bet · H901SoU30 · 2022-06-08 00:00:00 — För att kunna åstadkomma detta krävs en genomlysning av gränsdragningen mellan socialtjänstlagen och hälso- och sjukvårdslagen i syfte att underlätta samordning och samarbete mellan huvudmännen. Vidare menar vi att förslaget enligt propositionen och den utredning som genomförts bara i vissa delar berör verksamheter. Som påpekats av remissinstanserna är detta en brist. behöver ha samma möjligheter som finns inom hälso- och sjukvården till sammanhållen journalföring att oavsett driftsform följa upp insatser och kvaliteten i verksamheten. Regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att se över hur lagstiftningen kan förändras för att ge möjlighet att dra nytta av digitaliseringens möjligheter och i syfte att säkerställa en bättre fungerande samverkan såväl inom som mellan och andra aktörer, såsom skola, när så är motiverat. Informationsutbyte bör förenklas så att får dela uppgifter genom direktåtkomst. Nationell strategi för att anpassa vård- och omsorgsdokumentation för digitala tjänster, punkt 7 (M, SD) av (M), (M), (SD), (M), (SD) och Per Ramhorn (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4555 av m.fl. (M) yrkande 5. Vi vill genomföra en nationell reformagenda med åtgärder som tar sikte på ett samlat helhetsgrepp gällande information och dokumentation i vård och omsorg. Det är centralt att en nationell strategi tas fram innehållande strukturer och ramar för att privata aktörer ska kunna bedriva verksamhet på jämlika villkor inom den digitala vården och adressera frågor om vem som har ansvaret för vad. Uppgifter från de digitala tjänsterna ska kunna delas mellan vårdgivare i så stor utsträckning som möjligt. Den data som genereras i de digitala besöken ska finnas tillgängliga för uppföljning, forskning och insatser för förebyggande vård. Digitala tjänster ska kunna användas i kombination med eller som komplement till fysiska besök. Strategin bör därutöver ta upp hur digital triagering och andra system för att lotsa patienten till rätt vårdnivå kan uppmuntras i hela vården. Vidare anser vi att det är viktigt att patientavgifter ska kunna tas ut för digitala vårdinsatser. Riktlinjer för nationella ersättningssystem som underlättar utveckling och innovation av nya digitala arbetssätt inom vård och omsorg bör tas fram i samverkan med SKR och relevanta privata aktörer samt branschorganisationer. Vi menar även att det bör säkerställas att vård- och omsorgsutbildningar ger studenterna tillräckliga kunskaper för att på ett bra sätt kunna använda digitala verktyg samt att det bör prövas om det i examensbeskrivningarna för vård- och omsorgsutbildningarna kan läggas krav som säkerställer att studenterna efter erlagd examen har de kunskaper som krävs för att på ett kvalitativt sätt kunna arbeta i digitala arbetsformer. Regeringen bör se över frågan. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2021/22:177 Sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2001:454) om behandling av personuppgifter inom . 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i patientdatalagen (2008:355). 4.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 5.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i patientlagen (2014:821). 6.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2018:744) om försäkringsmedicinska utredningar. 7.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2019:1297) om koordineringsinsatser för sjukskrivna patienter. 8.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i totalförsvarsdatalagen (2020:151). 9.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2020:421) om behandling av personuppgifter. 10.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2021:363) om estetiska kirurgiska ingrepp och estetiska injektionsbehandlingar. 2021/22:4555 av m.fl. (M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skyndsamt genomföra beslut om nödvändiga förändringar i lagstiftningen för att underlätta sammanhållen vårdinformation och dokumentation och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation ska ingå som en helhet i en långsiktig patientdatareform och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om ett ökat nationellt ansvar för den digitala infrastrukturen när det gäller sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att genomföra en utredning som gör en genomlysning av gränsdragningen mellan socialtjänstlagen och hälso- och sjukvårdslagen i syfte att underlätta en mer sammanhållen information och dokumentation inom vård och omsorg, och detta tillkännager för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ta fram och genomföra en nationell strategi för att anpassa vård- och omsorgsdokumentation för digitala vårdtjänster och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4580 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att samtliga vård- och omsorgsgivare ska ha en skyldighet att ingå i sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att staten behöver ta ett mer övergripande ansvar för att säkerställa att en nationellt sammanhållen digital informationsmiljö utvecklas och förvaltas och tillkännager detta för regeringen. Ändring i regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 19 §[1] Sekretessen enligt 25 kap. 1 §, 2 § andra stycket och 3–5 §§ och 26 kap. 1, 3, 4 och 6 §§ hindrar inte att en uppgift lämnas till eller någon annan myndighet som ska ingripa mot brott, om uppgiften behövs för att förhindra ett förestående eller avbryta ett pågående brott som avses i Sekretessen enligt 25 kap. 1 §, 2 § andra stycket och 3–5 §§ och 26 kap. 1 §, 1 a § andra stycket, 3, 4 och 6 §§ hindrar inte att en uppgift lämnas till eller någon annan myndighet som ska ingripa mot brott, om uppgiften behövs för att förhindra ett förestående eller avbryta ett pågående brott som avses i 4 eller 4 a § lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, 13 kap. 2 eller 3 § luftfartslagen (2010:500), 30 § lagen (1990:1157) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg, 20 kap. 4 eller 5 § sjölagen (1994:1009), 7 kap. 2, 3 eller 4 § järnvägssäkerhetslagen (2022:367), eller 8 kap. 2, 3 eller 4 § lagen (2022:368) om nationella järnvägssystem. [1] Senaste lydelse 2022:377. ska vi behandla förslag till en helt ny lag samt följdändringar i flera befintliga lagar. Det handlar om de brister som finns när äldreomsorgen och verksamheter för personer med funktionsnedsättning tvingas ha åtskild dokumentation för vård respektive omsorg och därmed också dubbel dokumentation. Det leder såväl till risker för brister i omsorgen som risker vid vårdinsatserna. Dokumentationen ska, menar jag, så långt det är möjligt vara sammanhållen, oavsett insats, så att den som ger vården eller insatsen har nödvändig information. uppmärksammade regeringen på detta . Det är därför mycket bra att vi nu ser ett resultat. En förändring mot en sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation är på väg. Fördelarna med en sammanhållen dokumentation är lätt att räkna upp. Men det finns också utmaningar och risker som måste vägas av. Att dela information som är sekretessbelagd måste göras så att endast den personal som behöver få del av den får det. Vidare är det nödvändigt med ett samtycke, inte ett tyst samtycke utan ett uttalat samtycke där den som är föremål för den sammanhållna dokumentationen får information om vad det innebär och att man har rätt att spärra vissa uppgifter om man så önskar. Däremot måste personal alltid kunna ta del av nödvändig information om det handlar om akuta livräddande insatser. Regeringen har lämnat ett förslag till som socialutskottet har godkänt. Det är en lag som ger frivilliga möjligheter till elektroniska system och en sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation. I förslaget ingår också relevant reglering som stärker integriteten samt att myndigheter dels ska ge vägledning, dels ska utöva tillsyn. En god samverkan är avgörande för att människor med sammansatta behov ska få en vård och omsorg av god kvalitet och säkerhet. Detta är särskilt tydligt för den som bor i särskilt boende och för den som bor i ordinärt boende med insatser från hemsjukvården och omsorg om äldre personer och personer med funktionsnedsättning. Situationer där en sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation skulle vara av särskild nytta kan vara vid en medicinsk utredning av äldre personer eller personer som har funktionsnedsättning, där en bredare bild kring personens livssituation är särskilt viktig för att kunna välja rätt sjukvårds- och behandlingsnivå. Vidare kan personer med kognitiva nedsättningar, till exempel till följd av demenssjukdomar, inte alltid själva beskriva sina besvär, sin situation eller sina behov. Det kan också handla om att inom den kommunala hälso- och sjukvården och ha kunskap om tidigare sjukdom hos den enskilde och därmed vara uppmärksam på om vissa symtom och tillstånd skulle uppkomma. På det sättet skulle den enskilde kunna få hjälp att söka adekvat vård tidigare. är alltså eniga med övriga partier i utskottet om att detta förslag bör godkännas. Det är på många sätt efterlängtat och kommer att minska riskerna för att väsentlig information inte når all personal som behöver den, och det kommer att underlätta för såväl personal som patienter och vårdmottagare att ta del av den samlade dokumentationen. Men vi hade gärna sett mer. Jag vill yrka bifall till reservation 4 under punkt 5 i betänkandet. Det hade varit önskvärt med en långsiktig patientdatareform. Utskottet har lyft detta tidigare och pekat på en rad områden där det krävs statlig styrning eller normering i någon form. sker vissa förändringar, men det sker styckevis och delt. Det vore bra med en långsiktig patientdatareform för att åstadkomma nödvändiga förändringar och väga av alla de integritetsaspekter som hänger ihop med dokumentation av olika slag. Var man lagrar uppgifter är också en viktig fråga som behöver analyseras och säkras. Därför finns det behov av en mer långsiktig patientdatareform. Flera remissinstanser har bland annat framfört att det behövs liknande lagreglering för fler delar inom verksamhetsområde, och vi instämmer i det. Tyvärr finns inte en majoritet för ett tillkännagivande om en långsiktig och bredare patientdatareform. Men förhoppningsvis noterar regeringen såväl synpunkterna från remissinstanserna som yrkandena här i , så att vi längre fram får en bättre ordning. och jag personligen har envist lyft behovet av att skapa bättre möjligheter för en sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation för journalföring och informationsutbyte, inte bara inom hälso- och sjukvården utan också mellan hälso- och sjukvården och . Jo, därför att många medborgare har omfattande och komplexa vård- och omsorgsbehov - behov som kräver insatser inte bara från hälso- och sjukvården utan också från . Särskilt gäller detta många äldre som är i behov av både sjukvård och äldreomsorg, insatser från både region och kommun. Övergripande och generellt är ansvarsfördelningen mellan region och kommun enkel. Regionerna ansvarar för hälso- och sjukvård och kommunerna för äldreomsorg i form av exempelvis hemtjänst eller särskilt boende för äldre. Det finns dock vissa undantag. I ett särskilt boende är det kommunen som ansvarar för hälso- och sjukvården. Ansvaret för hemsjukvård är däremot oftast delat. Där är det i regel kommunerna som ansvarar för den basala hemsjukvården, som omfattar exempelvis såromläggningar, medicinering och provtagning, medan regionerna ansvarar för den avancerade hemsjukvården, alltså den hemsjukvård som annars hade gjorts inom ramen för sjukhusvård. I vardagen är distinktionen mellan och hälso- och sjukvården inte alltid alldeles självklar, och framför allt kan den vara svår att hantera. Det är ett problem som faktiskt uppmärksammades redan innan ädelreformen genomfördes . , nu årtionden senare, är det inte rättsligt möjligt med gemensam dokumentation och sammanhållen journalföring mellan hälso- och sjukvården och . Detta trots att ett gott omhändertagande av en person med komplexa behov förutsätter informationsutbyte och ett välfungerade samarbete mellan berörda aktörer. Konsekvensen av bristfällig informationsdelning blir ofta en vård och omsorg av sämre kvalitet. I värsta fall blir det en patientfarlig vård och omsorg. Därför är den proposition som vi nu behandlar efterlängtad och viktig. I och med förslagen i propositionen kommer det att bli möjligt att frivilligt inrätta ett elektroniskt system, så kallad sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation. Det ger verksamheter inom som avser äldre personer eller personer med funktionsnedsättning och hälso- och sjukvården möjlighet att få tillgång till varandras vård- och omsorgsdokumentation genom direktåtkomst eller annat elektroniskt utlämnande. Detta är bra och i linje med det tillkännagivande som gjorde 2020 efter förslag från om att skapa goda möjligheter till sammanhållen journalföring och informationsdelning mellan hälso- och sjukvården och . Men vi moderater är, precis som många remissinstanser, mycket kritiska till att regeringen inte tagit ett större samlat grepp om behovet av bättre möjligheter till informationsutbyte mellan hälso- och sjukvården och . Regeringens proposition, liksom den utredning som ligger till grund för den, rör bara vissa delar av verksamheter, nämligen verksamheter inom som avser äldre personer eller personer med funktionsnedsättning. Att regeringen inte lät utreda om och hur man skulle kunna skapa förutsättningar för en sammanhållen dokumentation avseende olika verksamheter och alla dess målgrupper är en stor brist som innebär att dagens dysfunktionella lagstiftning i stora delar kommer att bestå. I praktiken innebär det att människor fortsatt riskerar att falla mellan stolarna och att tidiga och viktiga förebyggande insatser allvarligt försvåras. Särskilt bekymrade är vi moderater över att barn och unga som kräver insatser från olika aktörer, såsom , skolan och barn- och ungdomspsykiatrin, far illa när samverkan och informationsdelningen brister. Detta kan vi inte acceptera. Därför vill jag lyfta reservation 5, som berör just detta. Samverkan mellan olika aktörer måste fungera. För det krävs en modern sekretesslagstiftning som möjliggör informationsutbyte och direktåtkomst inom och mellan socialtjänst och hälso- och sjukvård samt i många fall också informationsdelning med polis och skola. Självfallet, fru talman, står jag bakom samtliga moderata reservationer i betänkandet, men för tids yrkar jag bifall endast till reservation 5. Avslutningsvis vill jag betona vikten av ett ökat nationellt ansvar för den digitala infrastrukturen gällande vård- och omsorgsdokumentation. Med 290 kommuner och 21 regioner som alla har vitt olika förutsättningar är det viktigt att staten tar ett övergripande ansvar för en nationell sammanhållen informationsmiljö. Just precis detta har också framförts av Myndigheten för vård- och omsorgsanalys. Även Myndigheten för digital förvaltning, Digg, framförde liknade synpunkter. har som vision att bli bäst i världen på e-hälsa till 2025, detta i syfte att underlätta för människor att uppnå en god och jämlik hälsa och välfärd samt utveckla och stärka egna resurser för ökad självständighet och ökad delaktighet i samhällslivet. För att förverkliga den visionen behöver få på plats en ny moderatledd regering som kan visa ledarskap och tydliggöra ansvarsfördelningen inom e-hälsoområdet och som höjer tempot i reformarbetet. Vi har framför oss socialutskottets betänkande 30 Sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation. Vi sverigedemokrater ställer oss i stora drag positiva till det här. Det är ett viktigt första steg för att underlätta informationsöverföring mellan vård- och omsorgsverksamheter, vilket är värdefullt ur ett patient- och brukarperspektiv men också ur ett verksamhetsperspektiv. Regeringen föreslår att det ska vara frivilligt för vård- och omsorgsgivare att använda den här utökade möjligheten till att dela elektronisk dokumentation. Det är en uppfattning som vi inte delar. Vi anser att lagen i stället bör vara obligatorisk. En obligatorisk användning av sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation skulle enligt oss öka patientsäkerheten. Förslaget om frivillighet anser vi dåligt ur flera perspektiv. Att låta saker ske på frivillig grund innebär att införandeperioden kan bli betydligt längre än vad den skulle behöva vara. Det skulle utöver detta också riskera att leda till ojämlik vård, då olika vårdgivare inte kan se information om en patient. Det avgörande blir då om vårdgivaren är ansluten eller inte. Det är således vår uppfattning att samtliga såväl privata som offentliga vård- och omsorgsgivare som bedriver offentligt finansierad verksamhet ska ha en skyldighet att ingå i sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation men också inhämta och lämna ut efterfrågad information för kvalitetsuppföljning. är styrningen av och ansvaret för utvecklingen på e-hälsoområdet spritt mellan flera sektorer och aktörer på statlig, regional och nivå. När regioner och kommuner inte arbetar samordnat riskerar detta att leda till minskad transparens och jämlikhet för patienter men också till att informationsanvändningen inte nyttjas optimalt. Vi behöver alltså gå från en fragmenterad struktur som enbart täcker vissa delar av sjukvården och omsorgen mot en mer sammanhållen struktur. Vi anser därför att staten behöver ta ett mer övergripande ansvar för att säkerställa en nationell och sammanhållen digital informationsmiljö som kan utvecklas och förvaltas. Jag yrkar bifall till vår reservation nummer 1. Vi debatterar nu sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation, som innebär att vården och omsorgen äntligen kommer att kunna samarbeta närmare och enklare för en säkrare omsorg och vård. Det är viktigt för den enskilde och underlättar för personalen. Detta är en bra och viktig förändring som vi är redo för att ta nästa steg i. Andelen äldre ökar i befolkningen, och många av dem får insatser från både vård och omsorg. drivs allt fler verksamheter i privat regi. Det innebär att allt fler personer får insatser från olika aktörer, vilket ställer krav på att det sker samverkan och ett effektivt informationsutbyte utan att skyddet för den enskildes integritet riskeras. Lagförslaget innebär att vårdgivare och omsorgsgivare genom direktåtkomst eller annat elektroniskt utlämnande får tillgång till personuppgifter hos andra vårdgivare och omsorgsgivare. Patientdatalagens bestämmelser som vi har om sammanhållen journalföring överförs till den nya lagen. I den nya lagen införs också bestämmelser som ger möjlighet för delar av verksamheter att få tillgång till sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation. Inom hälso- och sjukvården omfattar lagen alla patienter. Inom omfattar lagen verksamheter som avser omsorg om äldre personer och personer med funktionsnedsättning. I lagen införs även flera integritetsstärkande åtgärder. Det handlar bland annat om att ge patienten och omsorgsmottagaren inflytande över i vilken utsträckning dennes personuppgifter delas med andra vård- och omsorgsgivare. Detta är ett viktigt steg i en viktig riktning. Digitalisering är nödvändig. Att hitta effektivare och smartare lösningar är fullständigt grundläggande för att vara en relevant stomme av svensk välfärd nu och framåt. Det har vi socialdemokrater och de andra partierna i den här kammaren förstått. Digitaliseringen som en viktig del i den utvecklingen är inte kontroversiell. Det som skiljer oss åt är att vi tar olika lätt på förändringen. Med det här förslaget stärks och förtydligas den personliga integriteten. För oss socialdemokrater är det ingen annan som kan ha slutordet om tillgängligheten till dina egna hälsodata - vem ska äga dem om inte du själv? Jag märker och ser hur flera partier i den här kammaren säger att det borde gå fortare och lättare att digitalisera och att det bara blir bättre och lättare. Den här fartblindheten som vi bevittnar gör mig en aning orolig. Kör man i hög hastighet missar man mycket efter vägen. Här tappar man många på vägen. Ur ett helt demokratiskt perspektiv behöver alla eller de flesta känna sig mogna för att hänga med i den här digitaliseringsförändringen. Vi ser när det kommer till SJ:s biljettsystem eller bankernas digitaliserade tjänster hur detta exkluderar människor, och det är farligt. Därför ska vi skynda långsamt och inse att de finns viktiga demokratiska perspektiv som behöver . I den tid vi nu lever, där säkerhetspolitiken är mer aktuell än på väldigt länge, tänker jag på ett av många exempel som vi har fått uppleva. Det gäller det som hände i kommun . Kommunen blev hackad, och stod utan både journaler, medicinlistor och scheman . Jag tror att vi behöver tänka efter både en och två gånger för att digitaliseringen och digitala system ska hjälpa och inte stjälpa oss. Vi socialdemokrater prioriterar alltid välfärden och sätter den i främsta rummet. Hälso- och sjukvården och omsorgen ska styras efter behov; det tummar vi inte en millimeter på. Offentligt finansierad välfärd ska också styras demokratiskt och inte av vinstdrivande företag eller diktaturer som . Människor ska kunna lita på att vården och omsorgen finns där när man behöver den. Vi vill och ska göra mer när det kommer till digitalisering och hur vi använder hälsodata. Det förslag som vi debatterar nu och ska besluta om är till synes kanske inte så märkvärdigt. Det kommer dock att spela en viktig roll för en säkrare vård och omsorg. Men det är också ett steg; fler steg behöver och ska tas. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. Tack, ledamoten , för inlägget i debatten! Ledamoten argumenterade väl för att lagstiftningsförändringarna behövs för att skapa möjlighet till en sammanhållen dokumentation kring äldre och personer med funktionsnedsättningar. Men jag ställer mig lite fundersam till varför inte ledamoten , Socialdemokraterna och regeringen tycker att detta är angeläget också för andra grupper som är i behov av både insatser från och hälso- och sjukvården. Varför tycker inte ledamoten att det är viktigt att underlätta informationsdelning och samverkan även kring andra grupper? Det gäller till exempel barn och unga som mår dåligt och är i behov av insatser från och till exempel insatser från barn- och ungdomspsykiatrin. Varför tar regeringen bara det här lilla steget när behovet är mycket, mycket större? Ärligt talat, fru talman, undrar jag varför regeringen nöjer sig med att bristerna i samverkan kommer att bestå för till exempel socialt utsatta barn och unga, för personer med missbruk eller för personer med psykisk sjukdom. De är ju ofta i behov av insatser både från psykiatrin och från kommunens socialtjänst. Det är min första fråga. Jag vill också invända lite grann mot den bild som ledamoten gav av att vi måste skynda långsamt. Problemet, fru talman, är snarare att regeringen är kvar på perrongen. Utvecklingen går otroligt fort, och vi har en lagstiftning som inte alls håller jämna steg med den tekniska utvecklingen. Konsekvensen blir inte en bättre och stärkt personlig integritet utan en allt sämre, för lagstiftningen är inte uppdaterad till hur tekniken ser ut . Vi har ett enormt stort behov av att uppdatera lagstiftningen och skapa en annan digital infrastruktur just för att värna den personliga integriteten.