bet · H901SoU12 · 2022-03-07 00:00:00 — Genom s.k. innovationsupphandling ska upphandlande organisationer i sin upphandlingsprocess främja innovation genom att efterfråga eller tillåta nya lösningar, t.ex. genom att ställa krav på funktion i stället för specifika krav. Upphandlingsstrategin är främst riktad till de statliga myndigheterna, men eftersom kommunerna och regionerna står för huvuddelen av de offentliga inköpen verkar regeringen för att de ska ta fram styrande dokument med grund i upphandlingsstrategin för att förverkliga inriktningsmålen. Begreppet innovationsupphandling har sin bakgrund i den statliga utredningen (SOU 2010:56). Motionsyrkanden om hjälpmedel behandlades senast i betänkande 2020/21:SoU7 Stöd till personer med funktionsnedsättning. biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (prot. 2020/21:75). Tillgången till rehabilitering, habilitering och hjälpmedel ska vara god, jämlik och kunskapsbaserad. Utskottet anser att de skillnader som finns mellan regioner och kommuner vad gäller både tillgång och kvalitet är ett stort problem. Utskottet erfar att det även finns skillnader mellan barn- och vuxenhabilitering liksom problem i övergången från barnhabilitering till vuxenhabilitering. Vidare ser utskottet behov av att höja kompetensen om rehabilitering, habilitering och hjälpmedel samt att säkerställa en jämlik tillgång till personal. Utskottet konstaterar att nationella riktlinjer är en form av styrmedel som syftar till att ge stöd vid prioriteringar och vägledning om vilka behandlingar och metoder olika verksamheter i vård och omsorg bör satsa resurser på. För att åtgärda de problem som utskottet har uppmärksammat ovan bör regeringen vidta de lagstiftningsmässiga och andra åtgärder som behövs för att det ska kunna utarbetas nationella riktlinjer för rehabilitering, habilitering och hjälpmedel. Detta föreslår utskottet att ställer sig bakom och tillkännager för regeringen. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2021/22:3364 (M) yrkande 10 och 2021/22:3696 (M) yrkande 14 samt delvis motion 2021/22:4165 (KD) yrkandena 30 och 31. Utskottet vill understryka att tillgången till hjälpmedel är avgörande för att personer som på grund av ålder, skada eller sjukdom har fått en funktionsnedsättning ska kunna leva ett aktivt och självständigt liv och vara delaktiga i samhället. Regeringen har följt upp genom ett antal myndighetsuppdrag. Det sista av dessa är uppdraget till att kontinuerligt samla in data och statistik i syfte att långsiktigt följa upp hjälpmedelsområdet. En första datainsamling redovisades . Utskottet anser att det behövs bättre kunskap om utvecklingen på hjälpmedelsområdet i olika delar av landet och ser fram emot de statistiska underlag som kommer att presenteras kommande år om förskrivna hjälpmedel och avgifter för den enskilde. Utskottet avstyrker med detta motionerna 2021/22:1572 (S), 2021/22:2075 (C), 2021/22:2566 (SD) yrkande 3, 2021/22:3806 (SD) yrkande 31, 2021/22:3977 (L) yrkande 13, 2021/22:4089 (MP) yrkandena 1 och 2, 2021/22:4165 (KD) yrkande 33 och 2021/22:4168 (KD) yrkandena 22 och 23. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår de motionsyrkanden som har beretts i förenklad ordning. Jämför särskilt yttrande 1 (SD), 2 (C), 3 (KD) och 4 (L). I betänkandet behandlas motionsförslag som rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat tidigare , bl.a. i betänkande 2020/21:SoU7. Utskottet avstyrker motionsförslagen med hänvisning till detta. Rättigheter och levnadsvillkor för personer med funktionsnedsättning, punkt 1 (C, MP) av (MP) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3512 av m.fl. (C) yrkande 50 och 2021/22:2591 av m.fl. (V) yrkande 20. Vården och omsorgen har en viktig roll i att förebygga, upptäcka och uppmärksamma sexuellt våld och att erbjuda våldsutsatta vård och stödinsatser. De som ska ge stöd till utsatta barn, unga och vuxna har dock ofta bristande kunskap om intellektuella funktionsnedsättningar, och ansvaret för det förebyggande arbetet är utspritt på många olika aktörer. Vi anser att regeringen bör ge en lämplig myndighet ett samlat ansvar för kunskapsspridning och förebyggande insatser i fråga om sexuellt våld mot personer med intellektuell funktionsnedsättning. Rättigheter och levnadsvillkor för personer med funktionsnedsättning, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:2591 av m.fl. (V) yrkande 20 och 2021/22:3512 av m.fl. (C) yrkande 50. Kvinnor som lever i en våldsam parrelation och har en funktionsnedsättning riskerar att inte få det stöd och den hjälp som krävs för att lämna sin partner eftersom det inte alltid finns skyddade boenden som är anpassade till deras behov. Tillgången till skyddat boende måste vara likvärdig för alla kvinnor oavsett fysiska förutsättningar och hjälpbehov. Regeringen bör därför avsätta riktade medel för anpassning av lokaler i syfte att öka tillgängligheten för våldsutsatta personer med funktionsnedsättning. Statligt huvudmannaskap för personlig assistans, punkt 2 (KD) av Acko Ankarberg (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:4165 av m.fl. (KD) yrkande 6 och 2021/22:3364 av m.fl. (M) yrkande 4, 2021/22:3512 av m.fl. (C) yrkande 45 och 2021/22:3978 av m.fl. (L) yrkande 8. Regeringens direktiv till (dir. 2021:76) ger i vissa delar anledning till oro. Det gäller främst de delar av uppdraget som öppnar för en kommunalisering av assistansen, och i den frågan står vi fullt ut bakom utskottets ställningstagande i betänkandet. Därutöver vill vi peka på hur direktiven beskriver frågor om självbestämmande och delaktighet. Självbestämmande och delaktighet är lika betydelsefullt för alla oavsett vilken beslutskapacitet en person besitter. Det är grundläggande att lagen ska vara lika för alla utan att göra skillnad på människor utifrån deras egen beslutsförmåga. Ställföreträdarskapet är ett etablerat och välfungerande system för beslutsstöd till personer med nedsatt beslutsförmåga, som därigenom ges möjlighet till självbestämmande i sitt eget liv. Vi anser att regeringen bör säkerställa att ställföreträdarskapet värnas som system för att ge en person med nedsatt beslutsförmåga möjlighet till självbestämmande i sitt eget liv. Statligt huvudmannaskap för personlig assistans, punkt 2 – motiveringen (S) av (S), (S), (S), (S) och (S). Ett enhetligt statligt huvudmannaskap för personlig assistans skulle enligt vår mening öka likvärdigheten över landet för personer i behov av personlig assistans. Vi välkomnar därför att regeringen har tillsatt en utredning som ska se över huvudmannaskapet för personlig assistans. Liksom utskottet anser vi att arbetet med huvudmannaskapsreformen bör utföras skyndsamt. Vi vill emellertid betona att det är den mest omfattande och komplicerade förändring som har övervägts för den personliga assistansen sedan den infördes. En sådan reform måste belysas allsidigt och får inte forceras. Vi instämmer i utskottets uppfattning att motionerna bör avslås. Till skillnad från utskottet anser vi dock att regeringen, mot bakgrund av frågans komplexitet, har agerat skyndsamt. Tilläggsdirektiv till , punkt 3 (S, M) av (S), (M), (M), (S), (M), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: 2021/22:4165 av m.fl. (KD) yrkande 7. Den av regeringen tillsatta har i uppdrag att se över frågan om statligt huvudmannaskap för personlig assistans. Det är ytterligare ett steg i det reformarbete som regeringen tagit initiativ till för att stärka rätten till assistans. Detta arbete har bl.a. resulterat i en utvidgad rätt till assistans i samband med sondmatning och hjälp med andning. Vidare kommer regeringen att lägga fram förslag mot bakgrund av Utredningen om stärkt assistans. Sammantaget väntas reformerna innebära att ytterligare flera tusen personer kommer att få rätt till assistans. Vi anser att alla förändringar av LSS och personlig assistans ska syfta till att öka kontinuiteten, förutsägbarheten och rättssäkerheten för såväl individer som samhälle samt till insatser som präglas av hög kvalitet. Vi motsätter oss inte en översyn av hur rätten till personlig assistans ska definieras och bedömas. Den nu arbetande är dock enligt oss inte rätt sammanhang för sådana överväganden om grundläggande behov som utskottet föreslår. Ett tilläggsdirektiv enligt utskottets förslag skulle dessutom förutsätta att utredningen får förlängd tid och att reformen om ett statligt huvudmannaskap för den personliga assistansen senareläggs i onödan. Mot denna bakgrund anser vi att det inte bör göras något tillkännagivande till regeringen och att följaktligen bör avslå motionen. Frågor om LSS och personlig assistans, punkt 4 (M) av (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3364 av m.fl. (M) yrkandena 1, 2 och 5–7 samt 2021/22:640 av (SD) yrkande 2, 2021/22:2644 av (M), 2021/22:3806 av m.fl. (SD) yrkande 12, 2021/22:3911 av m.fl. (C) yrkandena 23 och 25, 2021/22:3978 av m.fl. (L) yrkandena 6 och 9 samt 2021/22:4165 av m.fl. (KD) yrkandena 5, 14 och 21. Vi ser stora möjligheter att utveckla den viktiga frihetsreform som personlig assistans är. Det kräver emellertid ett angreppssätt som omfattar såväl lagar som finansiering och som säkerställer rättssäkerhet, ett enhetligt huvudmannaskap, stärkt kvalitet och kontinuitet, mångfald och valfrihet samt regelbunden tillsyn och uppföljning. Regeringen bör omgående inleda arbetet med att utarbeta och genomföra en reformagenda för en långsiktigt hållbar personlig assistans. Alla ska ha rätt till en individuell rättssäker prövning av sin ansökan om rätt till personlig assistans och bibehållen assistansersättning oavsett om man väljer att bo kvar eller flyttar till en annan kommun. Regeringen bör därför ta fram förslag med utgångspunkt i Utredningen om stärkt assistans när det gäller vilka villkor som behöver vara uppfyllda för rätten till personlig assistans för stöd vid egenvårdsinsatser och om föräldraansvaret vid bedömningen av barns rätt till personlig assistans. Vi anser också att regeringen ska tillsätta en utredning med uppdrag att ta fram förslag som syftar till att stärka individens rätt att få sin överklagan av beslut om assistans prövad mer skyndsamt än och att minska variationen mellan olika domstolars väntetid för att pröva överklaganden. För att säkerställa kvaliteten i insatsen personlig assistans bör regeringen ta initiativ i syfte att införa en generell tillståndsplikt för såväl offentligt som privat drivna verksamheter och för att utarbeta nationella kvalitetskriterier och system för regelbunden tillsyn, uppföljning och utvärdering. Det är centralt att kraven ska vara likvärdiga oavsett driftsform. Till kvalitetskraven ska det kopplas tydliga sanktioner och en möjlighet att differentiera ersättningsnivåer. Valfrihet och mångfald inom LSS-verksamheten driver på kvalitetsarbetet och bidrar till nya arbetssätt. En förutsättning för valfrihet är objektiv och lättillgänglig information om olika utförares utbud, kapacitet och kvalitet. Regeringen bör ge en lämplig myndighet i uppdrag att ta fram ett underlag för en sådan information. Valfrihet och mångfald förutsätter också konkurrensneutralitet mellan olika utförare oavsett driftsform. Regeringen bör därför tillsätta en utredning med uppdrag att utarbeta förslag till ett regelverk som säkerställer konkurrensneutralitet och etableringsrätt inom all LSS-verksamhet. Frågor om LSS och personlig assistans, punkt 4 (SD) av (SD), (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3364 av m.fl. (M) yrkande 2, 2021/22:3806 av m.fl. (SD) yrkande 12, 2021/22:3911 av m.fl. (C) yrkandena 23 och 25, 2021/22:3978 av m.fl. (L) yrkande 9 och 2021/22:4165 av m.fl. (KD) yrkandena 5 och 14 samt 2021/22:640 av (SD) yrkande 2, 2021/22:2644 av (M), 2021/22:3364 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 5–7, 2021/22:3978 av m.fl. (L) yrkande 6 och 2021/22:4165 av m.fl. (KD) yrkande 21. Vi anser att alla ska ha rätt till en individuell rättssäker prövning av sin ansökan om rätt till personlig assistans och bibehållen assistansersättning oavsett om man väljer att bo kvar eller flyttar till en annan kommun. Regeringen bör därför ta fram förslag med utgångspunkt i Utredningen om stärkt assistans när det gäller vilka villkor som behöver vara uppfyllda för rätten till personlig assistans för stöd vid egenvårdsinsatser och om föräldraansvaret vid bedömningen av barns rätt till personlig assistans. Vi anser också att regeringen ska tillsätta en utredning med uppdrag att ta fram förslag som syftar till att stärka individens rätt att få sin överklagan av beslut om assistans prövad mer skyndsamt än och att minska variationen mellan olika domstolars väntetid för att pröva överklaganden. har personer med funktionsnedsättning fråntagits rätten att få assistans för det som de flesta räknar till den dagliga hygienrutinen. Det är inte acceptabelt och regeringen bör därför initiera en översyn av bedömningen av det grundläggande behovet personlig hygien. När tvåårsomprövningen av beviljad assistansersättning avskaffades infördes bestämmelser som innebär att ska ompröva rätten till assistansersättning i den utsträckning som denna rätt har minskat i omfattning på grund av väsentligt ändrade förhållanden som är hänförliga till den försäkrade. Vi anser att regeringen bör se över tillämpningen och omfattningen av begreppet ”väsentligt ändrade förhållanden” för att höja rättssäkerheten i systemet. Regeringen bör även återkomma till med ett förslag om att ändra termen ”väsentligt ändrade förhållanden” till ”väsentligt ändrade behov” för att på så sätt tydliggöra att det är eventuella förändringar i den enskildes behov till följd av förändrade förhållanden som ska vara avgörande för rätten till assistans, inte det förändrade förhållandet i sig. Vidare anser vi att indelningen i behov, grundläggande behov, integritetsnära och ”god kännedom” i LSS enbart är administrativt motiverad och leder till att den enskildes behov förminskas. Regeringen bör därför återkomma med förslag till om att ta bort denna indelning från lagstiftningen och i stället införa en bedömning av helhetsbehovet med utgångspunkt i att varje människa ska kunna leva ett gott liv utifrån sina förutsättningar. Habiliteringsersättning är en ersättning som kommuner kan välja att betala ut till personer som deltar i daglig verksamhet enligt LSS. Hur mycket kommunerna betalar varierar, men överlag är ersättningen för låg. För att öka enhetligheten mellan landets kommuner vad gäller ersättningen bör regeringen utreda möjligheten att fastställa en tvingande lägsta ersättningsnivå för deltagande i daglig verksamhet. Enligt förarbetena till LSS bör det övergripande målet för daglig verksamhet vara att på kortare eller utveckla den enskildes möjlighet till arbete. En naturlig förutsättning för detta är möjligheten att studera på sina egna villkor. Vi anser därför att regeringen bör utreda möjligheten att vidareutbilda sig som ett alternativ till traditionell daglig verksamhet. Frågor om LSS och personlig assistans, punkt 4 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3911 av m.fl. (C) yrkandena 23 och 25, 2021/22:3978 av m.fl. (L) yrkande 9 och 2021/22:4165 av m.fl. (KD) yrkandena 5, 14 och 21 samt 2021/22:640 av (SD) yrkande 2, 2021/22:2644 av (M), 2021/22:3364 av m.fl. (M) yrkandena 1, 2 och 5–7, 2021/22:3806 av m.fl. (SD) yrkande 12 och 2021/22:3978 av m.fl. (L) yrkande 6. Enligt förarbetena till LSS bör det övergripande målet för daglig verksamhet vara att på kortare eller utveckla den enskildes möjlighet till arbete. En naturlig förutsättning för detta är möjligheten att studera på sina egna villkor. Jag anser därför att regeringen bör utreda möjligheten att vidareutbilda sig som ett alternativ till traditionell daglig verksamhet. Ersättning vid daglig verksamhet inom LSS betalas av kommunen, som också bestämmer vilken summa som ska gälla. Det finns stora skillnader mellan kommunerna. Regeringen bör vidta åtgärder i syfte att göra ersättningen vid daglig verksamhet mer enhetlig i landets kommuner. har personer med funktionsnedsättning fråntagits rätten att få assistans för det som de flesta räknar till den dagliga hygienrutinen. Det är inte acceptabelt och regeringen bör därför initiera en översyn av bedömningen av det grundläggande behovet personlig hygien. När tvåårsomprövningen av beviljad assistansersättning avskaffades infördes bestämmelser som innebär att ska ompröva rätten till assistansersättning i den utsträckning som denna rätt har minskat i omfattning på grund av väsentligt ändrade förhållanden som är hänförliga till den försäkrade. Vi anser att regeringen bör se över tillämpningen och omfattningen av begreppet ”väsentligt ändrade förhållanden” för att höja rättssäkerheten i systemet. Regeringen bör även återkomma till med ett förslag om att ändra termen ”väsentligt ändrade förhållanden” till ”väsentligt ändrade behov” för att på så sätt tydliggöra att det är eventuella förändringar i den enskildes behov till följd av förändrade förhållanden som ska vara avgörande för rätten till assistans, inte det förändrade förhållandet i sig. De olika boendeformer som omfattas av LSS kompletterar andra LSS-insatser. Det förekommer emellertid att personer flyttas från ett boende till ett annat, inte sällan med en lägre dygnskostnad. Detta riskerar att strida mot bestämmelserna i om inflytande, medbestämmande, varaktighet och jämlika levnadsvillkor. Jag anser att regeringen bör återkomma till med förslag om förtydligande i LSS om att en kommun som fattar beslut om att en individs insats ska verkställas på ett nytt sätt måste fatta beslutet i nära dialog och samförstånd med den berörda personen eller hans eller hennes ställföreträdare och med personens bästa och varaktiga välmående i fokus. Vidare anser jag att indelningen i behov, grundläggande behov, integritetsnära och ”god kännedom” i LSS enbart är administrativt motiverad och leder till att den enskildes behov förminskas. Regeringen bör därför återkomma med förslag till om att ta bort denna indelning från lagstiftningen och i stället införa en bedömning av helhetsbehovet med utgångspunkt i att varje människa ska kunna leva ett gott liv utifrån sina förutsättningar. Frågor om LSS och personlig assistans, punkt 4 (KD) av Acko Ankarberg (KD) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2021/22:3364 av m.fl. (M) yrkandena 2, 5 och 6, 2021/22:3978 av m.fl. (L) yrkandena 6 och 9 samt 2021/22:4165 av m.fl. (KD) yrkandena 5, 14 och 21 samt 2021/22:640 av (SD) yrkande 2, 2021/22:2644 av (M), 2021/22:3364 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 7, 2021/22:3806 av m.fl. (SD) yrkande 12 och 2021/22:3911 av m.fl. (C) yrkandena 23 och 25. har personer med funktionsnedsättning fråntagits rätten att få assistans för det som de flesta räknar till den dagliga hygienrutinen. Det är inte acceptabelt och regeringen bör därför initiera en översyn av bedömningen av det grundläggande behovet personlig hygien. När tvåårsomprövningen av beviljad assistansersättning avskaffades infördes bestämmelser som innebär att ska ompröva rätten till assistansersättning i den utsträckning som denna rätt har minskat i omfattning på grund av väsentligt ändrade förhållanden som är hänförliga till den försäkrade. Vi anser att regeringen bör se över tillämpningen och omfattningen av begreppet ”väsentligt ändrade förhållanden” för att höja rättssäkerheten i systemet. Regeringen bör även återkomma till med ett förslag om att ändra termen ”väsentligt ändrade förhållanden” till ”väsentligt ändrade behov” för att på så sätt tydliggöra att det är eventuella förändringar i den enskildes behov till följd av förändrade förhållanden som ska vara avgörande för rätten till assistans, inte det förändrade förhållandet i sig. De olika boendeformer som omfattas av LSS kompletterar andra LSS-insatser. Det förekommer emellertid att personer flyttas från ett boende till ett annat, inte sällan med en lägre dygnskostnad. Detta riskerar att strida mot bestämmelserna i om inflytande, medbestämmande, varaktighet och jämlika levnadsvillkor. Vi anser att regeringen bör återkomma till med förslag om förtydligande i LSS om att en kommun som fattar beslut om att en individs insats ska verkställas på ett nytt sätt måste fatta beslutet i nära dialog och samförstånd med den berörda personen eller hans eller hennes ställföreträdare och med personens bästa och varaktiga välmående i fokus. Vidare anser vi att alla ska ha rätt till en individuell rättssäker prövning av sin ansökan om rätt till personlig assistans och bibehållen assistansersättning oavsett om man väljer att bo kvar eller flyttar till en annan kommun. Regeringen bör därför ta fram förslag med utgångspunkt i Utredningen om stärkt assistans när det gäller vilka villkor som behöver vara uppfyllda för rätten till personlig assistans för stöd vid egenvårdsinsatser och om föräldraansvaret vid bedömningen av barns rätt till personlig assistans. Vi anser också att regeringen ska tillsätta en utredning med uppdrag att ta fram förslag som syftar till att stärka individens rätt att få sin överklagan av beslut om assistans prövad mer skyndsamt än och att minska variationen mellan olika domstolars väntetid för att pröva överklaganden. För att säkerställa kvaliteten i insatsen personlig assistans bör regeringen ta initiativ i syfte att införa en generell tillståndsplikt för såväl offentligt som privat drivna verksamheter och för att utarbeta nationella kvalitetskriterier och system för regelbunden tillsyn, uppföljning och utvärdering. Det är centralt att kraven ska vara likvärdiga oavsett driftsform. Till kvalitetskraven ska tydliga sanktioner och en möjlighet att differentiera ersättningsnivåer kopplas. Valfrihet och mångfald inom LSS-verksamheten driver på kvalitetsarbetet och bidrar till nya arbetssätt. En förutsättning för valfrihet är objektiv och lättillgänglig information om olika utförares utbud, kapacitet och kvalitet. Regeringen bör ge en lämplig myndighet i uppdrag att ta fram ett underlag för en sådan information. Valfrihet och mångfald förutsätter också konkurrensneutralitet mellan olika utförare oavsett driftsform. Regeringen bör därför tillsätta en utredning med uppdrag att utarbeta ett regelverk som säkerställer konkurrensneutralitet och etableringsrätt inom all LSS-verksamhet. Vi vill att fler ska kunna få personlig assistans, och stödet till dem som har mindre omfattande funktionsnedsättningar behöver bli bättre. Vi anser därför att regeringen ska utreda förutsättningarna för att inrätta ett vardagsstöd inom LSS, t.ex. genom en hopslagning av befintliga insatser som ledsagning, kontaktperson, hemtjänst och boendestöd. Vidare anser vi att indelningen i behov, grundläggande behov, integritetsnära och ”god kännedom” i LSS enbart är administrativt motiverad och leder till att den enskildes behov förminskas.