yttr · H905SkU1y · 2021-11-11 00:00:00 — För givaren gäller att varje gåva måste vara till samma gåvomottagare vid ett och samma tillfälle, gåvorna måste uppgå till och gåvan måste vara en penninggåva. Skattereduktionen är av gåvobeloppet och får högst vara . föreslår i sin partimotion 2021/22:3278 av Nooshi Dadgostar m.fl. yrkandena 5 och 6 i denna del att skattereduktionen för gåvor till ideella organisationer tas bort. föreslår i sin partimotion 2021/22:4221 av m.fl. yrkandena 5 och 6 i denna del och yrkande 13 att en utredning tillsätts som syftar till att gåvor till fler typer av organisationer ska berättiga till reduktionen och att den undre beloppsgränsen för varje enskild gåva ska sänkas. föreslår vidare att beloppsgränserna för gåvoskatteavdraget höjs så att gåvor berättigar till skattereduktion. Utskottet anser att det arbete som utförs av civilsamhällets organisationer är viktigt, inte minst i kristider, och ser därför positivt på de stöd som lämnats och i bl.a. flera extra ändringsbudgetar (prop. 2020/21:84, prop. 2020/21:166, prop. 2020/21:208) och i vårändrings-budgeten (prop. 2020/21:99). I budgetpropositionen (prop. 2021/22:1) lämnar regeringen förslag om ytterligare stöd till civilsamhället. Utskottet är mot denna bakgrund inte berett att stödja förslag om ändringar i reglerna för gåvoskatteavdrag och anser inte heller att skattereduktionen bör avskaffas, varför motionerna avstyrks. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslagen om en ändring av reglerna om ränteavdrag. Jämför avvikande mening 2 (SD), 4 (V) och 5 (KD). Till inkomst av kapital hänförs sådana intäkter och kostnader som inte ska hänföras till näringsverksamhet eller till tjänst (41 kap. 1 § inkomstskattelagen, förkortad IL). I huvudsak beskattas alla intäkter, och avdrag medges för alla utgifter som har samband med tillgångar. Det saknar betydelse om intäkterna eller utgifterna är löpande eller tillfälliga. Avdrag medges dock inte för personliga levnadskostnader (9 kap. 2 § IL). I inkomstslaget kapital finns bara en beräkningsenhet och ingen uppdelning på förvärvskällor, vilket bl.a. innebär att kapitalförluster får dras av från alla slag av intäkter i inkomstslaget kapital. Kapitalvinster beräknas nominellt och är med några undantag skattepliktiga till . Bland undantagen kan nämnas de särskilda reduceringsregler som finns för beräkning av kapitalvinst vid avyttring av fastigheter och bostadsrätter. Avdrag för kapitalförluster beviljas mot samtliga övriga intäkter i kapital men är som huvudregel bara avdragsgilla till . I 67 kap. IL finns bestämmelser om skattereduktion för fysiska personer. Enligt 10 § ska skatten vid ett underskott av kapital minskas av den del av underskottet som inte överstiger och av det återstående underskottet. För investeraravdrag gäller särskilda regler enligt samma paragraf. En privatperson som har inkomst av tjänst och enbart utgiftsräntor får således skatten på tjänsteinkomsten nedsatt på grund av utgiftsräntorna, eftersom dessa medför ett underskott i inkomstslaget kapital. På samma sätt ger en kapitalförlust en sänkning av skatten på tjänsteinkomsten. I partimotion 2021/22:3938 av m.fl. (SD) yrkandena 2 och 3 i denna del anförs att ränteavdragen är problematiska eftersom staten subven-tionerar lånande som beskattningen av sparande har höjts i två steg. Ränteavdragen bidrar till att öka den finansiella stabiliteten eftersom det allt annat lika blir mer förmånligt att låna. föreslår därför att ränteavdragen successivt ska avvecklas genom en utfasning av ränteavdragen –2026. I partimotion 2021/22:3278 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkandena 5 och 6 i denna del anförs att ränteavdragen har bidragit till att blåsa upp bostadspriserna. Ränteavdragen har därtill en tveksam fördelningsprofil. föreslår därför att ränteavdragen, i ett första skede, trappas av . Av konjunkturella skäl föreslår att avtrappningen av ränteavdragen införs först . Förslaget innebär att ränteavdragen ska sättas ned till 2023 och till . föreslår vidare att avdragsrätten för ränteutgifter begränsas till maximalt , dvs. avdragsrätten för ränteutgifter därutöver ska avskaffas. I partimotion 2021/22:4221 av m.fl. (KD) yrkandena 5 och 6 i denna del anförs att kreditrestriktioner har införts som har avdragsrätt för ränteutgifter på lån. Det innebär att staten gasar och bromsar kredittillväxten . föreslår därför att ränteavdraget ska sänkas med 1–och att taket för fullt ränteavdrag ska sänkas från till . Utskottet konstaterar att den höga privata skuldsättningen medför en risk både för enskilda och samhällsekonomin i stort. Priserna på bostäder har stigit kraftigt under pandemin som skuldsättningen bland hushållen har ökat. Det är dock positivt att vidtagna makrotillsynsåtgärder bidragit till att öka hushållens motståndskraft. har regeringen arbetat med att stävja riskerna med skuldsättningen. En rad åtgärder har vidtagits för att stärka både hushållens och det finansiella systemets motståndskraft mot störningar i ekonomin, bl.a. skärpta kapitalkrav för bankerna, belåningsbegränsningar i form av bolånetak och ett förstärkt amorteringskrav. har också ett utökat mandat för att kunna lägga fram förslag till ytterligare makrotillsynsåtgärder för att t.ex. minska hushållens skuldsättning. Med anledning av effekterna av spridningen av covid-19 beslutade att banker skulle ges möjlighet att bevilja både nya och befintliga bolånetagare undantag från kravet på amortering. Undantaget gällde betalningar av amorteringar . Med hänsyn till det anförda anser utskottet inte att det finns skäl att nu tillstyrka ändringar av reglerna om ränteavdrag. Motionsförslagen avstyrks därmed. Utdelning och kapitalvinster till delägare i fåmansföretag Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslagen om en förändring av reglerna om utdelning och kapitalvinster till delägare i fåmansföretag. Jämför avvikande mening 4 (V) och 6 (L). De särskilda reglerna för beskattning av utdelning från ett fåmansföretag och kapitalvinst vid avyttring av andelar i ett sådant företag tillkom vid skattereform. Syftet är primärt att förhindra att arbetsinkomst omvandlas till lägre beskattad kapitalinkomst (prop. 1989/90:110 s. 467). Utgångspunkten var att inkomster som härrör från ägarens egna arbetsinsatser i företaget ska beskattas på ungefär samma nivå som anställdas löneinkomster. De särskilda skattereglerna, som brukar kallas 3:12-reglerna, återfinns i 57 kap. inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL. Ett typiskt fåmansföretag är ett aktiebolag eller en ekonomisk förening där fyra eller färre delägare har mer än hälften av rösterna. Om en av delägarna har den verkliga bestämmanderätten över en oberoende verksamhetsgren räknas bolaget eller föreningen som ett fåmansföretag även om det första villkoret inte är uppfyllt. Vid bedömningen av hur många personer som äger del i företaget ska personer som ingår i samma krets av närstående anses som en person. 3:12-reglerna om utdelning och kapitalvinst gäller enbart personer med s.k. kvalificerade andelar i fåmansföretaget. En andel är kvalificerad om delägaren eller någon närstående har varit verksam (aktiv) i betydande omfattning i företaget under beskattningsåret eller något av de fem föregående åren. En delägare eller en närstående anses vara verksam i betydande omfattning om hans eller hennes arbetsinsatser har stor betydelse för vinstgenereringen i företaget. Det är den ekonomiska betydelsen av arbetsinsatsen som är avgörande, inte delägarens formella ställning. Som närstående räknas maka eller make, föräldrar, far- och morföräldrar, barn, barnbarn osv. samt deras respektive maka eller make, syskon och deras makar, barn och barnbarn samt dödsbo som någon i närståendekretsen är delägare i. Om en aktiv delägare tar ut lön från sitt eget bolag beskattas den på vanligt sätt och beläggs med arbetsgivaravgifter. De särskilda reglerna gäller inte löneuttag utan tar sikte på belopp som ägaren lyfter som utdelning eller tillgodogör sig som kapitalvinst vid försäljning av aktier i fåmansbolaget. I avsaknad av de särskilda reglerna skulle utdelning och avyttringar beskattas som inkomst av kapital. De s.k. 3:12-reglerna medför att den del av bolagets inkomster som ägaren tillgodogör sig som utdelning eller kapitalvinst i stället fördelas mellan inkomstslagen tjänst och kapital. När delägaren lyfter utdelningar från företaget eller säljer andelar i bolaget ska utdelningen respektive kapitalvinsten delas upp i en tjänsteinkomstbeskattad del och en kapitalinkomstbeskattad del. 3:12-reglerna används för att bestämma hur mycket av en utdelning från företaget eller en kapitalvinst från sålda andelar som ska tas upp till progressiv beskattning i inkomstslaget tjänst och hur stor del som ska tas upp till proportionell beskattning i inkomstslaget kapital. Upp till en viss nivå (ett schablonmässigt beräknat gränsbelopp), som bestäms med hänsyn till storleken av det insatta kapitalet och utbetalda löner, beskattas utdelning och aktiva delägares vinst vid försäljning av aktier i bolaget med skattesatsen . Utdelning och kapitalvinst över gränsbeloppet tas upp i inkomstslaget tjänst. Komplettering av den utvidgade fåmansföretagsdefinitionen Regeringen har i proposition 2021/22:27 Komplettering av den utvidgade fåmansföretagsdefinitionen föreslagit att den utvidgade fåmansföretagsdefinitionen och den s.k. utomståenderegeln ska kompletteras. Förslaget om att komplettera den utvidgade fåmansföretagsdefinitionen innebär att vid bedömningen av om ett visst företag utgör ett fåmansföretag ska en fysisk person som är delägare och verksam i betydande omfattning i företaget, och har ett bestämmande inflytande över en stiftelse eller en annan juridisk person utan delägare som äger andelar i företaget, anses äga den juridiska personens andelar i det prövade företaget. Förslaget syftar till att säkerställa att det inte är möjligt att kringgå de särskilda reglerna för utdelning och kapitalvinst på andelar i fåmansföretag genom att t.ex. en stiftelse ges röststarka aktier i ett fåmansägt företag för att utdelningsinkomster från den bedrivna verksamheten i företaget ska kunna delas ut till kretsen av verksamma aktieägare utan att bli föremål för den särskilda beskattningen för delägare i fåmansföretag. Förslaget om en komplettering av utomståenderegeln innebär att ett företag inte anses ägt av utomstående till den del företaget direkt eller indirekt ägs av en stiftelse eller en annan juridisk person utan delägare och företagets verksamma delägare eller en sådan delägares närstående kan få del av medel eller förmåner från den juridiska personen i viss omfattning. Förslaget syftar till att säkerställa att tillämpningen av utomståenderegeln inte leder till oskäliga resultat i strukturer där en stiftelse eller en annan juridisk person utan delägare direkt eller indirekt äger ett fåmansföretag. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . har ännu inte fattat något beslut om regeringens förslag. I partimotion 2021/22:3278 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkandena 5 och 6 i denna del anförs att dagens 3:12-regler har kommit att utnyttjas för det som de var tänkta att motverka, nämligen inkomstomvandling. föreslår därför att 3:12-reglerna i ett första steg reformeras i enlighet med förslagen i utredningen av skattereglerna för delägare i fåmansföretag (SOU 2016:75). I partimotion 2021/22:4181 av m.fl. (L) yrkandena 4 och 5 i denna del anförs att 3:12-regleringen fortfarande har en rad brister och det behövs ett helhetsgrepp kring beskattningen. Liberalerna föreslår därför ett förbättrat regelverk för fåmansföretagare. De särskilda reglerna för beskattning av utdelning från ett fåmansföretag och kapitalvinst vid avyttring av andelar i ett sådant företag tillkom vid skattereform. Syftet är primärt att förhindra att arbetsinkomst omvandlas till lägre beskattad kapitalinkomst (prop. 1989/90:110 s. 467). Utgångspunkten var att inkomster som härrör från ägarens egna arbetsinsatser i företaget ska beskattas på ungefär samma nivå som anställdas löneinkomster. De särskilda skattereglerna, som kallas 3:12-reglerna, återfinns i 57 kap. IL. Reglerna har reviderats i flera omgångar . Den senaste utredningen överlämnade sitt slutbetänkande om en översyn av 3:12-reglerna (SOU 2016:75). Utredningens uppdrag var att dels se över beskattningen vid ägarskiften i fåmansföretag, dels se över 3:12-reglerna för att begränsa möjligheterna till skattemässig inkomstomvandling. Vid översynen av ägarskiften var syftet att säkerställa att avyttringar av kvalificerade andelar i så stor utsträckning som möjligt beskattas likformigt oberoende av om andelarna avyttras inom eller utom närståendekretsen. Vid översynen av 3:12-reglerna var det enligt direktiven viktigt att hitta en bra balans mellan syftet att förhindra inkomstomvandling och syftet att skapa positiva effekter som ökat entreprenörskap, fler arbetstillfällen och högre tillväxt. För att säkerställa att det inte ska vara möjligt att kringgå de särskilda reglerna för utdelning och kapitalvinst på andelar i fåmansföretag har regeringen föreslagit kompletteringar av den utvidgade fåmansföretagsdefinitionen respektive av den s.k. utomståenderegeln. Med hänsyn till det anförda är utskottet inte berett att nu förorda en förändring av lagstiftningen på det sätt som föreslagits. Motionsförslagen avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslaget om att förändra beskattningsreglerna för generationsskiften i familjeägda företag. Jämför avvikande mening 5 (KD). Bakgrund och gällande rätt I 57 kap. inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, finns särskilda regler om utdelning och kapitalvinst på andelar i fåmansföretag, de s.k. 3:12-reglerna. Anledningen till de särskilda reglerna är duala skattesystem, dvs. att förvärvsinkomster beskattas enligt en progressiv skatteskala och att kapitalinkomster beskattas med en proportionell skatt. Reglerna infördes i samband med skattereform och är avsedda att förhindra att högre beskattade förvärvsinkomster omvandlas till lägre beskattade kapitalinkomster i syfte att sänka den totala skatten på ersättning från företaget. Nya skatteregler för ägarskiften mellan närstående i fåmansföretag beslutade att anta regeringens förslag om att underlätta ägarskiften mellan närstående i fåmansföretag (prop. 2018/19:54, Nya skatteregler för ägarskiften mellan närstående i fåmansföretag). Bestämmelserna innebär att en andel i ett fåmansföretag inte ska anses kvalificerad enbart på grund av att någon annan närstående än andelsägarens make har varit verksam i betydande omfattning i ett annat fåmansföretag eller fåmanshandelsbolag som bedriver samma eller likartad verksamhet under förutsättning att vissa villkor är uppfyllda. Bestämmelserna innebär även att andelar i ett fåmansföretag är kvalificerade när andelsägaren eller någon närstående under beskattningsåret eller något av de fem föregående beskattningsåren varit verksam i betydande omfattning i ett företag som bedriver samma eller likartad verksamhet som det företag i vilket andelsägaren indirekt äger andelar. I partimotion 2021/22:4221 av m.fl. (KD) yrkandena 5 och 6 anförs att företagare blir allt äldre och det blir mer och mer vanligt att deras barn inte kan eller vill ta över verksamheten. var det vanligt att familjeföretag togs över av barnen, men görs det bara i av fallen, och trenden verkar fortsätta nedåt. Den företagare som vill gå i pension riskerar därmed att behöva likvidera sitt livsverk, trots att det är livskraftigt. föreslår därför en utredning om hur ägarskiften kan genomföras för att skapa bättre praktiska och skattemässiga möjligheter för personal som vill äga och driva vidare företag. De s.k. 3:12-reglerna ska motverka att aktiva delägare i fåmansföretag omvandlar högre beskattad arbetsinkomst till lägre beskattad kapitalinkomst genom utdelning eller försäljning av aktierna. Genom flera ändringar har reglerna emellertid blivit mer förmånliga som utrymmet för inkomstomvandling har ökat. Regeringen har i betänkandet SOU 2016:75 låtit utreda beskattningen vid ägarskiften i fåmansföretag för att inte missgynna överlåtelser av företag inom familjen. Vid utformningen av förslagen har hänsyn tagits till 3:12-reglernas betydelse för incitamenten att starta, driva och utveckla företag. Vid översynen av ägarskiften var syftet att säkerställa att avyttringar av kvalificerade andelar i så stor utsträckning som möjligt beskattas likformigt oberoende av om andelarna avyttras inom eller utom närståendekretsen. Förslaget innehåller bl.a. en särskild undantagsregel som medför att beskattningen inte påverkas av om ett fåmansföretag säljs till någon inom familjen eller till någon utomstående. Utskottet konstaterar att nya skatteregler för ägarskiften mellan närstående i fåmansföretag gäller . Reglerna gör det möjligt att genomföra generationsskiften av ett fåmansföretag på samma skattemässiga villkor vid en överlåtelse till en närstående som till en extern part. Med hänsyn till det anförda är utskottet inte berett att nu föreslå förändrade beskattningsregler vid generationsskiften i familjeägda företag. Motionsförslaget avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslagen om en förändring av reglerna om investeringssparkonton och om ett återinförande av ett privat pensionssparande. Jämför avvikande mening 1 (M), 2 (SD), 3 (C), 4 (V) och (L). Bakgrund och gällande rätt En ny schablonbeskattad sparform, investeringssparkonto, infördes (prop. 2011/12:1, bet. 2011/12:FiU1). Syftet med investeringssparkontot är att ge möjlighet för människor att på ett enkelt sätt spara i finansiella instrument som aktier och fonder. Ett investeringssparkonto är en schablonbeskattad sparform, vilket betyder att skatten inte baseras på den faktiska avkastningen utan på en årlig skatt beräknad på värdet av tillgångarna på kontot. Av offentligfinansiella och fördelningspolitiska skäl höjdes skatten . Schablonintäkten ska beräknas genom att kapitalunderlaget multipliceras med statslåneräntan ökad med en procentenhet (tidigare ). I partimotion 2021/22:4040 av och (båda M) yrkandena 4 och 5 i denna del anförs att ett ökat privat sparande ger människor större frihet att bestämma över sina liv, att spara till pensionen, att bygga upp en buffert och att skaffa sig en bostad. Eget sparande är också den främsta finansieringskällan för nystartade företag och en viktig källa för kapital för etablerade företag som växer. föreslår därför att skatten på investeringssparkontot ska sänkas från statslåneräntan plus till statslåneräntan plus . föreslår vidare att golvet för skatten på investeringssparkontot och kapitalförsäkringen ska slopas. I partimotion 2021/22:3938 av m.fl. (SD) yrkandena 2 och 3 i denna del anförs att med den positiva utveckling som börsen har haft sedan investeringssparkontot infördes har vissa förespråkat att skatten ska höjas. Resonemanget blir dock felaktigt eftersom det inte går att avgöra hur börsen kommer att utvecklas den kommande tiden och innehavaren är skyldig att betala skatt oavsett hur innehaven utvecklas. Höjningar av skatten innebär därutöver en framtida osäkerhet. föreslår därför att skatten på investeringssparkontot och på kapitalförsäkringar ska återställas till den tidigare nivån, statslåneräntan med ett tillägg om . För att stärka det privata sparandet i alla inkomstklasser föreslår Sverige-demokraterna vidare i yrkandena 2 och 3 i denna del att det ska återinföras ett privat pensionssparande med ett system med samma ålderskategorier som för det individuella pensionssparandet och med samma regler för uttag, men där det inte sker något skatteavdrag vid insättningarna och heller ingen kapitalvinstbeskattning vid försäljning av t.ex. fonder eller aktier. I stället bör sparformen omfattas av en låg schablonskatt som uppgår till av föregående års statslåneränta. I partimotion 2021/22:4121 av m.fl. (C) yrkandena 5 och 6 i denna del anförs att ett eget sparande skapar trygghet för den enskilde och ökar hushållssektorns motståndskraft mot ekonomiska kriser. föreslår därför att de första på ett investeringssparkonto (ISK) ska göras skattefria. Begränsningsregler som innebär att denna skattefrihet enbart kan utnyttjas en gång bör införas. föreslår vidare att beskattningen av sparande på ISK och i kapitalförsäkringar ska sänkas från dagens till . föreslår också att den lägsta schablonintäkten ska sänkas från dagens till . I partimotion 2021/22:3278 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkandena 5 och 6 i denna del anförs att skattebortfallet till följd av beskattningen av ISK är betydande. Beskattningen av stora kapitalvinster bör skärpas, oavsett om dessa sker inom ramen för ISK eller på traditionella aktie- och fondkonton. föreslår därför att det införs ett tak för sparande på ISK om . Sparande utöver taket ska beskattas med den vanliga skatten på kapitalinkomster. I partimotion 2021/22:4181 av m.fl. (L) yrkandena 4 och 5 i denna del anförs att investeringssparkontot (ISK) har skapat en attraktiv sparform där både användning och beskattning är enkel att förstå. Detta bidrar till en demokratisering av sparandet och därmed ökad egenmakt för fler. För att stimulera fler att börja spara föreslår Liberalerna att de första 300 000 sparade kronorna ska göras skattefria och att golvet på beskattning av investeringssparkonto ska avskaffas. Sparformen investeringsparkonto infördes för att ge möjlighet för människor att på ett enkelt sätt spara i finansiella instrument. Av offentligfinansiella och fördelningspolitiska skäl höjdes schablon-avkastningen från statslåneräntan ökad till statslåne-räntan ökad . I samband med förslaget gjorde regeringen bedömningen att sparande på investeringssparkonto också fortsättningsvis kommer att vara skattemässigt gynnat i förhållande till konventionell kapitalbeskattning och att den skattemässiga neutraliteten mellan olika sparformer kommer att öka. Utskottet hade ingen invändning mot höjningen av beskattningen och tillstyrkte förslaget (prop. 2017/18:1, yttr. 2017/18:SkU1y, bet. 2017/18:FiU1). Utskottet finner inte skäl att nu förorda om ytterligare ändringar av beskattningen av sparande på investeringssparkonto eller att införa nya sparformer. Motionsförslagen avstyrks därför. Kapitalbeskattning, arvs- och gåvobeskattning m.m. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslagen om att höja kapitalbeskattningen och om att införa en arvs- och gåvoskatt respektive en förmögenhetsskatt. Jämför avvikande mening 4 (V). Bakgrund och gällande rätt I samband med skattereformen 1991 fick beskattningen av inkomster från kapital den utformning den har – ibland kallad den duala eller den skandinaviska modellen. Den innebär att man beskattar inkomster av kapital separerat från den generella inkomstbeskattningen. Skatt på kapital är skatt på avkastningen på kapitalinnehav. Inkomsträntor, utdelningar samt kapitalvinster vid försäljning av aktier, andelar, fastigheter, bostadsrätter och övrig lös egendom förs i individbeskattningen samman till en inkomst av kapital. Som kapitalinkomst beskattas även inkomster av uthyrning av privatbostad. För näringsidkare görs en s.k. räntefördelning för att få en riktig fördelning av beskattningen av näringsidkares egna kapital mellan inkomstslagen kapital och näringsverksamhet. Avdrag i inkomstslaget kapital får göras på skuldräntor för lån på fastighet och andra lån, tomträttsavgäld, kapitalförluster samt vissa förvaltningskostnader. Skatten på kapitalinkomsten är proportionell . Om inkomsterna är större än utgifterna tas skatt ut på nettobeloppet. Är däremot utgifterna större än inkomsterna får man på motsvarande sätt en skattereduktion. Det finns dock en begränsning som innebär att skattereduktionen i de fall underskottet överstiger endast görs för den överskjutande delen. Arvs- och gåvobeskattning m.m. beslutade att de tidigare arvs- och gåvoskatterna skulle avskaffas (bet. 2004/05:SkU18, rskr. 2004/05:134 och 136).