bet · H901UU5 · 2022-06-02 00:00:00 — 2021/22:3776 av m.fl. (M): 12.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det nordisk-baltiska samarbetet bör fördjupas och tillkännager detta för regeringen. 24.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om med internationell rätt och regionalt och internationellt samarbete som grund och tillkännager detta för regeringen. 25.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att och EU ska värna och skydda Atlantförbindelserna i händelse av ökade spänningar, upprätthålla navigationsfriheten samt värna skyddet av Atlantkablarna och tillkännager detta för regeringen. 54.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att aktivt bör arbeta för en nordisk covidkommission som utvärderar det nordiska samarbetet under krisen och som lyfter upp lärdomar och erfarenheter och tillkännager detta för regeringen. 55.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att aktivt bör arbeta för ett fördjupat nordiskt samarbete kring ekonomi och innovationer och tillkännager detta för regeringen. 56.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att aktivt bör arbeta för ett säkrare och mer säkerhetsintegrerat och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3883 av m.fl. (KD): 30.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att Nordensamarbetet bör fokusera på försvars- och säkerhetspolitiska utmaningar samt på att lösa de gränshinder som försvårar för den fria rörligheten och integrationen mellan våra länder och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3908 av m.fl. (KD): 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3971 av m.fl. (L): 16.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att verka för avspänning i och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4110 av m.fl. (MP): 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om ett förstärkt nordiskt försvarssamarbete och tillkännager detta för regeringen. Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet Motioner som bereds förenklat och (båda SD) och (båda C) Noria Manouchi m.fl. (M) m.fl. (SD) 1 och 4–7 m.fl. (SD) Nooshi Dadgostar m.fl. (V) m.fl. (C) m.fl. (C) 1, 2, 6, 7 och 10 m.fl. (S) m.fl. (C) 2, 3 och 8 m.fl. (M) 25, 54 och 55 m.fl. (KD) m.fl. (KD) m.fl. (L) m.fl. (M) m.fl. (SD) 6, 10–13, 15, 22–25, 27, 37, 39, 41, 45 och 47 Ambitionen med det nordiska samarbetet är att ska vara världens mest integrerade region. Det handlar om ganska högt ställda mål och ambitioner. Tyvärr fick sig det nordiska arbetet och samarbetet, som var väldigt väl fungerande före coronapandemin, en rejäl törn i samband med den. Gränser som alltid har varit öppna stängdes, och flöden av tjänster, människor och varor stannade upp. Vi hamnade snabbt, , i en situation där gränser som vi trodde var ostängbara faktiskt stängdes. Människor hade svårt att ta sig till och från jobb. Affärer på olika sidor av gränser fick stänga för att man inte längre hade några kunder. Gränserna har återöppnats, och det är bra. Men varken handel eller resande har ännu återgått till förpandemiska nivåer. Avbrottet var stort och långt, och kanske är man försiktig och känner en viss skepsis inför vart detta ska ta vägen. Det är naturligtvis förklarligt efter en pandemi och det som hände, men det är väldigt olyckligt att vi har landat där vi nu är. Har man förlitat sig på gränspendling för arbete och uppehälle leder det kanske till att man ser över sin situation och skaffar sig ett jobb på den sida av gränsen där man bor, och det är inte det som är ambitionen med det nordiska samarbetet. Det nordiska samarbetet ska gå ut på att vi är en integrerad region där det inte ska spela någon roll om man jobbar på den ena sidan av gränsen och bor på den andra. Det ska vara fullt möjligt att leva så. Företagandet i våra gränsregioner har också fått sig en hård smäll på grund av covidpandemin och de stängda gränserna. Det kommer att ta ett tag innan vi kan bygga upp ett förtroende mellan länderna och i dessa regioner så att man vågar gå tillbaka till det som var innan och vågar fortsätta utveckla den nordiska integrerade regionen. Det utbyte mellan våra länder som var en i relationerna före pandemin tar tid att återstarta och återuppbygga - det märks inte minst inom . Vi hanterade pandemin på olika sätt, och som vi moderater har påpekat väcker detta också viktiga frågor om hur vi kan möta globala utmaningar tillsammans . De långtgående effekter som pandemiavbrottet har inneburit måste utvärderas så att vi på ett tydligt sätt kan få klart för oss hur samarbete i vårt närområde ska fungera i kris, hur de historiskt goda relationerna har påverkats samt hur vi tillsammans kan möta de ekonomiska och sociala konsekvenserna av covid-19. Detta är avgörande för hela . Vi vill inte hamna i samma situation igen. Vi måste vara bättre rustade och möta denna typ av utmaningar gemensamt . Vår marknad är integrerad och ska så förbli; det är väldigt viktigt för oss allihop. En utredning, en coronakommission om man så vill, bör syfta till att vi ska kunna stå starkare tillsammans inför nästa kris. Vi moderater tycker att det är oerhört viktigt att vi får till denna gemensamma utvärdering. Det är viktigt för alla som bor i våra gränsregioner och för dem som drabbats av pandemins effekter att vi utvärderar vad som gick fel och vad vi kan lära oss av det till nästa gång. Trots avsaknaden av en sådan utredning, där vi får nödvändiga förbättringsförslag, finns det tidigare förslag om hur vi kan stärka vårt gemensamma . En fråga som är oerhört viktig och som tangerar det utskott som jag sitter i, trafikutskottet, är att vi behöver ett ministerråd för infrastruktur. Goda kommunikationer över våra gränser är viktiga för tillväxt och välstånd och en fortsatt integration av våra länder. Våra kommunikationer går över gränser. är det alldeles uppenbart att vi, med tanke på de transporter och den pendling som sker över våra gränser, behöver titta på hur vi ska förbättra kommunikationerna över gränserna mellan alla våra nordiska länder. Det skulle göras bäst i ett ministerråd för infrastruktur. Detta har behandlats i , och det finns en stark vilja att skapa ett sådant ministerråd. Men är den motvalls och vill inte att ett sådant ska inrättas. Man hävdar att det råder goda relationer mellan ländernas transportministrar och att det räcker. Jag tycker att det finns ganska många bevis i vår vardag för att det inte gör det och att vi verkligen skulle behöva ett ministerråd för infrastruktur för att förbättra våra kommunikationer över gränserna. presenterade en uppföljning av Stoltenbergrapporten, som framför allt fokuserar på ett ökat samarbete mellan de nordiska länderna mot hybridhot och cyberangrepp. Tyvärr är detta frågor som är alltmer aktuella med tanke på den omvärldssituation vi har . Det är angeläget att de nordiska länderna gemensamt omsätter så många som möjligt av rapportens förslag i praktiken för att vi ska stärka det nordiska samarbetet och vår motståndskraft när det gäller denna typ av hot. Vi har möjlighet till en sorts nystart för de nordiska relationerna, där en utredning av pandemin kan ge oss ännu bättre möjligheter att förstärka vårt samarbete. En nystart innebär också att man måste se över sådant som inte fungerar tillfredsställande och områden där det finns förbättringsmöjligheter. Ett sådant område är den undermåliga ekonomihanteringen inom och , som tyvärr blir allt tydligare. När problemen uppdagades skylldes de på ett byte av ekonomisystem. Detta har säkert bidragit, men när redovisningen analyserades närmare visade det sig tydligt att problemen gick betydligt djupare än så. Det handlar om bristande rutiner, inte minst när det gäller projekthantering. Med tanke på den stora mängd projekt och de stora summor pengar det handlar om är detta anmärkningsvärt. Jag sitter i den så kallade kontrollkommittén i , som löpande får information om utvecklingen av ekonomihanteringen. Det är alldeles uppenbart att det är långt kvar innan ekonomihanteringen kan anses vara i acceptabelt skick. Detta är sorgligt, och det är angeläget att frågan om ekonomihanteringen löses så fort som möjligt. Det handlar om skattepengar, och vi har ett ansvar för att de används så klokt som möjligt. Det handlar också om trovärdigheten hos det nordiska samarbetet. Det är viktigt att vi visar att vi kan hantera ekonomin. De resurser som ska gå till nordiskt samarbete ska användas på ett effektivt sätt. Med detta, fru talman, vill jag meddela att vi naturligtvis står bakom alla våra reservationer. Men jag väljer att yrka bifall endast till reservation nummer 1. Under denna kammardebatt ramar vi in nordiskt samarbete och . Jag yrkar så här initialt bifall till reservation nummer 3. Det betänkande som utrikesutskottet justerat och som vi debatterar är ett tydligt uttryck för vilket parti i denna kammare som på allvar och över hela kartan av samhällsområden prioriterar det nordiska samarbetet allra högst, nämligen . Utskottet behandlar i betänkandet sju övergripande områden. Det handlar om alltifrån nordiskt samarbete under covid-19-pandemin till hälsofrågor, näringsliv, transport, miljö och säkerhetspolitik. Två följdmotioner med anledning av regeringens skrivelse ligger på bordet, med sammanlagt 50 yrkanden. Av dessa är 44 signerade . Det är primärt ett uttryck för att det finns ett alternativ till regeringens politik på området och för att flertalet övriga partier väljer att lämna walkover i förhållande till regeringens skrivelse - noterbart, särskilt under ett valår. , och är huvudprioriteringar i internationella relationer och förhållanden. är på många sätt fantastiskt - ett som vi älskar. Det är vårt hem. Det har fantastiska platsbundna värden i form av unik kultur och natur. Det finns en social tillit som generationer före oss har byggt upp. var det en region i kaos under pandemin, med en tillit som utmanades av den förda politiken. är en region som under ytan rör sig i riktning mot allt fler inslag som kännetecknar ett samhälle i kris. Nyss såg vi pandemins järngrepp och låsningar över de tidigare osynliga gränserna - ser vi krig och konflikt i vårt närområde. har vi invaggats i en falsk visshet att säkerhet och trygghet kan tas för given, men den senaste tidens utveckling avslöjar att ingenting kunde vara mer naivt än just den inställningen. Kriser har också avlöst varandra på löpande band, inte minst migrationen och det svenska tillståndet som bråkigt syskon i den nordiska familjen. Vi har sett pandemi och smittspridning, där det nordiska gränslösa tillståndet till och med begravdes i högtidstalen, och ser vi en europeisk säkerhetsordning som är djupt sargad. Därtill hotar ekonomiska kriser. Det har under dessa farsoternas tidevarv blivit smärtsamt uppenbart hur bräckliga våra samhällen är. Vi har rusat på som om det inte fanns någon morgondag, och helt plötsligt kan vi inte ens gå utanför dörren till andra sidan om den gräns som skulle vara osynlig. Den vänsterliberala regeringsmajoritetens politiska inriktning i de nordiska länderna har dock inte visat på en klar riskmedvetenhet. När vi väl står mitt i krisen blir den något vi reagerar på i stället för att långsiktigt föra en diskussion om hur vi bäst förbereder oss inför det som eventuellt kan komma. Nej, "vi såg det inte komma", uttalade en välkänd socialdemokratisk ledare. menar tvärtom att vi faktiskt på i princip alla områden skulle kunna agera mer proaktivt och förebygga kriser. Det ska sägas att det gäller alltifrån smittspridning till tillgång till livsmedel, energi, välfärd, sjukvård, finansiell stabilitet, infrastruktur och samverkan inom rättsväsendet. Det krävs vaksamhet, eftertänksamhet och proaktivitet. Det krävs sverigedemokratisk politik. Den svenska miljöpolitiken har i mångt och mycket gått ut på att bestraffa oss själva om vi nyttjar sådant vi behöver. Vi tycks ha en föreställning om att om vi bara späker oss själva lite till löses de globala miljöproblemen. Vi river världens bästa energisystem, straffbeskattar människor som ska åka till jobbet och vi ersätter detta med lösningar som är mycket illa omtyckta av vanligt folk i deras vardag och heller inte fungerar. Det saknas en realistisk hållning, och det syns även i de nordiska ministerråden och regeringarna, där politiken bakom visionen inte håller måttet. Har den politik man prövar verkligen den önskade effekten på klimatet och miljön? Tyvärr är miljöpolitiken i och i inte grundad på realistiska antaganden och i fall inte heller på omsorgsfullt förvaltarskap om våra skogar, hav och dalar. har beställt en forskarutredning om det optimala sättet på vilket kan bidra till klimatförbättring. Utredningen redovisades i rådets tidskrift 2019. Forskarna konstaterar i likhet med att de nordiska ländernas optimala sätt att bidra till klimatförbättring är att stödja forskning om och spridande av nordiska innovativa tekniska lösningar till länder utanför . Trots denna slutsats från forskarna fortsätter de vänsterliberalt ledda regeringarna i både och att driva en linje där man inte premierar det som forskningen påvisat. Det är en björntjänst mot de egna vackra orden och mot invånare. Flera av de nordiska språken är nära besläktade och förstås relativt lätt av invånare i andra nordiska länder. Det är också positivt att det inom finns utbyten som uppmuntrar till språkliga utbyten. ser vi en långsiktigt negativ trend av minskad nordisk och skandinavisk språkförståelse i de uppväxande generationerna. Detta medför en långsiktig risk för minskad förståelse för varandra , någonting som ännu längre fram kan innebära att konfliktytan och oförståendet mellan våra länder i olika frågor kan öka. förstod man varandra på alla sätt och vis. För att möta utvecklingen föreslår därför en rad konkreta åtgärder på området. Det handlar om ökat utbyte mellan nordiska skolor i och stärkta kunskaper i nordiska språk och nordisk kultur och historia i , i syfte att tidigt väcka intresset för och kunskapen om och de nordiska språken hos de unga. Det handlar också om att fokusera på den högre utbildningen. Vi vill stärka forskningsområdet, så att vi kan konkurrera med omvärlden på lång sikt. Det handlar om att nordiska språk tillgängliggörs som valbara studier på fler humanistiska fakulteter på våra högskolor och universitet. behöver stärka utbildningen, så att både barn och unga vuxna får en närmare relation - en nära relation - till de nordiska språken. Den neddragning i kulturbudgeten som gjorts av till följd av att miljö- och klimatbudgeten fått expandera kraftigt är en neddragning som vi menar är djupt olycklig och skadar det nordiska samarbetet . Om vi ska kunna vinna uppväxande generationers folkliga anknytning till vår nordiska kultur- och utbildningsgemenskap krävs ett förstärkt samarbete på riktigt, inte ett försvagat. Det är melodi, och utgör en enig kör i detta stycke. Verkställigheten och prioriteringen är däremot upp till regeringarna och ministerrådet. I detta anförande instämde (SD). kan vi äntligen genomföra årets Nordendebatt utan att är delat och präglat av gränsstängningar. Arbetet med att förhindra nya gränsstängningar när nästa kris drabbar oss får nu inte läggas åt sidan utan måste tvärtom bedrivas med full kraft. Vi vill för allt i världen inte tillbaka till stängda gränser, frånvaro av fri nordisk rörlighet och dysfunktionell gemensam arbetsmarknad. När Natos generalsekreterare besökte session i talade vi om "djup fred" som och särskilt dåvarande tillstånd. har den världsbilden raserats. Putins senaste invasion i och det vansinniga och oprovocerade kriget mot ett fredligt grannland var orättfärdigt då och är lika orättfärdigt . Våra krav på att avbryta aggressionen, stoppa dödandet och förstörelsen och villkorslöst dra sig tillbaka är lika giltiga nu som då. och har dragit sina slutsatser genom att ansöka om Natomedlemskap, och har gjort samma sak genom att avskaffa sina förbehåll i EU:s försvarssamarbete. Det nordiska försvarssamarbetet i Nordefco, som pågått , kommer att nå nya och ännu djupare dimensioner i och med och medlemskap i . Det nordiska försvarssamarbetet skapar stabilitet i regionen, och de gemensamma försvarsgarantierna knyter samman de nordiska och baltiska länderna ännu närmre och starkare. Framför allt vilar det nordiska försvarssamarbetet på vår gemensamma värdegrund. Vi är fem små stater - åtta om man räknar med de baltiska länderna - som besitter världens mest stabila och på många sätt mest utvecklade samhällssystem. Vår värdegrund utgör grunden för all vår aktivitet i alla internationella sammanhang och organisationer, även Nato. Respekt för människovärde, jämlikhet, transparens och öppenhet är några av de värderingar som de nordiska länderna gemensamt står för. Även om Nato är ett militärt försvarsförbund är det i grund och botten ett politiskt förbund. Det som står för blir starkare inom Nato med och medlemskap. Jag hoppas verkligen att utvecklingen på det nordiska försvarssamarbetsområdet kan innebära en ny guldålder för hela det nordiska samarbetet. När vi nu närmar oss varandra och knyter oss än mer samman i och inom försvarsområdet hoppas jag att det också öppnar ögonen för behovet av förnyat och fördjupat samarbete på fler områden. Jag hoppas helt enkelt att den samarbetsvilja som manifesteras även spiller över på andra områden, för det vore en välgärning för oss som lever, verkar och bor i de nordiska länderna. För allting är inte längre som förut. Det som varit kärnan och grundbulten i det nordiska samarbetet, med den fria rörligheten och den gemensamma arbetsmarknaden har, som jag poängterade inledningsvis, skakats i sina grundvalar under pandemiåren. Enskilda människor, företag och organisationer som investerat i den fria rörligheten och det gränsöverskridande vardagslivet med jobb, studier och familjeliv på andra sidan blev smärtsamt medvetna om hur skör den fria rörligheten var när den ställdes på prov. Den klarade inte prövningen, och enskilda och företag hamnade i kläm. Mycket arbete återstår för att undanröja hinder på den gemensamma nordiska arbetsmarknaden. har vi en lång väg kvar att gå när det gäller att få till ett ömsesidigt godkännande av utbildningar och yrkesexamina. har vi mycket arbete framför oss när det gäller skatteavtalen mellan de nordiska länderna för att åstadkomma moderna regler som främjar i stället för hindrar arbete över gränsen. De gränsregionala informationstjänsterna är av stor betydelse för att förmedla information och kunskap till invånare, inte minst kopplat till rörlighet och den gemensamma arbetsmarknaden. Deras betydelse för att möjliggöra integrerade arbetsmarknadsregioner har tydliggjorts ytterligare , och bör vara drivande för att säkerställa att dessa viktiga institutioner på bästa sätt kan tjäna medborgarna och därmed stärka det nordiska samarbetet. I höstbudget avsatte vi därför 2022-2024 för att permanenta de gränsregionala informationstjänsterna, som givetvis förutsätter att övriga länder förstärker i motsvarande grad. Jag står bakom två reservationer i betänkandet och yrkar bifall till reservation 7. Försvar eller arbetsmarknad är inte de enda områden där det nordiska samarbetet kan och behöver förnyas och utvecklas. I samband med att jag valdes som ordförande för i 2019 var en grund för min kandidatur att jag ville se Mittengruppen ingjuta ny energi i det nordiska samarbetet, exempelvis på det civilrättsliga området där möjligheten att leva och verka i hela kan underlättas genom att länderna närmar sig varandra. Men frågor som rör trygghet, välfärd, kultur och utbildning är också viktiga delar i att knyta våra länder närmare varandra. På nästan varje politikområde finns frågor där det finns gemensam nordisk nytta med dialog och samarbete. För att människor fullt ut ska kunna dra nytta av den fria rörligheten inom är det centralt att transporter och kommunikationer fungerar på ett tillfredsställande sätt. Därför välkomnar och bejakar gemensamma biljettsystem inom kollektivtrafiken och ökat samarbete kring utbyggnad av kollektivtrafik i olika former, liksom sammanhållna järnvägsstråk och utveckling av fossilfritt flyg. De nordiska länderna bör sträva efter att underlätta samplanering av infrastrukturprojekt som är av betydelse för gränsregioner och som underlättar rörligheten inom . Det behövs former för ett tätare samarbete mellan nationella infrastrukturmyndigheter, liksom mellan kommuner och regioner över nationsgränserna. Allt detta understryker också behovet av ett nordiskt ministerråd för transportfrågor, något som återkommande efterfrågat. Klimatförändringarnas förödande effekter är här och , och de är på riktigt. Ända fram till var högsta punkt Sydtoppen i i mitt hemlän . Men har avsmältningen av enda toppglaciär på Sydtoppen gått så snabbt att dess höjd har sänkts och alltså passerats av Nordtoppen. Den samiska renskötseln i och hela Sápmi påverkas starkt av klimatförändringarna, och har lett till svåra förhållanden och nödutfodring av renarna. Men för hela är klimatförändringarna högst påtagliga med smältande isar och mindre tjocklek på isen. De har medeltemperaturen i ökat ungefär dubbelt så mycket som den globala medeltemperaturen. känsliga miljö kräver därför särskild hänsyn, inte minst när det kommer till stormaktsrivalitet, respekt för den internationella rättsordningen och skydd mot exploatering. har visat betydande intresse för Arktisregionen, och 2013 fick observatörsstatus i . Men är ingen arktisk stat, och har endast sina globala maktintressen för ögonen. åsikt är därför att observatörsstatus i bör begränsas till närvaro i några få, mindre arbetsgrupper på teknisk nivå. På session var det 70-årsjubileum för . Det är av samarbete som har gjort mycket för att våra länder ska fungera bättre tillsammans. Det finns många likheter mellan oss. Vi har generellt sett en hög tillit i samhället, och vi har jämfört med omvärlden relativt höga skatter och därmed en stor offentlig sektor. Det kallas ibland den nordiska välfärdsmodellen. Det finns mycket som är bra, men det finns också saker som man önskar kunde fungera bättre. Jag tänkte ta upp några av dessa. Det finns gränshinder som gör det svårt för dem som bor och arbetar i två olika länder, och tyvärr blir det inte sällan fler hinder efter hand snarare än färre. Det finns en gränshindergrupp som är aktiv och löser problem, men tyvärr ligger man ofta steget efter. Arbetet i våra nordiska parlament och mellan myndigheter i våra olika länder borde samordnas mer. När vi utreder frågor och tar fram nya regelverk och lagar, varför inte då titta på förhand på vilka konsekvenser det blir ur ett nordiskt perspektiv och ur ett gränshinderperspektiv? Det kanske mest konkreta gränshindret vi har är de gränskontroller som vi har haft mellan och . I regeringsförklaringen , när tillträdde som statsminister, sa hon att vi ska ha fri rörlighet igen inom . Ännu har inget hänt. ställde jag skriftlig fråga om detta till inrikesminister , som svarade att det inte var läge. Behovet kvarstår, som uttryckte det då. Men frågan är: När är det egentligen läge att ta bort gränskontrollerna? Jag ser att Nordenministern och ansvarigt statsråd är på plats. Det är jag jätteglad för, och jag hoppas att statsrådet kan svara på detta om när hon håller sitt anförande. Jag tycker att denna fråga är relevant. Det finns både drömmar och olika mer eller mindre konkreta planer på förbättrad infrastruktur mellan de nordiska länderna. tog i sitt anförande upp behovet av en kommitté eller ett utskott för infrastrukturfrågor. Jag kan hålla med om det. Vi borde på planeringsstadiet ha en tätare dialog mellan länderna om detta. I vill vi ha en ny fast förbindelse över . När bron mellan och är klar om inte alltför kommer det att förändra resmöjligheterna till på ett dramatiskt sätt för både person- och godstrafiken. Det gör att kapaciteten behöver öka också mellan och , för att vi ska kunna dra fördel av detta på ett ordentligt sätt och dra nytta av den minskade restid som det ger även från till , och andra ställen i .