bet · H901MJU22 · 2022-04-25 00:00:00 — Enligt kommittémotion 2021/22:4061 av m.fl. (MP) yrkande 43 bör inte griskultingar få avvänjas från suggan förrän allra tidigast vid fyra veckors ålder. Motionärerna framhåller att smågrisarnas immunförsvar och tarmsystem inte är helt utvecklade förrän vid denna ålder, och en tidigare avvänjning främjar inte djurvälfärden. behandling och kompletterande uppgifter Globalt avtal om antibiotikaanvändning På svenskbrittiskt initiativ togs en global handlingsplan för antimikrobiell resistens (AMR) fram 2015. Den globala handlingsplanen har godkänts av de styrande organen inom (), för djurhälsa (OIE) och livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO). Målen med handlingsplanen är • att öka kunskapen om AMR • att minska förekomsten av infektioner hos djur och människor bl.a. genom bättre hygien • en mer ansvarsfull användning av antimikrobiella substanser • att tydliggöra de ekonomiska konsekvenserna av AMR att möjliggöra investeringar i nya mediciner, diagnostik och vaccin. Organisationernas medlemsländer har härigenom enats om att de ska ha nationella handlingsplaner för AMR som är förenliga med den globala handlingsplanen och att medlemsländerna ska genomföra relevanta strategier och planer för att förebygga, kontrollera och övervaka AMR. Regeringen beslutade om en uppdaterad svensk strategi för arbetet mot antibiotikaresistens. Strategin ska ligga till grund för arbete med att bromsa uppkomst och spridning av antibiotikaresistens samt med att förebygga och hantera dess konsekvenser. Strategin omfattar nationellt och internationellt arbete och gäller . Regeringen anser att ska visa ledarskap i det internationella arbetet mot antibiotikaresistens. Det gäller multilaterala processer, arbetet inom EU samt bilaterala kontakter och samarbeten. FAO har tagit fram en handlingsplan för AMR för åren 2021–2025 som ska fokusera på globala ansträngningar för att hantera AMR i livsmedels- och jordbrukssektorerna. Syftet med planen är att påskynda framsteg i att utveckla och genomföra multisektoriella nationella handlingsplaner i världen och uppmärksamma strategiska prioriteringar och expertområden där FAO kan ge stöd. Handlingsplanen har tagits fram av en tvärvetenskaplig arbetsgrupp vid FAO för att säkerställa att alla relevanta dimensioner beaktas, inkluderat mark- och vattendjurs hälsa, växtodling, livsmedels- och fodersäkerhet, genetiska resurser, naturresurshantering, riskkommunikation och beteendeförändring. Enligt svenska har mycket kunskap och erfarenhet att bidra med i det globala arbetet mot antibiotikaresistens och är efterfrågade i FN-systemet. Regeringen beslutade om en uppdaterad strategi för arbetet mot antibiotikaresistens . beskriver att arbetar aktivt och strategiskt med antibiotikaresistens på bl.a. dessa sätt: • är givare till fonden som är skapad av WHO, FAO och OIE för att stödja genomförandet av låg- och medelinkomstländers handlingsplaner mot antibiotikaresistens i ett brett tvärsektoriellt helhetsperspektiv. • har haft flera lyckade samarbeten med FN där den svenska modellen har fått stor spridning. Olika sampublikationer har visat att sjukdomsutbrott kan förhindras med god djurhållning, vilket minskar behovet av antibiotika. • har även varit starkt bidragande till att nya internationella standarder för AMR i livsmedelkedjan kunde antas av . Även engagemang inom OIE bidrar till en globalt ökad djurhälsa med minskat behov av antibiotika samt en säker handel med djur och djurprodukter. • På uppdrag stödjer också andra länder i att effektivisera deras AMR-arbete. • I internationella sammanhang går i täten för att belysa miljöns betydelse för uppkomst och spridning av AMR. Spridning av antibiotika till miljön kan ske exempelvis vid tillverkning. I budgetpropositionen aviserade regeringen en försöksverksamhet kring en miljöpremie i läkemedelsförmånssystemet. • Socialminister är representant och utsedd till vice ordförande i den globala ledargruppen för AMR, en högnivågrupp tillsatt av FN:s generalsekreterare. I gruppen arbetar man för att främja agerande kring AMR på högsta politiska nivå. är också medlem i en sammanslutning av hälsoministrar från ett 20-tal länder () som samarbetar för att lyfta frågan om AMR inom FN-systemet. gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att beskriva och utvärdera arbete med att få till stånd en mer ansvarsfull och minskad antibiotikaanvändning i djurhållningen globalt och vid behov föreslå åtgärder i syfte att effektivisera och utveckla arbetet (dir. 2021:33). Utvärderingen ska omfatta internationella arbete liksom sådana initiativ på nationell nivå som skulle kunna få effekt, direkt eller indirekt, på antibiotikaanvändningen i djurhållningen globalt. I uppdraget ingår också att analysera de samarbeten som svenska aktörer finns representerade i samt de strategier som har använt sig av för påverkansarbete. Utredaren ska lämna förslag på hur bättre kan agera internationellt. Utredaren ska inte lämna förslag på skatteområdet. • kartlägga svenska aktörers insatser för en ansvarsfull och minskad antibiotikaanvändning inom djurhållningen globalt • analysera insatsernas effektivitet och bedöma vilka initiativ som kan få störst utväxling i förhållande till insatta medel och resurser • lämna förslag till åtgärder som generellt skulle kunna effektivisera och utveckla arbete ytterligare för en ansvarsfull och minskad antibiotikaanvändning inom djurhållningen globalt. Uppdraget ska, efter att regeringen beslutade att förlänga utredningstiden (dir. 2022:15) med en månad, redovisas . I resultatredovisningen i budgetpropositionen (prop. 2021/22:1 utg.omr. 23) anför regeringen att svenska erfarenheter, som har lett till att svensk mjölkproduktion är i världsklass när det gäller låg antibiotikaanvändning kombinerat med friska och högproduktiva djur, sprids i en sampublikation mellan svensk expertis och FAO . Nyckelfaktorer som rapporten lyfter fram är förebyggande arbete för god djurhälsa och djurvälfärd och det nära samarbetet mellan djurbönder, veterinärer, universitet, myndigheter och departement. Genom FAO:s spridning av de svenska framgångsfaktorerna har därmed gjort en betydande internationell insats för att bekämpa antibiotikaresistensen bland djur och människor. Efterlevnad av förbud mot svanskupering Rutinmässig svanskupering av grisar är förbjudet inom EU. Svanskupering får endast ske om det finns bevis på att det har uppkommit skador på svansen. Innan sådana ingrepp genomförs ska andra åtgärder vidtas för att förhindra svansbitning och andra oönskade beteenden. När detta görs ska hänsyn tas till miljön i dess helhet och beläggningsgraden. Olämpliga djurhållningsmetoder och miljöförhållanden ska åtgärdas[16]. presenterade Europeiska revisionsrätten rapporten i EU: att minska klyftan mellan ambitiösa mål och praktiskt genomförande (särskild rapport nr 31/2018). I rapporten konstaterar revisionsrätten att EU:s åtgärder för djurs välbefinnande har varit framgångsrika i viktiga avseenden men att det kvarstår brister på vissa områden, bl.a. när det gäller den rutinmässiga svanskuperingen av grisar. Revisionsrätten framhåller att medlemsstaternas offentliga kontrollsystem är en viktig faktor. Enligt rapporten finns det exempel på god praxis, särskilt när det gäller de offentliga inspektionernas enhetlighet, men även ett behov av att fokusera på områden och företagare med en större risk för bristande efterlevnad. Medlemsstaterna skulle enligt revisionsrätten kunna utnyttja informationen från internrevisioner och klagomål på ett bättre sätt för att förbättra förvaltningen av djurskyddspolitiken. Vidare konstaterar revisionsrätten att medlemsstaterna i allmänhet har infört lämpliga system för att kontrollera efterlevnaden av tvärvillkor som rör djurs välbefinnande, men att samordningen med offentliga inspektioner dock kan bli bättre. Vidare visade granskningen på fall där de sanktioner som har införts av utbetalande organ inte är proportionella mot oriktigheternas allvar. I rapporten lämnas ett antal rekommendationer till kommissionen som syftar till att förbättra förvaltningen av djurskyddspolitiken. Rekommendationerna gäller den strategiska ramen för djurs välbefinnande, effektivare efterlevnadsåtgärder, riktlinjer för efterlevnad, förstärkning av kopplingarna mellan tvärvillkor och djurs välbefinnande samt åtgärder för att se till att landsbygdsutvecklingspolitiken bidrar bättre till djurvälfärden. Enligt () kuperas av de grisar som produceras inom EU för att förhindra svansbitning, trots att rutinmässig svanskupering är förbjuden. I är svanskupering förbjudet och enligt SLU föds alla grisar upp med intakta svansar utan att svansbitning är ett stort problem. SLU har i en artikel sammanfattat kunskap och praktiska lösningar från svensk produktion som skulle kunna tillämpas i andra EU-länder[17]. De stora skillnaderna mellan och många andra länder rör enligt SLU inhysning och management och innefattar bl.a. lägre beläggningsgrad, reglerat utrymme vid utfodring, tilldelning av strömaterial samt förbud mot helspalt. Sannolikt påverkar även faktorer som högre hälsostatus och högre avvänjningsålder. SLU:s slutsats är att för att förhindra svansbitning och eliminera behovet av svanskupering bör EU:s lagstiftning tydligare matcha grisens biologiska behov. En av huvuduppgifter är att kontrollera att medlemsstaterna fullgör sina EU-rättsliga åtaganden. Vid överträdelser kan kommissionen väcka talan mot en medlemsstat i . Som framgår tidigare i detta betänkande tillämpas EU:s kontrollförordning [18]. Förordningen reglerar bl.a. hur den offentliga kontrollen i medlemsstaterna ska organiseras, finansieras och genomföras. Målet med förordningen är att fastställa harmoniserade unionsramar för organisationen av offentlig kontroll. Kontrollförordningen ska tillämpas vid offentlig kontroll som utförs för att säkerställa att unionslagstiftningen inom en rad olika sakområden – bl.a. djurhälsokrav och djurskyddskrav – följs, oavsett om de närmare tillämpningsbestämmelserna har fastställts på unionsnivå eller i medlemsstaternas nationella lagstiftning. I artikel 9 regleras hur den offentliga kontrollen ska bedrivas. Där framgår bl.a. att de behöriga myndigheterna regelbundet och med lämplig frekvens ska utföra riskbaserad offentlig kontroll av alla aktörer. Kontrollen ska bl.a. beakta identifierade risker som är förbundna med djur och varor, aktörernas tidigare resultat vid offentlig kontroll och tillförlitligheten i aktörernas egenkontroll. Kontrollen ska som huvudregel genomföras utan förvarning. I regeringens proposition 2020/21:43 En anpassning av bestämmelser om kontroll i livsmedelskedjan till EU:s nya kontrollförordning föreslogs ändringar som syftar till att anpassa svensk lagstiftning till förordningen. På förslag av miljö- och jordbruksutskottet beslutade att anta regeringens förslag till ändringar i ett antal lagar, bl.a. djurskyddslagen (bet. 2020/21:MJU6, rskr. 2020/21:198). De nya reglerna trädde i huvudsak i kraft . behandlade miljö- och jordbruksutskottet ett motionsförslag om att regeringen bör verka för att EU-regler mot svanskupering upprätthålls i praktiken. Utskottet uttalade då följande i betänkande 2016/17:MJU12 Djurskydd: Det råder bred politisk enighet i om att arbetet för en högre djurskyddsnivå inom EU måste prioriteras. Av denna anledning beslutade om ett tillkännagivande till regeringen om att intensifiera arbetet för att förbättra djurskyddet inom EU (bet. 2014/15:MJU10 punkt 1, rskr. 2014/15:181). Utskottet välkomnar de insatser som regeringen gjort för att höja djurskyddsnivån inom unionen, inte minst vad gäller de initiativ som fört fram tillsammans med likasinnade. Utskottet noterar att förslaget till en EU-gemensam djurskyddsplattform har mottagits särskilt väl. Utskottet noterar också att regeringen varit aktivt pådrivande i rådsförhandlingarna om nya lagstiftningsakter och att kunnande inom djurskyddsområdet lyfts fram av kommissionen inför andra medlemsländer som bästa praxis. Med hänvisning till bl.a. de insatser som nämns ovan bedömer regeringen att tillkännagivande nu är tillgodosett. Utskottet förutsätter inte desto mindre att regeringens arbete för ett högre djurskydd inom unionen fortskrider med samma intensitet som . Alltför många problem kvarstår för att ska sänka sin ambitionsnivå, inte minst den bristfälliga efterlevnaden av de EU-gemensamma djurskyddsbestämmelser som finns. Betydelsen av att fortsätter att verka aktivt pådrivande inom EU för att såväl höja djurskyddsnivån som att försäkra att regelverken följs kan därför inte understrykas nog. Utskottet förutsätter att regeringen delar denna uppfattning. Ett yrkande om vikten av att förbudet mot rutinmässig svanskupering upprätthålls i praktiken prövades senast av utskottet i betänkande 2018/19:MJU11 Djurskydd. Utskottet ansåg att motionen kunde lämnas utan vidare åtgärd och anförde bl.a. följande: När det gäller frågan om regelefterlevnad vill utskottet framhålla att utgångspunkten naturligtvis är att gällande regler måste följas. På EU-nivå är det därför en av kommissionens främsta uppgifter att kontrollera att det beslutade EU-rättsliga regelverket efterlevs i medlemsstaterna. Av redovisningen ovan framgår att det har antagits en ny kontrollförordning vars mål är att fastställa harmoniserade unionsramar för organisationen av offentlig kontroll inom en rad sakområden, bl.a. djurhälsokrav och djurskydd. Utskottets bedömning är att förordningen kommer att bidra till en bättre och mer likvärdig kontroll inom hela unionen. I rådets direktiv /58/EG[19] fastställs de miniminormer som gäller i unionen för skydd av animalieproduktionens djur, inbegripet djur för produktion av fet ank- och gåslever (foie gras). Direktivet innehåller ett krav på att djur ska utfodras med hälsosamt foder som är lämpligt för djurens ålder och art och som ges till dem i tillräcklig mängd för att hålla dem vid god hälsa och tillgodose deras näringsbehov. Det finns också ett förbud mot att ge foder eller vätska på ett sätt eller med ett sådant innehåll som kan orsaka onödigt lidande eller skada (punkt 14 i bilagan till direktivet). Det finns dock ingen EU-lagstiftning som uttryckligen förbjuder gås- och ankleverproduktion genom tvångsmatning. Inom ramen för europeiska konventionen om skydd av animalieproduktionens djur antogs tre rekommendationer för skydd av ankor och gäss. Rekommendationerna fastställer att tvångsmatning av ankor och gäss endast ska vara tillåtet i de länder där det redan förekommer och att dessa länder bör uppmuntra forskning om alternativa produktionsmetoder för att framställa foie gras. I en rapport från EU:s vetenskapliga kommitté för djurs hälsa och välbefinnande, som presenterades 1998, drogs slutsatsen att tvångsmatning av ankor och gäss, så som den då utövades, inte var förenlig med ett gott djurskydd. Som redovisats tidigare i detta betänkande beslutade om en resolution med anledning av det europeiska medborgarinitiativet End the Cage . I resolutionen uppmanade att föreslå lagstiftningsinstrument om rättvist och hållbart jordbruk och särskilt att föreslå en översyn av direktivet om skydd av animalieproduktionens djur i syfte att fasa ut användningen av burar inom EU:s djurhållning och utvärdera en eventuell utfasningsperiod . Parlamentet uppmanade också kommissionen att utarbeta ett förslag om att förbjuda grym och onödig tvångsmatning av ankor och gäss för produktion av gåslever. presenterade kommissionen meddelandet om det europeiska medborgarinitiativet End the Cage (C(2021) 4747). Av meddelandet framgår att kommissionen begärde att Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) ska avge vetenskapliga yttranden om djurs välbefinnande vid uppfödning av vaktlar, ankor och gäss med och utan burar. Efsa förväntas avge dessa yttranden . Frågan om förbud mot import av vissa varor, såväl från tredjeland som från andra medlemsstater i EU, har behandlats av miljö- och jordbruksutskottet i betänkande 2018/19:MJU11 Djurskydd. Utskottet lämnade då yrkanden som efterfrågade importförbud av livsmedel som producerats genom tvångsmatning av djur utan åtgärd och redogjorde för miljö- och jordbruksutskottets uttalanden i betänkande 2011/12:MJU21 Djurskydd och djur som används för vetenskapliga ändamål. Av ställningstagandet i det sistnämnda betänkandet framgick bl.a. följande: Så som utskottet tidigare anfört i betänkande 2010/11:MJU20 är det inte möjligt att införa något generellt förbud mot import enligt det internationella regelverket inom (). En av hörnstenarna i det internationella handelsarbetet är att varje land har rätt att bestämma över sina egna produktions- och processmetoder och att importhindrande åtgärder inte får vidtas om det inte finns fara för hälsan bland djur och människor i det importerande landet. Enligt landsbygdsdepartementet finns det en risk att krav på att inkludera djurskydd kan användas i protektionistiska syften. Detta är inte minst något som utvecklingsländer oroar sig för. Därför vill man inte se detta inkluderat. Innan det, enligt departementet, ens är realistiskt att diskutera att inkludera djurskydd i större utsträckning i än , är det nödvändigt att internationella standarder kommer till stånd. Det är något som aktivt arbetar för. Ett sätt att uppnå ett förbättrat djurskydd internationellt är att komma fram till multilaterala överenskommelser när det gäller djurskydd och att ta med frågan i bilaterala avtal mellan EU och tredjeländer. I utskottets betänkande framhölls vidare att det bör uppmärksammas att näringens engagemang ökar och att privata standarder skapas. Dessa kan i vissa fall vara mer effektiva för att förbättra djurskyddet globalt än att förlita sig på att stater ska agera. På EU:s inre marknad råder fri rörlighet av varor, tjänster, personer och kapital. En vara som är lagligen tillverkad eller till salu i ett EU-land kan även säljas i alla andra länder som ingår i den inre marknaden (principen om ömsesidigt erkännande). Minkfarmning och pälsfarmning i övrigt Såväl EU som medlemsstaterna är parter till europeiska konventionen om skydd av animalieproduktionens djur. Rådets direktiv /58/EG av om skydd av animalieproduktionens djur, som har utformats med stöd av konventionen, innehåller miniminormer för skydd av djur som hålls för produktion av livsmedel, ull, skinn eller pälsar eller för annan animalieproduktion. Enligt artikel 3 i direktivet ska medlemsstaterna fastställa bestämmelser så att ägarna eller uppfödarna vidtar alla rimliga mått och steg för att garantera välbefinnandet hos de djur de har hand om för att se till att dessa djur inte utsätts för onödig smärta, onödigt lidande eller onödig skada. I har direktivet genomförts i djurskyddslagen, djurskyddsförordningen och föreskrifter från . I 2 kap. 2 § första stycket djurskyddslagen anges att djur ska hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att deras välfärd främjas, att de kan utföra sådana beteenden som de är starkt motiverade för och som är viktiga för deras välbefinnande (naturligt beteende) och att beteendestörningar förebyggs. Enligt andra stycket i bestämmelsen får regeringen eller den myndighet som regeringen föreskriver meddela föreskrifter om villkor för eller förbud mot viss djurhållning för att tillgodose kravet enligt första stycket. har med stöd av djurskyddsförordningen meddelat föreskrifter och allmänna råd (SJVFS 2019:16, senast ändrad genom SJVFS 2020:23) om uppfödning och hållande av pälsdjur. Föreskrifterna gäller enligt 1 kap. 1 § hållande av chinchillor, minkar och rävar som föds upp eller hålls för produktion av päls eller skinn. Föreskrifterna innehåller allmänna bestämmelser om bl.a. avel, skötsel och tillsyn, foder och renhållning (1 kap.) samt särskilda bestämmelser för minkar (2 kap.) och chinchillor (3 kap.). svarade landsbygdsminister på en interpellation om förbud mot pälsdjursuppfödning (ip. 2019/20:208) och anförde bl.a. följande: har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att avveckla den svenska pälsdjursuppfödningen eller låta utreda hur en avveckling av denna kan genomföras. Låt mig inleda med att konstatera att vi har en stark djurskyddslagstiftning i . har vi en ny djurskyddslag på plats. I den nya lagen förtydligas att djur ska hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att de kan utföra sådana beteenden som de är starkt motiverade för och som är viktiga för deras välbefinnande. Lagen förtydligar också att beteendestörningar ska förebyggas. För mig och regeringen är det viktigt att den djurhållning vi har i lever upp till lagens krav. Det gäller naturligtvis även pälsdjur. Det var också därför som regeringen vid sidan av arbetet med den nya djurskyddslagen gav i uppdrag att utvärdera välfärden hos minkar inom pälsdjursproduktionen. Uppdraget gavs mot bakgrund av tidigare problem inom området, men även utifrån de insatser som gjorts av näringen och de föreskriftsförändringar som gjorde 2012. I uppdrag ingick även att överväga behovet av eventuella föreskriftsändringar eller andra åtgärder för att tillgodose minkars naturliga beteende. redovisade sitt uppdrag för ganska precis . I sin rapport konstaterar att svenska minkar generellt har fått det bättre , dels tack vare nya djurskyddsföreskrifter, dels tack vare pälsdjursnäringens eget djuromsorgsprogram Minkhälsan. I arbetet med uppdrag bidrog det vetenskapliga rådet för djurskyddsfrågor vid med viktigt underlag om aktuell forskning om minkars naturliga beteende och djurvälfärd. Av rådets yttrande framgår att rådet anser att den vetenskapliga forskning som finns stöder de regler som infördes i föreskrifter 2012. ger i sin redovisning inte heller några förslag till regeländringar för mink. menar däremot att det behövs mer forskning om hållande av mink i de system som de hålls i. Om det är så att framtida forskning visar att det finns problem kommer de regler som finns att behöva ses över. Våra myndigheter arbetar också kontinuerligt med att se över sina föreskrifter. Bedömningar av vilka krav som ska gälla för olika djurslag görs för varje djurslag för sig och grundar sig på vetenskap och beprövad erfarenhet. Regeringen konstaterar i budgetpropositionen att redovisning inte föranleder några åtgärder från regeringens sida. Den hållningen har inte ändrats. Mitt svar till är således att jag inte avser att vidta några åtgärder för att avveckla eller låta utreda en avveckling av den svenska pälsdjursuppfödningen. Liknande yrkanden om att avveckla pälsdjursuppfödningen i stort och minkuppfödningen i synnerhet behandlades av miljö- och jordbruksutskottet under förra i betänkande 2020/21:MJU10 Djurskydd. Utskottet föreslog att motionerna skulle avslås och anförde följande: Grundläggande bestämmelser om hur djur – inklusive djur som hålls för produktion av päls och skinn – ska hållas och skötas finns i djurskyddslagen och djurskyddsförordningen. Av djurskyddslagen framgår bl.a. att djur ska behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom. Det framgår också att djur ska hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att deras välfärd främjas, att de kan utföra sitt naturliga beteende och att beteendestörningar förebyggs. Utöver dessa grundläggande bestämmelser har meddelat närmare föreskrifter om uppfödning och hållande av pälsdjur. Enligt utskottets bedömning har det inte framkommit skäl att förändra detta regelverk. Utskottet har således inte för avsikt att vidta några åtgärder för att avveckla pälsdjursuppfödningen. beslutade i enlighet med utskottets förslag. är ansvarig central myndighet för djurskyddet. hade en särskild myndighet, , det uppdraget. arbetar, som tidigare gjorde, med regelgivning, vägledning, information, stöd och samverkan på djurskyddsområdet. Verket ska säkerställa ett gott djurskydd och arbeta för en hållbar utveckling, ett dynamiskt och konkurrenskraftigt näringsliv i hela landet och en livsmedelsproduktion till nytta för konsumenterna.