bet · H901SfU17 · 2022-05-09 00:00:00 — Utskottet anser inte att det finns skäl för att föreslå att införa fler förmånsnivåer i sjukförsäkringen eller att i övrigt föreslå ett mer flexibelt regelverk för sjukpenningen. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna 2021/22:2382 (SD) yrkande 3, 2021/22:3911 (C) yrkande 4, 2021/22:3521 (C) yrkande 2, 2021/22:2595 (V) yrkandena 8 och 11 i denna del och 2021/22:4213 (KD) yrkande 12. Den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen infördes av regeringen och innebar att det fanns en gräns för antalet dagar med sjukpenning. Gränsen gick vid ungefär , eller . Den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen togs bort . Regeringen ansåg att syftet med sjukförsäkringen är att den som drabbas av sjukdom och till följd av denna inte kan försörja sig genom förvärvsarbete ska ha ett ekonomiskt skydd. Av det skälet slopades den bortre tidsgränsen. Motionärerna anser att den bortre tidsgränsen ska återinföras. Bland annat menar de att antalet sjukskrivningar ökade när tidsgränsen togs bort. Utskottet delar regeringens uppfattning att syftet med sjukförsäkringen är att den som drabbas av sjukdom och till följd av denna inte kan försörja sig genom förvärvsarbete ska ha ett ekonomiskt skydd. Utskottet är därför inte berett att återinföra en bortre tidsgräns. Motionerna 2021/22:3828 (M) yrkande 4, 2021/22:4017 (M) yrkande 2, 2021/22:2740 (M) 2021/22:3911 (C) yrkande 17 och 2021/22: 4213 (KD) yrkande 11 avstyrks därför. gällde att fr.o.m. dag 181 i sjukperioden bedömdes om den försäkrade kunde försörja sig själv genom förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden eller genom annat lämpligt arbete som var tillgängligt för den försäkrade. Efter dag 365 kunde den försäkrade undantas från bedömningen mot normalt förekommande arbete endast om det annars kunde anses som oskäligt. har det skett en betydande lättnad i reglerna som styr bedömningen av arbetsförmågan från dag 180 respektive dag 365 i sjukperioden. Utskottet noterar dessutom att bedömningen av arbetsförmågan efter dag 180 i sjukperioden fr.o.m. ska göras mot förvärvsarbete i en sådan angiven yrkesgrupp som innehåller arbeten som är normalt förekommande på arbetsmarknaden eller annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade. Det innebär enligt utskottets mening att flera av motionsyrkandena är i vart fall delvis tillgodosedda. I övrigt anser utskottet att det är först sedan en utvärdering gjorts av de nya reglerna som det är möjligt att bedöma om ytterligare förändringar bör göras. I fråga om timanställningar och andra tidsbegränsade anställningar, s.k. behovsanställningar, har bifallit ett förslag från regeringen om att den behovsanställdes arbetsförmåga ska bedömas mot normalt förekommande arbete eller annat lämpligt arbete som är tillgängligt för honom eller henne efter dag 90 i sjukperioden (prop. 2021/22:1, bet. 2021/22:SfU1, rskr. 2021/22:116). Utskottet är inte berett att nu föreslå en ändring av reglerna. Däremot noterar utskottet att regeringen i propositionen Efterlevandestöd för barn som får vård eller boende bekostat av det allmänna (prop. 2021/22:182) nu föreslår att begreppet normalt förekommande arbete ska förtydligas även i bestämmelsen om hur arbetsförmågan ska bedömas i sjukpenningärenden för behovsanställda. Enligt förslaget ska bedömningen av arbetsförmågan göras mot förvärvsarbete i en sådan angiven yrkesgrupp som innehåller arbeten som är normalt förekommande på arbetsmarknaden. Förslaget avses träda i kraft . Med det anförda avstyrker utskottet motionerna 2021/22:3828 (M) yrkandena 1, 6 och 7, 2021/22: 2382 (SD) yrkandena 11–13, 2021/22:3911 (C) yrkande 16 och 2021/22:2595 (V) yrkandena 5, 7 och 27. Även motion 2021/22:2382 (SD) yrkandena 16 om bl.a. rehabiliteringsplan och 17 om stöd vid omställning avstyrks med det ovan anförda. När det gäller frågan om prövning av arbetsförmågan hos försäkrade som fyllt gäller att den som har uppnått den ålder då inkomstgrundad ålderspension tidigast kan lämnas inte ska få sin arbetsförmåga bedömd mot normalt förekommande arbeten efter dag 180 i sjukperioden. Bedömningen ska i stället göras mot arbete som är tillgängligt för den försäkrade (27 kap. 49 d § SFB). Motion 2021/22:2382 (SD) yrkande 14 får därmed anses tillgodosedd och avstyrks därför. I betänkandet En sjukförsäkring med prevention, rehabilitering och trygghet (SOU 2021:69) föreslås att förmånen ”förebyggande sjukpenning” ska ersättas med en ny förmån kallad preventionsersättning. Denna ersättning ska omfatta fler typer av insatser än dagens förmån. Dagar med preventionsersättning ska enligt förslaget inte räknas som dagar i sjukperioden och därmed inte heller som dagar i rehabiliteringskedjan. Vidare föreslås att rehabiliteringspenning ska beviljas steglöst för inkomstförlust motsvarande den tidsåtgång som rehabiliteringen tar i anspråk. Meningen är att fler ska få förebyggande insatser för att förhindra sjukskrivning. Utredningen föreslår dessutom att ska vara skyldig att ha klarlagt den försäkrades behov av rehabilitering. Förslagen bereds i . Utskottet anser att resultatet av regeringens beredning av förslagen bör avvaktas och avstyrker därmed motionerna 2021/22:2595 (V) yrkande 11 i denna del och 2021/22:4213 (KD) yrkande 16. Flexibel återgång i arbete Enligt 27 kap. 46 § SFB gäller fr.o.m. att ska kunna bevilja partiell sjukpenning utifrån en annan förläggning av arbetstiden än genom jämn reducering , om en sådan förläggning inte försämrar möjligheterna till återgången till arbete (prop. 2021/22:1 utg.omr. 10, bet. 2021/22:SfU1, rskr. 2021/22:116). I den proposition som låg till grund för lagändringen angavs att vissa grupper av försäkrade har behov av att få partiell sjukpenning vid ojämn förläggning av arbetstiden. För dessa personer är behovet av förläggning av arbetstiden inte en medicinsk fråga utan en fråga om vad arbetsförhållandena rent faktisk medger. Före lagändringen kunde sjukskrivning på heltid vara det enda alternativet, vilket kan leda till att den försäkrades rehabilitering försenas. Utskottet anser att några ytterligare förändringar för att öka flexibiliteten i sjukförsäkringen inte är aktuella. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2021/22:2382 (SD) yrkandena 4, 18 och 19, 2021/22:3911 (C) yrkande 11, 2021/22:3521 (C) yrkande 3, 2021/22:2595 (V) yrkandena 18 och 19, 2021/22:4213 (KD) yrkandena 13 och 19, 2021/22:3383 (L) yrkande 2 och 2021/22:1548 (S). I budgetpropositionen (prop. 2021/22:1, utg.omr. 10) framhåller regeringen att kvinnors fortsatt höga sjukfrånvaro på grund av psykisk ohälsa är bekymmersam. Höga prestationskrav och yrken med krav på högt emotionellt och psykologiskt engagemang, vilket kännetecknar de s.k. kontaktyrkena där många kvinnor arbetar, kan enligt regeringen bidra till att kvinnor har en hög risk för sjukskrivning med psykiatriska diagnoser. Ytterligare en faktor som kan bidra till kvinnors sjukskrivningar med psykiatriska diagnoser är att kvinnor fortfarande tar ett större ansvar för obetalt hem- och omsorgsarbete, dvs. i större utsträckning än män kombinerar förvärvsarbete med huvudansvaret för barn och hem. , arbetsgivare och hälso- och sjukvården behöver enligt regeringen vidta insatser för att förebygga och förkorta sjukskrivningar med psykiatriska diagnoser i allmänhet och bland kvinnor i synnerhet. Av utskottets betänkande 2021/22:SfU1 framgår att har uppmanat regeringen genom ett tillkännagivande att dels ge i uppdrag att följa upp läkarintygsskrivande, dels tillsätta en utredning för att motverka osakliga könsskillnader i sjukfrånvaro (bet. 2019/20:SfU13 punkt 1, rskr. 2019/20:171). Regeringen har som ett första steg, i regleringsbrevet gett i uppdrag att skapa förutsättningar för systematiska uppföljningar av läkarintyg på vårdenhetsnivå. Regeringen bedömer att det behövs ökad kunskap om risken för osakliga skillnader i sjukfrånvaro mellan kvinnor och män. Systematisk uppföljning av läkarintyg innebär exempelvis uppföljning av läkares sjukskrivningspraxis på olika vårdenheter när det gäller skillnader mellan kvinnor och män. Regeringen avser att vidta ytterligare åtgärder för att åstadkomma en systematisk uppföljning av läkarintyg. Utskottet ser med oro på att sjukfrånvaron är i hög grad ojämställd. Eftersom regeringen avser att vidta ytterligare åtgärder ser utskottet inget skäl för att rikta ett tillkännagivande till regeringen i denna fråga. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2021/22:3666 (C) yrkandena 24 och 25, 2021/22:3911 (C) yrkandena 1 och 3, 2021/22:4210 (KD) yrkandena 19 och 20, 2021/22:4001 (L) yrkande 5 och 2021/22: 1659 (S). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. samverkansansvar, samordningsförbunden och arbetsgivares ansvar i rehabiliteringsprocessen. Jämför reservation 39 (M), 40 (SD), 41 (C), 42 (V), 43 (KD), 44 (C), 45 (V), 46 (L), 47 (SD), 48 (C), 49 (V), 50 (KD), 51 (L), 52 (C) och 53 (V). Det finns flera aktörer som har olika roller och ansvar när det gäller den försäkrades rehabilitering. Huvudaktörer är de som har direktkontakt med den försäkrade. I det följande beskrivs , arbetsgivaren, hälso- och sjukvården samt Arbetsförmedlingen. Andra aktörer är de som på olika sätt stödjer huvudaktörernas arbete i rehabiliteringen, exempelvis . Därtill beskrivs samordningsförbundens roll. samordnar och utövar tillsyn över de insatser som behövs för rehabiliteringsverksamheten (30 kap. 8 § SFB). ska i samråd med den försäkrade se till att dennes behov av rehabilitering klarläggs, och de åtgärder vidtas som behövs för en effektiv rehabilitering av den försäkrade (30 kap. 9 § SFB). ska, om den försäkrade medger det, i arbetet med rehabiliteringen samverka med • den försäkrades arbetsgivare och arbetstagarorganisation, • hälso- och sjukvården, • Arbetsförmedlingen, och • andra myndigheter som berörs av rehabiliteringen av den försäkrade. ska verka för att de nämnda organisationerna och myndigheterna, var och en inom sitt verksamhetsområde, vidtar de åtgärder som behövs för en effektiv rehabilitering av den försäkrade (30 kap. 10 § SFB). ska se till att rehabiliteringsåtgärder påbörjas så snart det är möjligt av medicinska och andra skäl (30 kap. 11§ SFB). Om den försäkrade behöver en rehabiliteringsåtgärd, för vilken rehabiliteringsersättning kan lämnas, ska upprätta en rehabiliteringsplan. Planen ska i den utsträckning det är möjligt upprättas i samråd med den försäkrade (30 kap. 12 § SFB). Arbetsgivaren har i uppdrag att upprätta en plan för återgång i arbete för arbetstagare som kan antas ha en nedsatt arbetsförmåga på grund av sjukdom under minst . Planen ska vara upprättad senast dag 30 i sjukperioden (30 kap. 6 § SFB). Enligt 1 § andra stycket förordningen (2014:67) om bidrag till arbetsgivare för köp av arbetsplatsinriktat rehabiliteringsstöd för återgång i arbete, lämnas bidrag till arbetsgivaren för utredande insatser, planering, genomförande och uppföljning av åtgärder för arbetstagarens återgång i arbete. Bidraget uppgår till högst per arbetstagare och år och lämnas med högst per arbetsgivare och år (7 §). Regioner får enligt 7 kap. 9 § första stycket hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), i det följande HSL, träffa överenskommelser med kommuner, och Arbetsförmedlingen om att inom ramen för regionernas uppgifter enligt HSL (inklusive rehabilitering) samverka i syfte att uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser. Regionen får också delta i finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet enligt lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser. är regionerna enligt lagen (2018:744) om försäkringsmedicinska utredningar skyldiga att tillhandahålla försäkringsmedicinska utredningar på begäran av . Försäkringsmedicinska utredningar utförs inom en hälso- och sjukvårdsverksamhet av legitimerad läkare och annan hälso- och sjukvårdspersonal. Iakttagelser och bedömningar av den försäkrades funktions- och aktivitetsförmåga ska sammanställas i ett skriftligt utlåtande och skickas till . gäller lagen (2019:1297) om koordineringsinsatser för sjukskrivna patienter. Enligt lagen ska alla regioner erbjuda koordineringsinsatser till sjukskrivna patienter för att främja deras återgång till eller inträde i arbetslivet. Arbetsförmedlingen har i uppdrag att bedriva arbetslivsinriktad rehabilitering i form av vägledande, utredande, rehabiliterande eller arbetsförberedande insatser. Målgruppen för arbetslivsinriktad rehabilitering är arbetssökande som har nedsatt arbetsförmåga på grund av funktionsnedsättning eller ohälsa. Dessa personer ska ha tillgång till Arbetsförmedlingens samlade utbud av tjänster, metoder och arbetsmarknadspolitiska program enligt förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Enligt regleringsbrevet för Arbetsförmedlingen för ansvarar Arbetsförmedlingen för kartläggning och arbetslivsinriktad rehabilitering av arbetssökande som är sjukskrivna och som inte kan söka arbete på grund av sjukdom. Arbetsförmedlingen ska samverka med de andra aktörerna. I 14 § förordningen (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmedlingen anges att myndigheten särskilt ska samverka med , och i syfte att uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser inom rehabiliteringsområdet. Arbetsförmedlingen ska i samma syfte samverka med , kommun och landsting enligt lagen om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser. Enligt 1 § lagen om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser får finansiell samordning inom ett samordningsområde bedrivas av förbunden, och det är en frivillig samverkan mellan Försäkrings-kassan, Arbetsförmedlingen, regionerna samt en eller flera kommuner. Insatserna ska rikta sig till försäkrade med behov av samordnade rehabiliteringsinsatser för att dessa personer ska uppnå eller förbättra sin förmåga att utföra förvärvsarbete (2 §). Insatserna bestäms av respektive samordningsförbund och kan avse frågor om samlokalisering och att utveckla gemensamma metoder och individanpassade åtgärder för sjukskrivna. bidrar med statens andel motsvarande hälften av medlen; regionen och kommunen ska bidra med var sin fjärdedel (5 §). I motion 2021/22:2033 framför m.fl. (M) att arbetslinjen bör förstärkas i uppdrag. samordnar insatserna för rehabilitering och bör se till att de rehabiliteringsåtgärder som en person behöver genomförs på ett effektivt sätt. Utbildningar som de försäkrade går på ska vara adekvata och ha koppling till ett fortsatt arbetsliv. I motion 2021/22:2009 anger och (båda M) att hantering av rehabiliteringsmöten bör ses över och väntetiden förkortas. På grund av att rehabiliteringsmötena dröjer matchas försäkrade mot andra jobb på arbetsmarknaden än de som personen är utbildad för. m.fl. (C) anför i kommittémotion 2021/22:3911 i yrkande 6 att samverkanssansvar bör tydliggöras. bör ha i uppdrag att samla aktörer och resurser för att bistå den försäkrade i rehabiliteringen. Regeringen bör i dialog med säkerställa att så sker. I yrkande 7 anförs att det finns behov av tidiga avstämningsmöten. genomförs det första avstämningsmötet i snitt i sjukskrivningsfallet för kvinnor och för män. Därefter dröjer det ännu innan åtgärder påbörjas. I kommittémotion 2021/22:3244 framför m.fl. (C) i yrkande 32 att samverkansansvar bör ses över för att säkerställa tidigt stöd och tidig rehabilitering. Det bör utredas om är bäst lämpad att genomföra det uppdraget. m.fl. (V) begär i kommittémotion 2021/22:2595 yrkande 12 att får i uppgift att i enlighet med rekommendationen i utredningsbetänkandet Tillsammans för en välfungerande sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess (SOU 2020:24) bistå försäkrade som är i behov av stöd i kontakter med andra aktörer i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen. bör även ge försäkrade som inte har behov av att få rehabiliterande insatser stöd i kontakterna med andra aktörer. I yrkande 23 anges att samverkansansvar bör ändras till en samordningsskyldighet. bör vara skyldig att kalla Arbetsförmedlingen, arbetsgivaren, den försäkrade, den behandlande läkaren och den fackliga organisationen till ett övergångsmöte innan ett eventuellt beslut om att dra in den enskildes sjukpenning fattas. I kommittémotion 2021/22:3383 framför m.fl. (L) i yrkandena 3 och 4 att en ny insats bör utredas för att ska kunna ge den försäkrade individuellt stöd och individuell vägledning. Ett individuellt utformat stöd bör löpa genom hela kedjan av insatser vid sjukdom, rehabilitering och för att komma åter i arbete. I kommittémotion 2021/22:4001 av m.fl. (L) yrkande 19 anges att måste få ett stärkt samverkansansvar och bli en partner för att sjukskrivna ska kunna komma tillbaka till arbete. I motion 2021:22:1239 framför och (båda S) att bör stötta och hjälpa den försäkrade genom rehabiliteringsinsatser och arbetsanpassning att återgå i arbete. I motion 2021/22:2738 anger och (båda M) att det behövs en översyn för att säkerställa att myndigheterna uppfyller de lagstadgade kraven på omställning för den försäkrade till någon form av sysselsättning. Myndigheterna brister när det gäller att upprätta en plan för återgång i arbete, och informationen till den försäkrade efter dag 180 i sjukfallet är bristfällig. I kommittémotion 2021/22:2382 begär m.fl. (SD) i yrkande 1 att det tillsätts en parlamentarisk kommitté, som tar fram en nationell strategi för en human och hållbar sjukförsäkring för alla inblandade aktörer. Bemötande och rehabilitering behöver präglas av högre kvalitet. En viktig del är att se över hur samverkan mellan aktörerna kan fungera bättre för att den försäkrade inte ska falla mellan stolarna. I yrkande 7 begärs att möjligheten att inrätta en ny myndighet utreds så att långtidssjuka och långtidsarbetslösa som är i behov av stödåtgärder och rehabilitering ska kunna vända sig till en myndighet med större fokus på rehabilitering och stöd samt närmare samverkan med vården än vad som är fallet. I yrkande 8 begärs att möjligheten till ett mer automatiserat system mellan myndigheter utreds för att förhindra att försäkringstagaren inte hamnar utanför systemen. Ett sådant system mellan och Arbetsförmedlingen föreslås i betänkande Tillsammans för en välfungerande sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess (SOU 2020:24). Vidare anger motionärerna att resultatet av den nuvarande koordineringsinsatsen bör utvärderas samt att förslag på bredare koordineringsinsatser bör tas fram. Förslagen ska vara närmare kopplade till den försäkrade och omfatta koordinering, samverkan och samordning med alla inblandade aktörer. Det ska även upprättas en rehabiliteringsplan utifrån individuella behov (yrkandena 9 och 10). m.fl. (C) anför i kommittémotion 2021/22:3911 yrkande 12 att processen från sjukskrivning till arbete bör tydliggöras mellan alla inblandade parter. kan inte kräva medicinsk rehabilitering av hälso- och sjukvården. Arbetsförmedlingen ska samverka med och den sjukskrivne om omställning, men enligt en rapport från nekar Arbetsförmedlingen ofta att kalla till ett personligt möte med den sjukskrivne. m.fl. (V) anger i kommittémotion 2021/22:2595 yrkande 24 att regeringen bör återkomma med förslag om att behandlande läkares bedömningar och läkarintyg uppvärderas och att samordningen mellan och sjukvården stärks. tar ofta inte kontakt med den behandlande läkaren i samband med att frågan om en eventuell sjukskrivning ska avgöras. m.fl. (KD) framhåller i kommittémotion 2021/22:4213 yrkande 8 att det finns fortsatta behov av att utveckla hela rehabiliteringskedjan. Den rehabiliteringskedja som infördes , med dess tidsgränser och fastställda avstämningspunkter, har bidragit till en sjukskrivningsprocess som präglas av mer aktivitet, tidigare insatser och tydligare regler, där det säkerställs att sjukskrivna får en kontinuerlig kontakt med och ett tidigt individuellt stöd. Det är viktigt att regeringen även i fortsättningen är tydlig med att en så tidig rehabiliteringsprocess som möjligt fortfarande gäller. I kommittémotion 2021/22:4001 anger m.fl. (L) i yrkande 17 att sjukskrivningssystemet bör förändras. Försäkrade behöver få en trygg bedömning och rätt rehabiliteringsinsatser. och sjukvårdens roller och samverkan bör därför stärkas för att korta handläggningstiderna, minska behovet av överprövningar och bidra till rehabilitering. I yrkande 18 anges att läkarintygen bör förenklas. Differentierade läkarintyg skulle kunna ge läkare tid för sjukvård och spara gemensamma resurser, med bibehållen rättssäkerhet. I motion 2021/22:1420 framför m.fl. (S) att samverkan med patientens läkare i ärenden om sjukpenning och andra ersättningar bör ses över. (S) anger i motion 2021/22:1774 yrkande 1 att regeringen bör verka för att försäkrade får den rehabilitering de har rätt till vid sjukdom och inte hamnar utanför trygghetssystemet. I yrkande 2 anges att regeringen bör ge och Arbetsförmedlingen i uppdrag att arbeta fram en gemensam definition av arbetsförmåga. I motion 2021/22:1047 begär och (båda S) att regeringen ser över hur samverkan mellan kan bli bättre. Försäkrade som slussas mellan och Arbetsförmedlingen får inte hamna mellan stolarna i övergången mellan sjukförsäkringen och arbetslivet. I motion 2021/22:1755 framför även och (båda S) vikten av säkerställd samverkan mellan och att arbetet organiseras så att sjuka och arbetslösa inte ska drabbas av ansvarsglapp. I kommittémotion 2021/22:3828 anger m.fl. (M) i yrkande 8 att arbetsgivarens ansvar att agera förebyggande bör stärkas. Arbetsgivaren kan få avdrag för kostnader för förebyggande behandling om arbetsgivaren kan visa att behandlingen syftar till att den anställde ska kunna fortsätta att arbeta. Denna möjlighet bör utvecklas och användas i högre grad. I motion 2021/22:1926 anger och (båda M) att regeringen bör se över hälso- och sjukvårdens beslutsstöd så att bedömningarna av symtombaserade diagnoser blir lika i hela landet. och (båda M) anger vidare i motion 2021/22:2736 att regeringen bör göra en översyn av beslutstöd så att det anpassas till psykiatriska diagnoser och samsjuklighet. m.fl. (M) anger i motion 2021/22:2213 att i stället för arbetsgivaren bör staten ha ansvar för att rehabilitera försäkrade som valt bort vaccinering och drabbats av långtidscovid. I kommittémotion 2021/22:2382 av m.fl. (SD) begärs i yrkande 27 att objektiva undersökningsfynd inte ska krävas för rätt till sjukpenning vid psykiatriska diagnoser samt andra typer av symtomdiagnoser såsom ME, fibromyalgi och långtidsbesvär av covid-19. Det bör tillsättas en utredning som ser över lagstiftningen i denna del. I kommittémotion 2021/22:2566 av m.fl. (SD) framförs i yrkande 10 att regelverket i förordningen (1991:1046) om bidrag till arbetshjälpmedel bör förtydligas så att försäkrade med behov av arbetshjälpmedel får det. I kommittémotion 2021/22:3911 begär m.fl. (C) yrkande 9 att de regionala rehabiliteringskoordinatorernas roll stärks. Rätt använd kan rehabiliteringskoordinatorerna inom hälso- och sjukvården innebära en avlastning för och ett förstärkt stöd till individen. I yrkande 13 begärs att styrningen av statliga arbetsgivare ses över så att även dessa uppfyller de krav som ställs på arbetsgivare. I till arbete efter nekad sjukpenning (RiR 2020:12) redovisas att statliga arbetsgivare som ingick i studien inte levde upp till kraven på att upprätta en plan för den anställdes återgång i arbete. I yrkande 14 begärs att kraven på och instruktionerna till arbetsgivare ses över och förbättras för att underlätta för arbetsgivarna att ge stöd till anställda i rehabiliteringsprocessen, t.ex. när det gäller att upprätta en plan för återgång i arbete. I yrkande 15 begärs att det arbetsplatsinriktade rehabiliteringsstödet begränsas till små och medelstora arbetsgivare, som det totala stödet som varje arbetsgivare kan ta emot ökas. I kommittémotion 2021/22:2595 anger m.fl. (V) i yrkande 13 att regeringen bör utreda möjligheterna att underlätta för hälso- och sjukvården att lämna medicinska uppgifter inom ramen för sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen. Den enskilde riskerar att drabbas när medicinska uppgifter inte kommer rätt aktör till del.