvidgat . Vi har cirka 70 000 gästnätter vid våra vatten, som är riksintressen då de är en del av . Här lägger man alltså en död hand över stora områden för byggnation. Men turisterna som kommer har full möjlighet att gå och trampa ned. Där skulle skyddet för stränderna kunna bli bättre om man hade ett vakande öga på vad dessa turister gör. Många sköter sig, men inte alla. Boende i ett hus ser mer vad turisterna gör i form av eldning och användande av naturen som både toalett och skräpkorg än vad man gör från ett hus som ligger längre bort. Detta skulle vara ett skydd för stranden snarare än ett problem. Man bosätter sig på landsbygden av en anledning. Då är man också generellt mer rädd om sitt närområde och förstår hur det ska bevaras. I staden får man bygga på vattnet. På landsbygden ska allt bevaras. Därmed ger man inte förutsättningar för utveckling och en levande landsbygd - om man nu inte gör om strandskyddet i grunden. Jag tackar för hans inlägg. Jag tycker att det är väldigt positivt att uttrycker sig så välkomnande kring utredningens förslag och att han i grunden tycker att det finns mycket bra där. Om man tittar på hur den faktiska slutliga lagstiftningen ser ut ser man att det finns en hel del som är betydligt bättre, men de försämringar som låter påskina finns är lite svårare att hitta. Ett exempel på förbättring är att vi stärker markägarnas möjligheter att faktiskt på eget initiativ skicka in en ansökan. hade de kunnat skicka in en ansökan till kommunen för att testa gentemot de nya strandnära utvecklingskriterierna. Ledamoten pratar om områden med utvidgat strandskydd. Till skillnad från utredningen har vi sett till att man möjliggör inrättande av så kallade strandnära utvecklingsområden även i områden där det finns utvidgat strandskydd. Det skulle kunna vara en stor möjlighet, inte minst för , och flera andra delar av landsbygden där det finns ett utökat strandskydd. Det är också betydligt skarpare formuleringar kring de delar som ska skärpas. Det är också intressant att ledamoten pratar om att man är kritisk till lagstiftningen på grund av att vi lappar och lagar. Ändå lyfts till exempel allmänna vägar fram, vilket är en del i att förändra och lappa och laga i lagstiftningen. Där finns det tyvärr inget beredningsunderlag. Därför kunde vi inte gå fram med något konkret förslag där. Men det står vilken regering som helst fritt att återkomma med ett förslag där, vilket vi gärna ser. Däremot är jag intresserad av att få höra en annan sak. Jag vet att ledamoten är engagerad i våtmarker. Men ni avstyrker förslaget om att upphäva strandskyddet kring våtmarker, . Vi är eniga om väldigt mycket av det som utredningen kom fram till; det är helt klart. Och vi skulle ha kunnat göra detta till en betydligt bättre produkt. Jag är ganska säker på att om , jag och några andra hade suttit och pratat skulle vi ha kommit betydligt längre än de partier som har arbetat fram denna proposition. Jag välkomnar att vi efter valet sätter oss ned för att få en lösning på detta där vi verkligen gör om i grunden. Det tror jag nämligen är något som och egentligen önskar. Jag är ganska säker på att och hade velat gå längre än vad man har gjort här. Jag kom just att tänka på att inte är kvar efter valet. Men jag tror att vi skulle kunna komma betydligt längre än så här med hennes efterträdare.