bet · H901UbU33 · 2022-06-09 00:00:00 — 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att möjligheten för fristående skolor att använda sig av kösystem vid antagning av elever bör tas bort och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4209 av och (båda MP): 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att göra skolvalet fritt och rättvist för alla och tillkännager detta för regeringen. Ändring i regeringens förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800) En elev ska placeras vid den av kommunens skolenheter där elevens vårdnadshavare önskar att eleven ska gå. Om den önskade placeringen skulle medföra att en annan elevs berättigade krav på placering vid en skolenhet nära hemmet åsidosätts, ska dock kommunen placera eleven vid en annan skolenhet. Kommunen får annars frångå elevens vårdnadshavares önskemål endast om den önskade placeringen skulle medföra att betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen. Om utbildningen vid en viss skolenhet har begränsats till att avse elever som är i behov av särskilt stöd (resursskola) gäller inte första stycket andra meningen. Om det inte finns plats för alla som har uttryckt önskemål om placering vid en viss resursskola ska ett urval göras. Vid urval ska de elever som har störst behov av det särskilda stöd som resursskolan erbjuder prioriteras. Då står vi här igen i talarstolen och ska debattera likvärdighet i skolan, med fokus på skolval. De första Pisamätningarna som kom visade att vårt skolsystem var mer likvärdigt än andra länders. har likvärdigheten minskat, och är vårt svenska skolsystem mindre likvärdigt än våra nordiska grannars. Detta borde stämma till eftertanke hos fler partier än vårt. Familjebakgrundens betydelse ökar . Elever blir alltmer uppdelade i skolan. Vi ser också att spridningen i skolors resultat ökar . Det är den kanske viktigaste faktorn bakom att likvärdigheten minskar. Dessa saker har vi vetat . Regeringen tillsatte under den förra mandatperioden. konstaterade bland annat att den ökade skolsegregationen är en allvarlig systemsvaghet i vårt svenska skolsystem. De konstaterade också att fördelningen av lärare förstärker skillnaderna. De lärare som skulle behöva finnas i de mest utsatta områdena är alltså inte där, utan de är på de skolor som ser ganska bra ut och som inte har så stora utmaningar. Både och har pekat ut skolvalet i dess nuvarande form som något som förstärker den socioekonomiska segregationen. Skolan borde vara en mötesplats där man möter barn med annan bakgrund än den man har själv. stora utredningar bildande av enhetsskolan har all forskning som togs fram under den tiden, alla utredningar och alla diskussioner landat i att enhetsskolan, där barn med olika bakgrunder möts, behövs för att man ska öka förståelsen, få en ökad respekt och framför allt få en tillit till andra människor - de som inte ser ut som en själv eller kommer från samma bakgrund. Tyvärr ser inte skolan ut så . Därför har vi ett förslag från regeringen, som sedan har blivit ett betänkande från oss, som går ut på att huvudmän ska verka för en allsidig social sammansättning av elever på sina skolenheter. När man har uppnått detta ska man se till att upprätthålla den allsidiga sociala sammansättningen. Det handlar helt enkelt om att ha barn från olika bakgrunder blandat. Svårare än så är det inte. Förslaget handlar också om att urvalsgrunderna ska regleras i lag. Det handlar om att Skolinspektionen särskilt ska beakta elevers rätt till likvärdig utbildning vid nyetableringar av skolor. Och kommuner blir skyldiga att yttra sig över ansökningarna. Dessa förslag från regeringen avstyrker fem av partier. Vi vet att kötid som urval betyder att platser redan är paxade. Det gynnar välinformerade och välutbildade föräldrar. Det missgynnar föräldrar med mindre socioekonomiskt gynnsam bakgrund. Det missgynnar nyinflyttade familjer. Det missgynnar dem som vill göra ett sent val under sitt barns skoltid. Det missgynnar också barn som är födda sent . Slutsatsen måste landa i att kö har påtagligt negativa effekter för skolsegregationen. Det begränsar valfriheten och ger inte alla lika chans. Varför ska man behålla ett sådant system i skolan? Där tycker jag att de fem borgerliga partierna blir svaret skyldiga. Återigen säger man nej till förslag, men man har inga egna förslag att lägga på bordet. Man säger bara nej. Det är inte bra. Det ska bli spännande att höra diskussionen och hur de förslag ser ut som kan ändra på detta. Har man samma bild som vi har, att likvärdigheten sjunker och att segregationen ökar, och vill man i så fall göra något åt det? Det syns inte i det material som vi ska debattera och besluta om. Jag står såklart bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation nummer 1. I detta anförande instämde (MP). Regeringen föreslår i sin proposition Ett mer likvärdigt skolval att huvudmän för förskoleklass och grundskola så långt det är möjligt aktivt ska verka för och upprätthålla vad man kallar en allsidig social sammansättning av elever på sina skolenheter. För del är det viktigt att skolval baseras på förutsägbara kriterier. Sådana kan till exempel vara närhetsprincipen, syskonförtur och verksamhetsmässigt samband, men inte kriterier som den enskilde inte kan påverka, som exempelvis etnicitet. Den allmänpolitiska debatten om våra skolor har alltför ofta präglats av osaklighet och ogrundade påståenden. Olika socialistiska regeringsföreträdare har målat upp en bild av de fristående skolorna som roten till allt ont och skuldbelagt dem för den bristande likvärdigheten, den ökade segregationen och de sjunkande kunskapsresultaten i svensk skola. Det är, menar vi, ett i grund och botten oseriöst förhållningssätt. Det är i själva verket en lögn. Förklaringen till bristande likvärdighet, ökad segregation och sjunkande kunskapsresultat är i stället den totalt misslyckade invandringspolitiken. Den, om något, har medfört allvarliga konsekvenser, inte bara för samhället i stort utan även för svensk skola, där exempelvis mer än var femte elev lämnar utan behörighet till nationellt program, där ett stort antal elever har så allvarliga brister i svenska språket att de inte klarar av utbildningen och där lektioner alldeles för ofta tyvärr präglas av stök, oreda, bråk och bristande disciplin. En annan förklaring är naturligtvis, vilket jag pekar på så ofta jag kan därför att det är sant, den kommunalisering som Socialdemokraterna drev igenom med , som då hette Kommunisterna. Vi ser inte minst hur kommuner prioriterar skolan olika, ibland medvetet och ibland därför att de är tvungna till det på grund av den ekonomiska verkligheten. tvingas de tyvärr använda skolan som en budgetregulator. Det råder stor skillnad på skolpengens storlek från en kommun till en annan. Därför behövs ett statligt huvudmannaskap, och detta har vi pekat på gång på gång . Än en gång: Det handlar om att en statlig finansieringsmodell naturligtvis kan säkerställa en större likvärdighet men också om framtagandet av tydliga nationella riktlinjer. Socialdemokraterna har för övrigt haft två mandatperioder på sig att se över frågan om huruvida skolan ska återförstatligas eller inte och hantera den seriöst, men har man valt att skjuta upp den till en utredning efter valet, vilket jag tycker är ytterst beklagligt. Med detta sagt finns det naturligtvis kritik att rikta mot delar av skolsektorn. Detta gäller såväl kommunala som fristående skolor. Att drygt 400 000 elever går i en fristående för, grund- eller gymnasieskola är ett tydligt bevis på att det finns en stor efterfrågan, ibland till och med väldigt stor efterfrågan. Men det visar också att allt inte står rätt till i våra kommunala skolor. går det naturligtvis att rikta skarp kritik mot delar av friskolesektorn. Missförhållanden ska såklart rättas till. Vi är mer än villiga att ta seriösa diskussioner om det här. vill slå vakt om rätten att välja skola. För oss är det självklart att det är elever och föräldrar som ska ha inflytandet över skolvalet, inte socialistiska politiker eller byråkrater. Det förslag som ligger på bord kommer att slå hårt mot just rätten att välja skola. Regeringens förslag om en så kallad allsidig social sammansättning innebär de facto att huvudmännen får en skyldighet att säkerställa att klasser får ett så kallat blandat elevunderlag. Det innebär i praktiken att platser på populära skolor ska låsas för vissa grupper av elever. Därmed fråntar man föräldrar och elever möjligheten att välja den skola som passar dem bäst. Bussning och lottning kommer tveklöst att vara instrument som används för att få till stånd denna så kallade allsidiga sociala sammansättning i skolor och klasser. Effekterna av den politiken har vi dock redan sett i flera svenska kommuner. I visar till exempel en forskningsrapport att bussning av elever inte alls ledde till minskad skolsegregation eller höjd måluppfyllnad. I stället uppvisades sämre skolresultat. En rapport från Timbro visar i sin tur att bussning av elever leder till sämre kunskaper, minskad trygghet och ett utbrett missnöje bland såväl föräldrar som elever. Detta finns det exempel på från flera olika kommuner. Det är ett haveri, ett socialistiskt haveri. Att det leder till ett mycket stort missnöje struntar man fullständigt i. I stället för att använda eleverna som integrationsverktyg i det socialistiska samhällsbygget borde utbildningspolitiken präglas av ett starkt fokus på kunskap och bildning. Lika viktigt är det att skolplaceringarna är förutsägbara och rättssäkra för den enskilda individen. Så kommer det inte att bli om regeringens förslag skulle gå igenom , eftersom det då skulle bli omöjligt att förutse utfallet av skolplaceringarna. Innebörden av en allsidig social sammansättning är dessutom att svaga elever skulle dra nytta av högpresterande elever. Vi vill bestämt understryka att det aldrig kan vara de studiestarka elevernas ansvar att höja andra elevers resultat. Alla elever ska självklart erhålla en stimulerande undervisning. Alla elever ska erbjudas rätt förutsättningar för att nå målen, oavsett vilken bakgrund man har och oavsett vilken skola man väljer att gå på. Undervisningen ska därför anpassas mer efter de enskilda elevernas förutsättningar. Elever med behov av särskilt stöd ska få det. De ska erbjudas små undervisningsgrupper alternativt resursskolor. Särskilt duktiga elever ska ges undervisning på högre nivå. Vi menar också att nivågruppering ska ske i kärnämnena. Regeringen föreslår att ett antal urvalsgrunder ska regleras i lag i det fall alla sökande inte kan beredas plats till en viss skolenhet. De fristående skolorna ska däremot inte få tillämpa kötid som urvalsgrund. Vi delar inte regeringens uppfattning att kösystem skulle vara orättvist. Kösystem existerar i flera andra delar av välfärdssektorn utan att det ifrågasätts. Ett kösystem bygger på aktiva val. I alla andra sammanhang efterlyser vi engagemang från föräldrarnas sida. Det faktum att föräldrar gör ett aktivt val borde snarare uppmuntras, inte förbjudas. Med det sagt kan vi mycket väl tänka oss att föra en seriös diskussion om detta. I tidigare debatter i denna kammare, för bara någon vecka sedan, konstaterades att samtliga fem partier som står bakom avslaget här de facto kan tänka sig att föra en seriös diskussion om kösystemet och hur det skulle kunna se ut för att hitta en väg framåt. Men det är man inte intresserade av. Det är alltså inte konstigt att vi är kritiska till hur man har hanterat frågan. Det är inte seriöst. Vi instämmer såklart i att det finns brister i dagens system. När det gäller till exempel köerna skulle det kunna handla om att en elev som föds har en fördel gentemot den som föds . Det måste vi i så fall titta på. Därför krävs det en bredare diskussion. Regeringen har valt att helt undvika diskussion. Man vill inte ta den. Man lägger fram ett förslag, och sedan gnäller man över att det inte finns någon majoritet för det. Vi i oppositionen efterlyser snarare en diskussion. Vi efterlyser en bredare debatt. Jag menar att skolfrågan förtjänar mer än att vara ett populistiskt redskap i en valrörelse. Den förtjänar banne mig en bred diskussion. Sedan får vi se vad den landar i. Det kan mycket väl vara på det sättet att vi kanske inte kan enas. Men vi kanske får en majoritet som vill gå i en viss riktning efter att vi har haft en seriös diskussion i frågan. Det efterlyser vi. Men man verkar tyvärr inte vara villig att välja den vägen framåt. Det är beklagligt och oseriöst. Skolan förtjänar bättre. Med det sagt yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet, vilket innebär avslag på propositionen. I detta anförande instämde och (båda SD). När jag lyssnar på funderar jag på om vi upplever samma verklighet. Under min första mandatperiod i satt jag och ledamoten tillsammans i utbildningsutskottet. Vi gjorde studiebesök, också utomlands. Det man slås av utomlands är att där skolan fungerar allra bäst är de ganska rörande överens om vilka saker som behöver göras. Det gäller till exempel och . Vi kan också konstatera att ingen annanstans har man det skolsystem som vi har, där det konkurreras om eleverna och där lärarna blir servicepersonal åt resursstarka föräldrar. Det systemet talar och nästan jämt allra mest för i den här kammaren. Det verkar inte finnas värst mycket som är fel med det systemet. hänvisar till Timbrorapporter och annat som är ganska vinklade. Hur skulle det vara ifall började titta på forskningen och det forskningen säger? Forskningen visar framför allt att det finns saker som faktiskt driver det här skolsystemet åt helt fel håll. Det handlar bland annat om finansieringen. Men den andra delen handlar naturligtvis om etableringsfriheten. Och den tredje delen handlar om skolvalssystemet. Men och hans parti vill inte gör någonting åt det. Vi kan såklart diskutera, säger han. Men det vill man ju inte, eftersom man försvarar de vinstdrivande koncernernas rätt att plocka ut vinster och att driva systemet i helt fel riktning. Jag vill fråga vad allsidig social sammansättning egentligen betyder för . Jag kan tycka att Socialdemokraterna själva får besvara den sista frågan. Det är inte upp till mig att definiera hur de ser på den frågan. Bilden som ges är att man ska försöka få in barn med olika bakgrunder men även baserat på utländsk härkomst och liknande. Det blir ganska hårresande. Men det är väl ändå upp till Socialdemokraterna själva att definiera exakt hur de ser på det. Men jag tycker att det är ett problem, eftersom det primärt tar bort möjligheten för föräldrar och elever att själva välja den skola som passar dem bäst. Det måste ändå vara utgångspunkten. När vi kommer in på köfrågan - det är ändå den som har varit uppe till diskussion - har vi konstaterat att det finns problem, men inte med kösystemet som sådant. Om det ska vara ett fritt val måste man kunna göra ett val, och om det finns många sökande till en viss enhet hamnar man i kö. Vi är absolut villiga att diskutera den exakta utformningen, men det har regeringen inte varit villig att göra. Som jag sa konstaterade vi för sedan att det finns fem partier i oppositionen som gärna tar den diskussionen, men det har de inte varit villiga att göra. Jag tycker för övrigt att är ett bra exempel. Jag minns att vi var i och har till och med för mig att jag och var där tillsammans - rätta mig om jag har fel. Skolfrågan är inte en valfråga där, utan man har enats om en riktning framåt. Vi efterlyser samma väg här i . Det är klart att det finns kritik. Vi har inte varit med om att ta fram det system som finns . Vi har inte varit med om att höja ersättningen från . Det var Socialdemokraterna som gjorde det. Problemet nu gäller det ersättningssystem som man beslutade om 1997, tror jag att det var, och som har funnits i ungefär . Det är den verkligheten som skolorna har anpassat sig till. När man då föreslår att ändra exempelvis det kommer det att slå hårt mot enskilda skolor. Det är precis därför jag säger att det här kräver ett mycket bredare omtag och en bredare diskussion där samtliga partier är med och diskuterar hur vi vill ta oss framåt och gå vidare. Det ska inte bli något vi käbblar om i en valrörelse. Jag tycker att frågan förtjänar mer än så. Jag har suttit i , och den här frågan har funnits på bordet . Den här frågan är ingenting som har kommit just i den här valrörelsen, även om såklart de fem borgerliga partierna vill låta påskina att det är så, att det är just nu som förslagit har kommit fram. Det var ändå under förra mandatperioden som tillsattes. vill gärna skälla på kommunaliseringen men inte så mycket på friskolesystemet. Det bara glider undan; det är inte alls lika allvarligt för vad som händer i skolan . Däremot är kommunaliseringen mycket allvarlig. tillsattes på grund av den starka kritik som har funnits mot vårt skolsystem där likvärdigheten minskar, segregationen ökar och barn inte längre möts i skolan. Frågan cirkulerar runt. Inget av de fem borgerliga partierna vill över huvud taget prata om att det finns en utmaning i att barn med goda förutsättningar går på vissa skolor där de bästa lärarna finns, medan barn med lite svårare förutsättningar går på andra skolor. Hur vill och hans parti att de ska mötas? Kanske och hans parti inte vill att de ska mötas utan att det ska vara ett parallellskolesystem även i fortsättningen? Det var det som fanns innan enhetsskolan infördes. Är det vad säger? Han har aldrig några förslag på hur detta ska lösas. I alla fall har jag inte hört några förslag från talarstolen. Jag tycker att vi presenterar förslag varje gång. Kommunaliseringen är ett av de viktiga förslagen. Socialdemokraterna påstår att segregationen, sjunkande kunskapsresultat, utanförskap och liknande skulle bero på marknadsskolan. Ja, möjligtvis på marginalen. Det har alltid funnits en boendesegregation i . Även när jag gick i skolan var skolan segregerad. Man gick i skolan där man bodde. Höghusområdet eller villaområdet - det var segregation. Men var inte lika splittrat då som det är . Sedan kom massinvandringen. Där har alla partier en skuld, inte minst Socialdemokraterna. Och invandringen har spätt på boendesegregationen. Det innebär att i vissa områden bor det i stort sett inga svenskar alls. Skulle man ta bort friskolesystemet helt och hållet, det vill säga ta bort möjligheten att välja skola, kommer boendesegregationen att finnas kvar. säger jag inte att man vill det, utan jag säger att det är där segregationen finns. Den så kallade marknadsskolan påverkar inte att samhället är segregerat och svårt splittrat. Det är precis tvärtom. Har man en annan bakgrund i en förort finns faktiskt en möjlighet att välja en skola någon annanstans. Det gör att man snarare kan minska segregationen. Segregationen beror på invandringen och kommunaliseringen. I kommunaliseringen finns också problemet med att skolor har tvingats - ibland medvetet, ibland omedvetet - fungera som budgetregulatorer. Vi ser det på den otroligt stora skillnad som finns i skolpengens storlek från en kommun till en annan. Där finns hela grundproblemet. Vi vill återförstatliga skolan. Det är ett förslag. Vi tror att det blir mer rättvist så. Det större problemet kopplat till boendesegregation och segregation på grund av invandring löser vi inte i skolan. Det är därför vi säger att barnen inte ska vara integrationsverktyg. Det är en betydligt vidare fråga som behöver lyftas upp på ett bredare samhällsplan, men det går inte att skylla problemen på att det finns en friskola och möjligheten att välja en annan skola som passar barnen bäst. Det är inte sant. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nummer 2. All forskning indikerar att betydelsen av elevers sociala bakgrund och klasstillhörighet har en allt större påverkan på hur skolgången blir. Det segregerande skolsystemet har bidragit till att elever vars föräldrar har större studievana samlas i skolor där det finns många andra studiemotiverade elever med liknande bakgrund. Föräldrars utbildningsbakgrund spelar en allt större roll för hur väl barnen utvecklas under sin skolgång och är nu den största faktorn för hur det går för elever i den svenska skolan. Konsekvenserna av detta är ett alltmer segregerat skolsystem. Enligt 1 kap. 9 § skollagen ska utbildningen inom skolväsendet vara likvärdig inom varje skolform och inom fritidshemmet oavsett var i landet den anordnas. En likvärdig skola betyder att alla elever ska ha likvärdig tillgång till utbildning, lika kvalitet på utbildningen och att skolan ska kompensera för åtminstone delar av elevernas förutsättningar. Med andra ord ska alla elever ges möjlighet till goda studieresultat oavsett bakgrund och vilken skola de går i. Men enligt flera rapporter som bland annat har släppt har kunskapsskillnaderna mellan de svenska skolorna ökat drastiskt. I rapporten som släpptes 2016 pekade man på att skolvalssystemet var en av de största bidragande orsakerna till detta. påpekade utbildningschef att skolvalssystemet är en av faktorerna bakom försämringen av svensk skola. Marknadsskolan i sin helhet är ett stort problem. Även utvärdering, IFAU, har konstaterat att skillnaderna mellan resultaten på olika skolor ökar och att detta till stor del beror på att eleverna sorteras i det svenska skolsystemet. Den svenska skolan är inte i kris, men det är den svenska skolpolitiken. Skolpolitiken måste ha alla elevers rätt till likvärdig och högkvalitativ kunskap som tydlig utgångspunkt, inte bara på papperet utan också i praktiken. Men dagens system leder åt fel håll. Att skolan ska vara en plats där elever med olika bakgrund och erfarenheter kan mötas blir alltmer avlägset. anser att barn oavsett bostadsort, klassbakgrund och etnisk bakgrund ska garanteras en bra skola i stället för dagens segregerande skolsystem. För att skolvalets negativa effekter ska upphöra måste bland annat de antagningsregler som gäller för de fristående skolorna förändras. Framför allt är det den flitigt använda möjligheten att använda sig av kösystem som antagningskriterium som har stora segregerande effekter. Den måste avskaffas. I många fall kan kötid krävas för antagning, något som är till fördel för elever som kommer från studievana och socioekonomiskt starkare hem. Elever födda i får dessutom en fördel gentemot utlandsfödda elever. Trots konstaterande av kösystemets negativa effekter vill alltså en majoritet av partier bestående av högern och brunhögern fortsätta med detta system. ställer sig bakom regeringens proposition, som har tagits fram av noga utredande och kompromissande. När experimentet med vinstdrivande privatskolor sattes igång framhävdes de små skolorna, de som drevs av eldsjälar genom kooperativ och stiftelser. Vi har inget emot dessa skolor. Redan då varnade för att avregleringarna i stället skulle leda till vinstintresse för storföretag. Det är något som missgynnar såväl kommunala skolor som de icke vinstdrivande friskolorna. Alla partier måste ta till sig av den kritik som lärare, skolledare, forskare och internationella organ har framfört gällande framväxten av den svenska skolmarknaden. En förutsättning för ett riktigt bra skolsystem är att kvaliteten och behoven alltid ska komma i första rummet, inte möjligheten att berika sig på verksamheten. I ett marknadssystem är detta omöjligt. I skolan ska det finnas personal så att varje barn får det stöd hen behöver, något som inte får prioriteras ned för att ägare till skolkoncerner ska få större bankkonton i skatteparadis. För att nå dit måste skolan avkommersialiseras och skolan befrias från marknadslogiken, vilket också en majoritet av svenska folket anser. Faktum är dock att enbart ett beslut om ett så kallat vinstförbud inte löser dagens problem. Skolkoncernerna kan enkelt föra över pengar till andra bolag inom koncernen. De kan även föra över stora belopp till närstående bolag utanför koncernen genom att fakturera för diverse tjänster, vilket vi ser . Därför är det helt rätt att ta ett steg åt det håll som regeringen har presenterat och att slopa kötiden.