bet · H901CU19 · 2022-05-13 00:00:00 — Med näringsidkare avses enligt 2 § prisinformationslagen en fysisk eller juridisk person som handlar för ändamål som har samband med den egna näringsverksamheten. Enligt 11 § prisinformationslagen får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om skyldigheten att lämna prisinformation och om beräkningen av pris och jämförpris. Bemyndigandet omfattar inte bara föreskrifter om uppgiftsskyldigheten som sådan, utan även bestämmelser om hur och på vilket sätt prisinformation ska lämnas. Enligt 4 § förordningen (2009:607) med instruktion för får myndigheten meddela föreskrifter om skyldigheten att lämna prisinformation och om beräkningen av pris och jämförpris enligt prisinformationslagen. Med stöd av bestämmelsen har meddelat föreskrifter om prisinformation (KOVFS 2012:01). Föreskrifterna innehåller bestämmelser om skyldigheten att lämna prisinformation och om beräkningsgrunderna för pris och jämförpris. I prisinformationslagen finns inte någon bestämmelse som reglerar prissänkningar. I marknadsföringslagen finns vissa bestämmelser som kan vara tillämpliga när en näringsidkare annonserar en prissänkning. En näringsidkare får enligt 10 § första stycket marknadsföringslagen vid marknadsföringen inte använda sig av felaktiga påståenden eller andra framställningar som är vilseledande i fråga om näringsidkarens egen eller någon annans näringsverksamhet. Av andra stycket 4 samma paragraf framgår att det särskilt gäller framställningar som rör bl.a. produktens pris, grunderna för prisberäkningen, särskilda prisfördelar och betalningsvillkoren. När det gäller realisationer får enligt 17 § marknadsföringslagen en näringsidkare vid marknadsföring av produkter använda uttrycket "realisation" eller något annat uttryck med motsvarande innebörd bara om försäljningen avser produkter som ingår i näringsidkarens ordinarie sortiment priserna är väsentligt lägre än näringsidkarens normala priser för motsvarande produkter. Genom ändringsdirektivet införs en ny artikel, 6a, i prisinformationsdirektivet som reglerar vilka uppgifter ett tillkännagivande av en prissänkning ska innehålla. Bestämmelsen är tillämplig när en näringsidkare tillkännager en prissänkning av en vara som näringsidkaren har salufört tidigare. För att genomföra artikeln föreslår regeringen att det ska införas en ny bestämmelse i prisinformationslagen som innebär att om en produkt tillhandahålls med angivande av att priset har sänkts ska även det tidigare priset anges. Regeringen anser att den nya bestämmelsen om prissänkningar bör gälla samtliga produkter som omfattas av prisinformationslagen. Det tidigare pris som ska anges ska vara det lägsta pris som näringsidkaren har tillämpat för produkten före prissänkningen. Om priset har sänkts gradvis, ska i stället det pris som gällde före den första prissänkningen anges. Skyldigheten att informera om prissänkningar ska inte gälla varor som snabbt kan försämras eller bli för gamla. När det gäller det föreslagna undantaget för vissa varor har medlemsstaterna enligt ändringsdirektivet möjlighet att göra undantag från kravet på information om prissänkningar för varor som sannolikt kan försämras eller har kort sista förbrukningsdatum. Ett liknande undantag finns i artikel 16 d i konsumenträttighetsdirektivet. Regeringen anför i propositionen bl.a. att den delar Svensk Handels uppfattning om betydelsen av ett sådant undantag. I syfte att underlätta för näringsidkare att snabbt kunna genomföra prissänkningar beträffande dessa varor, och därigenom undvika onödig värdeförstöring och matsvinn, bör möjligheten till särreglering användas. Det bör därför införas en särskild undantagsbestämmelse för varor av det aktuella slaget. Bestämmelsen bör formuleras på liknande sätt som 2 kap. 11 § 4 distansavtalslagen, och omfatta varor som snabbt kan försämras eller bli för gamla. Det kan exempelvis vara fråga om livsmedel och växter. Kläder är ett exempel på en vara som inte omfattas av undantaget. Det är inte möjligt att, som Svensk Dagligvaruhandel efterfrågar, mer exakt och fullständigt redogöra för vilka varor som träffas av undantaget. Mot bakgrund av direktivtextens utformning och att den svenska lagtexten bör utformas i nära anslutning till den finns det inte heller möjlighet att koppla undantaget till livsmedelslagstiftningen på det sätt som Svensk Dagligvaruhandel föreslår. Enligt regeringen bör det överlämnas till rättstillämpningen att, i den mån gränsdragningsproblem uppstår, utveckla praxis kring frågan om undantagets tillämplighet i enskilda fall. Ett motionsyrkande om att ändra marknadsföringslagens regler om realisationer behandlades av utskottet i betänkande 2020/21:CU12. Utskottet avstyrkte det då aktuella motionsyrkandet med hänvisning till bl.a. ändringsdirektivet. följde utskottets förslag. Kommissionens vägledning om tolkning och tillämpning av artikel 6a i prisinformationsdirektivet I ett tillkännagivande (2021/C 526/02) ger kommissionen vägledning om hur den nya artikeln 6a om prissänkningar i prisinformationsdirektivet ska tolkas och tillämpas. När det gäller näringsidkare som berörs av direktivet anför kommissionen bl.a. följande: Direktiv /6/EG är tillämpligt på näringsidkaren, som i artikel 2 d definieras som ”en fysisk eller juridisk person som säljer eller erbjuder till försäljning varor som ingår i dennes handelsverksamhet eller yrkesmässiga verksamhet”. Den nya artikel 6a gäller därför den näringsidkare som är den faktiska avtalsparten i avtalet med konsumenten, dvs. säljaren av varorna, inklusive säljare som använder förmedlare, i synnerhet e-marknadsplatser. När det gäller näringsidkare som säljer varor via olika försäljningskanaler /försäljningsställen anför kommissionen följande: Om en näringsidkare säljer varor via olika försäljningskanaler/försäljningsställen (t.ex. olika fysiska butiker och/eller onlinebutiker) till olika priser och dessa olika försäljningskanaler/försäljningsställen omfattas av ett allmänt tillkännagivande om prissänkning, måste näringsidkaren som ”tidigare” pris för de berörda varorna i varje försäljningskanal/på varje försäljningsställe ange det lägsta pris som under minst tillämpades i försäljningskanalen/på försäljningsstället. Vilseledande tillkännagivanden om prissänkningar som ger intryck av att nedsättningen gäller för alla försäljningskanaler/ försäljningsställen för en viss näringsidkare, medan i själva verket endast vissa av försäljningskanalerna/försäljningsställena omfattas av prissänkningen ska bedömas mot bakgrund av direktivet om otillbörliga affärsmetoder. När det gäller möjligheten att göra undantag från regeln om information om prissänkningar för lättfördärvliga varor anför kommissionen följande: Den bestämmelse som ges genom artikel 6a. 3 gör det möjligt för medlemsstaterna att föreskriva olika regler för varor som sannolikt kan försämras eller har kort sista förbrukningsdatum. Sådana regler kan till och med bestå i att sådana varor helt undantas från tillämpningsområdet för artikel 6a eller att säljaren tillåts ange det sista priset före prissänkningen som ”tidigare” pris. Varor som ”sannolikt kan försämras eller har kort sista förbrukningsdatum” är lättfördärvliga varor som kan behöva rabatteras oftare för att de ska kunna säljas snabbare på grund av att de närmar sig sista förbrukningsdatum. Detta begrepp används även i artikel 16.1 d i direktivet om konsumenträttigheter, där det föreskrivs att konsumenter inte har ångerrätt vid distansavtal och avtal utanför fasta affärslokaler när det gäller ”tillhandahållande av varor som snabbt kan försämras eller bli för gamla”. I direktivet om konsumenträttigheter definieras inte ”varor som snabbt kan försämras eller bli för gamla”. Huruvida de objektiva kriterierna ”som snabbt kan försämras eller bli för gamla” är uppfyllda ska bedömas från fall till fall. Exempel på varor som snabbt kan försämras eller bli för gamla är färska livsmedel och drycker med kort hållbarhet. Denna möjlighet för medlemsstaterna att avvika från den allmänna regeln om prissänkningar kan inte tillämpas på varor som inte är lättfördärvliga på grund av sin fysiska sammansättning och sina egenskaper, utan endast ”blir för gamla” i kommersiell mening, exempelvis säsongsbetonade kläder. Samma tillvägagångssätt som i direktivet om konsumenträttigheter gäller när detta begrepp tolkas inom ramen för direktiv /6/EG. Kommissionens översyn av ändringsdirektivet Kommissionen ska lämna en rapport om tillämpningen av ändringsdirektivet till och rådet. Rapporten ska framför allt innefatta en bedömning av direktivets bestämmelser om evenemang som anordnas på andra platser än i näringsidkarens fasta affärslokaler och fall då varor marknadsförs som identiska trots att deras sammansättning eller egenskaper väsentligt skiljer sig åt. Rapporten ska vid behov åtföljas av ett lagstiftningsförslag. Utskottet har tidigare i betänkandet tillstyrkt regeringens förslag i propositionen om att det ska införas en ny bestämmelse i prisinformations-lagen som reglerar vilken information en näringsidkare ska lämna vid en prissänkning (7 a §). Om en produkt tillhandahålls med angivande av att priset har sänkts ska även det tidigare priset anges. Det tidigare pris som ska anges ska vara det lägsta pris som näringsidkaren har tillämpat för produkten före prissänkningen. Om priset har sänkts gradvis, ska i stället det pris som gällde före den första prissänkningen anges. Skyldigheten att informera om prissänkningar ska dock inte gälla varor som snabbt kan försämras eller bli för gamla. Den nya bestämmelsen i prisinformationslagen genomför artikel 6a i prisinformationsdirektivet. I motion 2021/22:4530 yrkandena 1 och 2 samt motion 2021/22:4576 anförs att det behöver förtydligas hur informationskravet enligt den nya bestämmelsen ska tillämpas när det gäller näringsidkare som har flera butiker (försäljningsställen). Motionärerna ser även ett behov av att förtydliga vilka varor som ska undantas från informationskravet. och Svensk Dagligvaruhandel har i skrivelser till utskottet uttryckt liknande farhågor kring hur den nya bestämmelsen kommer att tillämpas i förhållande till dagligvaruhandeln. Från handelns sida är man t.ex. orolig för att möjligheten att minska matsvinnet och att ge konsumenterna attraktiva priserbjudanden kan komma att begränsas. Utskottet delar dessa farhågor. Särskilt i dessa tider av stigande matpriser är det viktigt att säkerställa att ny lagstiftning på konsumentområdet inte gör det svårare för matbutiker att sänka sina priser. Utskottet uppfattar den nya bestämmelsen i 7 a § prisinformationslagen som svårtolkad, och utskottet anser vidare att varken propositionen eller kommissionens vägledning ger tillräcklig ledning. Utskottet anser inte heller att det är tillräckligt att avvakta rättstillämpningens utvecklande av praxis på området, som regeringen hänvisar till i propositionen när det gäller undantaget för vissa varor. I stället anser utskottet att regeringen bör vidta lämpliga åtgärder för att förtydliga informationskravet i 7 a § prisinformationslagen. Till att börja med behöver det förtydligas hur bestämmelsen ska tillämpas för en näringsidkare som har flera försäljningsställen. Det behöver också förtydligas vilka varor som ska undantas från informationskravet, så att det blir tydligt att t.ex. livsmedel ska undantas. Som utskottet har framhållit ovan behöver det – utan att ge avkall på konsumentskyddet – säkerställas att den nya bestämmelsen inte leder till oförutsedda problem för handelsbranschen, och det får t.ex. inte bli svårare för matbutiker att sänka sina priser. Utskottet anser därför att det är viktigt att regeringen följer upp vilka konsekvenser den nya bestämmelsen får. Vid en sådan uppföljning bör det särskilt uppmärksammas vilka konsekvenser informationskravet får för de näringsidkare som har flera försäljningsställen. Detta bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Utskottets ställningstagande innebär ett bifall till motionerna 2021/22:4530 (KD, M) yrkandena 1 och 2 och 2021/22:4576 (C). När det gäller motion 2021/22:263 (SD) yrkande 6 införs genom den nya informationsbestämmelsen en skyldighet för näringsidkare att om en produkt tillhandahålls med angivande av att priset har sänkts även ange det tidigare priset. Det tidigare pris som ska anges ska vara det lägsta pris som näringsidkaren har tillämpat för produkten före prissänkningen. Om priset har sänkts gradvis, ska i stället det pris som gällde före den första prissänkningen anges. Genom den föreslagna bestämmelsen får motionsyrkandet i huvudsak anses vara tillgodosett, och yrkandet bör därför avslås. Konsumenternas integritet vid e-handel Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om konsumenternas integritet vid e-handel. Utskottet hänvisar till propositionen och pågående arbete. Jämför reservation 5 (C). Motion från allmänna motionstiden /22 I kommittémotion 2021/22:3231 yrkande 5 föreslår m.fl. (C) ett tillkännagivande om att ge i uppdrag att se över skyddet för konsumenternas integritet vid e-handel. I propositionen föreslår regeringen att bestämmelserna om avtal om varor och icke-finansiella tjänster i distansavtalslagen ska gälla för ett avtal genom vilket en näringsidkare mot betalning överlåter eller upplåter lös egendom till eller utför en tjänst åt en konsument. Bestämmelserna ska också gälla för ett avtal genom vilket en näringsidkare i utbyte mot endast konsumentens personuppgifter ska tillhandahålla ett digitalt innehåll på något annat sätt än på ett fysiskt medium eller en digital tjänst åt en konsument. Detta gäller dock inte om personuppgifterna behandlas av näringsidkaren endast för att uppfylla rättsliga krav som gäller för denne eller för att tillhandahålla det digitala innehållet eller den digitala tjänsten. Det ska vidare tydliggöras att EU:s dataskyddsförordning och kompletterande svensk dataskyddslagstiftning alltid ska beaktas vid behandling av personuppgifter som sker i samband med avtal som omfattas av distansavtalslagen. Regeringen anför bl.a. följande (s. 68 f.): I sammanhanget kan framhållas att det inte är fråga om att införa någon ny rättslig grund för behandling av personuppgifter. Som utvecklas strax nedan gäller de skyldigheter som följer av och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning), i det följande kallad EU:s dataskyddsförordning, även vid behandlingen av sådana personuppgifter som en konsument tillhandahåller näringsidkaren enligt den föreslagna bestämmelsen. I artikel 13.4 i konsumenträttighetsdirektivet har det införts en bestämmelse med en upplysning om att näringsidkaren när det gäller konsumenters personuppgifter ska uppfylla de skyldigheter som är tillämpliga enligt EU:s dataskyddsförordning. Detta innebär bl.a. att näringsidkaren om personuppgifter samlas in ska informera om ändamålen med behandlingen och den rättsliga grunden för behandlingen (artikel 13 och 14). Principen om ändamålsbegränsning (artikel 5.1 b) och rätten till radering (artikel 17) kan också vara av betydelse i dessa sammanhang. Näringsidkarens skyldigheter i detta hänseende följer i och för sig redan av EU:s dataskyddsförordning. För tydlighets skull bör dock en upplysningsbestämmelse införas även i distansavtalslagen. Detta bör ske genom införandet av en ny paragraf, med tillhörande rubrik, med placering i 1 kap. distansavtalslagen som en inledande bestämmelse till lagen. I bestämmelsen bör anges att bestämmelser om behandling av personuppgifter finns i EU:s dataskyddsförordning. Det bör dessutom föreskrivas att vid behandling av personuppgifter som omfattas av förordningen gäller även den kompletterande svenska lagstiftningen på området, dvs. lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning och föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen. En motsvarande bestämmelse finns i den föreslagna nya konsumentköplagen (se prop. 2021/22:85). Regeringen gav i uppdrag att identifiera betydande hinder för väl fungerande konsumentmarknader och för hållbar konsumtion. I uppdraget ingick även att identifiera för- och nackdelar med olika typer av åtgärder för att motverka dessa hinder. redovisade uppdraget i rapporten på villovägar (Rapport 2021:2). I rapporten tar bl.a. upp frågor om hur konsumenters personuppgifter hanteras. anför bl.a. att förändringar i regelverket bör vara den mest effektiva åtgärdstypen för att skydda konsumenter mot exploatering av konsumentdata på datadrivna marknader. Det kan också krävas nya regler som sammanför lagstiftning och tillsyn inom olika sektorer som exempelvis konsumentskydd, dataskydd och konkurrens, givet att frågan om datadrivna affärsmodeller och stora aktörers roll på marknaden berör samtliga dessa områden. Även om det finns exempel på lyckade tillsynsinsatser inom den digitala annonsindustrin, bedöms inte tillsyn, som enda åtgärd, kunna öka konsumenters kontroll över sina egna data och tackla de hinder som identifierats på datadrivna marknader. Rapporten bereds inom . Som redovisats ovan ska EU:s dataskyddsförordning och kompletterande svensk dataskyddslagstiftning alltid beaktas när personuppgifter behandlas i samband med avtal som omfattas av distansavtalslagen. I propositionen föreslår regeringen att det införs en ny paragraf i distansavtalslagen som upplyser om detta. Utskottet vill i sammanhanget även nämna att frågor om hanteringen av konsumenters persondata har uppmärksammats av inom ramen för regeringsuppdraget att bl.a. identifiera betydande hinder för väl fungerande konsumentmarknader. med anledning av uppdraget, Konsumtion på villovägar, bereds inom . Utskottet anser inte att det finns skäl att föreslå något tillkännagivande till regeringen om skyddet för konsumenternas integritet vid e-handel. Motionsyrkandet bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. information vid distansavtal. Utskottet hänvisar bl.a. till propositionen och tidigare ställningstaganden från sida. Jämför reservation 6 (SD). Motioner från allmänna motionstiden /22 I kommittémotion 2021/22:2457 anför m.fl. (SD) att det när hundar säljs på marknadsplatser online kan vara svårt för köpare att avgöra vem som verkligen ligger bakom en annons och som bär ansvaret för försäljningen. Motionärerna anser att sådan information behövs för att urskilja om det rör sig om en smuggelhund. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande om att införa krav som säkerställer vem som ligger bakom en annons om försäljning av hundar (yrkande 33). I kommittémotion 2021/22:2534 yrkande 18 föreslår m.fl. (SD) ett tillkännagivande om att tidsfristen för utövande av ångerrätten enligt 2 kap. 12 § distansavtalslagen bör börja löpa först när formuläret om ångerrätt har överlämnats. I motion 2021/22:1397 föreslår (KD) ett tillkännagivande om att utreda möjligheten att införa ett krav om att det på fakturor måste finnas tydliga instruktioner för hur man kan nå företagets kundtjänst om man vill reklamera fakturan för att fakturan ska gälla. Motionären anför bl.a. att den växande digitaliseringen erbjuder ett stort utbud av nya sätt att konsumera vilket skapar möjligheter för aktörer som lockar konsumenter till ofrivilliga eller ogenomtänkta köp. Om en konsument får en faktura på en produkt som konsumenten inte anser sig ha beställt så måste det vara enkelt att kunna få tag på företaget ifråga och kunna avbeställa produkten. Enligt 2 kap. 2 § distansavtalslagen ska näringsidkaren innan ett avtal ingås ge konsumenten information om sitt namn, organisationsnummer, telefonnummer och telefaxnummer samt sin adress och e-postadress, och, om näringsidkaren agerar för någon annans räkning, dennes motsvarande uppgifter (punkten 1). Näringsidkaren ska även ge konsumenten information om den rätt som konsumenten har att reklamera enligt lag, hur reklamation kan göras och gatuadressen till det verksamhetsställe dit konsumenten kan vända sig för att framställa klagomål (punkten 8). Innan ett avtal ingås ska näringsidkaren, om det finns en ångerrätt, enligt 2 kap. 2 a § distansavtalslagen ge konsumenten ett standardformulär för utövande av ångerrätten. Bestämmelsen infördes , se nedan. Konsumenten har enligt 2 kap. 10 § rätt att frånträda avtalet genom att till näringsidkaren lämna eller sända ett tydligt meddelande om detta från den dag som anges i 12 § (ångerfrist). Konsumenten kan för detta ändamål använda ett standardformulär för utövande av ångerrätten. Ångerfristen räknas exempelvis vid köp av en tjänst från den dag då avtalet ingås och vid köp av en vara från den dag då köparen fysiskt tar varan i besittning. Ångerfristen börjar inte löpa förrän näringsidkaren har lämnat ovan nämnda information om ångerrätten på föreskrivet sätt. Ångerfristen är dock aldrig längre än från den tidpunkt då den skulle ha börjat löpa om information hade lämnats på föreskrivet sätt, dvs. vid köp av en tjänst den dag då avtalet ingås eller vid köp av en vara den dag då köparen fysiskt tar varan i besittning (2 kap. 12 §). I 22 a § marknadsföringslagen anges att vid andra avtal än distansavtal och avtal utanför affärslokaler enligt 1 kap. 2 § distansavtalslagen ska näringsidkaren innan avtalet ingås ge konsumenten klar och begriplig information om bl.a. sitt namn och telefonnummer samt sin gatuadress och e-postadress (1) och den rätt som konsumenten har att reklamera enligt lag och hur reklamation kan göras (6). I artikel 6 i konsumenträttighetsdirektivet finns bestämmelser om vilken information som näringsidkaren ska ge konsumenten innan ett avtal ingås. Artikel 6.1 c har genom ändringsdirektivet ändrats på det sättet att bl.a. ett tillägg gjorts om att näringsidkare som utöver e-post tillhandahåller andra medel för kommunikation via internet och som garanterar att konsumenten kan lagra korrespondens med denne på ett varaktigt medium ska informera om dessa. Bestämmelsen syftar till att konsumenten enkelt ska kunna identifiera och kontakta näringsidkaren. I konsumenträttighetsdirektivet har även införts en ny artikel, 6a, med särskilda informationskrav för avtal som ingås på marknadsplatser online. Bakgrunden till detta är att när konsumenter erbjuds produkter på marknadsplatser online är både den som tillhandahåller marknadsplatsen och den som säljer produkten delaktiga i tillhandahållandet av den förhandsinformation som ska ges innan avtal ingås. Det kan vara svårt för konsumenter att förstå vem som är deras avtalspart och hur deras rättigheter och skyldigheter påverkas av detta. I propositionen föreslår regeringen att näringsidkaren innan avtal om varor och icke-finansiella tjänster ingås, utöver det gällande kravet i 2 kap. 2 § distansavtalslagen på att lämna information om sin e-postadress, även ska informera konsumenten om andra medel för kommunikation via internet som näringsidkaren tillhandahåller och som gör det möjligt för konsumenten att bevara uppgifter i en läsbar och varaktig form. Om näringsidkaren agerar för någon annans räkning ska motsvarande uppgifter lämnas för den näringsidkaren. Regeringen föreslår vidare en ny bestämmelse i distansavtalslagen om att innan ett avtal ingås på en marknadsplats online den näringsidkare som tillhandahåller marknadsplatsen bl.a. ska ge konsumenten information om huruvida den som erbjuder en vara, en tjänst eller digitalt innehåll är näringsidkare eller inte, baserat på den uppgift om det som denne lämnat och ifall den som erbjuder en vara, en tjänst eller digitalt innehåll inte är näringsidkare, att bestämmelserna i distansavtalslagen och andra konsumentskyddande lagar inte gäller.