· H901NU20 · 2022-05-04 18:17:46 — Att vi ska ha snabbare processer är kanske relevant, men att börja göra om miljöprövningar till att bli lättare eller mindre omfattande kommer bara att leda till mer problem . Det är jag övertygad om. Jag kommer snart att berätta om gruvan i min hemkommun. Jag vill nämna att det när den som öppnade gruvan gick i konkurs första gången fanns 29 miljoner, tror jag att det var, som var till för återställning av allt som man hade åstadkommit och grävt upp. Men alla var överens om att en återställning av området skulle ha kostat minst 290 miljoner. Någonstans finns det alltså anledning att diskutera vad som krävs vad gäller säkerheten för återställning när man vill öppna en gruva. Nåväl, fru talman! Gruvor behövs, och som jag har försökt berätta är behovet ett annat än för ett tag sen. Det beror på klimataspekten. Jag kommer ju från en kommun där vi har en gruva, fru talman. Den kom till under solsken och pompa och ståt, och statsministern var där och luktade på malmkoncentratet och konstaterade: Här luktar det pengar. Sedan dröjde det bara eller två - jag tror att det var , men jag är osäker - innan gruvan var i konkurs. Att öppna en gruva kräver stort kapital och långsiktiga investerare. När Northland, som gruvföretaget hette, gick i konkurs fanns det 13 miljarder i skulder - 13 miljarder! Att gruvan är igång är egentligen något av ett mirakel. Man ska ha med sig att några investerare har förlorat mycket pengar och att det är tack vare dem som gruvan finns och är i drift. Sedan fanns det såklart driftiga personer som av andra orsaker kämpade för att gruvan skulle kunna öppna i stället för att till exempel anrikningsverket skulle monteras ned och säljas utomlands till skrotvärdet. Det skulle ha hamnat i . Fyndigheterna jag nu pratar om har varit kända . Jag tror att det var som man provborrade första gången och visste om att malmkroppen fanns. Ändå krävdes det utveckling i anrikning och annan teknik innan det återigen blev intressant för några investerare. Jag kommer så väl ihåg alla demonstrationsplakat på första maj , när jag var bara var en grabb. Man såg plakaten där det stod: Bryt Kaunisvaara, annars bryter vi ihop. Det var en valslogan för många partier, för man ville bryta den här malmen. Det har varit ett hopp som byarna runt fyndigheten har haft med sig och som handlar om att få arbetstillfällen och framtidshopp. Jag kommer ihåg när gruvan hade öppnat och företaget bjöd på rundvandring i området och i dagbrottet med hjälp av en buss. Min far var då , men som någon som under hela livet följt turerna kring fyndigheten och kampen för att få till en gruva ville han till vilket pris som helst se gruvan och dagbrottet. Trots att han var 90 bast var det inget annat än glädje och hopp han såg när han insåg att det nu var verklighet och att gruvan var igång. Att det sedan blev nedgång och nystart är ju en annan historia. Att gruvan nästan unisont fick tummen upp av lokalbefolkningen var på grund av nedgång och kampen som förts - även den - för att få till arbetstillfällen och hopp via en gruva. Det är nog svaret på varför protesterna inte växte hos oss. Det var några personer som protesterade, men man gav nästan unisont tummen upp för gruvan. Tillbaka till min reservation som jag yrkade bifall till, fru talman. när gruvan i till exempel min hemkommun är i drift jobbar drygt 500 personer i kedjan för utvinningen. Det är helt fantastiskt och en räddning för vår kommun, vill jag definitivt påstå, samt innebär givetvis ett rejält tillskott till den kommunala ekonomin. Men vad händer om teknikutvecklingen leder till att personalbehovet minskar till hälften, eller mindre än så - kanske en tiondel? Då blir det inte samma gynnsamma effekt för närområde och kommun. Kom ihåg det jag berättade om ! Därför föreslår vi att mineralavgiften ses över, så att det blir mer kvar till regioner och kommuner av de värden som utvinns ur våra naturresurser. Avgiften borde helst vara regressiv, det vill säga att den blir lägre ju mer du förädlar. Vi måste se någonting annat . funkar det eftersom vi har en arbetskraftsintensiv produktion som ger pengar till kommunen, men jag varnar! Jag måste nog göra ledamoten lite besviken, för jag begärde bara replik därför att jag glömde att tala om vilken reservation som och jag vill stödja. Vi stöder reservation 12, som jag yrkar bifall till. Jag ber om ursäkt för att jag lockade min fina kollega till talarstolen på det här sättet, men jag kan i alla fall säga att jag hade en praktikant här . Hon sa: Jag och mina klasskamrater tror att ni politiker oftast bara bråkar, och speciellt om ni tillhör olika partier. Sedan fick hon träffa många av er här inne, och hon tyckte att vi visade sådan respekt gentemot varandra. Och jag vill verkligen säga till ledamoten att han alltid, ända jag träffade honom, har visat respekt även om vi inte har haft samma åsikt. Det ska ledamoten ha all heder för. Sedan delar vi åsikten om mineralavgiften, och jag hoppas att detta - samt återföring av vattenkrafts- och vindkraftspengar - kommer de små kommunerna till gagn. Tack, , för repliken! Jag tror också att det som är lite unikt i vårt utskott är att vi försöker att hitta samsyn i de frågor där vi har samsyn. Jag hade hoppats att även skulle rösta på reservation, som skulle ha lett ett steg närmare en mineralavgift, men det gläder mig att jag hör signaler som tyder på samma sak. Vi vill att mer av värdena som skapas där ute tillfaller regionerna där de utvinns. Som jag sa om är det inte rimligt att bidrar med, tror jag, av energiförsörjningen och ändå är den fattigaste kommunen i hela landet. Det gläder mig att höra sådana signaler. när jag ändå står här kan jag försöka att drista mig till en slutreplik. Jag håller med. Många av de kommuner som bidrar till dessa stora värden är, som jag sa i mitt anförande, bland de fattigare kommunerna i . Det handlar om , och många fler. är det så att en större del av de pengar som kommer från det kommunala utjämningssystemet går till storstadsregioner och inte alls till landsbygden, som det var tänkt från början när systemet kom till . Många kommunalråd som jag har träffat säger att de har så ont i magen innan löpande räkningar ska betalas i att de inte kan sova. Så ska det ju inte vara. Jag hoppas och tror att fler partier i den här kammaren kommer att ställa sig bakom exempelvis att fastighetsskatten från energiproducerande fastigheter ska kunna gå tillbaka till de producerande kommunerna och regionerna. Det vore inte mer än rätt. När jag nu ändå passar på att stå här uppe kan jag också slå ett slag för att norra inte ska vara en koloni för resten av landet, som jag upplever att det har varit . Är det så att vi ska ha ytterligare etableringar ska också lokalsamhällena få ta del av den vinst som genereras på plats. Tack, , för replikskiftet! Det pågår givetvis en diskussion om vindkraften. Vi kommer inte att lyckas med vår gröna omställning om vi tror att vi ska ha förnybar elproduktion i de mått vi har om inte kommunerna får en ersättningsmodell som på något sätt tilltalar dem så att de säger ja - annars kommer det kommunala vetot att säga nej. Det gläder mig att många andra också inser detta. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1, så att jag inte glömmer det nu när vi har fått se ett replikskifte som var i väldigt god anda. Jag kan också hålla med de ledamöter som var här uppe, och , om att vi har en god stämning och försöker att hitta lösningar. Detta är ju ett ämne som vi har debatterat ganska mycket i samband med olika betänkanden, men det är nog så viktigt. Det bevisar också hur viktig den här frågan är. Den är viktig för den gröna omställningen. Den som lyssnat har fått höra om många olika delar som man inte tänker på där och metaller behövs. Då behöver vi ha gruvor som fungerar och bidra med de råvaror och material som vi har som våra resurser. tycker att vi måste ta ett helhetsgrepp kring frågan, se hela värdekedjan från start till den färdiga produkten och se vårt ansvar i hur vi ska ta hand om det här. Det här är inte en ny fråga, men det är en angelägen fråga. Vi var med och riktade ett utskottsinitiativ som det beslutades om att rikta härifrån till regeringen. Det handlade om att vidta tydliga åtgärder i de fall där Natura 2000-områden krävs vid prövningen av en bearbetningskoncession och om att göra det i samband med prövningen enligt . Regeringen har fått det här tillkännagivandet, och man ska återkomma till . Jag ser fram emot att få se regeringen agera i den här frågan, för än så länge har det blivit väldigt mycket ord. Vi har hört den nya näringsministern, , som verkligen har lyft upp gruvnäringen. Vi har dock inte sett något resultat, och vi ser att som nation går åt fel håll. Här behöver vi gemensamt hitta lösningar för hur vi ska kunna bidra till omställningen och till att det inte tar så . Det får inte ta så ; det måste bli enklare processer. Eftersom vi inte har sett så jättemycket väljer vi att rikta ett förslag. Tyvärr har det inte fått bifall från alla partier, men vi kristdemokrater, tillsammans med , riktar nu ett förslag om att regeringen ser att det inte skulle behövas något Natura 2000-tillstånd vid ansökan om bearbetningskoncession, just för att bidra till en förenklingsresa som ändå behövs. Jag går även in lite grann på äganderätten. Här ser vi verkligen ett behov av att utveckla markägarens position. Vi ser ett behov av att utreda minerallagen. Äganderättens utsträckning under markytan bör också tittas vidare på. Vi bör sträva efter att ha en ökad brytning i för vår egen skull, för EU:s skull och för klimatets skull. Här säger vi också att SGU bör få i uppdrag att göra en kartläggning med just den inriktningen. Om vi ska bli bättre på att ta till vara tillgångar gällande gruv- och mineralnäringen i klimatomställningen behöver brytningen ökas. Vi behöver även titta på återvinningen och få in den i de cirkulära processerna. Båda behövs - vi kan inte tro att det cirkulära kommer att lösa hela omställningen. Vi kommer att behöva nya gruvor, där vi ser de fyndigheter som vi har och tar hand om dem på ett bra sätt. Vi måste göra både och om vi ska kunna leva det liv som vi lever och nyttja de resurser vi har på bästa sätt. Det handlar alltså inte bara om att vi har stora tillgångar räknat i pengar. Med dessa tillgångar följer ett ansvar att också förvalta och förädla det vi har. Detta är också en fråga om moral. Vi måste ha ett globalt perspektiv, och vi måste nyttja våra resurser på bästa sätt och ta vårt ansvar med allt vad det innebär. Det här är viktiga frågor. Detta är inte sista gången vi kommer att debattera den här frågan i den här kammaren, för mycket mer behöver göras. Det är naturligtvis lite frustrerande att vara så långt ned i talarlistan att man inte får ta repliker på kollegorna i . Apropå det som förde fram om den guldgruva som diskuteras i närheten av tänker jag på , den skogsälv som går från ända ned till och som är en väldigt fin och värdefull älv med flodpärlmusslor och ett rikt fiske. Problemet med den guldgruva som förespråkar är att den kommer att påverka genom metalläckage. Det blir en stor miljöpåverkan på , som dessutom är skyddad som Natura 2000-område. Jag skulle gärna också ha velat säga några ord till från om detta med Kaunis . Från början var det som fick tillstånd för gruvan. Då gjordes aldrig någon prövning enligt , eftersom det inte var en miljödomstol som gjorde prövningen. Det finns stora risker med en gruva utan riktiga miljötillstånd. Det går förstås att prata om nästan tusenåriga historia av gruvdrift, som åtminstone några av de borgerliga partierna har gjort här i kammaren. Men anser att minerallagen i stället måste lyftas in . För vad finns egentligen i vår gruvhistoria? Det finns undanträngda samer och förorenat vatten. Det finns också gruvbolag som gått i konkurs och tvingat staten att gå in och städa upp med skattebetalarnas pengar. Detta finns alltjämt. Regeringen har sagt ja till en gruva i , eller Gállok, som det heter på samiska. Det kommer att leda till allvarliga konsekvenser för miljön och samernas rättigheter. som regeringen hanterade förvaltningsärendet om Kallak utbrast näringsministern att han älskar gruvor. har anmält näringsministern för det här. Fakta måste komma upp i ljuset. Många journalister har grävt i och granskat detta. Bland annat har DN visat att det finns risk att saker inte gått rätt till. Näringsminister beskrev fyndigheten som den största outnyttjade järnmalmsfyndigheten i och lyfte fram malmens höga kvalitet vid den presskonferens som regeringen hade. Formuleringen var nästan direkt hämtad från material. , doktor i malmgeologi vid , säger i en intervju i att han inte tror att gruvan kan bli lönsam med de krav som regeringen ställt. Samma forskare har också pekat på att det är en liten fyndighet med låg järnhalt, det vill säga motsatsen till det som näringsministern påstått, samt att inte heller klimatargumentet för gruvan håller, eftersom järnmalmsproduktionen redan är stor i . När regeringen tog beslutet om bearbetningskoncessionen i Kallak pekade man på att riksintresset om rennäring och riksintresset om värdefulla var riktiga. I den bedömning man sedan gjorde var järnmalmen uppenbart viktig, medan rennäringen bara var riktig. Rennäringen är en viktig del av det samiska kulturarvet och en ekonomisk verksamhet. Därför satte också regeringen upp de punkter som man kallade unika och långtgående villkor. Frågan är vilken juridisk status dessa villkor har. Kan regeringen ensidigt bestämma kring överenskommelser med samebyar utan att ens komma överens med dem först? Hur rimmar det med konsultationsordningen? Är det att förekomma miljöprövningen? hörde jag en riksdagsledamot från ett parti högerut nämna Cementaaffären och säga något nedlåtande om länsstyrelsernas miljöarbete. Jag vill med anledning av detta säga att det på finns en rad överhängande problem kopplade till vatten. Det råder vattenbrist, som kan förvärras med klimatförändringarna. Det finns en stor risk att saltvatten tränger in i berggrunden och förstör grundvattenresursen. Gruvnäring och mineralbrytning, som till exempel kalktäkter, påverkar vattenresursen väldigt mycket, vilket till exempel kan påverka förutsättningarna att bruka marken i omgivningarna eller möjligheterna att få dricksvatten i brunnar eller vattentäkter. Det är mycket allvarligt när vattenresurser står på spel. Det är själva utgångspunkten för att så många gotlänningar och miljövänner har skäl att vara oroliga. Här i riksdag satsar vi miljarder på att skydda militärt. Vi måste också ha större beredskap för att skydda , dess medborgare och företagare, miljömässigt. Vattentillgången är definitivt en del av det civila försvaret och av totalförsvaret. Högre miljökrav behöver ställas på gruvnäringen. Innovationskritiska metaller och behövs till elbilar, vindkraftverk och andra produkter för att minska klimatutsläppen. Flera rapporter visar på scenarier med ett kraftigt ökat behov av omställningsmineraler. Det är mineraler som till stor del finns i och . Varje nyöppnad gruva medför mycket stora klimatutsläpp. Tack vare har nu chansen att få ett klimatmål för minskade utsläpp från konsumtion. Detta har stor bäring på mineralpolitiken. är det en enkel matematik att jordens resurser är begränsade. Vi har en planet men konsumerar som om vi hade fyra. De klimatsmartaste åtgärderna är effektivisering, återvinning, återanvändning och - den allra bästa - minskad konsumtion. Det finns en betydande potential i mineralåtervinning när det gäller metaller. Till skillnad från många andra material behåller metallatomen oftast sin kvalitet och kan cirkuleras . har tagit initiativ till en forskningsöversikt som tagit fram. Rapporten visar att det behövs kraftfulla insatser för en cirkulär ekonomi kopplat till mineralfrågor. Det behövs forskning och teknikutveckling, men också lagstiftning och stimulanser. utesluter inte alls ny gruvverksamhet i . Men det måste finnas ett bättre - ett fullgott - skydd av miljö, arter och vatten och respekt för samernas rättigheter. I en interpellationsdebatt med näringsministern föreslog jag att man ska utveckla SGU:s verksamhet i för att på ett bättre sätt säkerställa kunskapen om samernas villkor och undvika framtida konflikter. På samma sätt kan man bättre undersöka de förekomster som finns och i ett tidigt skede undvika de sämsta ställena. importerar i princip alla innovationskritiska metaller. Det tar tid att minska konsumtionen, öka återvinningen och skärpa kraven på nya gruvverksamheter. Det är därför viktigt att parallellt arbeta för en kraftig skärpning av villkoren för mänskliga rättigheter och miljö vid import av material. kommer att ta ställning till en företagslag om mänskliga rättigheter och miljö. Lagen kallas Corporate Sustainable . De borgerliga politikernas argument för att öppna nya gruvor i är att vi inte ska importera mineraler från , eller . är det upp till dem om det är ett ärligt argument, för om det är det borde de borgerliga driva på en stenhård linje från vad gäller just due diligence. Till lagen anser att det måste finns gottgörelser och sanktioner så att alla företag ska omfattas av lagen. Jag uppmanar verkligen de borgerliga partierna att också kräva det, för det skulle utveckla vår verksamhet här bättre. arbetar också för att EU:s befintliga konfliktmineralförordning ska få ett skarpt genomförande i och för att i första hand ska satsa på minskad konsumtion och i andra hand på ökad återanvändning och återvinning, för att skyddet för människor och miljö ska stärkas i och i andra produktionsländer. Så tar vi mineralpolitiken in . Jag yrkar bifall till reservation, nummer 18. Jag måste ta tillfället i akt när ledamoten nämner min hemort och den stora debatten om gruvan i . Den var säkert igång och ägdes av ett företag som gick i konkurs. Detta företag hade alla tillstånd som behövdes för att bryta det guld som finns i ganska stora mängder i en guldåder som går genom kommun. Jag har därför väldigt svårt att förstå varför det nya bolaget i Fäbodliden, som ägs av en man som heter , har behövt vänta på samma tillstånd som det tidigare företaget hade. Ingen påverkan på naturen har inträffat, och inget har hänt sedan den tidigare ägaren bröt guld i ganska stor omfattning. Ledamoten kan därför vara säker på att kommer att ha kvar sina flodpärlmusslor och fortsätta att vara den turistattraktion som den är , vilket vi i kommun är stolta över. Det är riktigt att Goldminers gick i konkurs, och tyvärr verkar väldigt många oseriösa företag inom detta område. Guldbrytning orsakar extremt höga utsläpp av koldioxid, och väldigt stora mängder av material ska transporteras till anrikningsverket. Malmen innehåller ungefär guld per ton, så det är enorma mängder som bryts för att ta fram lite guld. Det är svårt att se hur en sådan verksamhet går att förena med klimatmålen. Hur ser på frågan om guldgruvor och klimatet? Är det verkligen detta vi borde satsa resurser på i ? Eller borde vi satsa på de mer innovationskritiska metallerna i gruvnäringen? Jag tycker att det känns fel att kalla Goldminers för ett oseriöst företag. De startade dessutom upp Svartliden, som ligger i nära anknytning till Fäbodliden. Det är det anrikningsverk som tar hand om den malm som Fäbodliden tar upp. Guld är en viktig metall inte bara för oss utan för hela världen, och om man har fått ett Natura 2000-tillstånd och ett koncessionstillstånd redan är utfärdat ska man inte behöva påbörja en process som tar igen. Även om guld inte är en kritisk metall är den som sagt viktig. Jag måste också rätta ledamoten . Cementa har tillsammans med Region tagit fram en lösning som ger ett stort tillskott av dricksvatten. Man upplåter ett vattenmagasin och bekostar ett vattenverk för att vatten ska kunna lagras på ön mellan säsongerna. Det som ledamoten sa om Cementa är alltså inte riktigt med sanningen överensstämmande. Att prata om sanningen kan vara lite känsligt om man inte riktigt har koll på att det där är ett förslag som inte är verklighet. Låt oss åter röra oss mot , och den gruvbrytning man diskuterar. Det finns risker för metalläckage i , är ett Natura 2000-område, och man måste ta hänsyn till det. Det finns också stora konflikter med rennäringen. Jag kan förstå att ledamoten tycker att det känns angeläget att det bryts guld i hennes trakter. Kanske kan det bli ett lokalproducerat guldhalsband , vad vet jag? Men är det värt att bedriva gruvverksamhet på fel ställen? Är det värt att offra den värdefulla naturen för en guldgruva? Jag skulle i ärlighetens namn kunna ta större ansvar om det var innovationskritiska metaller vi pratade om, men det är det inte. Det är en guldgruva, och i bästa fall blir det några guldhalsband eller guldtackor av detta. Det här är en bra, viktig och intressant debatt om mineralpolitik. Det handlar om inte mindre än 58 motionsyrkanden och 31 motioner. Jag vill inledningsvis vara tydlig med var vi socialdemokrater står i detta, och därför yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på alla reservationer. som nation utmärker sig som varande ett av världens mest anrika gruv- och mineralländer. Detta är en bidragande faktor till vårt välstånd, och jag känner mig stolt över det. är ett gruv- och mineralland med stor tillgång på både malm och , vilket som sagt i stor utsträckning har bidragit till dagens välstånd. Det är många arbetstillfällen, det är välfärd och det är också utveckling av samhällets tekniska produkter som är helt beroende av metaller och , något som även tidigare talare har pratat om här . Således är gruv- och mineralnäringen en viktig del i formandet av en hållbar värld med hållbara produkter och hållbara tjänster. ser vi att våra kommer att betyda väldigt mycket i den gröna omställningen som vi är mitt inne i just , och det kommer att efterfrågas ännu mer. Det gäller inte minst innovationskritiska metaller och som är nödvändiga för att man ska kunna utveckla till exempel nästa generations vindkraftverk, elbilsbatterier och en hel del andra produkter. I vår omställning kommer vi i hög utsträckning att vara beroende av tillgången till just dessa , något som också talade om tidigare i sitt anförande. Svensk gruv- och mineralnäring är framstående och betydelsefull både för och utanför landets gränser. är en viktig producent av flera metaller och . Nyindustrialiseringen och elektrifieringen av vårt samhälle kommer att kräva ännu mer metaller och , och måste ta sitt ansvar för att utvinna dessa och metaller som är så viktiga i den gröna omställningen. Det är ju även där de nya jobben och framtidens företag skapas. Ett av de mer kända exemplen på den här framgången är samarbetet mellan , och i projektet , där man nu har tagit fram världens första fossilfria stål - stål utan kol. Det är en banbrytande revolution för industrin, och det kan också skapa en reell positionsförflyttning i positiv riktning för och svensk industri i ett konkurrensperspektiv. Det här är åtgärder som politiken har sett till att ge förutsättningar för. Företagen har gjort sina investeringar, och då är det viktigt ur ett ekonomiskt perspektiv men naturligtvis också i högsta grad ur ett klimatperspektiv att vi underlättar för både gruv- och mineralnäringens insatser. Som har nämnts här i talarstolen finns det en del utredningar som har startats upp och är på gång att presenteras med konkreta förslag så att det kan bli verklighet. En fråga som har diskuterats är tillståndsprocesserna och tiden det tar att få tillstånd. Det är regelverk, det är ekonomiska perspektiv men det är naturligtvis också väldigt viktigt att ha med sig ur ett klimatperspektiv. En översyn av prövningsprocesserna behöver göras. Det är jätteviktigt. Men innan en översyn genomförs är det för tidigt att peka ut vem som ska ansvara för vad och när i processen det ska in. Därför är de här utredningarna väldigt viktiga. har fått ett regleringsbrev så sent som , 2022.