· H901UbU30 · 2022-06-01 09:55:44 — Få politiska uppgifter är så grundläggande för framtid som att säkra en välfungerande skola. Den ska vara välfungerande inte enbart för dem som kommer från studievana hem, som är vana vid att läsa böcker och som kan få hjälp av föräldrarna med läxorna. Vi behöver skapa en skola som är välfungerande för varje elev, även för dem som har det svårare, även för dem som inte har föräldrar med högre utbildning och även för de elever som inte har en plats i hemmet där de i lugn och ro kan göra sin läxa. En bra skolgång är den viktigaste språngbrädan för social rörlighet och den bästa garantin för att barn som har fått en tuffare start i livet ska få det bättre än sina föräldrar. Det ska gälla i hela landet, i storstädernas utanförskapsområden och på landsbygden. går av niondeklassarna ut utan gymnasiebehörighet. Signalen till oss - den kom tidigt, men vi agerade tyvärr för sent - kan inte vara tydligare. Vi beslutsfattare behöver göra det som krävs: ge skolan de verktyg som behövs. Vi behöver framför allt se till att det kommer en lagstiftning på plats som gör det möjligt att agera i stället för . Det är inte rimligt att det, trots att skolan har ett lagstadgat kompensatoriskt ansvar, blir sämre. Det blir sämre stöd till elever som behöver mer undervisning och hjälp för att kara sina studier. Det är inte heller rimligt att regeringens försök att komma till rätta med problematiken är att erbjuda lite mer av samma. I stället för att för en gångs skull ta ett helhetsgrepp och åstadkomma ordentlig förändring föredrar den socialdemokratiska regeringen att dutta lite. Regeringen föreslår alltså extra studietid från årskurs 4 till årskurs 9. Det får vara max , och det ska vara frivilligt att delta. Jag kan verkligen inte förstå hur regeringen kan tro att detta är nog, att detta ska räcka och att detta ska ge alla elever en rimlig chans. Ska inte barn i årskurs 1-3 ha rätt att få stöd? Ska inte barn som halkar efter tidigt få en chans att komma i kapp? Och ska en förälder till en elev i till exempel årskurs 6 eller 7 kunna vägra att barnet får tillgång till extra studietid? Regeringen behöver svara på om det är barnets behov och lärarprofessionens bedömning som ska vara det som faktiskt gäller i svensk skola. Eller ska detta bli ytterligare en proposition som inte är tillräcklig? Vi moderater menar att det är barnets behov av stöd som ska styra från dag ett i svensk skola. Extra studietid ska vara obligatoriskt när det behovet finns. Fler elever måste få en ärlig chans att lyckas. Vi vet att barn som inte uppnår behörighet till gymnasieskolan har sämre förutsättningar till etablering på arbetsmarknaden, har begränsade yrkesval och löper större risk för psykisk ohälsa och kriminalitet. Vi ser detta i vårt samhälle , och det står i regeringens egen text. Det finns något i svensk skola som kallas lovskola. När en elev inte har klarat att ta till sig undervisningen under ordinarie termin ska de ha möjlighet att tillgodogöra sig den kunskapen . Det är en chans för att varje barn ska klara av att ta sig från till gymnasiet, men den ges bara i åttan och nian. Jag tycker att det är något skevt i svensk skolpolitik och i svensk skolreglering när man väljer att agera för sent i stället för så fort behovet existerar. I jobbar man på motsatt sätt. Där agerar man direkt när behovet uppstår. Man ser till att en elev får stödinsatser, specialpedagoger, extra studietid och lovskola, om detta är vad som krävs. Men här låter vi det gå för långt. Vi tror att en elev som halkar efter på lågstadiet, mellanstadiet eller tidigt på högstadiet nog kan ta igen allt detta . Men sedan står eleven där och väntar på slutbetyget och får höra : Du har en sista chans. Det är nu eller aldrig. Detta är vad vi har att erbjuda dessa elever, och det är inte nog. föreslår att lovskolan ska uppstå från den årskurs då en elev har behov av den. Och vi menar att den ska vara obligatorisk. Det är inte rimligt att vi har en skolplikt i som tvingar eleverna att gå men att vi i övrigt är rätt ointresserade av om eleverna klarar skolan eller inte. Vi måste vara villiga att göra det där lilla extra som ser till att varje barn får en värdig chans. Med anledning av detta vill jag yrka bifall till reservation nummer 1. yrkar bifall till reservation nummer 2, som handlar om läxhjälp. Betänkandet handlar om extra studietid för lärande och läxhjälp, och där vill jag betona läxans betydelse för en lyckad utbildning, som jag kommer att ägna en del av min anförandetid åt. Läxor utgör ett naturligt inslag i lärandet och är ett viktigt komplement till den schemalagda undervisningen. Framför allt ska det handla om att repetera de kunskaper som eleverna börjat tillägna sig under den schemalagda undervisningen. Det finns läxor som inte kräver några större förkunskaper eller hjälp av förälder, såsom stavning, glosor, utantillinlärning, läsning, välskrivning med mera. Men det finns även läxor av mer abstrakt karaktär, där inte alla föräldrar har samma möjlighet att hjälpa till. Jag pekar då på de olika former av analyser som elever börjar arbeta med redan så tidigt som i årkurs 4 i skolan. Vi sverigedemokrater menar att man ska vänta med dessa analyser till de högre årskurserna och framför allt gymnasiet, för att eleverna i stället i ska ägna sig åt inlärning av fakta som de sedan kan använda i sina analyser. Tyvärr ser vi stora skillnader mellan elevers möjligheter att få tid, ro och stöd för sitt arbete med läxor. Förutsättningarna är alltså olika. Därför anser vi att det finns ett behov av att skolan anordnar läxhjälp i skolans lokaler. Här vill vi särskilt betona den möjlighet som finns att nyttja skolans välutbildade fritidspersonal för att hjälpa elever i de yngre åldrarna med deras läxor. Denna personal finns redan på plats . Detta är jättebra, och här ser vi en potential där eleverna, när de själva önskar, kan få hjälp med sitt läxarbete. finns det även olika föreningar som med stöd av statliga, regionala eller kommunala bidrag ger läxhjälp åt elever. De får alltså stöd för att hjälpa eleverna med deras läxor. Här är det viktigt att verksamheten fortsättningsvis sker i skolans lokaler och under skolans överinseende. Tyvärr har det uppdagats att flertalet av de föreningar som sagt sig ge läxhjälp och fått pengar för detta inte har gett någon läxhjälp. Här har alltså skattebetalarnas pengar försvunnit rakt ned i föreningarnas fickor, utan att de har utfört det som de har fått betalt för. Så här kan vi inte ha det. Därför är vi tydliga med att all läxhjälp som bekostas med offentliga medel ska ges i skolans lokaler och under rektorns ansvar. Vi står bakom förslaget i betänkandet att erbjuda en utökad lovskola för elever i årskurs 9 som riskerar att inte uppfylla kriterierna för betyget E i ett eller flera ämnen och därmed riskerar att inte bli behöriga till ett nationellt program i gymnasieskolan. Det är viktigt att lovskolan är frivillig för eleverna, men dessa ska delta om de har anmält sig till den. finns tyvärr många skolor, som jag har pratat med, där elever anmäler sig till lovskolan och sedan inte deltar. Det är frivilligt att anmäla sig till lovskolan, men jag tycker att det ska vara obligatorisk närvaro när man väl har anmält sig. Annars går mycket pengar och ansträngningar till spillo. Jag vill avsluta med att betona den viktiga roll som elevers läxarbete har i vår skola, även framöver. Det ger en utmärkt möjlighet att repetera den kunskap som våra lärare har förmedlat under den schemalagda skoltiden. Repetition är, som ni säkert vet, kunskapens moder. har av de elever som avslutat årskurs 9 lämnat utan behörighet till ett nationellt program i gymnasieskolan. Den bristande behörigheten har olika underliggande faktorer. Det kan till exempel handla om otillräckligt stöd till eleverna. Statistik från visar bland annat att det är långt ifrån alla elever som saknar behörighet till gymnasiet som får åtgärdsprogram och särskilt stöd. Totalt hade av eleverna i årskurs 9 ett åtgärdsprogram /20. Det syns också statistiskt sett att antalet åtgärdsprogram ökar med stigande ålder, som forskningen är tydlig med att det är tidiga insatser som krävs för att undvika misslyckade studieresultat. Det lagförslag som vi debatterar innebär att elever i årskurs 4-9 ska erbjudas extra studietid så att de får möjlighet att få hjälp med läxor eller annat skolarbete. Deltagandet ska vara frivilligt, och det ska anordnas under eller i direkt anslutning till ordinarie skoldag. Och det ska vara lärare som ansvarar för detta. Man får också öppna upp möjligheten för huvudmän att anordna den typen av extra studietid genom fjärrundervisning under samma förutsättningar som för övrig fjärrundervisning i . Bakgrunden är att elever har olika förutsättningar hemifrån när det gäller att få hjälp med läxor. Föräldrars utbildningsbakgrund innebär stora skillnader när det gäller vilka möjligheter barn har att få hjälp med sina studier. Vi vet också att de elever som har svårt att uppfylla de lägsta kunskapskraven i högre grad har föräldrar med lägre utbildningsnivå. Vidare pekas det i propositionen på att man utökar lovskolan för de elever i årskurs 9 som riskerar att inte uppfylla målen i kriterierna för betyget E i ett eller flera ämnen och som därmed riskerar att inte bli behöriga till gymnasiet. En sådan lovskola ska erbjudas på lov under läsåret och ska inte kunna räknas av från de lovskola som huvudmännen är skyldiga att erbjuda enligt gällande bestämmelser. I grunden tycker att de förslag som läggs fram är bra. Men vi ser också ett behov av ytterligare insatser och åtgärder för att fler elever ska klara målen. Det är ett stort problem och inte minst ett skolpolitiskt misslyckande att så många elever lämnar utan fullständiga betyg. Från sida ser vi ett behov av mer lärarledd tid för att ytterligare underlätta för elever som har svårt att klara målen. Vi hade gärna sett att alla elever som behöver det genomgår en obligatorisk lovskola redan från årskurs 4, och detta bör fortsätta fram till årskurs 9 för de elever som behöver det. Med anledning av detta vill jag yrka bifall till vår reservation nummer 6. Forskningen visar att undervisningstiden är en av de aspekter som har mest och viktigast inflytande på elevers förutsättningar för lärande och deras möjligheter att uppnå goda kunskapsresultat. Inte minst den utredning som ligger till grund för propositionen pekar tydligt på detta. Utredningen pekade också ut och konstaterade att det långa sommarlovet i påverkar kunskapsutvecklingen. har ett långt sommarlov i relation till jämförbara länder, och det bygger snarare på svensk tradition än på forskning och kunskap om elevernas lärande. Vi ser gärna att regeringen gör som utredningen föreslår och utreder frågan vidare. Hur ska vi se till att lägga upp terminstider och skollov för att skapa förutsättningar för att ha elevernas kunskapsresultat i centrum? Hur kan vi öka undervisningstiden och skapa förutsättningar för lärande med bas i både vetenskap och beprövad erfarenhet? Eftersom just undervisningstiden spelar en viktig roll för elevers lärande vill jag passa på att lyfta en annan fråga som har drivit i utbildningsutskottet och som är viktig för oss för att säkerställa att elever får den undervisningstid som de har rätt till. Det handlar om att vi bättre behöver följa elevers frånvaro i skolan. Vi behöver säkerställa att de elever som inte närvarar får stöd och hjälp att återgå till undervisning och att det finns goda möjligheter till distansutbildning för att få elever att återgå till undervisning och på det sättet ta del av skolan. På det sättet får de bättre förutsättningar att klara skolan och därmed bli behöriga till gymnasieskolan och därmed också till vidare studier och arbete. Avslutningsvis: Det krävs fler insatser för ökad undervisningstid . Fler tidiga insatser är nödvändiga. Insatser krävs för ökad trygghet, studiero och elevhälsa. Men inte minst handlar det om att få fler behöriga lärare som kan möta de elever som vi talar om. Vi ska se till att de möts av skickliga lärare som i sin undervisning kan ge fler elever de bästa förutsättningarna att klara målen. Denna proposition är ett steg i rätt riktning, men det krävs fler insatser framåt. lämnade cirka var fjärde elev utan godkända betyg i alla ämnen. Det är närmare 28 000 elever. Över hälften av dem, ungefär 15 700, saknade godkänt betyg i ett eller flera kärnämnen och var därför inte behöriga att börja på ett vanligt gymnasieprogram. Som flera redan har nämnt är det av varje årskull som inte har behörighet att börja på gymnasiet. Det är alldeles för många. Det är ett stort misslyckande för den svenska skolan att så många elever lämnar utan godkända betyg. Samhället och skolan har misslyckats med det viktiga kompensatoriska uppdraget. vill se en jämlik och sammanhållen skola. Förskolan och skolan ska lägga grunden för ett liv med möjligheter. De ska inte återskapa och förstärka klasskillnader. Förskolan och skolan är helt avgörande för vilka möjligheter en människa har i livet. Därför är bristen på likvärdighet i utbildningen en fråga om demokrati och makt. Den svenska skolans grundproblem är just bristen på likvärdighet. För att skapa en likvärdig skola behöver vi befria skolan från affärsverksamhet och särskiljande skolval samt få en likvärdig ekonomi genom ett statligt ekonomiskt ansvar där resurser fördelas efter behov. Att alla får del av en god utbildning bidrar till att samhället blir bättre för alla. Kunskap är makt. Mer undervisningstid och utökad lovskola kan vara ett steg på vägen mot en mer jämlik skola, där alla elever får de verktyg de behöver och de betyg de måste ha för att kunna läsa på det gymnasieprogram som de vill. Men i första hand måste eleverna få det stöd de behöver inom ramen för den ordinarie undervisningen. Elever som har behov av stöd måste få det genom till exempel extra anpassningar eller särskilt stöd under ordinarie lektioner. Extra lovskola borde inte behövas om skolan har resurser för att ge alla barn den undervisning som de behöver för att klara målen. Möjligheten till utökad lovskola får inte innebära att skolan på grund av resursbrist inte ger stöd under ordinarie termin utan i stället inväntar lovskolan. Kanske är det också de elever som av skoltrötthet inte riktigt har orkat med skolarbetet under terminen som är i störst behov av ledighet under loven. En skola som har utökade möjligheter för alla elever att få stöd att kunna göra sina läxor och annat skolarbete i skolan skulle vara en bättre hjälp för just de här eleverna. Propositionens förslag om lovskola och minst extra tid är bra, men för den omotiverade och skoltrötta eleven är det i första hand stöd under ordinarie skoltid som behövs. Då behövs mer resurser till skolan och ett nej till marknadsskolan. Med detta sagt vill jag ändå yrka bifall till propositionen men också till reservation 7. Alltför många barn får tyvärr aldrig möjlighet att lyckas i svensk skola . saknade av eleverna gymnasiebehörighet när de slutade . Det handlar alltså om nästan 16 000 elever. Vi kristdemokrater anser att tidiga kunskapskontroller och stödinsatser behövs för att fler barn ska få möjlighet att lyckas i skolan. Vi menar att alla barn behöver testas för läs- och skrivsvårigheter . Det ska finnas krav som säkerställer att alla skolor jobbar med diagnostiska prov, alltså prov som mäter elevernas kunskapsutveckling. Det behöver ske återkommande . Det handlar också om att vi måste se till att tidiga stödinsatser följer på de tidiga kunskapskontrollerna, exempelvis i form av utökad undervisningstid, läxhjälp och lovskola. Men det handlar också väldigt mycket om speciallärarstöd och särskilda undervisningsgrupper. Det är något vi tycker borde finnas på alla skolor. Det finns nog ingen bättre åtgärd för att höja kunskapsresultaten än mer tid till undervisning med ämneskunniga lärare som har höga förväntningar på eleverna och förmåga att inspirera så att de vill lära mer. Men när det gäller just den obligatoriska lovskolan är det tydligt att det inte funkar särskilt bra så som det ser ut . I en granskning som Ämnesläraren har gjort visas att inte ens var femte elev får gymnasiebehörighet efter att de har gått en sommarlovskola efter att ha blivit underkända i nionde klass. Jag vill säga att om var femte elev av de som går sommarlovskolan ändå får möjlighet att lyckas är det fantastiskt viktigt. Det är viktigt att möjligheten finns och att de får chansen. Men av de elever som skaffar gymnasiebehörighet genom sommarlovskola klarar sedan inte gymnasiet, enligt siffror från . Jag tror att det här beror på att de elever som behöver gå på sommarlovskola bara har på sig att läsa upp de ämnen som de har fått underkänt betyg i. De hinner helt enkelt inte kompensera för de bristande kunskaper de kanske har med sig sedan lågstadiet. Förslagen som ligger på bordet handlar om att den lovskola som ska erbjudas elever i nian som riskerar att inte nå godkänt ska utökas . Det är ett förslag som vi kristdemokrater gärna ställer oss bakom. Men det räcker inte. Vi ser en uppenbar risk att regeringen och Socialdemokraterna återupprepar gamla misstag. Man sätter in stödinsatserna . Därför har vi ett par gemensamma yrkanden med här . Jag vill passa på att yrka bifall till och reservation 4. Obligatorisk lovskola bör erbjudas redan i lågstadiet för dem som professionen bedömer är i behov av lovskola. Vi anser att det behöver finnas extra studietid eller läxhjälp för barn i behov av det också redan från lågstadiet, därför att den extra undervisningstiden eller läxhjälpen kan vara helt avgörande för att man ska komma i kapp. ska ha en skola där ingen hålls tillbaka, ingen lämnas efter och fler barn får möjlighet att lyckas. Då behövs de tidiga kunskapskontrollerna, men det behövs också stödinsatser som sätts in . Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 3 under punkt 2 i betänkandet. Regeringen har lagt fram förslag som i grund och botten handlar om två saker. Den ena är att från årskurs 4 till årskurs 9 i skolan ska man ha mer tid i skolan för extra undervisning, läxhjälp och annat, och det ska vara frivilligt. Det är det ena som regeringen föreslår. Det andra man föreslår är att för elever i årskurs 9 som riskerar att inte komma in på gymnasiet läggs det för möjligheten att kunna läsa upp på loven, till exempel efter skolavslutningen, så att man får gymnasiebehörighet. Vi tycker från Liberalernas sida att det här är bra. Det är ett steg i rätt riktning. Vi menar att det är väldigt viktigt att de elever som verkligen behöver nå målen i skolan ges mer tid för att göra det. Vi skulle kunna jämföra det här med hur det går till i om man ska ta körkort. Det finns de som behöver 10 lektioner, och det finns de som behöver 20 lektioner och de som kanske behöver 40 lektioner. Då får man göra det - man får i och för sig betala, men man får gå om man behöver det. Det sätt som den svenska skolan och särskilt är uppbyggd på och har varit bygger på en annan princip i grund och botten, nämligen att man ska lära sig samma sak, på samma sätt och på lika . Men alla barn och ungdomar är olika. Det här funkar för de flesta, och skolan kan förstås inte ta hänsyn till vartenda individuellt önskemål och den måste vara organiserad på något sätt. Men det finns de elever som behöver avsevärt mycket mer tid, och det finns de elever som kan lära sig saker mycket snabbare och som behöver mer stimulans i skolan. Vi har därtill en särskild utmaning i och med att vi har många människor här som inte har svenska som modersmål och som kanske kommit hit när de varit sju, åtta, nio, tio eller och behöver väldigt mycket kompensatoriska insatser för att hämta upp det som de inte har med sig från hemlandet. Hela grundtanken om att vi behöver laborera mer med tiden i skolan och kunna förlänga den för dem som behöver det har vi från Liberalerna varit pådrivande för väldigt . Vi har jobbat för införandet av lovskola och extra studietid. Vi vill även att det ska gå att förlänga skolplikten för nyanlända och så vidare för att man verkligen ska kunna få de här kunskaperna med sig framåt i tiden. Vi ser dock två problem med regeringens förslag. Det första är att allting bygger på frivillighet. Tror man att den som är rätt skoltrött och har svårt att nå målen med stor entusiasm går i skolan några lektioner till och är kvar i skolan när de andra går hem? Det funkar inte så, det vet vi alla. I grund och botten måste skolledaren, rektorn, kunna fatta ett beslut utifrån de behov som kan finnas om att den här eleven behöver gå fler timmar i skolan för att kunna hämta upp det här. Att det är frivilligt kommer att göra att man missar målet, menar vi. Dessutom, fru talman, sätts insatserna i och med förslaget med lovskolan in för sent när de bara riktas in mot årskurs 9. De måste sättas in tidigare i skolsystemet, och vi föreslår att man ska kunna ordinera lovskola för elever redan från årskurs 4. debatterar vi betänkande UBU30, Mer tid till lärande, extra studietid och utökad lovskola. Jag vill yrka bifall till förslaget i betänkandet. Svensk skola kan bli ännu bättre. Vi har sett att samhället har varit svagt och att skolan har blivit alltmer ojämlik. Det är nu vi ska se till - vi borde ha gjort det för länge sedan - att samhället steg för steg tar tillbaka kontrollen över skolans utveckling. Alla elever ska lyckas. Det ska inte spela någon roll vilka dina föräldrar är, vilken skola du går på eller om dina föräldrar har råd att köpa läxhjälp eller inte. Vi socialdemokrater gick till val på att införa en läxhjälpsgaranti. Vi avskaffade läxrut och satsar nu i stället på läxhjälp, eller studietid som det heter, och lovskola för alla. Det här betänkandet innehåller en rad förslag till förändringar. Det innebär bland annat att alla elever i årskurs 4-9 ska erbjudas extra studietid, vilket innebär att skolan har en skyldighet att erbjuda en möjlighet till hjälp med läxor och annat skolarbete med en närvarande lärare eller annan skolpersonal. Det är mycket riktigt så att det här handlar om frivillighet för eleven, och det handlar extra . Den förändring som sker i lovskolan är att den utökas med utöver de tidigare . Detta riktas specifikt till de elever som riskerar att inte nå godkänt i ett eller flera ämnen och därmed inte bli behöriga till ett nationellt gymnasieprogram. Vi vet att en gymnasieexamen är en förutsättning för att kunna etablera sig på arbetsmarknaden. Det är svårare för dem som inte har en gymnasieexamen. Det begränsar deras möjligheter till olika yrkesval och de löper större risk för psykisk ohälsa och kriminalitet. Det är vår skyldighet att se till att alla unga i får möjlighet att klara skolan och ta en gymnasieexamen. Det är högst prioriterat. Vi kan också se att våra barn och elever behöver lika villkor för att nå målen med utbildningen och skolan. Skolan har ett oerhört viktigt uppdrag. Den ska bli mer kompensatorisk. Det krävs då att man tar mer hänsyn till barns och elevers olika behov. Här är skollagen väldigt tydlig, fru talman. Du ska ges möjlighet att utvecklas och nå dina mål utifrån eller trots dina förutsättningar. Skolan ska uppväga skillnader i barnens uppväxtvillkor, socioekonomisk bakgrund och andra svårigheter. Ett sätt är att ge mer lovskola under hela läsåret. Det är något som många talar för är väldigt bra, då man tidigt under läsåret kan identifiera de utmaningar som eleven har. Det bidrar till mer kontinuitet, och man kan koncentrera sig på olika ämnen och moment i en miljö där man har en-till-en-undervisning. Ett annat förslag är att öka studietiden utanför den ordinarie undervisningen för att stötta upp skolarbetet för dem som halkat efter och inte har möjlighet till stöd och hjälp hemifrån med läxor och annat. Det är också ett väldigt viktigt stöd för dem som har kommit till och som har mycket i svensk skola. Det finns invändningar mot dessa förslag. Vi har hört några här i kammaren. Det finns också reservationer och kanske mer långtgående förslag när det kommer till just obligatorium.