bet · H901JuU28 · 2022-04-22 00:00:00 — Enligt 3 kap. 6 § ordningslagen (1993:1617) får skjutbanor som inte hör till Försvarsmakten användas endast efter tillstånd av . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om utförande och besiktning av skjutbanor. har bemyndigats av regeringen att meddela föreskrifter om bl.a. utförande och besiktning av skjutbanor. Utskottet behandlade motsvarande motionsyrkanden i förra årets motionsbetänkande om vapenfrågor. Enligt utskottet kunde det ifrågasättas om tillsynen och tillståndsprövningen av skjutbanor verkligen behöver skötas av polisen med hänsyn till dess bristande resurser. Utskottet ansåg att det borde tillsättas en utredning med uppdrag att överväga om ansvaret för tillsyn och tillståndsprövning för skjutbanor ska flyttas till en annan myndighet och därvid överväga om den nya jakt- och viltmyndigheten ska åläggas detta ansvar. Utskottet tillstyrkte därmed motionerna och ställde sig bakom detta (bet. 2020/21:JuU30 s. 38 f., rskr. 2020/21:398). I regeringens skrivelse 2021/22:75 Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen anges att ärendet bereds i Regerings-kansliet och att punkten inte är slutbehandlad. Utskottet står fast vid sin bedömning att det kan ifrågasättas om tillsynen och tillståndsprövningen av skjutbanor verkligen behöver skötas av polisen. har gett regeringen till känna att det bör tillsättas en utredning med uppdrag att överväga om ansvaret för tillsyn och tillståndsprövning för skjutbanor ska flyttas till en annan myndighet och därvid överväga om den nya jakt- och viltmyndigheten ska åläggas detta ansvar. Då regeringen inte har agerat i enlighet med tillkännagivandet finner utskottet att det finns skäl för att åter tillkännage detta för regeringen. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2021/22:685 (SD), 2021/22:1380 (M), 2021/22:2509 (SD) yrkande 3, 2021/22:3782 (M) yrkande 15 och 2021/22:3877 (KD) yrkande 37 och tillstyrker delvis motion 2021/22:1848 (M). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om skärpta straff för vapenbrott. Jämför reservation 13 (SD, KD, L). I kommittémotionerna 2021/22:2509 av m.fl. (SD) yrkande 14 och 2021/22:4189 av m.fl. (KD) yrkandena 9–11 begärs skärpta straff för vapenbrott av normalgraden, grovt brott och synnerligen grovt brott. Den som uppsåtligen innehar ett skjutvapen utan att ha rätt till det eller överlåter eller lånar ut ett skjutvapen till någon som inte har rätt att inneha vapnet döms för vapenbrott till fängelse i högst . Om gärningen har begåtts av oaktsamhet eller om brottet är ringa, döms till böter eller fängelse (9 kap. 1 § vapenlagen [1996:67]). Om brottet är grovt döms till fängelse i lägst två och högst . Vid bedömningen av om ett vapenbrott är grovt ska det särskilt beaktas om vapnet har innehafts på allmän plats eller på en annan plats där människor brukar samlas eller har samlats eller i ett fordon på en sådan plats, vapnet har varit av särskilt farlig beskaffenhet, innehavet, överlåtelsen eller utlåningen har avsett flera vapen, vapnet har innehafts i en sådan miljö att det typiskt sett kan befaras komma till brottslig användning, eller gärningen annars har varit av särskilt farlig art. Om brottet är synnerligen grovt döms till fängelse i lägst fyra och högst . Vid bedömningen av om brottet är synnerligen grovt ska det särskilt beaktas om innehavet, överlåtelsen eller utlåningen har avsett ett stort antal vapen eller flera vapen av särskilt farlig beskaffenhet. Ett enhandsvapen ska anses vara av särskilt farlig beskaffenhet, om det är kraftfullt eller har en särskilt farlig konstruktion eller utformning. Straffen för vapenbrott och brott mot tillståndsplikten för explosiva varor har skärpts , senast (prop. 2019/20:200, bet. 2020/21:JuU5, rskr. 2020/21:31) då maximistraffen för synnerligen grovt vapenbrott höjdes från fängelse till fängelse . utvidgades kvalifikationsgrunderna för grovt och synnerligen grovt vapenbrott. Straffen för vapenbrott skärptes även (bet. 2017/18:JuU8, rskr. 2017/18:65) bl.a. genom att minimistraffet för grovt brott höjdes från fängelse till fängelse . motionsbetänkande om vapenfrågor (bet. 2019/20:JuU33 s. 10 f) konstaterade utskottet att straffbestämmelserna för vapenbrott hade skärpts tidigare och att hade riktat tillkännagivanden till regeringen om att skärpa straffen för vapenbrott ytterligare, . Vidare bereddes ytterligare ett lagförslag om strängare straff inom (som redogörs för ovan). Mot den bakgrunden avstyrkte utskottet de aktuella motionerna. följde utskottets förslag (rskr. 2019/20:304). I förra årets motionsbetänkande om vapenfrågor (bet. 2020/21:JuU30 s. 9 f.) konstaterade utskottet att straffbestämmelserna för vapenbrott hade skärpts , senast . Utskottet ansåg inte att det fanns skäl för att göra ett tillkännagivande om att ytterligare skärpa straffen för vapenbrott. följde utskottets förslag (rskr. 2020/21:398). I enlighet med det som utskottet har anfört finns det, med hänsyn till de straffskärpningar som genomförts på området , inte nu skäl att ta något initiativ med anledning av motionerna 2021/22:2509 (SD) yrkande 14 och 2021/22:4189 (KD) yrkandena 9–11. Kontroll av vapen och ammunition Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om kontroll av vapen och ammunition. I motion 2021/22:2225 av (M) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om behovet av att digitalisera och automatisera hela eller delar av kontrollen över vapen som importeras till samt att dessa når slutkund på ett legalt sätt. I motion 2021/22:2484 av (KD) begärs ett tillkännagivande om att införa en obligatorisk registrering av köpare av ammunition samt serienummer på ammunition, för att möjliggöra för polisen att lokalisera personen som handlat ammunition som har använts vid brott. Av 2 kap. 11 § vapenlagen följer att det för tillstånd att föra in skjutvapen till gäller samma förutsättningar som för tillstånd att inneha vapnen enligt 3–6 §§. Av 2 kap. 12 § samma lag följer vidare att ett införseltillstånd ger rätt att i inneha de skjutvapen och den ammunition som förts hit med stöd av tillståndet under den begränsade tid och för det ändamål som anges i tillståndet. Tillståndet gäller under förutsättning att vapnen och ammunitionen förs in för tillståndet eller den som bestämmer. Kontrollen av varor som förs in från ett annat EU-land regleras i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen (inregränslagen). Den som har tillstånd eller rätt att inneha ett visst vapen för skjutning får utan särskilt tillstånd inneha ammunition till vapnet, om ammunitionen är avsedd för samma ändamål som tillståndet eller rätten till innehav av vapnet avser (2 kap. 8 § första stycket). Utskottet anser att det är av stor vikt att kontrollen av vilka vapen som säljs fungerar väl. Det är även viktigt att denna kontroll fungerar vid införsel av vapen in i landet, även när det gäller legala vapen. När det gäller denna form av vapen finner utskottet dock inte att det framkommit något som ger anledning till att ta något initiativ med anledning av motionerna 2021/22:2225 (M) och 2021/22:2484 (KD). Motionerna avstyrks därför. Vapen till våldsbejakande extremister Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en utredning om reglerna för vapen till våldsbejakande extremister. Jämför reservation 14 (C, L). I kommittémotion 2021/22:3984 av m.fl. (L) yrkande 14 begärs en utredning som syftar till att begränsa möjligheten för personer som aktivt ansluter sig till våldsbejakande och våldsutövande extremistmiljöer att erhålla och behålla vapenlicenser. Motionärerna hänvisar till ett avgörande i där en medlem i en nazistisk organisation att behålla sitt vapentillstånd. De generella förutsättningarna för att en enskild person ska beviljas tillstånd att inneha skjutvapen finns i 2 kap. 4–6 a §§ vapenlagen. De krav som ställs upp är bl.a. att vapnet ska behövas för ett godtagbart ändamål och att det skäligen kan antas att vapnet inte kommer att missbrukas. Enligt 6 kap. 1 § första stycket ska ett tillstånd att inneha skjutvapen återkallas bl.a. om tillståndshavaren visat sig vara olämplig att inneha skjutvapen, eller det annars finns någon skälig anledning att återkalla tillståndet. I Högsta förvaltningsdomstolens mål nr 5653-20 var frågan om återkallelse av vapen av vapeninnehavare som var aktiv inom NMR, ett politiskt parti som beskrivs som våldsbejakande och extremistiskt samt som en del av den svenska vit makt-miljön. Domstolen fann, med hänvisning till de s.k. opinionsfriheterna i 2 kap. 1 § regeringsformen, att ett vapentillstånd inte kan återkallas enbart på grund av en persons åsikter eller medlemskap i en politisk organisation eller deltagande i möten och manifestationer anordnade av organisationen. För att tillståndshavaren ska ha visat sig olämplig krävs t.ex. att det finns en risk för att tillståndshavaren personligen kommer att missbruka sina vapen eller att det finns konkreta omständigheter som talar för att personens engagemang i organisationen innebär en risk att denne förlorar kontrollen över sina vapen. Utskottet är inte berett att föreslå några ändringar av de aktuella bestämmelserna och avstyrker därför motion 2021/22:3984 (L) yrkande 14. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om regelverket för vapentillverkning. Jämför reservation 15 (M). I kommittémotion 2021/22:3782 av m.fl. (M) yrkande 21 begärs ett tillkännagivande om att se över förutsättningarna för seriösa och godkända företag att tillverka jaktvapen. Motionärerna anför att det enligt dagens regelverk krävs ett godkännande från () för att tillverka vapen, vilket är svårt att få. Detta stoppar nyföretagande inom tillverkning av jakt- och sportvapen, alldeles oavsett om det rör sig om seriösa aktörer som uppfyller samtliga relevanta krav för en säker tillverkning. I vapenlagen finns inga föreskrifter om tillstånd till tillverkning eller ombyggnad av skjutvapen och straffbestämmelser hänförliga till sådana föreskrifter. Av lagen (1992:1300) om krigsmateriel, läst tillsammans med förordningen (1992:1303) om krigsmateriel och dess bilaga framgår att skjutvapen som regel inte får tillverkas här i landet utan tillstånd från ISP. Med tillverkning avses framställning av krigsmateriel inklusive delar och komponenter. Såväl fysiska som juridiska personer kan ansöka om tillverkningstillstånd för krigsmateriel. Vid all tillståndsprövning gäller att tillstånd får lämnas endast om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl för det och det inte strider mot utrikespolitik. I undantagsfall kan ett tillverknings- eller tillhandahållandetillstånd berättiga innehav av referensvapen. Ett liknande motionsyrkande behandlades i motionsbetänkandet om polisfrågor. Utskottet fann inte skäl att ställa sig bakom motionen. följde utskottets förslag (bet. 2016/17:JuU18 s. 66, rskr. 2016/17:223). Året därpå behandlade utskottet ett motsvarande motionsyrkande genom förenklad beredning (bet. 2017/18:JuU13, rskr. 2017/18:254). Utskottet vidhåller sin tidigare inställning i fråga om regelverket för vapentillverkning och avstyrker motion 2021/22:3782 (M) yrkande 21. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om regelverket för vapensamlare och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 16 (S, V, L, MP). I kommittémotion 2021/22:3782 av m.fl. (M) yrkande 20 begärs ett tillkännagivande om att se över lagstiftningen för vapensamlare i syfte att förtydliga den och därmed underlätta för landets godkända samlare att kunna fortsätta att samla på vapen och att underlätta och förtydliga lagstiftningen för tillståndsmyndigheten. En liknande begäran framställs i motion 2021/22:1860 av (M). Enligt 2 kap. 4 § vapenlagen får en enskild person meddelas tillstånd att inneha skjutvapen som huvudsakligen har samlarvärde, även för andra ändamål än skjutning. I ett sådant fall får vapnet inte utan särskilt tillstånd användas för skjutning. Tillståndet kan förenas med villkor att vapnet ska göras varaktigt obrukbart (2 kap. 5 §). Om vapnet inte gjorts varaktigt obrukbart måste sökanden ha fyllt för att erhålla innehavstillstånd (2 kap. 3 § fjärde stycket vapenförordningen). har utfärdat relativt detaljerade allmänna råd avseende vapen för samlingsändamål (6 kap. RPSFS 2009:13, FAP 551-3). Av dessa framgår bl.a. att det normalt inte tillåts att någon bygger upp en samling som till stor del består av moderna vapen, att särskilda krav bör ställas på en vapensamlares personliga kvalifikationer och att det bör stå klart att denne har ett seriöst samlarintresse. I fråga om det antal vapen som en samlare totalt sett bör få inneha bör som huvudregel gälla att det är lämpligare att tillståndsmyndigheten meddelar särskilda villkor om att den aktuella samlingen ska ges ett väl avpassat skydd mot tillgrepp än att myndigheten begränsar antalet vapen i samlingen, under förutsättning att samlingen är naturligt avgränsad. Det bör alltid krävas att en sökande lämnar uppgifter om hur vapnen förvaras eller kommer att förvaras. För att hänföras till begreppet samling bör området vara någorlunda avgränsat, så att det finns rimliga möjligheter att åstadkomma en något så när komplett samling. Begränsningen bör också vara så klart angiven att det är möjligt att senare avgöra vilka vapen som har sin givna plats inom en viss samlingsinriktning. Helautomatiska skjutvapen bör enligt de allmänna råden i regel inte tillåtas ingå i en privat vapensamling. I råden anges också att som regel bör besluta om särskilda villkor för förvaringen enligt 5 kap. 5 § vapenlagen. Dessa villkor bör bl.a. avse det yttre skyddet för de lokaler där det förvaras särskilt intressanta vapen. Som exempel nämns villkor om att dörrar eller fönster ska vara säkerhetsklassade eller att lås eller larmanordning av speciellt slag ska installeras. Utskottet anser att de nuvarande reglerna om vapensamlingar är otydliga, bl.a. angående vad gäller som gäller vid olika samlingar och antalet vapen, och att de därmed riskerar att leda till rättsosäkra beslut där seriösa vapensamlare hindras från att utöva sitt intresse och utöka sitt samlande. Därför behöver regelverket om vapensamling ses över och förtydligas för att underlätta för landets seriösa vapensamlare att kunna fortsätta med sin hobby. Utskottet tillstyrker därför motionerna 2021/22:1860 (M) och 2021/22:3782 (M) yrkande 20. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår ca 40 motionsyrkanden med förslag som har behandlats och avslagits tidigare . Jämför särskilt yttrande 1 (M), 2 (SD), 3 (C), 4 (V), 5 (KD) och 6 (L). Motionsyrkandena i bilaga 2 överensstämmer helt eller i huvudsak med yrkanden som utskottet har behandlat tidigare . Motionsyrkandena behandlades bl.a. i betänkandena /19:JuU29, 2019/20:JuU33 och 2020/21:JuU30. avslog motionsyrkandena i enlighet med utskottets förslag. Utskottet avstyrker de nu aktuella motionsyrkandena med hänvisning till detta. EU:s vapendirektiv, punkt 1 (S, C, V, MP) av (S), (C), (S), (S), (MP), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller delvis motionerna 2021/22:3782 av m.fl. (M) yrkande 7 och 2021/22:3877 av m.fl. (KD) yrkande 32. Frågan om genomförandet av ändringsdirektiv i svensk rätt har varit föremål för debatt vid ett flertal tillfällen under den innevarande valperioden. Även om det synes råda enighet om att genomförandet av ändringsdirektivet i svensk rätt inte ska gå längre än vad direktivet kräver verkar det finnas olika uppfattning om vad detta innebär. Detta har bl.a. lett till att avslagit två propositioner som rört genomförandet av hela eller delar av ändringsdirektivet. Mot bakgrund av att inlett ett överträdelseförfarande kan vi konstatera att det brådskar med att få till stånd ett genomförande av direktivet. Det är därvid viktigt att genomförandet av ändringsdirektivet i svensk rätt inte går längre än vad direktivet kräver. Vi vill därför att regeringen skyndsamt ska tillsätta en ny utredning som tar fram ett förslag som både uppfyller de krav som direktivet ställer och kan få stöd i . För att säkerställa detta bör utredningen innehålla en parlamentarisk referensgrupp där samtliga riksdagspartier ingår. Arbetet bör bedrivas så att en ny lagstiftning som uppfyller direktivets krav kan vara på plats . Vi anser att bör tillkännage det som anförts för regeringen. Översyn av vapenlagstiftningen, punkt 2 (S, C, V, MP) av (S), (C), (S), (S), (MP), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller delvis motionerna 2021/22:684 av (SD), 2021/22:2903 av (M) yrkande 4, 2021/22:3578 av (M), 2021/22:3782 av m.fl. (M) yrkandena 3 och 19, 2021/22:3975 av m.fl. (L) yrkande 39 och 2021/22:4189 av m.fl. (KD) yrkande 15. Som framgår ovan har utskottet tidigare ställt sig bakom tillkännagivanden om att det bör göras en mer generell översyn av vapenlagstiftningen. Inte minst mot bakgrund av många tillkännagivandena i vapenfrågor och för att få en långsiktig reglering på plats anser vi att det nu är viktigt med en bred parlamentarisk förankring i dessa frågor. Det kan därför vara lämpligt att en sådan utredning som efterfrågats i reservation 1 får i uppdrag att även se över vapenfrågorna i stort. Det innefattar en översyn av vapenlagstiftningen, men den bör även omfatta de andra tillkännagivanden som har gjort på området. Ny tillståndsmyndighet för vapenärenden, punkt 3 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (MP), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: 2021/22:2509 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2021/22:3782 av m.fl. (M) yrkande 18. Som framgår av redogörelsen ovan har gett regeringen till känna att det bör inrättas en ny myndighet för jaktfrågor och viltförvaltning samt att tillståndsverksamheten för vapenlicensärenden bör flyttas från till denna myndighet. Vi utgår från att regeringen i sin beredning arbetar aktivt med frågan om att flytta tillståndsverksamheten och finner därför inte anledning att nu åter rikta ett tillkännagivande i frågan till regeringen. Handläggning av vapenlicensärenden, punkt 4 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (MP), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: 2021/22:2509 av m.fl. (SD) yrkande 2, 2021/22:3250 av (M) och 2021/22:3782 av m.fl. (M) yrkande 1. Av redogörelsen ovan framgår att tilldelats ökade anslag för att förkorta handläggningstiderna i vapentillståndsärenden och ålagts vissa återrapporteringskrav gällande hur myndigheten ska hantera frågan. Vi utgår därtill från att regeringen fortsätter att följa dessa frågor och vidta de åtgärder som behövs. Sammantaget anser vi inte att det finns skäl för att nu ta något ytterligare initiativ i frågan. Tidsbegränsade licenser, punkt 5 (S, V, L, MP) av (S), (S), (S), (MP), (S), (L), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: 2021/22:2509 av m.fl. (SD) yrkande 4 och 2021/22:3782 av m.fl. (M) yrkande 10. Det är endast helautomatiska vapen och enhandsvapen för flerskott som omfattas av krav på förnyade tillstånd , och kravet beror på att dessa vapen är särskilt stöldbegärliga och farliga. Vi kan konstatera att det därför är viktigt med kontinuerlig uppföljning och kontroll av att förutsättningarna för tillstånd är uppfyllda. Därtill har det dödliga skjutvapenvåldet i kriminella miljöer ökat kraftigt , varför det måste anses vara av än större vikt att motverka att dessa särskilt farliga skjutvapen används i kriminella syften. Vi anser därmed att det inte finns skäl att ändra på dessa regler och att motionerna bör avslås. Synnerliga skäl i vapenlagen, punkt 6 (S, V, L, MP) av (S), (S), (S), (MP), (S), (L), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: 2021/22:2509 av m.fl. (SD) yrkande 5 och 2021/22:3782 av m.fl. (M) yrkande 14. Vi anser att det i fråga om helautomatiska vapen och enhandsvapen är befogat med särskild restriktivitet i tillståndsgivningen. Vi konstaterar också att frågan har analyserats i promemorian Ds 2018:30 och att riktade ett motsvarande tillkännagivande till regeringen. Vi menar därför att det inte finns skäl för att göra något sådant tillkännagivande som efterfrågas av motionärerna. Licenshantering vid vapenbyte, punkt 7 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (MP), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: 2021/22:3782 av m.fl. (M) yrkande 12 och 2021/22:3877 av m.fl. (KD) yrkande 29. Som framgår av redogörelsen ovan riktade ett tillkännagivande till regeringen om att se över reglerna om licenshantering vid vapenbyte. Enligt vår mening finns det inte anledning att föregripa beredningen av det tillkännagivandet och det är därför inte är påkallat med ytterligare ett tillkännagivande i frågan. Krav för vapenlicens, punkt 8 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (MP), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: 2021/22:3490 av Kopparklint (M), 2021/22:3782 av m.fl. (M) yrkande 22 och 2021/22:3877 av m.fl. (KD) yrkande 30. Vi anser inte att det har framkommit något som talar för att de nuvarande reglerna för beviljande av vapenlicens skulle behöva ses över. Vi kan vidare konstatera att tillkännagav det som motionärerna nu åter efterfrågar. Sammantaget finner vi inte att det finns anledning för att göra ett sådant tillkännagivande som motionärerna efterfrågar. Utökad vapengarderob, punkt 9 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (MP), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: 2021/22:687 av (SD), 2021/22:2509 av m.fl. (SD) yrkande 9, 2021/22:2903 av (M) yrkande 3 och 2021/22:3782 av m.fl. (M) yrkande 4. Vi konstaterar att en promemoria bereds i och att nya regler om utökad vapengarderob är föreslagna att träda i kraft . Vi anser därför att det inte finns skäl att rikta ytterligare ett tillkännagivande i frågan till regeringen. Europeiskt skjutvapenpass, punkt 10 (S, V, L, MP) av (S), (S), (S), (MP), (S), (L), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: 2021/22:633 av (M), 2021/22:2509 av m.fl. (SD) yrkande 13 och 2021/22:3782 av m.fl. (M) yrkande 5. Som framgår ovan har senast tillkännagett för regeringen att den ska genomföra en översyn av reglerna om europeiskt skjutvapenpass, och frågan bereds i . Vi anser därför att det inte finns skäl att nu åter rikta ett tillkännagivande till regeringen. Handel med vapen, punkt 11 (S, V, L, MP) av (S), (S), (S), (MP), (S), (L), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: 2021/22:1343 av och (båda S) och 2021/22:3877 av m.fl. (KD) yrkande 33. Med hänsyn till att skjutvapen inte är som vilken vara som helst står vi bakom de bedömningar som gjordes vid införandet av de nuvarande bestämmelserna om vapenhandel. Det innefattar att tillstånd endast får meddelas för den vapenhandel som ska bedrivas yrkesmässigt. Vidare riktade ett tillkännagav till regeringen med samma innebörd som det som efterfrågas av motionärerna och det bereds inom . Vi anser sammantaget att det inte bör göras något tillkännagivande i frågan. Tillsyn av skjutbanor, punkt 12 (S, V, MP) av (S), (S), (S), (MP), (S), (S) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: 2021/22:685 av (SD), 2021/22:1380 av Kopparklint (M), 2021/22:1848 av och (båda M), 2021/22:2509 av m.fl. (SD) yrkande 3, 2021/22:3782 av m.fl. (M) yrkande 15 och 2021/22:3877 av m.fl. (KD) yrkande 37. Som framgår ovan har tillkännagett för regeringen att det bör inrättas en ny jakt- och viltmyndighet.