bet · H901KU26 · 2022-02-18 00:00:00 — Det är främst två problem som den som har en synnedsättning ställs inför för att kunna rösta med bibehållen valhemlighet, dvs. att själv utan hjälp från någon annan person kunna välja valsedel och om han eller hon så vill, lämna en särskild personröst. För den som är helt blind eller har en grav synnedsättning finns ingen möjlighet att personrösta med bibehållen valhemlighet. Synsvaga personer, men långt ifrån alla, som använder förstoringsprogram, ibland i kombination med talsyntes kan ha möjlighet att personrösta med bibehållen valhemlighet. Som ett led i att undersöka möjliga tekniska hjälpmedel som kan underlätta röstningen för personer med synnedsättning, anlitade kommittén forskningsinstitutet () för att genomföra ett idé- och prototyparbete för utveckling av hjälpmedel som gör det möjligt i första hand för personer som är helt blinda eller har en grav synnedsättning att rösta med bibehållen valhemlighet. har i en rapport presenterat tre prototyper som på olika sätt möjliggör för personer med synnedsättning att avge en parti- och personröst utan hjälp. Prototyperna är fortfarande i ett relativt tidigt skede i produktutvecklingen och kommittén anser att alla tre prototyperna är så pass intressanta att de bör utvecklas vidare. Enligt kommittén är det angeläget att vidareutvecklingen påbörjas . Problemet med att personer med synnedsättning inte kan personrösta utan att röja sin valhemlighet har påtalats . Kommittén anser därför att de hjälpmedel som vidareutvecklas behöver testas så fort som möjligt för att kunna utvärderas. Lämpligen bör detta ske i samverkan mellan den centrala valmyndigheten, ändamålsenlig forskningsinstans och företrädare för målgruppen, med målsättningen att det ska finnas utvecklade hjälpmedel att testa i ett antal frivilliga kommuner senast vid valet till 2024. För att ytterligare underlätta för personer med synnedsättning att rösta föreslår kommittén att kommunerna ska kunna erbjuda förstoringshjälpmedel och belysningsförstärkning på alla röstmottagningsställen, om möjligt bakom avskärmningen av valsedlarna och bakom valskärmarna. Sedan de allmänna valen 2018 har länsstyrelserna kommit överens om att punktskrift som tillförts på valsedlar ska bedömas som en tillåten tillskrift. Om en väljare har röstat i sin vallokal och lämnat in sin valsedel med tillskriven punktskrift finns det en risk att röstmottagarna skulle kunna känna igen vilken väljare som gjort en sådan tillskrift. Kommittén föreslår därför att sådana valsedlar ska avläsas först vid den slutliga rösträkningen hos länsstyrelserna. På så sätt blir valsedelns tillskrift inte sammankopplad med en viss väljare i lokalen. Betänkandet bereds inom . föreslog utskottet ett tillkännagivande till regeringen om valhemligheten för de personröster som lämnats av personer med synnedsättning (bet. 2015/16:KU14). Utskottet framhöll att den demokratiska resan mot full tillgänglighet för att rösta måste fortsätta. Ett problem var att personer med synnedsättning inte kunde rösta i vallokalerna utan hjälp. För att dessa personer ska kunna personrösta på en kandidat måste de be om hjälp med att markera sitt val på valsedeln. Därmed tvingas de röja sin valhemlighet för den som hjälper till, låt vara att röstmottagare har tystnadsplikt. Detta förhållande borde enligt utskottet ändras så att personer med synnedsättning ska kunna personrösta utan att tvingas röja valhemligheten för någon. Ambitionen borde vara att en fullgod lösning ska finnas på plats , dock senast års allmänna val. Vidare anförde utskottet att självklart måste även personer med synnedsättning i vårt land kunna personrösta med bibehållen och fullständig valhemlighet och således utan att behöva be om hjälp. beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2015/16:205). avstyrkte utskottet motionsyrkanden om valhemligheten för personer med synnedsättning eller någon annan funktionsnedsättning (bet. 2018/19:KU25). Utskottet anförde följande: Enligt vallagen ska kommunerna se till att det finns lämpliga lokaler som bl.a. i fråga om tillgänglighet ger väljarna goda möjligheter att rösta. För bl.a. personer med funktionsnedsättning finns också möjlighet att lämna sina röster till ambulerande röstmottagare eller genom bud. När det gäller möjligheterna för personer med synnedsättning att rösta med bibehållen valhemlighet noterar utskottet att frågan bereds inom . Utskottet anser mot denna bakgrund att det inte finns skäl för att ta något initiativ i fråga om möjligheterna för personer med synnedsättning eller annan funktionsnedsättning att rösta. Företrädare för Liberalerna reserverade sig. Även avstyrkte utskottet liknande motionsyrkanden (bet. 2019/20:KU12). Utskottet ansåg att förslagen års valutredning borde avvaktas. Utskottet noterar att valutredning har lämnat förslag om hur man kan underlätta för personer med synnedsättning eller annan funktionsnedsättning att rösta. Utredningen har bl.a. lämnat förslag om hur synskadade ska kunna rösta med bevarande av valhemligheten. Förslagen bereds inom . Utskottet anser inte att beredningen av förslagen från utredningen bör föregripas. Utskottet noterar också att det införts en bestämmelse i vallagen som gör det möjligt för väljare med funktionsnedsättning att få hjälp med att ta sina valsedlar. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om valinformation. (M) föreslår i motionerna 2020/21:965 och 2021/22:2840 att det inrättas en funktion som kan ge väljarna en större möjlighet att informera sig inför valen till . I motionen anförs att ett fristående statligt institut skulle kunna få till uppgift att utvärdera de olika partiernas partiprogram. Per Lodenius och (båda C) anför i motionerna 2020/21:464 och 2021/22:1020 att regeringen bör ta fram en strategi för hur demokrati- och valinformation ska finnas tillgänglig och spridas på lättläst svenska. I motion 2021/22:4102 av m.fl. (MP) yrkande 2 föreslås att en eller flera myndigheter ges i uppdrag att öka valdeltagandet. I motionen anförs att det inte finns någon myndighet som har ett uttryckligt uppdrag att öka valdeltagandet i . Myndigheten för tillgängliga medier driver webbplatsen –”Alla väljare”– med lättläst nyhetsinformation om politik. har på sin webbplats bl.a. information på lättläst svenska om hur man röstar. I budgetpropositionen anförs att valdeltagandet ökade såväl i de nationella allmänna valen 2018 som i det svenska Europaparlamentsvalet (prop. 2021/22:1 utg.omr. 1 s. 53 f.). Den övergripande bilden är att valdeltagandet är högt och stigande. visar studier av (SCB 2020) att det fortfarande finns stora skillnader i valdeltagande mellan olika grupper av röstberättigade. Vidare anförs i budgetpropositionen att regeringen genomförde en nationell kraftsamling, Demokratin – samling för en stark demokrati, för att säkerställa en levande och uthållig demokrati för framtiden. Inom ramen för satsningen avser regeringen att stärka förutsättningarna för människor att i större utsträckning aktivt kunna delta i demokratin bl.a. genom kunskapshöjande och folkbildande insatser. Som en del i satsningen har regeringen beslutat om uppdrag till 13 myndigheter att genomföra demokratistärkande insatser . För att uppmärksamma demokratins genombrott tillsatte regeringen även kommittén Demokratin – samling för en stark demokrati. Kommitténs uppdrag är att samla aktörer på lokal, regional och nationell nivå i hela landet i aktiviteter och insatser som uppmärksammar demokratin som styrelseskick och som bidrar till att främja, förankra och försvara den för framtiden. I betänkande 2015/16:KU14 behandlade utskottet en motion om att införa metoder för objektiva jämförelser mellan partiers valprogram. Utskottet instämde i att det för demokratins skull är viktigt att väljarna ges goda möjligheter att sätta sig in i och jämföra olika partiers förslag och deras effekter. Utskottet anförde vidare att den som så önskar kan, för egen räkning såväl som för publicering, ta del av olika partiers program och göra jämförelser och analyser av dem. Utskottet såg därför inte skäl att ställa sig bakom motionen. Därefter har utskottet i förenklad ordning avstyrkt ett motsvarande motionsyrkande (bet. 2016/17:KU22). avstyrkte utskottet ett motsvarande motionsyrkande och vidhöll sitt tidigare ställningstagande (bet. 2017/18:KU35). Även avstyrkte utskottet liknande motionsyrkanden (bet. 2018/19:KU25). Utskottet ansåg att det var viktigt att väljarna ges goda möjligheter att sätta sig in i och jämföra olika partiers förslag. Det borde dock ankomma på partierna att göra sina partiprogram tillgängliga för väljarna. Den som så önskar kan ta del av olika partiers program och göra jämförelser och analyser av dem. Utskottet ansåg därför liksom tidigare att det inte fanns något skäl för att ta något initiativ i frågan. Både Myndigheten för tillgängliga medier och informerar om valen på lättläst svenska. Utskottet anser att det i första hand bör ankomma på partierna att informera om sina partiprogram och att verka för ett högt valdeltagande. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om kommunala valinformatörer. Jämför reservation 6 (SD). I kommittémotion 2020/21:687 av m.fl. (SD) yrkande 6 föreslås nationella riktlinjer för utbildning och kontroll av kommunala valinformatörer. Ett motsvarande yrkande finns i kommittémotion 2021/22:3287 av m.fl. (SD) yrkande 5. Enligt 3 kap. 1 § vallagen (2005:837) ska den centrala valmyndigheten inför varje val ta fram utbildningsmaterial om valet. Materialet ska tillhandahållas länsstyrelserna och valnämnderna. I 3 kap. 3 § vallagen anges att det i varje kommun ska finnas en valnämnd, som är lokal valmyndighet med ansvar i kommunen för frågor om val. På Kommuners och Regioners webbplats anges att valinformatörer är lokalt etablerade personer som rekryteras och utbildas till att informera opolitiskt om hur valet går till. De är tänkta att representera en så stor mångfald som möjligt när det gäller bakgrund, ålder och kön för att kunna kommunicera med en bred allmänhet. Flera kommuner som , , och har arbetat, eller kommer att arbeta med, informatörer i samband med valen. började t.ex. och har därmed en lång erfarenhet. sker satsningarna i samarbete med föreningslivet men det kan också vara föreningslivet som tar egna initiativ. I 3 kap. 1 § vallagen anges att det ska finnas en central valmyndighet som har det övergripande ansvaret för frågor om val. Enligt 3 kap. 2 § är regional valmyndighet med ansvar i länet för frågor om val och för utbildning av valnämnderna. I varje kommun ska enligt 3 kap. 3 § finnas en valnämnd, som är lokal valmyndighet med ansvar i kommunen för frågor om val. I förarbetena till vallagen anfördes att ett lågt valdeltagande riskerar att urholka den representativa demokratins legitimitet (prop. 2004/05:163 s. 104). Ett ökat valdeltagande är därför viktigt för att de valda församlingarna ska kunna göra anspråk på att företräda folkviljan och för att medborgarna ska vara delaktiga i de olika samhällsfrågorna. Regeringen anförde vidare i propositionen att den hade redovisat sin syn på roll i den s.k. demokratipropositionen (prop. 2001/02:80). Som framgår där är det regeringens uppfattning att en valmyndighet endast ska vidta åtgärder som kan upplevas som opartiska och sakliga. En valmyndighet får aldrig riskera att bli försatt i en situation där väljarna kan få uppfattningen att myndigheten har gjort ett politiskt ställningstagande eller på annat sätt försöker påverka väljarna i deras val. En valmyndighet bör därför inte agera t.ex. genom utbildnings- eller folkbildningsverksamhet i demokratifrågor utöver utbildning av valfunktionärer. Vidare anfördes i propositionen att vad som sagts inte utesluter att en valmyndighet har en viktig funktion när det gäller att sakligt och opartiskt informera väljarna om de allmänna valen. Detta kan bidra till att väljare använder sin rösträtt. Den informativa verksamheten kan handla om hur den representativa demokratin fungerar och att de fria och allmänna valen är en del av denna. Den kan också handla om att beskriva och förklara de administrativa rutinerna kring valen, t.ex. personvalet. Denna informationsuppgift gäller självklart inte bara för den centrala valmyndigheten utan för alla delar av valadministrationen – inte minst när kommunerna får en viktig funktion att fylla på detta område. Vidare anfördes i propositionen att det i vallagen inte behövs någon uttrycklig bestämmelse om den centrala valmyndighetens informationsansvar. Det följer av allmänna principer att en myndighet på lämpligt sätt ska informera allmänheten och andra berörda om verksamheten inom dess ansvarsområde Motsvarande motionsyrkanden avstyrktes av utskottet (bet. 2018/19:KU25). Utskottet anförde att det var en viktig funktion för valmyndigheterna att informera väljarna om de allmänna valen. En förutsättning var att informationen är saklig och opartisk. Även kommunerna kunde enligt utskottet ha en viktig roll när det gällde att lämna information om valen. Utskottet fann dock inte skäl för att ta något initiativ för att reglera på vilket sätt de lokala valmyndigheterna inom kommunerna lämnar information om de allmänna valen. Företrädare för reserverade sig. Motionsyrkanden om valinformatörer avstyrktes efter förenklad beredning (bet. 2019/20:KU12). Utskottet anser liksom tidigare att det är en viktig funktion för valmyndigheterna att informera väljarna om de allmänna valen. En förutsättning är att informationen är saklig och opartisk. Även kommunerna kan enligt utskottet ha en viktig roll när det gäller att lämna information om valen. Utskottet som noterar att den centrala valmyndigheten ska ta fram ett utbildningsmaterial för bl.a. de kommunala valnämnderna finner dock inte skäl för att ta något initiativ för att särskilt reglera hur kommunerna använder kommunala valinformatörer. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om incidentrapportering. Jämför reservation 7 (SD). I kommittémotion 2020/21:687 av m.fl. (SD) yrkande 9 föreslås att en enhetlig incidentrapportering inrättas för , samt de lokala valnämnderna. Det ska enligt motionärerna vara ett krav när en röstmottagare eller tjänsteman på upptäcker en överträdelse eller brist att anmäla detta vidare. Ett motsvarande yrkande finns i kommittémotion 2021/22:3287 av m.fl. (SD) yrkande 9. I sin erfarenhetsrapport efter valen 2018 föreslår att det ska införas en obligatorisk incidentrapportering. Nämnden anförde följande: Intresset för ordningen i röstnings- och vallokaler har varit stort, likaså intresset för ordningen under länsstyrelsernas slutliga rösträkning. har fått många frågor från både media och allmänhet om påstådda och faktiska incidenter. Myndigheten har även fått frågor från media om avsaknaden av en samlad incidentrapportering inom valadministrationen. I syfte att kunna skilja rykten från fakta och ha en nationell överblick över samtliga incidenter inom valadministrationen föreslår att en samlad incidentrapportering införs, där lokala och regionala valmyndigheter ska rapportera incidenter till . kommer då att kunna besvara frågor från media om vilka händelser som är de-facto händelser och hänvisa dem till rätt kommun. kan också använda den samlade nationella lägesbilden i samarbetet med andra myndigheter, såsom MSB, Säkerhetspolisen och Polisen. En sådan inrapportering är ett komplement till nuvarande rutiner och misstänkta brott ska fortfarande polisanmälas. I efter valen 2018 anförs följande om incidentrapportering: I sitt arbete med prövningen av överklagandena har nämnden noterat att det i många fall varit fråga om påståenden om incidenter vid röstmottagningen som påtalats. Nämnden vill därför i detta sammanhang aktualisera frågan om incidentrapportering. En del av de överklaganden som nämnden nu behandlat hade kanske kunnat omhändertas i en annan ordning, om en sådan funnits på plats. Nämnden konstaterar att regeringen i proposition 2017/18:38 s. 65 ansåg att det skulle vara lämpligt att det gentemot väljarna tydliggjordes att incidenter vid röstmottagningen kan påtalas och att synpunkter på förfarandet kan framföras till valmyndigheterna utan att överklagande sker liksom att synpunkterna omhändertas inom ramen för uppföljningar, utvärderingar och förbättringar av valgenomförandet. Regeringen såg emellertid inte något behov av att i lag reglera eller på annat sätt precisera formerna för incidentrapportering. Regeringen framhöll att frågan om någon myndighet borde få i uppdrag att utarbeta en lämplig modell för en sådan rapportering även i fortsättningen skulle vara föremål för övervägande. Nämnden konstaterar vidare att även i sin rapport från valen 2018 konstaterat att många klagomål rör iakttagelser i val- och röstningslokaler snarare än överklaganden av valresultatet. bedömer att det går att effektivisera överklagandeprocessen och föreslår därför att det läggs ett uppdrag till myndigheten att rapportera förslag på effektiviseringar till regeringen. Nämnden delar dessa bedömningar. Inom utskottet gjordes en uppföljning av valen 2018 och 2019. För uppföljningen tillsattes en grupp inom utskottet med en representant från respektive parti. Gruppen valde att belysa bl.a. rapporteringen av incidenter och klagomål. I gruppens rapport anförs följande om överväganden och förslag om när det gäller rapporteringen av incidenter och klagomål: införde i samband med valet till 2019 en ordning för händelserapportering inom valadministrationen i vilken kommuner, utlandsmyndigheter och länsstyrelser ombads att på frivillig basis rapportera in händelser under valen till . De är av stor vikt att ta tillvara på det engagemang som finns hos allmänheten för att förbättra regelverk och rutiner inom valadministrationen. Det finns också ett ökande intresse hos allmänheten att få reda på hur synpunkter och klagomål behandlas av valmyndigheterna. Att skapa tydligare processer för att ta emot och sammanställa medborgares synpunkter och klagomål kan bidra till en ökad transparens, säkerställa valsystemets legitimitet och utveckla arbetet inom valadministrationen. har noterat i sin erfarenhetsrapport att det i många fall har varit fråga om påståenden om incidenter vid röstmottagningen som har påtalats i överklaganden till nämnden. Vidare menar nämnden att en del av de överklaganden som behandlats efter valen 2018 kanske hade kunnat omhändertas i en annan ordning, om en sådan hade funnits på plats. En incidentrapportering eller andra sätt att på ett mer strukturerat sätt ta om hand synpunkter och observationer från väljare kan även ha positiva effekter på överklagandeprocessen såtillvida att det som är ett överklagande av valresultatet lämnas till medan mer allmänt hållna synpunkter och klagomål tas om hand av valnämnder och . Gruppen ser således positivt på vad som har gjorts av och det kan övervägas om inte ordningen med incidentrapportering kan byggas ut ytterligare inför nästa val. I sitt slutbetänkande Säkerhet och tillgänglighet vid val (SOU 2021:96) anför valutredning (kommittén) att det inte finns någon reglering vare sig i lag eller som på annat sätt preciserar formerna för rapportering av incidenter i samband med val. Något behov av en sådan ordning har tidigare inte heller ansetts föreligga. Erfarenheterna från de senaste valen visar emellertid inte bara att det skett en närmast dramatisk ökning av antalet överklaganden och skrivelser om påståenden om incidenter vid röstmottagningen utan också en förändring av karaktären hos dessa, vilket aktualiserat frågan om reglering av formerna för incidentrapportering och samordning. Enligt kommitténs bedömning är en nationellt samlad lägesbild över incidenter avgörande för att identifiera och hantera störningar och avvikelser från det normala inom valadministrationen. Den är också en viktig kunskapskälla i arbetet med att upprätthålla säkerheten kring val och identifiera systematiska hot mot vårt demokratiska system. Därutöver bidrar den till att tillrättalägga sådant som blivit fel, både under valens genomförande och vid uppföljning. Kommittén föreslår därför att en rutin för samordning och rapportering av incidenter i samband med val ska införas och att den centrala valmyndigheten () blir ansvarig för detta. Ansvaret ska framgå av vallagen. I ansvaret ska ingå att motta incidentrapporter, inhämta statistik och relevant information, bearbeta och analysera desamma och upprätta en nationell lägesbild. Vidare föreslår kommittén en rapporteringsskyldighet för kommunernas valnämnder, länsstyrelserna och de utlandsmyndigheter som anordnar förtidsröstning. Dessa ska skyndsamt rapportera alla incidenter som kan påverka genomförandet av val till . Rutinen för rapportering ska även vara öppen för allmänhetens klagomål, synpunkter och förbättringsförslag under röstmottagningen och rösträkningen. En sådan ordning kan, enligt utredningens bedömning, bidra till att fel och andra avvikelser som rapporteras kan korrigeras som den också kan bidra till att stärka den nationella lägesbilden i fråga om incidenter, förebygga spridandet av missuppfattningar om valförfarandet och stävja desinformation. Sannolikt kan den också bidra till att minska antalet överklaganden av allmän klagomålskaraktär. Betänkandet bereds inom . Utskottet noterar att valutredning har föreslagit att en rutin för samordning och rapportering av incidenter i samband med val ska införas och att den centrala valmyndigheten () ska bli ansvarig för detta. Utredningens betänkande bereds inom . Mot den bakgrunden avstyrker utskottet motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om valobservatörer. I motion 2020/21:594 av och (båda SD) föreslås att och mänskliga rättigheter (ODIHR) bjuds in för att observera de allmänna valen 2022 (yrkande 1) och att ODIHR inför de allmänna valen 2022 granskar svenska medier, särskilt public service (yrkande 2). Likadana yrkanden finns i motion 2021/22:78 av och (båda SD) yrkandena 1 och 2. Av vallagen framgår att all röstmottagning och rösträkning är offentlig. Vem som helst har således rätt att bevaka röstmottagningen och rösträkningen utan något särskilt tillstånd. Det innebär att nationella och internationella valobservatörer har samma rätt till insyn i valförfarandet och möjlighet att granska valens genomförande som andra. Valobservatörernas status är dock inte uttryckligen reglerad i svensk rätt. Valobservationer organiseras regelmässigt av Organisationen för säkerhet och samarbetet i (), Europeiska unionen (EU) och (). Det finns också enskilda organisationer som observerar val, t.ex. International , International Liberal Centers och . Traditionellt observerar också utländska diplomater val i länder där de är stationerade. Vidare brukar politiska partier i solidaritet med systerpartier skicka observatörer. FN, och har också ställt upp egna principer för det praktiska genomförandet av internationella valobservationer. Dessa principer innebär att valobservatörerna aktivt ska samarbeta med valmyndigheterna i värdlandet och inte på något sätt inverka på valprocessen. De ska vara politiskt, ekonomiskt och på alla andra sätt oberoende. Deras roll är att observera vad som sker under genomförandet av valet och därefter offentligen rapportera om valet har varit fritt och om valresultatet är i överensstämmelse med avlagda röster. De valansvariga i värdlandet ska å sin sida se till att valobservatörerna får fri tillgång till alla faser av valprocessen och att de kan röra sig fritt i värdlandet och möta de organisationer och personer som de önskar träffa. I sitt slutbetänkande Säkerhet och tillgänglighet vid val (SOU 2021:96) anför valutredning att ODIHR i sin rapport från observationen av val rekommenderat att uttryckligen reglera valobservatörers status i linje med artikel 8 i Köpenhamnsdeklaration . Bakgrunden till rekommendationen var att valobservatörers rätt till tillträde till vallokaler hade ifrågasatts på några platser.