bet · H901MJU22 · 2022-04-25 00:00:00 — Aktiviteter som tjurfäktning omfattas inte av EU:s gemensamma djurskyddslagstiftning. Djur som föds upp för, hålls för eller avlivas vid kultur- och sportevenemang undantas från tillämpningsområdet för direktiv /58/EG om skydd av animalieproduktionens djur (artikel 1.2) och förordning (EU) nr 1099/2009 om skydd av djur för avlivning (artikel 1.3 a iii). Detta återspeglas också i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) där det anges att unionen och medlemsstaterna fullt ska ta hänsyn till välfärd för djuren som kännande varelser, som bl.a. medlemsstaternas kulturella traditioner och regionala arv ska respekteras (artikel 13). Därmed regleras aktiviteter av detta slag av medlemsstaternas nationella lagstiftning. Kommissionen har i Från jord till bord-strategin[12] aviserat en översyn av EU:s djurskyddslagstiftning. Kommissionen genomför en utvärdering av det befintliga regelverket, och ett lagförslag väntas . Enligt uppgift från () är det inte omöjligt att frågan om tjurfäktning, tjurrusningar och liknande aktiviteter kan bli föremål för diskussioner i samband med det. När det gäller stödmöjligheter har () uppgett att i sin allmänna inriktning i förhandlingarna om EU:s gemensamma jordbrukspolitik (GJP) –2027 hade förslag om att kopplade stöd till djur som används till tjurfäktning inte skulle vara tillåtna. I den slutgiltiga överenskommelsen om den gemensamma jordbrukspolitikens utformning –2027, som slöts mellan rådet, kommissionen och parlamentet , finns det inte med någon reglering som begränsar möjligheten att ge produktionskopplat stöd specifikt till djur som föds upp för tjurfäktning. Frågan verkar dock leva eftersom , i den genomföranderapport om produktionsdjurens välbefinnande som antogs av parlamentet (2020/2085()), med eftertryck uppmanar medlemsstaterna att utesluta möjligheten för jordbrukare att få frivilligt kopplat stöd från den gemensamma jordbrukspolitiken för nötkreatur vars slutdestination är försäljning till verksamheter med koppling till tjurfäktning, genom att proportionellt utesluta samma antal nötkreatur från stödet (punkt 23). Regler om vilka djur som får förevisas Inledningsvis vill utskottet betona att det är av största vikt att har ett starkt djurskydd för alla djur. Enligt djurskyddslagen ska djur – inklusive cirkusdjur och djur i djurparker – behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom. Djur ska vidare hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att deras välfärd främjas, att de kan utföra sitt naturliga beteende och så att beteendestörningar motverkas. Dessutom innehåller lagen en särskild bestämmelse om att djur inte får utsättas för lidande vid t.ex. förevisning för allmänheten. Vidare innehåller djurskyddsförordningen bestämmelser om vilka djur det är förbjudet att förevisa offentligt vid cirkusar och liknande verksamheter där djuren flyttas från ort till ort. Utöver detta innehåller den s.k. cirkusföreskriften bestämmelser som syftar till ett starkt djurskydd. Med hänvisning till dessa befintliga regleringar avstyrker utskottet de motioner som efterfrågar en s.k. positiv lista för vilka djur som får hållas på cirkus, dvs. 2021/22:2457 (SD) yrkande 8, 2021/22:3033 (SD) och 2021/22:4061 (MP) yrkande 63. När det gäller frågan om vilka djur som ska få hållas i djurparker konstaterar utskottet att djurparker inte får tas i bruk innan de har godkänts av . Enligt djurskyddslagen finns det krav på att djurhållaren eller den som på något annat sätt tar hand om ett djur ska ha tillräcklig kompetens för att tillgodose djurets behov. Detta är ett krav som omfattar även djurparker. När det gäller djurparker har i föreskrifter dessutom närmare specificerat att en djurpark måste ha tillgång till veterinär och, om parken visar delfiner, zoolog. Med det anförda konstaterar utskottet att det finns ett omfattande regelverk som ska garantera att de djur som hålls i djurparker behandlas väl och att djuren ges goda förutsättningar för ett naturligt beteende. Utskottet föreslår därför att motionerna 2021/22:262 (SD) i denna del och 2021/22:4061 (MP) yrkande 64 lämnas utan åtgärd. I fråga om likabehandling av cirkusföretag vill utskottet framhålla att de verksamhetsformer där djur används för förevisning och tävling på många sätt skiljer sig åt. De djur som används för utställningar och tävlingar är oftast av domesticerad art, t.ex. katter, hundar och hästar, och har därmed andra behov än icke-domesticerade djur. Djur som hålls på cirkus är i många fall icke-domesticerade, transporteras regelbundet mellan olika platser och tränas ofta för att utföra konster. Även i djurparker hålls företrädesvis icke-domesticerade djur, men i dessa parker råder andra förutsättningar och djuren kan där i större utsträckning än vid en cirkus ges förutsättningar för ett naturligt beteende. När det gäller djurparker ställs det dessutom, utöver djurskyddslagens grundläggande krav på att den som håller eller på annat sätt tar hand om djur ska ha tillräcklig kompetens för att tillgodose djurets behov, särskilda krav på att det finns tillgång till veterinär och i vissa fall även zoolog. Djurskyddsaspekten gör sig således olika starkt gällande för olika slags verksamheter där djur används för tävling och förevisning, och utskottet anser att det av djurskyddsskäl finns anledning till den särreglering av cirkusverksamhet som redovisas ovan. Utskottet är därför inte berett att ta initiativ till en sådan utredning som efterfrågas i motion 2021/22:3880 (KD) yrkande 49 och föreslår därför att yrkandet avslås. Utskottet konstaterar att det enligt djurskyddslagen är förbjudet att utsätta djur för lidande vid tävlingar. Det är enligt samma lag inte heller tillåtet att utsätta djur som tränas för eller deltar i en tävling för dopning eller liknande. Det är även förbjudet att, såväl vid tävlingar som i övrigt, använda utrustning på ett sätt som kan orsaka djur lidande eller skada. När det gäller användningen av spö vid hästtävlingar vidhåller utskottet den uppfattning som utskottet gav uttryck för , nämligen att det inte är användningen av spö i sig som är problematisk utan att det är om den utrustningen används på ett sätt som kan orsaka hästen lidande eller skada. Utskottet vidhåller även i övrigt sitt tidigare uttalande om att det nuvarande regelverket är tillräckligt för att upprätthålla ett gott djurskydd i samband med hästtävlingar. Motion 2021/22:4061 (MP) yrkande 33 motiverar mot den bakgrunden inte någon åtgärd från utskottets sida, och utskottet föreslår därför att motionen avslås. När det gäller frågan om att utveckla värdegrunden för tävlingar med häst konstaterar utskottet att kulturutskottet behandlade ett motionsyrkande med samma lydelse som det som är aktuellt. uttalade då bl.a. att det inte är en fråga för att ta ställning till utvecklingen av den aktuella värdegrunden. Utskottet gör ingen annan bedömning än den som kulturutskottet då gjorde och avstyrker därför motion 2021/22:3109 (M) yrkande 5. Djur för förevisning och tävling i övrigt Utskottet vill inledningsvis beklaga att aktiviteter som tjurfäktning, tjurrusningar och liknande inte omfattas av EU:s gemensamma djurskyddslagstiftning. Som redovisas ovan kan dock frågan om dessa slags aktiviteter komma att bli föremål för diskussioner i samband med den översyn av EU:s djurskyddslagstiftning som pågår och där kommissionen har aviserat ett lagförslag . Utskottet ser med stort intresse fram emot resultatet av detta arbete. Vidare konstaterar utskottet det saknas regler inom den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) som begränsar möjligheten att ge produktionskopplat stöd specifikt till djur som föds upp för tjurfäktning. har dock uppmanat medlemsstaterna att utesluta möjligheten för jordbrukare att få frivilligt kopplat stöd inom GJP för nötkreatur som säljs till verksamheter med koppling till tjurfäktning. I avvaktan på utfallet av det pågående arbetet med djurskyddslagstiftningen och uppmaning i stödfrågan föreslår utskottet att motion 2021/22:4061 (MP) yrkande 12 i denna del lämnas utan åtgärd. Utskottets förslag i korthet Jämför reservation 23 (M, C, V, KD, MP), 24 (M), 25 (SD), 26 (MP), 27 (SD) och 28 (V, MP). Ny teknik, digitalisering och artificiell intelligens I kommittémotion 2021/22:3650 av m.fl. (C) yrkande 34 föreslås att ny teknik och digitalisering i ökad utsträckning ska kunna användas på slakterier för att minska risken att djur utsätts för onödigt lidande. Motionärerna anför att den pågående digitala revolutionen med ny teknik och artificiell intelligens kan skapa nya möjligheter inom lantbruket. Potentialen är enligt motionärerna stor och nya tekniska lösningar och plattformar kan förändra dagens arbetssätt, och tillgängliga tekniska data kan även användas för att automatisera myndighetsutövning. Kamerabevakning och kroppskameror på slakterier och djurgårdar Enligt kommittémotion 2021/22:3430 av m.fl. (M) yrkande 3 bör regeringen verka för bättre kontroll av hur djur behandlas på slakterier, för att upptäcka brister i djurhållning. I yrkande 4 i samma motion föreslås därför att regeringen ska utreda om krav på kameraövervakning ska införas på vissa småskaliga slakterier. I kommittémotion 2021/22:2457 av m.fl. (SD) yrkande 12 föreslår motionärerna att frågan om hur kroppskameror och övervakningskameror kan användas för att underlätta kontrollarbetet på djurgårdar och slakterier ska utredas. Enligt kommittémotion 2021/22:4061 av m.fl. (MP) yrkande 28 bör slakterier kameraövervakas för att möjliggöra efterkontroll av förhållanden vid slakt. Liknande yrkanden finns i motion 2021/22:1832 av m.fl. (M) där det föreslås att det bör införas obligatorisk kameraövervakning på slakterier och i motion 2021/22:632 av m.fl. (SD) yrkande 1 där motionärerna föreslår att det ska införas krav på videoövervakning vid slakterier. Övrigt om offentlig kontroll I kommittémotion 2021/22:2457 av m.fl. (SD) yrkande 11 föreslås att det ska tillsättas en utredning om hur systemet för djurskyddskontroll kan förbättras. En utredning behövs enligt motionärerna bl.a. eftersom flera uppgifter pekar på att tillsynen inte fungerar tillfredsställande. I kommittémotion 2021/22:4061 av m.fl. (MP) yrkande 24 föreslås att resurserna för länsstyrelsernas djurskyddstillsyn ska förstärkas. I samma motion yrkande 26 föreslår motionärerna att det ska upprättas en funktion med särskilt utbildade kontrollanter som kontrollerar djurtransporter på vägarna. behandling och kompletterande uppgifter tillämpas EU:s kontrollförordning[13]. Förordningen reglerar bl.a. hur den offentliga kontrollen i medlemsstaterna ska organiseras, finansieras och genomföras. Målet med förordningen är att fastställa harmoniserade unionsramar för organisationen av offentlig kontroll. Kontrollförordningen ska tillämpas vid offentlig kontroll som utförs för att säkerställa att unionslagstiftningen inom en rad olika sakområden – bl.a. djurhälsokrav och djurskyddskrav – följs, oavsett om de närmare tillämpningsbestämmelserna har fastställts på unionsnivå eller i medlemsstaternas nationella lagstiftning. I artikel 9 regleras hur den offentliga kontrollen ska bedrivas. Där framgår bl.a. att de behöriga myndigheterna regelbundet och med lämplig frekvens ska utföra riskbaserad offentlig kontroll av alla aktörer. Kontrollen ska bl.a. beakta identifierade risker som är förbundna med djur och varor, aktörernas tidigare resultat vid offentlig kontroll och tillförlitligheten i aktörernas egenkontroll. Kontrollen ska som huvudregel genomföras utan förvarning. I regeringens proposition 2020/21:43 En anpassning av bestämmelser om kontroll i livsmedelskedjan till EU:s nya kontrollförordning föreslogs ändringar som syftar till att anpassa svensk lagstiftning till förordningen. På förslag av miljö- och jordbruksutskottet beslutade att anta regeringens förslag till ändringar i ett antal lagar, bl.a. djurskyddslagen (bet. 2020/21:MJU6, rskr. 2020/21:198). De nya reglerna trädde i huvudsak i kraft . Med uttrycket offentlig kontroll avses i djurskyddslagen dels offentlig kontroll enligt EU:s kontrollförordning, dels kontroll i övrigt av att djurskyddslagen och föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen följs (1 kap. 4 a §). Enligt 8 kap. 1 § djurskyddslagen utövar länsstyrelserna och de andra statliga myndigheter som regeringen bestämmer (kontrollmyndigheterna) offentlig kontroll. Länsstyrelserna arbetar förebyggande med information och utbildning för bl.a. djurägare. Länsstyrelserna kontrollerar också att de som har djur följer bestämmelserna om djurskydd. Kontrollen gäller främst företag och andra som håller flera djur, t.ex. lantbruk, kennlar och stuterier. Privatpersoner med sällskapsdjur kontrolleras inte regelmässigt, men även privatpersoner kan få kontrollbesök om någon gör en anmälan till . Länsstyrelserna utför även kontroller av djurtransporter. Alla typer av djurtransporter kan komma att kontrolleras, allt från enstaka hundar i bil till större slakttransporter. utövar, genom de officiella veterinärerna och de officiella assistenterna på slakterierna, de djurskyddskontroller som krävs enligt EU:s kontrollförordning (8 kap. 9 § djurskyddsförordningen). beskriver djurskyddskontrollerna i samband med slakt på bl.a. följande sätt: Varje djur som slaktas i kontrolleras, med vissa få undantag. veterinärer besiktigar det levande djuret före slakt och besiktigar köttet efter slakt. På stora slakterier finns veterinärer på plats som slakt pågår. Vi kontrollerar även att djuren hanteras enligt djurskyddslagstiftningen i samband med slakten och djuren är på slakteriet. Det kan till exempel gälla att djuren ska bedövas och slaktas på rätt sätt. På mindre slakterier kontrolleras djuren och köttet på samma sätt men där finns inte på plats som slakt pågår. I sker kontroller både på gården och i slakterierna. Kontrollerna är viktiga, men det är viktigt att komma ihåg att kvalitén i djurskydd i grunden skapas av dem som arbetar nära djuren, djurägare, transportörer med flera – alltså inte i första hand av kontroller. Möjligheterna att använda moderna tekniska lösningar för kontroll är begränsade; exempelvis måste en veterinär vara närvarande på slakterier som ett djur slaktas. För att kontroll med digital teknik ska kunna tas i bruk krävs ändringar i regelverket på EU-nivå. anser att det finns skäl för att arbeta för att EU-reglerna utvecklas så att kontroll på distans blir möjlig. Utveckling av kontroll med hjälp av digitala verktyg pågår på flera olika platser i världen, inklusive i , och är en drivande myndighet i sammanhanget. arbetar –2023 för att ta fram en modell för kontroll på distans. Modellen ska skapa en helhetsbild över var, när och hur kontroll på distans kan användas med bibehållen livsmedelssäkerhet och bibehållet djur- och smittskydd. Systemet ska dessutom vara ekonomiskt försvarbart. Enligt kan resultaten av projektet användas i arbetet med att förändra den aktuella EU-lagstiftningen. har initierat och finansierat en studie som har tagit fram och testat en metod för besiktning efter slakt med hjälp av digital bild- och ljudöverföring. Studien, som har genomförts av SLU, visar att • besiktning efter slakt av gris kan utföras med hjälp av en vanlig smart mobiltelefon av god kvalitet, monterad på handryggen • det fordras ungefär 2–/s bandbredd för att tekniken ska fungera • tekniken är tillförlitlig vid besiktning efter slakt och är ungefär lika god som vid besiktning på plats • den använda tekniken inte tycks påverka sannolikheten att registrera förändringar i slaktkroppen och tillhörande organ vid besiktning efter slakt • inga tydliga negativa konsekvenser för livsmedelssäkerhet, smittskydd eller djurskydd kunde påvisas när tekniken användes vid besiktning efter slakt. har utarbetat en vägledning för djurskyddskontrollen vid slakterier (dnr 31-298/11) som kompletteras av instruktioner. ska samordna övriga kontrollmyndigheter och ge stöd, råd och vägledning till dem. ska lämna en nationell djurskyddsrapport till . Rapporten ska innehålla statistik om och en analys av hur djurskyddskontrollen och myndigheternas övriga djurskyddsarbete fungerar (8 kap. 10 § djurskyddsförordningen). I den nationella djurskyddsrapporten (Djurskyddskontrollen 2020 – En redovisning av kontrollmyndigheternas arbete) konstaterar bl.a. att de resurser som länsstyrelserna lägger på djurskyddskontroller successivt har ökat med . , och länsstyrelserna samverkar i ett gemensamt råd, Rådet för djurskyddskontroll. Rådet har till uppgift att verka för att djurskyddskontrollen utvecklas i syfte att bli mer rättssäker, likvärdig och effektiv (8 kap. 11 § djurskyddsförordningen). I resultatredovisningen i budgetpropositionen (prop. 2021/2:1 utg.omr. 23) bedömer regeringen att länsstyrelserna, trots att den pågående pandemin har påverkat möjligheterna för länsstyrelserna att genomföra djurskyddskontroller, har lyckats uppnå en balans mellan rutinkontroller och anmälningskontroller. Grundat på uppgifter om bl.a. andelen anläggningar i högsta riskklass som har kontrollerats konstaterar regeringen att livsmedelskontrollen i ledet efter primärproduktion fortsätter att utvecklas i en positiv riktning. finns kvarvarande brister i en mindre andel av kontrollmyndigheterna. beslutade att för anslå till (prop. 2021/22:1 utg.omr. 23, bet. 2021/22:MJU2, rskr. 2021/22:99). Av regleringsbrev framgår att bör användas till arbetet med djurskyddskontrollen (villkor för anslaget 1:8, anslagspost 1.5). beslutade att inom utgiftsområde 1 för anslå 3 till anslaget 5:1 Länsstyrelserna m.m. (prop. 2021/22:1 utg.omr. 1, bet. 2021/22:KU1, rskr. 2021/22:65–72). har genomfört en granskning i fråga om huruvida automatiserade myndighetsbeslut uppfyller kraven på effektivitet och rättssäkerhet och presenterat denna i rapporten beslutsfattande i statsförvaltningen – effektivt, men kontroll och uppföljning brister (RiR 2020:22). Granskningen avsåg tre myndigheters automatiserade beslutsfattande: föräldrapenning vid , årlig inkomstbeskattning av privatpersoner vid och körkortstillstånd vid Transportstyrelsen. övergripande slutsats var att automatiseringen av beslutsfattandet hade lett till ökad effektivitet och att rättssäkerheten, i form av ökad likabehandling och förutsebarhet, hade förbättrats. konstaterade att det också hade framkommit en del brister, bl.a. i myndigheternas arbete med att hantera ärenden med hög risk för fusk och fel. Vidare konstaterade att det utförs en alltför begränsad uppföljning av att beslut som fattats automatiserat blivit korrekta. Vidare konstaterades i rapporten att myndigheterna även riskerar att likadana fall inte behandlas på samma sätt i kontrollarbetet samt att dokumentationen av den automatiserade handläggningen inte är tydlig och läsbar. Vidare bedömde att regeringen bör ge Myndigheten för digital förvaltning (Digg) i uppdrag att ta fram kunskapsunderlag för hur arbetet med automatiserade beslutsprocesser kan struktureras för att ge bättre förutsättningar för effektiva, rättssäkra och korrekta automatiserade beslut. I regeringens skrivelse 2020/21:88 om automatiserat beslutsfattande i statsförvaltningen anförde regeringen bl.a. följande om sina åtgärder med anledning av iakttagelser: Genom inrättandet av Myndigheten för digital förvaltning 2018 har regeringen förbättrat de långsiktiga förutsättningarna för en effektiv styrning och samordning av offentliga digitala system och insatser. Myndigheten har i uppgift att samordna och stödja den förvaltningsgemensamma digitaliseringen i syfte att göra den offentliga förvaltningen mer effektiv och ändamålsenlig. Frågor som gäller ny teknik och automatiserade beslut och processer är ett område som regeringen har noterat som relevant att utveckla. Regeringen uppdrog åt Myndigheten för digital förvaltning och Lantmäteriet att undersöka om det är möjligt att använda ny teknik, exempelvis artificiell intelligens och blockkedjor, för att i högre grad automatisera rutiner och processer för ärendehantering och beslutsfattande inom den offentliga förvaltningen. I slutrapporten presenterade myndigheterna en modell som aktörer inom offentlig förvaltning kan använda sig av om de vill införa automatiserat beslutsfattande i sin verksamhet. Genom att använda modellen kan aktören gå igenom ett antal steg för att säkerställa att besluten har belysts utifrån bl.a. rättsliga och säkerhetsmässiga perspektiv. Slutrapporten bereds inom . Sammantaget bedömer regeringen att de planerade och genomförda åtgärder som redovisats innebär förbättrade förutsättningar för effektiva, rättssäkra och korrekta automatiserade beslut i statsförvaltningen. I och med denna skrivelse anser regeringen att är slutbehandlad. Skrivelsen behandlades av i ett betänkande med samma namn (bet. 2020/21:KU28). anförde att det är värdefullt att har granskat de statliga myndigheternas automatiserade beslutsfattande och att utskottet förutsätter att regeringen följer myndigheternas arbete med automatiserat beslutsfattande och att myndigheterna har de förutsättningar som krävs för ett effektivt, rättssäkert och korrekt beslutsfattande. Utskottet föreslog att skrivelsen skulle läggas till handlingarna. beslutade i enlighet med förslaget (rskr. 2020/21:276). Som framgår ovan slutrapporterade Digg och Lantmäteriet uppdraget om att testa ny teknik vid automatiserade beslut inom offentlig förvaltning (I2019/03237/DF). I rapporten anförde Lantmäteriet och Digg att den s.k. förtroendemodellen för automatiserat beslutsfattande inom offentlig förvaltning, vilken beskrivs närmare i rapporten, kan vara en viktig del för att bibehålla förtroende och tillit till den svenska offentliga förvaltningen. Förtroende och tillit kan enligt myndigheterna ses som en förutsättning för att exempelvis lyckas med effektivisering, som är ett viktigt område i de riksdagsbundna målen för digitalisering. Förtroendemodellen kan också vara ett svenskt bidrag till att skapa god ordning och reda i den europeiska/globala digitaliserade offentliga förvaltningen. Mot denna bakgrund rekommenderade Lantmäteriet och Digg regeringen att ge Digg ett uppdrag att utveckla, skala upp och etablera modellen i och EU. gav regeringen , , och i uppdrag att främja den offentliga förvaltningens förmåga att använda artificiell intelligens (AI) i syfte att stärka välfärd och konkurrenskraft (I2021/01825). Enligt uppdraget ska myndigheterna bl.a. utveckla den förtroendemodell för automatiserat beslutsfattande som Digg och Lantmäteriet har tagit fram (se ovan) för att göra det möjligt att använda den som ett frivilligt ramverk inom offentlig förvaltning. Uppdraget ska rapporteras löpande och ska slutredovisas till (Infrastrukturdepartementet) . Som beskrivits ovan är det som, genom de officiella veterinärerna och de officiella assistenterna på slakterierna, utövar de djurskyddskontroller som krävs enligt EU:s kontrollförordning (8 kap. 9 § djurskyddsförordningen). Frågan om kamerabevakning på slakterier behandlades av miljö- och jordbruksutskottet i betänkande 2003/04:MJU14. Utskottet anförde i det betänkandet i huvudsak följande (s. 33 f.): När det gäller kravet i vissa motioner på att införa kameraövervakning på slakterier för att kontrollera att djurskyddsbestämmelserna efterlevs vill utskottet anföra följande. Svenska slakterier är privata företag och staten kan inte tvinga dem att visa upp sin verksamhet för medier eller allmänhet. Jordbruksministern har i ett frågesvar givit den ytterligare aspekten på mediernas tillträde till slakterilokalerna att ingen som arbetar på ett slakteri skall behöva utsättas för risker genom exponering i medierna. Inom slakteribranschen har både personer och egendom blivit utsatta för hot från odemokratiska grupper. Hoten har varit av ett sådant slag att man av säkerhetsskäl beslutat att inte tillåta fotografering eller inspelning i lokalerna. Jordbruksministern ansåg det vara svårt att ifrågasätta att näringen på detta sätt värnar om de anställdas trygghet.