bet · H901MJU24 · 2022-05-05 00:00:00 — Motionärerna framhåller att världens regnskogar är hem för hälften av alla djur- och växtarter på jorden som de binder stora mängder koldioxid. I kommittémotion 2021/22:2553 av m.fl. (SD) yrkande 3 anförs att miljön i är unik och behöver bevaras, när det gäller både natur och djurliv. Motionärerna framhåller särskilt vikten av biologisk mångfald men anför att det är viktigt att beakta möjligheten att kombinera ekonomisk verksamhet i , såsom utvinning av dess naturresurser med ett långsiktigt miljötänkande. unika miljö måste beaktas och konkreta åtgärder behöver vidtas för att förhindra en rovdrift som kan skada miljön. Kompletterande uppgifter och tidigare behandling intentioner i det internationella arbetet och inom EU Den mellanstatliga plattformen för biologisk mångfald och ekosystemtjänster (Intergovernmental Science-Policy Platform on Biodiversity and , Ipbes) är en internationell plattform för biologisk mångfald som tar fram kunskapsrapporter och relevanta verktyg och metoder för biologisk mångfald och ekosystemtjänster. Ipbes huvuduppgift är att göra helhetsbedömningar av tillståndet för biologisk mångfald och ekosystemtjänster. presenterade Ipbes den första övergripande rapporten om tillståndet för världens biologiska mångfald och ekosystemtjänster: The Global Assessment Report on Biodiversity and . Enligt rapporten är ca 1 miljon arter, både växter och djur, utrotningshotade och många riskerar att försvinna inom ett årtionde. Enligt rapporten är det dock inte för sent att agera, men det måste ske nu och på alla nivåer – lokalt, regionalt och globalt. Mellanstatliga panelen för klimatförändringar (Intergovernmental Panel on Climate Change, IPCC) är FN:s mellanstatliga klimatpanel som sammanställer det rådande vetenskapliga kunskapsläget om klimatförändringar, konsekvenser, sårbarhet och möjliga lösningar. presenterade IPCC rapporten i förändring 2022 – Att begränsa klimatförändringen. Den utvärderar kunskapsläget när det gäller vetenskapliga, tekniska, miljömässiga, ekonomiska och sociala aspekter i fråga om begränsning av klimatförändringen. Rapporten visar hur utsläppen utvecklats och möjligt åtgärder för att minska utsläppen. Det handlar om bl.a. investeringar i solkraft, vindkraft, effektivisering, bevarande av ekosystem och minskade metanutsläpp. () ansvarar för den globala listningen av utrotningshotade och rödlistade arter och har tagit initiativ till internationella konventioner och överenskommelser för biologisk mångfald. arbete inom IUCN leds av nationalkommittén där är ordförande och flera organisationer är medlemmar. Regeringen inledde ett utökat samarbete med IUCN i samband med och har bidragit med ekonomiskt stöd till IUCN:s havsmiljöarbete, särskilt med fokus på klimatförändringarnas effekter på havet. har även gått in som finansiell part i , en fond som tog initiativ till i samband med och som arbetar med att främja hållbar förvaltning av områden i utvecklingsländer och därmed bidrar till bevarande och ökat skydd av ekosystem. Den globala konventionen om biologisk mångfald undertecknades vid om miljö- och utveckling i och trädde i kraft . är part till konventionen . Konventionen har tre huvudsyften: bevarande av den biologiska mångfalden hållbart nyttjande och hållbar användning av biodiversitetens beståndsdelar en rättvis och jämlik fördelning av de fördelar som kommer av användningen av genetiska resurser. Medlemsländerna i konventionen har partsmöten . Vid det tionde partsmötet i antogs en strategisk plan för biologisk mångfald. Den strategiska planen innehåller en vision om biologisk mångfald till 2050 och en övergripande målsättning om åtgärder för att hejda den globala förlusten av biologisk mångfald så att ekosystemen ska vara resilienta och producera nödvändiga ekosystemtjänster till 2020. Planen innehåller fem strategiska mål och 20 övergripande delmål, de s.k. Aichimålen. Målen gäller på global nivå och utgör politiska åtaganden av de fördragsslutande parternas regeringar. Den strategiska planen består således av både ambitioner om resultat på global nivå och ett flexibelt ramverk där Aichimålen ingår. Utifrån ramverket ska parterna upprätta nationella och regionala mål som ska bidra till att resultatet på global nivå nås. De nationella målen ska tas fram med beaktande av nationella behov och prioriteringar Aichimålen handlar om att minska den direkta påverkan på och förbättra situationen för den biologiska mångfalden och att öka nyttan av ekosystemtjänster för alla. De 20 delmålen har organiserats under fem strategiska mål som handlar om att angripa de underliggande orsakerna till förlusten av biologisk mångfald genom att sprida kunskaper och värderingar och skapa rätt styrnings- och planeringsverktyg i samhället reducera de faktorer som leder till att den biologiska mångfalden minskar och verka för en hållbar användning av olika naturresurser förbättra den biologiska mångfalden genom att säkerställa ekosystem, arter och genetisk variation bl.a. genom att skydda landområden öka nyttan av den biologiska mångfalden och ekosystemtjänsterna bl.a. genom bevarande och restaurering av ekosystem förbättra genomförandet av planen bl.a. genom ett brett deltagande. Förhandlingar pågår för att ta fram ett nytt globalt ramverk för biologisk mångfald inom ramen för konventionen om biologisk mångfald för perioden som ska ersätta de nuvarande Aichimålen. Frågan skulle ha behandlats vid det 15:e partsmötet som dock sköts upp på grund av coronapandemin och kommer att genomföras i i , . Ambitionen för den nya planen är mål som är mer mätbara än tidigare samt att tydligare koppla dem till de globala hållbarhetsmålen inom Agenda 2030. Vägledande för regeringens arbete inom ramen för konventionen om biologisk mångfald är följande: • Världens länder måste samarbeta för att hejda förlusten av biologisk mångfald och ekosystemtjänster. • Fattigdomsbekämpning och biologisk mångfald hänger ihop; när ekosystemtjänster förstörs eller överutnyttjas drabbas svaga grupper som är direkt beroende av biologisk mångfald först. • Stärkta rättigheter för kvinnor är en kritisk faktor för tryggad livsmedelsförsörjning. • Bevarandet av naturen och säkrandet av ekosystemtjänsterna bidrar till klimatarbetet. • De som behövs för att producera batterier tas fram varsamt med minsta möjliga negativa påverkan på den biologiska mångfalden. • En demokratisk förvaltning präglad av rättssäkerhet, transparens och tillgänglighet säkrar både företags och enskilda personers rättigheter till naturresurserna. I arbetet med att ta fram ett nytt ramverk inom konventionen om biologisk mångfald driver regeringen på för att • nuvarande strategiska plan ersätts med ett ambitiöst ramverk • delmål om biologisk mångfald kopplas till klimat och hälsa • mål som huvudregel ska vara mätbara och tidsbundna • det nya ramverket blir inkluderande så att alla samhällsaktörer, exempelvis civilsamhällesorganisationer och näringsliv, upplever att de kan bidra till att nå målen • det nya ramverket både ger draghjälp till och får draghjälp från genomförandet av Agenda 2030 och de globala målen för hållbar utveckling. undertecknade en avsiktsdeklaration från om att av internationellt vatten ska skyddas till 2030. Syftet med deklarationen var dels att vara ett förslag i arbetet med det nya ramverket inom konventionen om biologisk mångfald, dels att bidra till processen att upprätta ett instrument för att skydda biologisk mångfald bortom nationell jurisdiktion inom . har även anslutit sig till en global koalition för skydd av biologisk mångfald (High Ambition Coalition for Nature and People) som består av drygt 60 länder som vill öka ambitionerna i det globala ramverket för biologisk mångfald. Koalitionen vill se fastställda globala mål för 30 procents skydd av land och hav och ett ramverk för genomförande av målen och främjad användning av naturbaserade lösningar i klimatarbetet. Resolutionen Agenda 2030 för hållbar utveckling (A/RES/70/1) antogs vid . Agendan är en handlingsplan med mål för en omställning till ett hållbart samhälle för människorna, planeten och välståndet. Världens länder har åtagit sig att leda världen mot en hållbar och rättvis framtid, att utrota fattigdom och hunger överallt, att bekämpa ojämlikheter inom och mellan länder, att bygga fredliga, rättvisa och inkluderande samhällen, att se till att alla ska kunna åtnjuta de mänskliga rättigheterna, att främja jämställdhet och kvinnors och flickors egenmakt, att göra ansträngningar för att nå dem som är utsatta först samt att säkerställa ett varaktigt skydd för planeten och dess naturresurser. Agenda 2030 genomsyras av ett rättighetsperspektiv som säkrar alla individers politiska och medborgerliga rättigheter liksom de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. Detta kommer till uttryck i den centrala principen att ingen ska lämnas utanför. Agendans mål och delmål är integrerade och omfattar samtliga tre dimensioner av hållbar utveckling: den ekonomiska, den sociala och den miljömässiga. Jämställdhet och partnerskap ska integreras i samtliga mål. Mål 15 handlar om att skydda, återställa och främja ett hållbart nyttjande av landbaserade ekosystem, främja ett hållbart brukande av skogar, bekämpa ökenspridning, hejda och vrida tillbaka markförstöringen och hejda förlusten av biologisk mångfald. Kommissionen presenterade en tillväxtstrategi som syftar till att ställa om EU till ett rättvist och välmående samhälle med en modern, resurseffektiv och konkurrenskraftig ekonomi, den gröna given (COM(2019) 640). Den gröna given innehåller även ett avsnitt om bevarande och återställande av ekosystem och biologisk mångfald. Där läggs fast en princip om att all EU-politik ska bidra till att bevara och restaurera naturkapital. Vidare framgår att EU avser att spela en nyckelroll vid nästkommande partskonferens för konventionen om biologisk mångfald. Kommissionen presenterade , som en del av den gröna given, en strategi för biologisk mångfald (COM(2020) 380). Strategin avser bl.a. att beskriva EU:s ståndpunkt inför den 15:e partskonferensen inom konventionen om biologisk mångfald, med globala mål för skydd av biologisk mångfald och åtaganden för att ta itu med de viktigaste orsakerna till förlust av biologisk mångfald i EU, med stöd av mätbara mål som inriktas på de allvarligaste orsakerna till förlust av biologisk mångfald. I strategin för biologisk mångfald uttalas att av landytan och av havet bör skyddas i EU. Som ett led i detta anges i strategin att minst en tredjedel av detta, dvs. av EU:s landyta och av EU:s hav, bör vara strikt skyddade, vilket är i linje med den föreslagna globala ambitionsnivån. I meddelandet anförs vidare att det som ett led i fokuset på strikt skydd kommer att vara avgörande att definiera, kartlägga och strikt skydda alla återstående urskogar och naturskogar i EU. Medlemsstaterna kommer att ha ansvaret för att utse dessa ytterligare skyddade och strikt skyddade områden. Dessa utsedda områden bör antingen ingå i Natura 2000-nätverket eller i nationella skyddssystem. Alla skyddade områden måste ha tydligt definierade bevarandemål och bevarandeåtgärder. I meddelandet anges att kommissionen, i samarbete med medlemsstaterna och Europeiska miljöbyrån (EEA), kommer att lägga fram kriterier för att identifiera och utse ytterligare områden, inklusive definitionen av strikt skydd och kriterier för lämplig förvaltningsplanering. Kommissionen kommer att ange hur andra effektiva arealbaserade bevarandeåtgärder och förgröning av städer kan bidra till att uppnå målen. Kommissionen framhåller vidare i meddelandet skogarnas betydelse för den biologiska mångfalden och deras betydelse för rekreation och lärande om naturen. Utöver att strikt skydda EU:s återstående urskogar och naturskogar måste EU se till att skogarna får en bättre kvalitet och stärkt motståndskraft och ökar i omfattning, så att de kan stå emot bränder, torka, skadedjursangrepp, sjukdomar och andra hot som sannolikt kommer att öka till följd av klimatförändringarna. Kommissionen anför vidare att handelspolitiken kommer att aktivt stödja och vara en del av den ekologiska omställningen. Kommissionen kommer att säkerställa ett fullt genomförande och upprätthållande av bestämmelserna om biologisk mångfald i alla handelsavtal, inklusive genom EU:s nyinrättade funktion med en ansvarig för efterlevnaden av handelsavtal. Kommissionen kommer att bli bättre på att utvärdera handelsavtalens inverkan på biologisk mångfald och kommer om det behövs att tillämpa uppföljningsåtgärder för att stärka bestämmelserna i befintliga och nya avtal. Kommissionen aviserar också att den kommer att lägga fram ett lagstiftningsförslag och andra åtgärdsförslag för att minimera utsläppandet på EU-marknaden av produkter som är förknippade med avskogning eller skogsförstörelse och främja import och värdekedjor som är skogsvänliga. Utskottet överlade med regeringen om strategin för biologisk mångfald (prot. 2020/21:6). I den ståndpunkt som presenterades anförde regeringen bl.a. följande: Regeringen stödjer att kommissionen har tagit fram en strategi för biologisk mångfald som en del av den gröna given och att miljö- och klimatfrågorna prioriteras högt under den nya kommissionens mandatperiod. Regeringen anser att det är positivt att kommissionen tar ett helhetsgrepp och att den har sökt att uppnå synergier med andra initiativ som omfattas av den gröna given och gemensamma mål med strategin ”från-jord-till-bord”. Regeringen anser det viktigt att strategierna på ett samstämmigt sätt bidrar till den gröna givens övergripande målsättning och att kunskapsbasen stärks. Regeringen välkomnar på ett övergripande plan kommissionens ambition i strategin för biologisk mångfald till 2030. Strategins förslag behöver åtföljas av konsekvensanalyser för EU. Konsekvenserna för behöver också analyseras. När reglering behövs på EU-nivå är det viktigt att ta hänsyn till att kostnadseffektiviteten för specifika åtgärder kan skilja sig åt mellan medlemsstater och beroende på när i tiden de genomförs. Regeringen anser att det är viktigt att strategin för biologisk mångfald beaktar även ekonomiska och sociala hållbarhetsaspekter. Regeringen instämmer i att covid-19 pandemin har höjt medvetenheten om kopplingarna mellan vår egen hälsa och ekosystemens hälsotillstånd. En rik biologisk mångfald och dess välfungerande ekosystemtjänster bidrar till välfärd, ekonomi och hälsa. När våra samhällen ska återhämta sig är det nödvändigt att beakta både skydd och nyttjande av naturen, detta också för att stärka motståndskraften inför framtida kriser. Regeringen välkomnar att de fem främsta orsakerna bakom förlusten av biologisk mångfald adresseras och att strategin omfattar åtgärder för sektorer med stor påverkan på biologisk mångfald. Regeringen välkomnar att strategin tydliggör synergierna mellan klimatfrågan och biologisk mångfald och bedömer det angeläget att bland olika kostnadseffektiva lösningar även nyttja naturbaserade lösningar i syfte att använda potentialen i biologisk mångfald. Det är viktigt att EU visar ledarskap i post-2020 förhandlingarna om ett nytt globalt ramverk för FN:s konvention om biologisk mångfald (CBD), genom att själv åta sig ambitiösa mål för bevarande av biologisk mångfald. Dessa mål bör nås på EU-nivå. har undertecknat en avsiktsdeklaration om ett globalt mål om att av världshaven ska skyddas till 2030. Regeringen anser att principerna för kommissionens siffersatta mål om skydd av landmiljö behöver klarläggas. Regeringen ska stödja kommissionens arbete med att skapa en ökad samsyn och vägledningar till vad som menas med skydd och strikt skydd samt hur andra effektiva arealbaserade bevarandeåtgärder kan bidra till att uppnå målen. Regeringen har en tydlig ambition att bevara skyddsvärda skogar antingen genom formellt skydd eller frivilliga avsättningar. Det konstaterades vid sammanträdet att det fanns stöd för regeringens ståndpunkt. Ledamöterna från anmälde en avvikande ståndpunkt. godkände rådet slutsatser om strategin (11829/20). I rådsslutsatserna ställde sig rådet bakom målen i strategin och målen om skydd och återställande av natur, för att den biologiska mångfalden ska kunna återhämta sig. Rådet välkomnade målet att skapa ett sammanhängande nätverk av väl förvaltade skyddade områden och att skydda av EU:s landyta och av dess havsområden. Rådet betonade att detta är ett mål som ska uppnås gemensamt av medlemsländerna där varje medlemsland deltar i den gemensamma insatsen som hänsyn tas till nationella förhållanden. Detta nätverk bör bygga på Natura 2000 och kompletteras med ytterligare områden som utses av medlemsländerna. Rådet underströk att man i den nya europeiska styrningsramen för biologisk mångfald måste respektera subsidiaritetsprincipen och att alla relevanta förslag bör utarbetas och utvecklas i samarbete med medlemsländerna. Rådet bekräftade EU:s beslutsamhet att föregå med gott exempel när det gäller att hantera den globala krisen för biologisk mångfald och i fråga om att utarbeta en ambitiös ny global FN-ram för biologisk mångfald i samband om biologisk mångfald 2021. finns inom EU en handlingsplan för skogslagstiftningens efterlevnad, styrelseformer och handel (Flegt)[3]. Handlingsplanen omfattar olaglig avverkning och därmed sammanhängande handel. Ett viktigt inslag i handlingsplanen är ett frivilligt system för att säkerställa att endast lagligt avverkat timmer importeras till EU från de länder som samtycker till att delta i systemet. EU:s interna rättsliga ram för detta system är förordningen om skogslagstiftningens efterlevnad samt förvaltning av och handel med skog (Flegtförordningen). [4] En annan viktig del av handlingsplanen är EU:s timmerförordning[5] som innehåller ett förbud mot att släppa ut timmer från olaglig avverkning, eller trävaror från sådant timmer, på EU-marknaden och som fastställer vissa skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer på EU-marknaden. presenterade kommissionen sitt förslag till och rådets förordning om utsläppande på unionens marknad och export från unionen av vissa råvaror och produkter som är förknippade med avskogning och skogsförstörelse och om upphävande av förordning (EU) nr 995/2010 (COM(2021) 706). Det övergripande syftet med förslaget är att begränsa avskogning och skogsförstörelse som orsakas av konsumtion och produktion i EU. Detta förväntas i sin tur minska utsläppen av växthusgaser och förlusten av biologisk mångfald på global nivå. Förslaget syftar därför till att minimera konsumtionen av produkter från leveranskedjor som är förknippade med avskogning eller skogsförstörelse och öka efterfrågan på och handeln med lagliga och ”avskogningsfria” råvaror och produkter i EU. Kommissionen anför att avskogning och skogsförstörelse sker i en alarmerande takt, vilket förvärrar klimatförändringen och förlusten av biologisk mångfald. Den största orsaken till avskogning och skogsförstörelse är att mer skogsmark tas i anspråk som jordbruksmark för att producera råvaror som nötkreatur, trä, palmolja, soja, kakao eller kaffe. Världens växande befolkning och ökande efterfrågan på jordbruksprodukter, särskilt av animaliskt ursprung, förväntas leda till ökad efterfrågan på jordbruksmark och ytterligare belastning på skogarna, som förändrade klimatmönster påverkar livsmedelsproduktionen. Därför behövs en omställning till hållbar produktion som inte leder till ytterligare avskogning och skogsförstörelse. EU är en stor konsument av råvaror som är förknippade med avskogning och skogsförstörelse och saknar specifika och ändamålsenliga regler för att minska sitt bidrag till dessa fenomen. Utskottet hade vid sitt sammanträde en överläggning med regeringen om förslaget. Regeringen lämnade följande ståndpunkt vid överläggningen: I många delar av världen finns utmaningar med ohållbar markanvändning med avskogning och utarmning av skogar som resultat. Regeringen välkomnar att miljö- och klimatfrågorna prioriteras högt av kommissionen. Regeringen anser att ett ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbart jord-och skogsbruk är av stor betydelse för ett hållbart samhälle. Regeringen anser att begreppet ”avskogning” har särskilt stor betydelse för att nå lagstiftningens syfte. Det är den globala avskogningen som är det centrala problemet att hantera och fokus bör därför ligga där. Regeringen avser verka för att det slutliga regelverket är förenligt med det nationella självbestämmandet i skogliga frågor och att det inte riskerar att kringskära möjligheterna att utforma en kostnadseffektiv politik. Även eventuell delegering av bestämmanderätt till kommissionen bör beakta dessa utgångspunkter. För regeringen är det prioriterat att de slutliga åtgärderna bedöms förenliga med och att de är proportionerliga, icke-diskriminerande och minimalt handelsstörande. Förordningens påverkan på handel och produktflöden behöver därför analyseras vidare. Ledamöterna från , anmälde avvikande ståndpunkter. Regeringen åtog sig vid överläggningen att återkomma till med en förtydligande sammanfattande skrivning i enlighet med vad som efterfrågades i den avvikande ståndpunkten från , . Vid EU-nämndens sammanträde samrådde landsbygdsminister med nämnden inför rådets möte (prot. 2021/22:23). Regeringen gjorde inför sammanträdet följande tillägg till den ståndpunkt som lämnats i miljö- och jordbruksutskottet: Regeringen anser dock att detaljreglering av hållbart skogsbruk på EU-nivån ska undvikas och att enbart nödvändiga och tydliga definitioner och koncept bör finnas med i lagstiftningen. I den nuvarande utformningen bedömer regeringen att de föreslagna definitionerna av ”utarmning av skogar” och ”hållbara avverkningsförfaranden” innebär en detaljreglering, är otydliga och skulle ge upphov till godtyckliga bedömningar som riskerar att leda till svårigheter i genomförandet, och därmed bör omformuleras eller utgå. Det konstaterades vid sammanträdet att det fanns stöd för regeringens inriktning. Ledamöterna från , och anmälde avvikande ståndpunkter. Kommissionens förslag hänvisades till miljö- och jordbruksutskottet för subsidiaritetskontroll. På utskottets förslag lämnade ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande med följande lydelse (utl. 2021/22:MJU19, rskr. 2021/22:183): har prövat om kommissionens förslag till och rådets förordning om utsläppande på unionens marknad och export från unionen av vissa råvaror och produkter som är förknippade med avskogning och skogsförstörelse och om upphävande av förordning (EU) nr 995/2010 (COM(2021) 706) är förenligt med subsidiaritetsprincipen. anser att förslaget strider mot subsidiaritetsprincipen och att förslagets inriktning medför en detaljreglering av nationellt skogsbruk. Skälen till bedömning är följande. ser ett behov av att definitionerna som berör skog och skogsbruk utformas med beaktande av subsidiaritetsprincipen. Begreppet ”avskogningsfri” har särskilt stor betydelse för att nå lagstiftningens syfte. Den globala avskogningen är det centrala problemet som kommissionen bör adressera. I förslaget finns definitioner så som ”hållbar avverkning” och ”skogsförstörelse”, vilket inkluderar en inriktning att ”stora kalavverkningar minimeras”. Sammantaget bedöms definitionerna och förslagets inriktning i sin nuvarande utformning medföra en detaljreglering av nationellt skogsbruk som inte är förenligt med subsidiaritetsprincipen. Nationellt skogsbruk regleras bäst på nationell nivå. Det är angeläget att det slutliga regelverket är förenligt med det nationella självbestämmandet i skogliga frågor och att det inte riskerar att kringskära möjligheterna att utforma en kostnadseffektiv politik. Det inkluderar även delegering av bestämmanderätt till kommissionen. När det gäller den biologiska mångfalden och skogen kan särskilt noteras Aichimål 5, 7 och 11: – Mål 5: Till 2020 ska förlusttakten för alla naturliga livsmiljöer, inklusive skogar, minst ha halverats och där så är möjligt ha sänkts till nära noll, och förstörelsen och fragmenteringen ska ha minskat avsevärt.