bet · H901KU20 · 2022-06-07 00:00:00 — Icke desto mindre är det ett bekymmer med kostnadsfördyringar och tekniska problem såväl i som i hela . Det är därför frågan ofta har varit föremål för diskussioner. De senaste prognoserna gör nu att jag har valt att gå in med ett tydligt direktiv till om att göra en genomlysning av kostnaderna men också att titta på andra alternativ. Det är en utmaning i ett läge där ATC är ett gammalt system. Jag tror att alla vet och inser att det bästa är att få ett välfungerande ERTMS-system i hela med alla de fördelar det innebär för oss som vill ha sömlös tågtrafik över men inte till vilket pris som helst. Vi måste ha en ordning där man sätter stenhård prispress både när det gäller kostnader för driften av ERTMS och när det gäller investeringskostnaderna och att funktionaliteten ökar. Annars finns det inte skäl att fortsätta implementeringen i den takt som sker. Med den tidsgräns som finns till 2030 tror jag att allihop inser att det är en utmaning inte bara för utan naturligtvis för hela EU. Alla EU:s länder har denna utmaning. Det är bakgrunden till utredningen och det uppdrag jag har gett till . Men jag är också tydlig med att det inte är så att norra själv har fått stå för notan. Tvärtom har man både fått uppleva fördelarna av ny teknik och fått en statlig medfinansiering av ny teknik. Är man med och prövar ny teknik är det både för- och nackdelar. Det kan diskuteras. Men jag tror också att det kanske hade varit till nackdel om man inte hade gjort upprustningar i eller i , för det har varit viktigt. I debatten anförde interpellanten bl.a. följande i fråga om de beräknade merkostnaderna för införandet av ERTMS (anf. Det är inte jag som har kommit fram till detta, utan det är de fyra nordligaste regionerna med deras gemensamma bolag som har gjort beräkningarna på merkostnader. Det är sant, precis som statsrådet säger, att man har fått kompensation, men detta är utöver det som man har fått kompensation för. Det har varit mycket tal om att man ska kompensera för den så kallade tekniska utrustningen ombord i tågen. När det gäller de 250 miljonerna är den stora delen kostnader för inställda tåg som har fått ersättas med ersättningsbussar, och tåg som varit inne på service och reparation väldigt där de har blivit stående så att man inte har kunnat använda dem och så vidare. Det som inte är inräknat är de indirekta kostnaderna för alla resenärer som drabbas varje gång ett tåg kommer för sent eller blir inställt. Jag vill återkomma till infrastrukturministern. Hur funderar statsrådet kring den framtida implementeringen av ERTMS i övriga ? Ska det också följa nuvarande finansieringsmodell, det vill säga att det kommer att bli ganska stora merkostnader för de olika regionerna? Infrastrukturministern anförde i sitt svar bl.a. följande (anf. Jag tänker att man ändå ska påminna om att punktligheten numera i järnvägssystemet är väsentligt högre än vad den var som det underinvesterades väsentligt. [– – –] [– – –] Om vi räknar på den samhällsbesparingen kan vi se effekterna. När det sedan gäller kostnadsfördelningen tror jag att jag nämnde siffran. Vi fick ihop det till 268 miljoner till regioner som staten skjutit till. Skulle det vara så att regionerna i norr inte vill vara delaktiga i implementeringen av ny teknik och säger nej måste naturligtvis respektera detta. Jag har förstått det som att det har varit ett bra samarbete. Användarna har sett väldigt många fördelar med implementeringen av ny teknik. Sedan kommer det alltid att vara så att man funderar på kostnadsfördelningen. För mig har det då varit viktigt att signalera att vi vill ha tydlig redovisning både av kostnadskontrollen och fördelningen av resurserna. Vi har också från regeringens sida skjutit till resurser inte minst till Norrtåg vid ett antal tillfällen för den utmärkta verksamhet som de bedriver. När det […] gäller ERTMS ser jag fram emot att få redovisning av kostnaderna. Det är viktigt att en sådan implementering sker på ett sätt som gör att man känner tillförsikt och trygghet i att kostnader leder till förbättringar. När man följer ERTMS ser man att det ibland inte minst för Norrtåg har inneburit en kraftigt förbättrad punktlighet. Det är fem gånger högre punktlighet än med ATC. Men det har också i några fall lett till ordentliga försämringar när man har haft tekniska bekymmer. Låt nu reda ut och redovisa detta ordentligt, så är jag beredd att ta en fortsatt diskussion om implementeringen av ERTMS. Det är viktigt med den regionala uppslutning som finns. Det är viktigt för järnvägen och framtidstron, men det är också viktigt för att resenärerna ska känna att det finns en ordentlig punktlighet. I sitt avslutande inlägg anförde interpellanten bl.a. följande (anf. Jag skulle vilja skicka med statsrådet, när han diskuterar med kring kostnadsbilden, att det har diskuterats – och till och med utlovats – kompensation. Men den har uteblivit på grund av juridiska problem, som man uttrycker det. Med anledning av detta anförde infrastrukturministern (anf. När det gäller hur TRV ska agera gentemot Norrtåg finns det regler som gör att jag som statsråd inte kan gå in. Om jag skulle göra det skulle jag säkert bli KU-anmäld eller någonting annat, och det är därför jag är väldigt försiktig med att göra det. Det jag väljer att göra är att ge ett tydligt uppdrag till där de ska redovisa implementeringsarbetet med ERTMS och kostnaderna för att titta på olika alternativ och återkomma till regeringen. Av 13 kap. 5 § regeringsformen framgår att en riksdagsledamot får framställa interpellationer och frågor till ett statsråd i angelägenheter som rör statsrådets tjänsteutövning i enlighet med de närmare bestämmelser som meddelas i riksdagsordningen. är ett led i kontroll-makt. Av 8 kap. 2–4 §§ riksdagsordningen följer att riksdagsledamöter kan ställa interpellationer till statsråd. En interpellation ska besvaras i ett anförande av ett statsråd från det att den har överlämnats till statsrådet. Om planeringen av kammarens arbete medför att interpellationer inte kan besvaras en viss vecka, förlängs svarstiden till dess att planeringen medger att svar lämnas (8 kap. 4 § riksdagsordningen). Enligt tilläggsbestämmelse 8.4.2 riksdagsordningen får ett anförande för besvarande av en interpellation vara högst . Statsrådet kan därutöver få ordet för ytterligare tre anföranden, varav de två första får vara högst vardera och det tredje högst . Utskottet har vid ett flertal tillfällen granskat uttalanden av statsråd i olika sammanhang. Utskottet brukar i dessa granskningar bl.a. framhålla att ett statsråd i likhet med alla andra medborgare har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang, men statsråd kan med hänsyn till sin speciella ställning behöva ta särskilda hänsyn. Utskottet har framhållit att en självklar utgångspunkt i dessa sammanhang är att uttalandena ska vara korrekta. Detta utesluter enligt utskottet inte att statsråd i debatter och andra politiska sammanhang uttrycker sig tillspetsat och polemiskt (se t.ex. bet. 2014/15:KU20 s. 250 f., bet. 2016/17:KU20 s. 324 f., bet. 2017/18:KU20 s. 300 f., bet. 2018/19:KU20 s. 201 f. och s. 214 f., bet. 2019/20:KU10 s. 316 f. och bet. 2020/21:KU20 s. 157 f.). Några av utskottets granskningar har avsett uppgifter som ett statsråd har lämnat muntligt eller skriftligt med anledning av en fråga från en riksdagsledamot. Utskottet har då framhållit att frågeinstituten är ett led i grundläggande kontrollmakt och att det därför är viktigt att dessa institut fungerar tillfredsställande. När det gäller uttalanden som statsråd gör under frågestund där svaren ska lämnas , bör dock hänsyn tas till att svaren på de frågor som framställs lämnas utan betänketid (se t.ex. bet. 1999/2000:KU20 s. 125 f., bet. 2011/12:KU20 s. 36 f. och bet. 2014/15:KU20 s. 42 f.). granskade utskottet försvars-ministerns hantering av frågor kring ett radarsystem (bet. 2015/16:KU20 s. 69 f.). Granskningen gällde bl.a. om vissa uppgifter som försvarsministern lämnat i en interpellationsdebatt var korrekta. I sitt ställningstagande underströk utskottet, utan att analysera den aktuella sakfrågan, vikten av att försvarsministern vid sitt interpellationssvar hade säkerställt att hans uttalanden grundades på uppgifter som var korrekta. Utskottet framhöll att de statsråd som svarar på en interpellation ansvarar för vilket underlag de har för svaren. granskade utskottet statsråds uttalanden om antalet poliser, bl.a. inrikesministerns svar på en skriftlig fråga (bet. 2020/21:KU10, s. 286 f.). I anmälan gjordes gällande att statsrådet felaktigt framställt det som att antalet poliser hade blivit fler. Utskottet uttalade i sitt ställningstagande att det är viktigt att ett statsråd har säkerställt att hans eller hennes uttalanden grundas på uppgifter som är korrekta. Genom en skrivelse till har utskottet begärt svar på ett antal frågor. Utskottet fick en svarspromemoria som upprättats inom Infrastrukturdepartementet (bilaga A4.11.2). I fråga om de uttalanden som gjordes av infrastrukturministern under interpellationsdebatten om kompensation och tillskjutna medel för ERTMS hänvisas i svaret till ett underlag framtaget inom Infrastrukturdepartementet, som statsrådet uttryckligen hänvisade till i debatten. Enligt svarspromemorian anges i underlaget att tillförts . I promemorian konstateras att även bidrag för nattåg till som inte kom till del dock ingår i detta belopp, vilket inte framgick av underlaget. anförs att det kan noteras att statsrådet under interpellationsdebatten inte uttalat sig om hur stort belopp som tillskjutits för just införandet av ERTMS. Enligt promemorian fanns det inget särskilt underlag framtaget som låg till grund för statsrådets uttalanden om att deltagandet i försöksverksamheten har varit ett regionalt engagemang och att måste respektera om regionerna i norr inte vill vara delaktiga i implementeringen av ny teknik. I svaret anförs att styrelsen i , där representanter för samtliga kommuner längs bansträckan ingick, beslutade att skulle förses med ERTMS. Då avtalet för reviderades 2005, upprepade kommunerna och landstingen sitt åtagande att trafikera banan. När det gäller statsrådets uttalande om förbättrad punktlighet med ERTMS jämfört med ATC hänvisas till av ERTMS-programmet . Av rapporten framgår att antalet förseningsminuter per tågkilometer för L2-banor var 4,9 gånger lägre än för konventionella banor 2019. Utskottet vill, liksom tidigare, understryka vikten av att de uppgifter som ett statsråd lämnar muntligt eller skriftligt med anledning av en fråga från en riksdagsledamot är korrekta. Frågeinstituten är ett led i grundläggande kontrollmakt. Genom regleringen av dem förankras den enskilda riksdagsledamotens rätt att fråga ett statsråd om sådant som rör hans eller hennes tjänsteutövning. Instituten fyller alltså en viktig funktion inom det parlamentariska systemet genom de möjligheter som de ger till information, debatt och kontroll av regeringen. Vikten av att dessa institut fungerar tillfredsställande är mot denna bakgrund uppenbar. När det gäller uttalanden som statsråd gör under frågestund, där svaren ska lämnas , har utskottet tidigare framhållit att hänsyn bör tas till att svaren på de frågor som framställs lämnas utan betänketid. I granskningen har framkommit att vissa uppgifter som lämnades av infrastrukturministern under den aktuella interpellationsdebatten inte gett en rättvisande bild av olika sakförhållanden. Det rör sig om dels kostnadsfördelningen och det belopp som tillskjutits , dels att det skulle finnas en reell möjlighet för regionerna i norr att välja att inte vara delaktiga i implementeringen av den nya tekniken. Utskottet vill mot denna bakgrund framhålla att uppgifter som lämnas av statsråd inom ramen för en interpellationsdebatt ska vara korrekta och självklart inte bidra till en missvisande bild av den fråga som tas upp i interpellationen. Om nya frågeställningar tas upp i debatten kan, i enlighet med vad utskottet har uttalat, hänsyn tas till att svaren på de frågor som ställs lämnas utan betänketid. 4.12 Utbildningsministerns svar på en skriftlig fråga I en anmälan till begärs det att utskottet granskar utbildningsminister svar på en skriftlig fråga. I anmälan (dnr 1040‑2021/22), bilaga A4.12.1, anförs det att utbildningsministern har gjort ett uttalande i sociala medier som gav en missvisande bild av inställning i frågan om ett förbud för olämpliga och kriminella personer att driva skolor. påpekade med anledning av det tidigare uttalandet att det är av stor vikt att en minister alltid ger en korrekt och rättvisande bild. Utbildningsministern har enligt anmälaren i ett svar på en skriftlig fråga nu upprepat det felaktiga uttalandet. Lagstiftningsärende om tillståndskrav och upphandling inom välfärden behandlade proposition 2017/18:158 Ökade tillståndskrav och särskilda regler för upphandling inom välfärden (bet. 2017/18:43). I propositionen lämnades bl.a. förslag om krav på godkännande för enskilda att som huvudmän bedriva verksamhet inom skolväsendet enligt skollagen (2010:800). I betänkandet fanns sex reservationer, varav tre var hänförliga till frågan om bifall till propositionens lagförslag. I reservation 1 (M, L, KD) tillstyrkte reservanterna delvis regeringens förslag med vissa ändringar. I reservation 2 (SD) föreslog reservanterna att skulle avslå regeringens lagförslag och anförde följande: Vi är mycket positiva till såväl ökade som tydligare tillståndskrav. Däremot anser vi att regeringens förslag om tillståndsprövning är felaktigt utformat och att det riskerar att leda till mindre tydliga krav. Propositionen bör därför avslås. Regeringen bör återkomma till med kraftigt reviderade lagförslag. I stället för att respektive kommun ska ansvara för prövningen av tillstånd bör en statlig myndighet ansvara för prövningen. Sanktionsmöjligheter måste finnas på plats, men de måste vara förutsebara; t.ex. ska ett återtagande av ett tillstånd ske på ett rättssäkert sätt och med föregående varningar. Vidare bör det inte vara möjligt för myndigheterna att besluta om helt nya föreskrifter. Om regelverk behöver ändras ska detta föregås av en diskussion i med efterföljande beslut av ledamöter och inte av myndighetstjänstemän. Vi tillstyrker motion 2017/18:4086 av m.fl. yrkandena 1, 3–5 och 6 i denna del och motion 2017/18:4119 av m.fl. yrkande 1. Regeringens proposition avstyrks liksom övriga här aktuella motionsyrkanden. Även i reservation 3 (C) yrkades avslag på regeringens lagförslag. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut, dvs. bifall till propositionen (rskr. 2017/18:356). Av protokoll framgår att , sedan reservation 2 fallit i en förberedande votering, i huvudvoteringen röstade för reservation 1 (prot. 2017/18:127 s. 54 f.). Utbildningsministerns tidigare uttalande på sociala medier publicerade utbildningsminister följande inlägg på Twitter och Facebook: Att islamister inte ska driva skolor håller nästan alla med om – även SD:s väljare. Men när regeringens förslag med förbud för olämpliga och kriminella personer att driva skolor kom till så röstade varenda sverigedemokrat nej. Undrar om partiets väljare vet om det. Till inlägget hade bifogats en bild från webbplats som utvisar hur partierna röstade i huvudvoteringen om finansutskottets nämnda betänkande om bl.a. tillståndskrav inom välfärden. Av bilden framgår inte vilket ärende omröstningen avsåg. I ett tillkommande inlägg på Facebook publicerade en länk till protokoll 2017/18:127. granskade utbildningsministerns uttalande (bet. 2020/21:KU20 s. 173 f.). I svarspromemoria med anledning av frågor från utskottet anfördes bl.a. att om reservation 2 vunnit bifall i kammaren hade bestämmelserna om ägar- och ledningsprövning inom skolväsendet inte kunnat träda i kraft (s. 177). uttalanden avsåg, anförs det, att visa konsekvenserna av ett sådant utfall i kammaren. noterade i sitt ställningstagande att i ett inlägg på sociala medier hade valt att endast lyfta fram hur ledamöterna tillhörande ett av partier hade röstat i den förberedande voteringen, när tog ställning till regeringens lagförslag i den aktuella propositionen, inte de skäl som hade anförts i reservationen. Det inlägg som gjorde gav därmed enligt utskottet inte en fullt ut rättvisande bild av den inställning som fanns i frågan. Svar på skriftlig fråga besvarade utbildningsminister en skriftlig fråga om hanteringen av ett ärende om stängning av tre skolor (fr. 2021/22:306). I den skriftliga frågan konstaterades att allvarlig kritik hade framförts mot den aktuella skolhuvudmannen men att åtgärder vidtagits först . Frågeställaren undrade om utbildningsministern ansåg att hon kunde ha agerat annorlunda. I svaret på den skriftliga frågan anförde utbildningsminister bl.a. följande: Skolinspektionens beslut visar hur betydelsefulla bestämmelserna om ägar- och ledningsprövning är för att säkerställa en god kvalitet i skolan. Vid riksdagsbehandlingen av den proposition som låg till grund för införandet av en ägar- och ledningsprövning av privata aktörer inom skolväsendet – propositionen Ökade tillståndskrav och särskilda regler för upphandling inom välfärden (prop. 2018:158) – motionerade dock om att propositionen borde avslås och att regeringen sedan skulle återkomma med ett annat förslag. I förberedande voteringar i röstade de sverigedemokratiska ledamöterna, i enlighet med reservation, för avslag på regeringens proposition. Reservationen biträddes inte av kammaren i de förberedande voteringarna. Om reservation vunnit bifall i kammaren hade bestämmelserna om ägar- och ledningsprövning inom skolväsendet inte kunnat träda i kraft . Riksdagsledamöters möjligheter att ställa interpellationer och frågor till statsråd regleras i 8 kap. riksdagsordningen. Av 8 kap. 5–7 §§ följer att riksdagsledamöter kan ställa bl.a. skriftliga frågor till statsråd. Granskningen ger inte anledning till något uttalande av utskottet. 4.13 Dåvarande miljö- och klimatministerns uttalanden om små och modulära kärnreaktorer I en anmälan till (dnr 1333-2020/21), bilaga A4.13.1, begärs det att utskottet granskar dåvarande miljö- och klimatminister uttalanden om små och modulära kärnreaktorer. Anmälaren framhåller att som det blev känt att en ansökan om medfinansiering för utveckling av små och modulära kärnreaktorer hade lämnats in till uttalade Per sig om denna typ av energislag. Enligt anmälaren gav Per uttryck för ett sådant starkt avståndstagande från den idé som ligger bakom ansökan att misstanke uppstår om att han genom sina uttalanden ville påverka myndighetens ställningstagande. Enligt anmälaren bör granska om Per genom sina uttalanden har åsidosatt det grundlagsfästa oberoende som tillkommer statliga myndigheter i deras myndighetsutövning. Till grund för granskningen har legat bl.a. promemorior som upprättats inom , bilaga A4.13.2–4. Fjärde generationens kärnkraft är ett samlingsbegrepp för olika typer av kärnreaktorer. Som exempel på en sådan reaktortyp kan nämnas små och modulära kärnreaktorer (s.k. SMR-reaktorer). lämnade Blykalla reaktorer , Uniper och in en gemensam ansökan till () om medfinansiering av ett projekt för att utveckla små och modulära kärnreaktorer. publicerade flera tidningar en artikel från Tidningarnas Telegrambyrå (TT) om nämnda ansökan. I artikeln finns bl.a. en intervju med verkställande direktören för Uniper som uppgav att ansökan avser en prototyp av en liten och modulär kärnreaktor och att målet är att utveckla en ny kärnkraftsanläggning som ska producera elström . Även dåvarande miljö- och klimatminister uttalade sig. Enligt artikeln tyckte Per att det var bra att det forskas på olika typer av tekniker, men han trodde inte att kärnkraften skulle lösa något. I artikeln uppgav Per följande: Det är ju inte någon teknik som skulle lösa några problem i närtid. Det finns ju inga företagare som blir glada av att höra att det skulle finnas el . De här mikroanläggningarna skulle inte göra något vare sig till eller från för att lösa energiproblem . Det är något som ligger långt in . Jag tror absolut inte på det. Det ligger långt in innan den här typen av grundforskning kommersialiseras och gör nytta för elmarknaden medan vindkraften är här och . Enligt 1 § förordningen (2014:520) med instruktion för är en förvaltningsmyndighet för frågor om tillförsel och användning av energi i samhället. ska verka för att förena ekologisk hållbarhet, konkurrenskraft och försörjningstrygghet i energisystem som är hållbara och kostnadseffektiva med en låg påverkan på hälsa, miljö och klimat. Av 2 § förordningen följer att inom sitt verksamhetsområde bl.a. ska främja forskning och innovation i form av en strategiskt utformad samlad insats som spänner över hela innovationssystemet, i nära samverkan med, och som komplement till, övriga energipolitiska insatser och andra styrmedel som syftar till att nå klimat- och energimål samt energirelaterade miljöpolitiska mål. Enligt 15 § samma förordning ska det vid finnas en beslutande nämnd, , som har till uppgift att inom myndighetens verksamhetsområde – verka för fördjupad samverkan med näringslivet om forskning, utveckling och demonstration – besluta om statsstöd till projekt enligt förordningen (2008:761) om statligt stöd till forskning och utveckling samt innovation inom energiområdet – besluta om stöd till projekt av samma slag som avses ovan med universitet, högskola eller liknande organisationer som stödmottagare. beslutade regeringen om regleringsbrev för . Enligt regleringsbrevet får anslaget 1:4 Energiforskning, anslagsposten 11 Forskning, utveckling och innovation användas för forsknings-, utvecklings- och innovationsinsatser i enlighet med de övergripande riktlinjer som framgår av propositionen Forskning och innovation på energiområdet för ekologisk hållbarhet, konkurrenskraft och försörjningstrygghet (prop. 2016/17:66). Av regleringsbrevet framgår vidare att regeringens inriktning är att forskning och innovation på energiområdet ska bidra till omställningen av energisystemet mot lägre klimatutsläpp (prop. 2020/21:1) och att insatserna för forskning och innovation kan göras inom alla fossilfria energislag samt vägledas av teknikneutralitet och kostnadseffektivitet. Målen för forskning och innovation på energiområdet är enligt regleringsbrevet inte teknikspecifika och har ansvar för strategiarbetet och möjlighet att prioritera insatser kring alla relevanta energislag, inklusive kärnkraft, i den mån detta bedöms rimligt för att bidra till målen. Svar på skriftliga frågor ställdes skriftliga frågor till dåvarande miljö- och klimatminister och dåvarande energi- och digitaliseringsminister om ändringar i för att möjliggöra utplacering av SMR-reaktorer (fr. 2020/21:2200 och 2205). Per konstaterade i sitt svar att arbetet inom regeringen var så fördelat att det var han som skulle svara på båda frågorna. I svaret framhöll han bl.a. att generationsskiftet i det svenska kärnkraftsbeståndet regleras i och lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet, att små och modulära kärnreaktorer är på utvecklingsstadiet och att det inte planerades några ändringar i gällande lagar. Ansvarsfördelningen inom regeringen och Per var miljö- och klimatminister samt vice statsminister –, och var energi- och digitaliseringsminister. Enligt bilagan till förordningen (1996:1515) med instruktion för hör till Infrastrukturdepartementets område. Detsamma gäller för frågor om forskning och innovation inom energiområdet, i den mån sådana ärenden inte hör till något annat departement. Av bilagan framgår vidare att till område hör frågor om bl.a. miljöforskning, miljöfrågor som kräver särskild samordning samt kärnteknisk verksamhet, i den mån sådana ärenden inte hör till något annat departement. Av 1 kap. 6 § regeringsformen framgår att det är regeringens uppgift att styra riket, och att den gör det under ansvar inför . Med undantag av vissa ärenden som gäller verkställighet inom Försvarsmakten avgörs regeringsärenden av regeringen vid regeringssammanträden (7 kap. 3 § regeringsformen).