bet · H901SoU30 · 2022-06-08 00:00:00 — Tack, ledamoten, för frågorna men också för drivet och engagemanget i dessa frågor! Jag blir inspirerad. Det behöver absolut göras mer. Det är inte så att vi är nöjda eller tycker att det här är tillräckligt. Det behöver göras mer, som jag också sa i mitt anförande, framför allt när det kommer till och barn och unga. Där vill vi göra mer, och jag kan också tycka att takten behöver öka. Många saker ska göras, men det här är de delar som vi har kommit fram med i denna proposition. Min fråga tillbaka till ledamoten gäller den nationella plattformen, som föreslås här av ledamoten. Det ska där vara lättåtkomligt för patienter att göra jämförelser och olika vårdval. Och det är inget fel på det - men vilka är det som kommer att ta del av det här? När vi tittar på vilka det är som använder de digitala banktjänsterna, som jag nämnde i mitt anförande, ser vi exempel som visar att endast två av tio äldre använder Swish som ett betalmedel. Och det är ändå de som är de största konsumenterna av både vård och omsorg. Hur tänker ledamoten kring att de här grupperna ska bli inkluderade och att vården ska bli mer jämlik? Hur tänker han kring att detta vänder sig till priviligierade och ganska friska grupper? En genomgående kritik som vi moderater har haft mot regeringen är att regeringen ofta skär ut små, små bitar ur komplexa problemområden. Jag tycker att propositionen är ett exempel på just detta. Vi har ett område som är stort och omfattande, där det hade behövts genomgripande reformer brett. Men regeringen väljer att bara plocka ut en mindre del. Sedan är man ändå öppen och säger: Det behövs reformer också för andra grupper och andra delar av verksamhet. Men i stället för att ta det samlade greppet väljer alltså regeringen att såga ut en mindre tårtbit. Det tycker jag är problematiskt. En lång rad remissinstanser - regioner, kommuner och även myndigheter - menar också att det här är problematiskt. Detta är faktiskt också i strid med det tillkännagivande som riktade 2020, för det var bredare än att bara handla om de grupper som vi nu debatterar. När det gäller den andra frågan, tillbaka till mig, är det en viktig fråga som ledamoten lyfter, nämligen det digitala utanförskapet. Vi moderater har lagt fram flera förslag om att till exempel skärpa tillgången till uppkoppling på särskilda boenden. är det många särskilda boenden som saknar denna möjlighet för den enskilde. Inte minst under pandemin såg vi att det var en allvarlig brist och någonting som gjorde att äldre blev än mer isolerade än vad de hade behövt vara. Detta är ett område som vi verkligen behöver adressera. Min fasta övertygelse är att vi ska erbjuda vård och omsorg utifrån den enskildes preferenser. Många önskar digitala vårdkontakter och vill kunna sköta mer av sina tjänster digitalt. Andra vill inte alls göra det. Då måste möjligheten finnas att välja både det digitala och det fysiska spåret. Jag är också övertygad om att om vi kan skapa möjligheter att göra mer digitalt blir även möjligheten större för dem som är i behov av att träffa sin läkare och sina omsorgskontakter oftare och mer fysiskt att göra just detta. Den möjligheten ökar när vi använder våra resurser på ett samlat och mer effektivt sätt. Vi har ett ansvar för att göra både och. Vi har ansvar för att fånga in fler, och ibland till och med vänta in. Men vi ska också ta ansvar för att driva på i de lägen där utvecklingen kräver det. Vi vill, och vi ska, göra mer när det kommer till digitalisering och hur vi använder hälsodata. De förslag som vi debatterar nu kommer att spela en viktig roll för en säkrare vård och omsorg. Men de är också bara ett steg; fler steg behöver tas. Regeringen gav exempelvis i uppdrag att analysera och föreslå hur legala möjligheter till sammanhållen journalföring kan nyttjas i stor utsträckning i hela landet. Myndigheten lämnade en slutrapport , och förslagen bereds i . Steg tas alltså. Vi får inte glömma att det finns många som inte kan eller vill exempelvis boka sin tid inom vården digitalt. De vill prata med en fysisk person. Digitalisering och digitala system ska hjälpa oss, inte stjälpa. System är till för människor, och därför behöver vi se till att människor inkluderas och inte lämnas efter. Även jag hade några frågor, och delvis klarnade det under ledamotens utbyte med . Men jag vill ändå ställa frågan. Jag uppfattade, fru talman, att ledamoten ansåg att det är bättre att skynda långsamt med det som rör digitalisering, för annars leder det till att den som inte vill använda digitala tjänster inte kan göra det. Jag ser att det är två helt olika saker. För mig är det självklart att när jag exempelvis kommer in på en vårdcentral så måste det finnas en personellt bemannad reception där jag kan anmäla mig, samtala med någon och betala på det sätt jag önskar. Det får inte enbart finnas en digital portal. Man måste kunna göra båda sakerna. Jag måste kunna ringa och samtala på det sättet. är det ett problem att det har tagit så att få fram de standarder som vi behöver för digital vårdinformation. Detta kommer att vara ett problem även med den här propositionen, som jag är väldigt glad över, vilket jag nämnde. när man får möjlighet till en sammanhållen vårddokumentation men inte har samma standarder för våra digitala system kommer ju bristerna att bli uppenbara. Det beslut som vi tog i enighet i hade behövt vara genomfört . Ledamoten sa ändå att det är bra att vi inte gör det för snabbt, utan vi ska skynda långsamt. Jag skulle verkligen ha velat att det beslutet hade varit genomfört . Det hade underlättat för den här propositionen, men framför allt hade det ökat patientsäkerheten. Det som möter mig som vårdtagare och patient är nämligen att jag inte kan få del av all information som finns om mig, utan jag kan bara få den information som är tillgänglig för just den enheten jag söker hos. Det leder till risken att jag inte får det bästa omhändertagandet. Det handlar alltså om risker för patienter och vårdtagare men också förstås för personalen som riskerar att göra misstag därför att de inte hade information. Jag vill därför gärna fråga ledamoten om hon inte anser att det här är två helt olika saker. Visst behöver vi forcera så att vi får nödvändig digital information och system på plats som fungerar, som vi säkerställer att alla kan göra det på sitt sätt och inte tvingas till digitala lösningar? Tack, ledamoten, för frågor och resonemang runt det här! Jag delar det i många stycken, och som jag även sa i mitt anförande är det här inte någonting kontroversiellt. Vi ser att det behövs en förändring av både lagstiftning och system för att möta digitaliseringen så att välfärden blir relevant nu och framåt. Ja, vissa saker behöver gå fortare. Jag sa också att det inte bara är att köra fram allting på en gång, utan man behöver tänka en och två gånger och göra en halvhalt i de här frågorna. Annars handlar det väldigt lätt bara om hur fort det ska gå och att det är väldigt enkelt. Vi behöver också titta på det etiska, för det finns problemformuleringar som vi behöver ta hänsyn till. Jag nämnde banktjänster i det förra replikskiftet, fru talman. Bland dem som är är det som använder mobilt bank-id. Bland dem som är äldre än så är det som använder mobilt bank-id, vilket är otroligt viktigt i dagens samhälle men som väldigt få människor i de här åldersgrupperna använder. Det behöver vi i den här kammaren också ta hänsyn till så att det blir så bra det kan när vi gör detta. Tack, ledamoten, för väldigt kloka resonemang! Jag instämmer i dem. Jag tänker att det är så viktigt att vi delar upp det här, och jag tror att det är det som ledamoten är ute efter. Det finns ju en allmän tro att så fort man säger digitalisering så är allt bra. Så är det inte alls. är digitalisering jättebra. krånglar det bara till livet för ganska många medarbetare i vården eftersom det inte är smarta digitala lösningar utan krångliga digitala lösningar som tar ännu mer tid att arbeta med i situationer där det i stället borde gå snabbt. Digitalisering i sig är liksom inte ett ord som man ska sätta upp först, utan det handlar om vad man behöver använda för verktyg och vad man behöver det till. Jag är glad att ledamoten lyfter frågan om mobilt bank-id, något som används av många. Det är ett exempel på en fråga vi har lyft kring att vi behöver en långsiktig patientdatareform. är vi ju utlämnade till en privat uppfinning. Bank-id är inte något i offentlig regi. Det är lite märkligt att alla i offentliga institutioner ändå använder det, men vi har inte hittat någon variant. Jag tror absolut att ganska mycket av välfärden kan utföras av privata utförare, men det här tillhör en grundinfrastruktur där jag vill vara säker på att det är rätt tillsyn på rätt sätt, eftersom den används för så viktiga integritetskänsliga saker. Det är ett exempel på något som borde finnas med i en patientdatareform: Vad ska vi tillåta? Hur är accessen in i digitala system? Var jag ska kunna lagra mina uppgifter är en annan sak som vi behöver utreda, inte minst mot bakgrund av att det också kommer in utländska intressen i svensk hälso- och sjukvård. Då behöver vi säkerställa var detta finns. Det finns alltså ganska många skäl till att göra den där långsiktiga patientdatareformen som vi är några som reserverar oss emot att regeringen inte vill göra och inte heller Socialdemokraterna här. Jag uppskattar dock att ledamoten problematiserar frågan, för det behöver vi göra. Det är alldeles för mycket av enkla svar, där vi bara säger att digitalisering är bra. Vi måste i stället prata om när vi använder den, vem som påverkar den och hur ska vi göra det så att det på riktigt blir bra och patientsäkert. Tack för ledamotens inlägg! Tack till ledamoten, som deltar i resonemanget kring att problematisera och att vi behöver tänka i flera led på om och när! Det får inte bli så att vi skapar en övertro på stora systemförändringar. Det handlar om att vi behöver få en jämlikare vård och omsorg som styrs efter behov och som kommer alla människor i hela landet till del. Då behöver vi ha digitala verktyg och system som hjälper oss i det och som inte riskerar att göra motsatsen. Jag vet att vi i socialutskottet och även fler i den här kammaren vill slå vakt om det. Jag ser ändå att det finns en rad risker med en övertro som leder till att människor exkluderas. Vi ska i stället sträva efter att vården och omsorgen blir mer jämlik. Huvuddelen av min politiska erfarenhet kommer från kommunpolitiken. Äldreomsorgen är och förblir en av kommunpolitikens allra viktigaste delar. Hur vi tar hand om våra äldsta och mest sköra medborgare är och förblir kärnan i den svenska välfärden. Min egen erfarenhet från är att vi till stora delar har en äldreomsorg som vi kan vara stolta över. Jag har så mött medarbetare, äldre och deras anhöriga som varit nöjda, men jag vet också att det finns stora utmaningar kvar att lösa. Pandemin riktade strålkastarljuset mot några av dem. Det finns vissa utmaningar som med rätta är tuffa. En sådan är hur vi ska kunna få kompetens och välutbildad personal. Sedan finns det andra utmaningar som borde vara lätta att lösa och som, om jag ska vara ärlig, borde ha lösts för länge sedan. En av dem är det vi debatterar , nämligen att lagen har hindrat oss från att ha en och samma dokumentation för de äldre. Den kommunala äldreomsorgen styrs av två lagar, socialtjänstlagen och hälso- och sjukvårdslagen. Därav har följt att insatser för den äldre ska dokumenteras i olika system beroende på om det är en vårdinsats eller en omsorgsinsats. Detta har lett till merarbete för personalen men framför allt till medicinska risker. har omsorgen inte blivit så bra som den skulle ha kunnat bli. Med det lagförslag som vi nu ska besluta om blir det möjligt att ha ett elektroniskt system, kallat sammanhållen vård- och omsorgsdokumentation, som ger verksamheter inom som avser äldre personer eller personer med funktionsnedsättning och hälso- och sjukvården möjlighet att direkt få tillgång till varandras vård- och omsorgsdokumentation. Det blir möjligt men inte obligatoriskt. Från sida tror vi att det är en klok väg att gå. Att göra systemet obligatoriskt skulle riskera att göra större skada än nytta. Som gammal kommunpolitiker har jag respekt för att det tar tid att lokalt få nya it-system och nya rutiner att fungera. Det har framkommit förslag om att staten ska ta ett större ansvar för den digitala infrastruktur som den sammanhållna vård- och omsorgsdokumentationen kräver. Tanken kan vara god men med tanke på de mycket långa startsträckor som staten har för att upphandla nya nationella it-system skulle det innebära att införandet blev kraftigt försenat. Vi tror därför det är bättre att kommunerna får stöd i form av föreskrifter och vägledningar men sedan själva eller tillsammans med andra får utforma systemen. Jag vill därför yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet i dess helhet. Det här är ett väldigt välkommet betänkande om den möjlighet, den frihet, som kommunerna nu får i omsorgen om äldre personer och funktionshindrade att kunna föra en gemensam journal. Det blir möjligt med denna sammanhållna vård- och omsorgsdokumentation. Det här har man önskat . Vi i Liberalerna vill värna integriteten men undanröja hinder som ligger i vägen för människor, inte minst inom vården och omsorgen, att arbeta på ett rationellt sätt för patienters, omsorgstagares, bästa. Det här är ett av många beslut som har tagits för att ge vården och omsorgen ökad frihet och patienterna ökad säkerhet. Varför har vi behövt komma med de här frihetsinsatserna? Det går tillbaka till , som 1949 skrev boken 1984 om att Storebror ser dig. Den boken påverkade väldigt mycket den sekretesslag som vi fick 1980 och som till och med förhindrade att två psykkliniker på olika sjukhus kunde se varandras journaler om en enskild person, vilket innebar att många undersökningar fick tas om. sekretesslag har mycket kvar, fortfarande, av det som lag hade. Vi har i Liberalerna i andra sammanhang tagit upp att vi måste göra en allmän översyn och förnyelse av sekretesslagen, inte minst nu i digitaliseringens tid, för vår lagstiftning får ju inte gå emot människors bästa. Därför yrkar jag bifall till betänkandet i dess helhet. Jag håller med om att det här ska vara frivilligt, för det är en reform som kommunerna har velat få fram för att undanröja de hinder som ligger i vägen för den gemensamma journalföringen. Men de ska inte tvingas införa system som vi kanske byråkratiskt genom riktlinjer och sådant anbefaller att de ska ta sig an. Reservationerna i övrigt tar upp många viktiga frågor, men vi tycker att de kan bemötas av det arbete som pågår i utredningar och i . Jag måste erkänna att i varje fall min överblick över allt som pågår är något ofullständig. Jag skulle vilja att socialutskottet efter valet ber att kommer till och redovisar vilka utredningar som ligger på bordet och är nära proposition och vilka andra frågor som är under utredning. Allra viktigast är att utskottet får en bra redovisning av hur det går med förslaget till socialtjänstlag och hur det går med förslaget till äldreomsorgslag som mycket snart ser dagens ljus och som tar upp en del av de frågor som har aktualiserats och i andra sammanhang. Till detta behövs också ett tidsschema så att utskottet har en klar bild för sig om var det finns luckor och vad som är att vänta som en helhet. Tack, ledamoten , för ditt anförande! Jag vill bara bekräfta att jag håller med dig. Det vore alldeles utmärkt om vi i utskottet kunde få en genomgång av allt som ligger inom det här området. Vi har själva påmint regeringen om våra tillkännagivanden som inte har blivit genomförda, men det vore också bra med en genomgång av allt annat som pågår så att vi får en överblick. Vi gör vad vi kan för att skicka med det här till kommande utskott så att det har med det i beräkningen för hösten - att just få överblick över vilka utredningar som finns, hur långt de har kommit och vad vi har att förvänta oss. Det är en överblick som vi behöver. Jag glömmer alltid att säga någonting i mina anföranden, och fick jag chansen att lägga till att jag tycker att det är viktigt att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap kommer med i den här bilden. När det blir strul och stopp på den digitala sidan, vad finns det då för säkerhet och backup så att det inte blir som, tror jag, ledamoten från Socialdemokraterna tog upp att man i en kommun blir helt ställd och patienter, omsorgstagare, löper risk att fara illa? Jag ser fram emot detta och kommer att bevaka utanför vad socialutskottet gör. Jag kommer att höras om jag tycker att ni kan göra någonting bättre! Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .)