yttr · H905KU2y · 2021-10-21 00:00:00 — Behandling av personuppgifter vid Försvarsmakten och beslutade att ge tillfälle att yttra sig över proposition 2020/21:224 Behandling av personuppgifter vid Försvarsmakten och och eventuella följdmotioner, i de delar som berör beredningsområde. begränsar sitt yttrande till några förslag i propositionen och invändningar mot förslagen i följdmotionerna som bl.a. berör skyddet för den personliga integriteten. Utifrån de utgångspunkter som har att beakta och den redovisade avgränsningen ser utskottet inte något hinder mot att propositionen bifalls. I yttrandet finns tre avvikande meningar (C, V och L). I propositionen föreslås två nya lagar om behandling av personuppgifter vid Försvarsmakten respektive . De nya lagarna föreslås ersätta lagen (2007:258) om behandling av personuppgifter i Försvarsmaktens försvarsunderrättelseverksamhet och militära säkerhetstjänst och lagen (2007:259) om behandling av personuppgifter i Försvarets radioanstalts försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet, som enligt förslaget upphävs. Vidare föreslås ändringar i lagen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet som bl.a. rör Försvarets radioanstalts internationella samarbete. Enligt regeringen syftar de nya lagarna till att skydda fysiska personers grundläggande rättigheter och friheter som det säkerställs att Försvarsmakten och kan behandla och utbyta personuppgifter med andra aktörer på ett ändamålsenligt sätt. De nya lagarna ska tillämpas i stället för EU:s dataskyddsförordning[1] och lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning (dataskyddslagen). Direktåtkomst för utländska myndigheter och internationella organisationer I de nya lagarna finns bestämmelser som ger Försvarsmakten och möjlighet att ge utländsk underrättelse- eller säkerhetstjänst direktåtkomst till personuppgifter som finns i uppgiftssamlingar. Försvarsmakten får medge sådan direktåtkomst om det behövs för samarbetet mot terrorism eller vid svenskt deltagande i något annat internationellt underrättelse- och säkerhetssamarbete eller om det behövs för samarbetet mot säkerhetshotande verksamhet som riktas mot Försvarsmakten och dess säkerhetsintressen. får medge sådan direktåtkomst om det behövs för samarbetet mot terrorism eller för något annat internationellt säkerhetssamarbete. Vidare får ge utländska organisationer inom informationssäkerhetsområdet direktåtkomst till personuppgifter som finns i uppgiftssamlingar om det behövs för samarbetet mot it-relaterade hot mot samhällsviktiga system. Direktåtkomst ska enligt förslagen endast få medges i den utsträckning som följer av lag eller förordning eller om regeringen har beslutat om det i ett enskilt fall. I propositionen konstateras det att regeringen i förarbetena till lagen om behandling av personuppgifter i Försvarsmaktens försvarsunderrättelseverksamhet och militära säkerhetstjänst och lagen om behandling av personuppgifter i Försvarets radioanstalts försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet gjorde bedömningen att direktåtkomst för andra än svenska myndigheter inte kunde komma i fråga, med hänvisning till den avvägning som måste göras mellan hänsynen till myndigheternas effektivitet och de registrerades integritet (prop. 2006/07:46 s. 80). Enligt regeringen har det internationella samarbetet inom försvars- och säkerhetsområdet ökat . Den tekniska utvecklingen har också lett till att en nödvändig skyddsnivå för den utlämnande myndighetens system och personuppgifter, vilken har ansetts svår att uppnå, numera är möjlig att säkerställa. Vidare anför regeringen att i fall där samarbete i hög grad förutsätter skyndsamhet, samt i de fall där samarbetet syftar till att gemensamt följa ett skeende, är det i vissa fall nödvändigt att inom ramen för samarbetet tillgängliggöra information genom direktåtkomst. Enligt regeringen kan en sådan situation exempelvis uppstå inför ett förmodat förestående terrordåd. Regeringen framhåller också att en bestämmelse om direktåtkomst endast reglerar tillåtligheten av ett visst tillvägagångssätt för att lämna ut uppgifter. En sådan bestämmelse har alltså inte någon sekretessbrytande effekt. Försvarsmakten och måste alltjämt på förhand bedöma om direktåtkomst bör medges en utländsk aktör, enligt bl.a. gällande bestämmelser om sekretess, säkerhetsskydd och dataskydd. Överföring av personuppgifter till andra länder och internationella organisationer I förslaget till lag om behandling av personuppgifter vid införs det ett krav på att personuppgifter endast får överföras från till en utländsk underrättelse- eller säkerhetstjänst, eller ett underrättelse- eller säkerhetsorgan i en internationell organisation om mottagaren garanterar ett tillräckligt skydd för personuppgifterna. Vidare krävs det att överföringen är nödvändig för att ska kunna fullgöra sina uppgifter inom ramen för det internationella försvarsunderrättelse- och säkerhetssamarbetet och att sekretess inte hindrar en överföring, vilket motsvarar nuvarande ordning. Det föreslås att regeringen ska kunna meddela föreskrifter om att personuppgifter, utöver till de nämnda organen, får överföras även till andra länder eller internationella organisationer. Regeringen föreslås även få besluta om överföring i ett enskilt fall. I propositionen anför regeringen att personuppgifter bör få överföras om har tagit hänsyn till alla omständigheter kring överföringen och dragit slutsatsen att tillräckliga skyddsåtgärder för personuppgifterna föreligger. Det faktum att en mottagande stat är ansluten till dataskyddskonventionen eller en annan internationell överenskommelse som innehåller bestämmelser om dataskydd och registrerades rättigheter innebär enligt regeringen som utgångspunkt att lämpliga skyddsåtgärder bör anses föreligga. bör vidare t.ex. kunna beakta att den som ska behandla personuppgifterna i det andra landet eller i den internationella organisationen kommer att ha tystnadsplikt som omfattar de överförda uppgifterna eller att det garanteras att personuppgifterna inte kommer att behandlas för något annat ändamål än det för vilket de överförs. Regeringen pekar även på att i sitt avgörande i mot (35252/08) bl.a. har påtalat att det saknas tydliga bestämmelser om att den personliga integriteten ska beaktas när avser att överföra uppgifter till ett annat land och att det saknas ett rättsligt bindande krav för att analysera och bedöma huruvida mottagaren av uppgifterna erbjuder ett tillräckligt skydd för uppgifterna. Regeringen anser att den brist som har pekat på i detta avseende kommer att åtgärdas genom den föreslagna bestämmelsen. Ändringar i lagen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet I lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet föreslås ändringar som rör bl.a. Försvarets radioanstalts internationella samarbete. Det införs en bestämmelse som ger utökade möjligheter att bedriva signalspaning. Förslaget innebär att de företeelser som signalspaningen syftar till att kartlägga inte behöver vara riktade mot eller röra svenska intressen, under förutsättning att signalspaningen är nödvändig för ett sådant samarbete i underrättelsefrågor med andra länder och internationella organisationer som deltar i. Enligt regeringen möjliggör internationella signalspaningssamarbeten svensk tillgång till unik och för svenska underrättelse- och säkerhetsintressen oundgänglig information som annars skulle ligga utanför Försvarets radioanstalts egen kapacitet och räckvidd när det gäller signalspaning. Att under vissa förutsättningar kunna dela information med den utländska myndigheten innebär enligt regeringen att i olika former skapar incitament för motparten att i sin tur beakta primärt svenska informationsbehov och lämna sådan information tillbaka. Regeringen pekar bl.a. på att förslaget inte inverkar på kraven enligt lagen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet när det gäller vad en anmälan till Försvarsunderrättelsedomstolen ska innehålla i fråga om t.ex. sökbegrepp eller kategorier av sökbegrepp som är avsedda att användas vid inhämtningen. Enligt förslaget ska endast regeringen kunna bestämma inriktningen av sådan signalspaning som bedrivs inom ramen för Försvarets radioanstalts internationella samarbete i försvarsunderrättelseverksamheten. Civil Rights Defenders och har i sina remissvar anfört att förslaget inte bör genomföras innan meddelat sitt avgörande i målet mot (35252/08). I propositionen anför regeringen att i domen, som meddelades , särskilt framhåller att lagstiftningen innehåller tydliga regler när det gäller vilka syften som kan rättfärdiga signalspaning samt hur förfarandet går till. Däremot identifierar domstolen brister i några avseenden. Ett analysarbete kring avgörandet har inletts inom . Regeringen anför vidare att den i propositionen Totalförsvaret 2021–2025 har aviserat att en särskild utredare –2025 bör ges i uppdrag att göra en översyn av lagen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. I översynen bör bl.a. frågan om behovet av åtgärder i övrigt med anledning av avgörande ingå (jfr prop. 2020/21:30 s. 155). Mot denna bakgrund anser regeringen att det inte finns skäl att avvakta med att genomföra förslaget. Det föreslås även följdändringar i vissa lagar. De nya lagarna och övriga lagändringar föreslås träda i kraft . Lagrådet har granskat lagförslagen. Lagrådet uttalar sig inte om de delarna av förslagen som särskilt behandlas i detta yttrande. Det har lämnats fyra motioner med anledning av propositionen. I tre av motionerna framställs yrkanden om att propositionen helt eller delvis ska avslås. I kommittémotion 2021/22:1154 yrkar m.fl. (C) att avslår propositionen. Motionärerna anför bl.a. att fälldes av som konstaterade att den svenska signalspaningslagen står i strid med artikel 8 i . Bland annat menade domstolen att lagen inte tillförsäkrar tillräckligt skydd för den personliga integriteten när delar med sig av data till andra stater. Därtill ansåg domstolen att skyddet för organisationers och företags kommunikation är otillräcklig, och att det saknas effektiv kontroll av Försvarets radioanstalts verksamhet. Enligt motionärerna har regeringen i den nu aktuella propositionen inte i tillräcklig omfattning förklarat hur de avser att stärka integritetsskyddet i ljuset av dom. Sammantaget anför motionärerna att framförallt förslagen om att medge utländska aktörer direktåtkomst till personuppgifter och den nya möjligheten till signalspaning, så att kartläggningen inte längre måste ha någon koppling till svenska intressen, är för långtgående och att ytterligare analyser behöver göras. m.fl. (V) yrkar i kommittémotion 2021/22:922 att avslår propositionen i de delar som handlar om att utländsk underrättelse- eller säkerhetstjänst medges direktåtkomst till personuppgifter i förslaget till lag om behandling av personuppgifter vid Försvarsmakten (yrkande 1) och att utländsk underrättelse- eller säkerhetstjänst medges direktåtkomst till personuppgifter i förslaget till lag om behandling av personuppgifter vid (yrkande 2). Vidare yrkar motionärerna att avslår propositionen i den del som handlar om ändring i lagen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet (yrkande 3). När det gäller yrkande 1 och 2 anför motionärerna bl.a. att den föreslagna lagstiftningen om andra länders direktåtkomst till personuppgifter vid Försvarsmakten och inte är proportionell i förhållande till inskränkningarna av den personliga integriteten. Avseende yrkande 3 anför motionärerna att de ser stora risker med att genom ska kunna bedriva underrättelseverksamhet mot ett land, för ett annat lands räkning, utan att det finns ett svenskt intresse för denna underrättelseverksamhet. I kommittémotion 2021/22:1011 yrkar m.fl. (L) att avslår regeringens förslag till ändring i 1 § lagen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. Motionärerna anför bl.a. att den föreslagna ändringen i lagen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet, tillsammans med förslaget om att medge utländsk underrättelse- eller säkerhetstjänst direktåtkomst till personuppgifter, öppnar för ett mycket långtgående informationsutbyte med främmande underrättelsetjänster, och det utan att det finns något hot mot svensk säkerhet eller svenska säkerhetsintressen. Motionärerna motsätter sig därför att signalspaning får användas när det gäller företeelser som inte riktas mot eller rör svenska intressen. Det allmänna ska enligt 1 kap. 2 § fjärde stycket regeringsformen (RF) verka för att demokratins idéer blir vägledande inom samhällets alla områden och värna den enskildes privatliv och familjeliv. Av 2 kap. 6 § första stycket RF följer att var och en är gentemot det allmänna skyddad mot bl.a. kroppsvisitation, husrannsakan och liknande intrång samt mot undersökning av brev eller annan förtrolig försändelse och mot hemlig avlyssning eller upptagning av telefonsamtal eller annat förtroligt meddelande. I andra stycket stadgas att utöver vad som föreskrivs i första stycket är var och en gentemot det allmänna skyddad mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden. I förarbetena (prop. 2009/10:80 s. 250) anges att det avgörande för om en åtgärd ska anses innebära övervakning eller kartläggning, i den mening som avses i 2 kap. 6 § andra stycket RF, inte är dess huvudsakliga syfte utan vilken effekt åtgärden har. Vad som avses med övervakning respektive kartläggning får bedömas med utgångspunkt från vad som enligt normalt språkbruk läggs i dessa begrepp. Vid bedömningen av vad som kan anses utgöra ett betydande intrång bör flera omständigheter vägas in. Uppgifternas karaktär och omfattning utgör endast två faktorer att beakta. Även sådana omständigheter som t.ex. ändamålet med behandlingen av uppgifterna och omfattningen av utlämnandet av uppgifter till andra som sker utan stöd av offentlighetsprincipen kan vara av betydelse vid bedömningen (prop. 2008/09:80 s. 184). Skyddet i 2 kap. 6 § RF får begränsas endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningarna får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett dem och heller inte sträcka sig så långt att de utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen (2 kap. 20 och 21 §§ RF). Enligt 2 kap. 22 § första stycket RF ska ett förslag till lag som rör begränsning av vissa fri- och rättigheter, om det inte avslås av , på yrkande av lägst tio av dess ledamöter vila . får dock anta förslaget direkt, om minst fem sjättedelar av de röstande enas om beslutet. Enligt artikel 8 i europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () har var och en rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. En inskränkning i dessa rättigheter får bara göras med stöd av lag och om det är nödvändigt med hänsyn till ändamål som är angivna i artikeln. Av artikel 46.1 i följer att de stater som anslutit sig till konventionen förbinder sig att rätta sig efter domstolens slutliga dom i varje mål där de är parter. har tillträtt , och den gäller också som lag i . Enligt 2 kap. 19 § RF får en lag eller annan föreskrift inte meddelas i strid med åtaganden på grund av . Bestämmelsen riktar sig i första hand till lagstiftaren som har det primära ansvaret för att inhemsk lagstiftning inte strider mot (se prop. 1993/94:117 s. 53 f.). De dataskyddsregler som har antagits inom ramen för finns främst i konvention om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter (ETS 108), den s.k. dataskydds-konventionen. Konventionen, som har ratificerat, trädde i kraft . Konventionen brukar ses som en precisering av artikel 8 i och syftar till att säkerställa respekten för grundläggande fri- och rättigheter. Dataskyddskonventionen tar sikte på behandling av personuppgifter i automatiserade personregister och automatiserad personuppgiftsbehandling i allmän och enskild verksamhet. antog 2001 ett tilläggsprotokoll till dataskyddskonventionen (ETS 181). Tilläggsprotokollet innehåller bestämmelser om tillsynsmyndigheter och överföring av personuppgifter till länder som inte är bundna av konventionen. Av tilläggsprotokollet, som har ratificerat och vilket trädde i kraft , framgår att konventionsstaterna ska vidta åtgärder för att säkerställa att överföring av personuppgifter till ett land som inte är konventionspart bara får ske om landet i fråga säkerställer en adekvat skyddsnivå för uppgifterna. Det grundläggande skyddet vid automatiserad behandling av personuppgifter inom EU regleras numera främst genom dataskyddsförordningen. Dataskyddskonventionen är dock alltjämt relevant, särskilt vid behandling av personuppgifter på områden som inte omfattas av EU:s kompetensområde, t.ex. allmän säkerhet och försvar. avgörande i målet mot Stiftelsen lämnade 2008 in ett klagomål till om den signalspaning som bedrivs av . i stor sammansättning (Grand Chamber), som meddelade dom i målet (35252/08), fann att den svenska lagstiftningen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet är i strid med artikel 8 i . uttalade bl.a. att signalspaning i syfte att värna den nationella säkerheten inte i sig står i strid med artikel 8 i men att det vid användandet av signalspaning ställs höga krav på nationella rättssäkerhetsgarantier till skydd för den personliga integriteten. bedömde att den svenska lagstiftningen i huvudsak är förenlig med de krav som följer av konventionen. Däremot identifierade domstolen följande tre brister i det svenska systemet: • avsaknad av en tydlig reglering om när inhämtat material som inte innehåller personuppgifter ska förstöras • avsaknad av tydliga riktlinjer i signalspaningslagstiftningen eller annan relevant lagstiftning som anger att den personliga integriteten ska beaktas när beslut fattats om att dela insamlat material med andra stater • avsaknad av en effektiv efterhandskontroll som ska utföras på begäran av en enskild. Utskottet har valt att begränsa sitt yttrande till de förslag i propositionen som gäller utländska aktörers direktåtkomst till personuppgifter hos Försvarsmakten och och utökade möjligheter för att bedriva signalspaning samt de invändningar mot dessa förslag som framförts i motion 2021/22:1154 av m.fl. (C), motion 2021/22:922 yrkande 1–3 av m.fl. (V) och motion 2021/22:1011 av m.fl. (L). Utskottet vill inledningsvis betona vikten av att värna den enskildes personliga integritet. Lagförslag bör föregås av en noggrann analys av konsekvenserna för den personliga integriteten, och en avvägning måste göras mellan integritetsskyddsintresset och det intresse som motiverar lagförslaget. En inskränkning av skyddet för den personliga integriteten får inte gå längre än vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den. Förslaget att i vissa fall ge Försvarsmakten och möjlighet att medge utländsk underrättelse- eller säkerhetstjänst och utländska organisationer direktåtkomst till personuppgifter som finns i uppgiftssamlingar motiveras av regeringen med hänvisning till det ökade internationella samarbetet inom försvars- och säkerhetsområdet och behovet av att i vissa fall kunna dela information skyndsamt. Under remissbehandlingen har det framförts att förslagen skapar risk för ett ökat integritetsintrång för enskilda. Regeringen har till bemötande av detta anfört att den tekniska utvecklingen har lett till att en nödvändig skyddsnivå för den utlämnande myndighetens system och personuppgifter, vilken har ansetts svår att uppnå, numera är möjlig att säkerställa. Regeringen framhåller vidare att Försvarsmakten och alltjämt på förhand måste bedöma om direktåtkomst bör medges en utländsk aktör, med hänsyn till bl.a. gällande bestämmelser om sekretess, säkerhetsskydd och dataskydd. Utskottet konstaterar att regeringen bemöter remissinstansernas synpunkter och redogör för sina överväganden när det gäller förslagets konsekvenser för den personliga integriteten. Regeringen redogör även för den avvägning som har gjorts mellan integritetsskyddsintresset och de starka försvars- och säkerhetsintressen som motiverar att berörda myndigheter ska kunna delta på ett effektivt sätt i det internationella samarbetet. Utskottet noterar även att det i förslaget till lag om behandling av personuppgifter vid införs ett krav på att personuppgifter endast får överföras från till utländska aktörer om mottagaren garanterar tillräckligt skydd för personuppgifterna. När det gäller regeringens förslag att ge utökade möjligheter till signalspaning inom ramen för myndighetens internationella samarbete i försvarsunderrättelseverksamheten är det övergripande syftet med förslaget att säkerställa att får del av sådan information som är nödvändig för svenska underrättelse- och säkerhetsintressen. Regeringen understryker att förslaget inte inverkar på kraven enligt lagen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet när det gäller vad en anmälan till Försvarsunderrättelsedomstolen ska innehålla i fråga om t.ex. sökbegrepp eller kategorier av sökbegrepp som är avsedda att användas vid inhämtningen och att förslaget inte heller inverkar på de bestämmelser som rör Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamhetens kontrollansvar. Några remissinstanser framför att man bör avvakta kommande avgörande i målet mot (35252/08) innan utredningens förslag genomförs. har meddelat sitt avgörande i målet. Regeringen anför att domstolen har funnit att den svenska lagstiftningen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet i huvudsak är förenlig med och att det i domen särskilt framhålls att lagstiftningen innehåller tydliga regler om vilka syften som kan rättfärdiga signalspaning samt hur förfarandet går till. Däremot identifierar domstolen brister i några avseenden. Regeringen har aviserat att en särskild utredare ska ges i uppdrag att göra en översyn av lagen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. I översynen bör bl.a. frågan om behovet av åtgärder i övrigt med anledning av avgörande ingå. Mot denna bakgrund anser regeringen att det inte finns skäl att avvakta med att genomföra förslagen. Lagrådet har inte uttalat sig om de föreslagna ändringarna i lagen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. Utskottet konstaterar att har påtalat brister i den svenska regleringen av signalspaning, bl.a. när det gäller möjligheterna till en effektiv efterhandskontroll som ska utföras på begäran av en enskild, och att har förbundit sig att rätta sig efter domar i de mål där är part. Utskottet förutsätter därför att regeringen i den kommande översynen av lagen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet kommer att lägga fram förslag för att åtgärda de brister som domstolen har identifierat. Utskottet vill särskilt framhålla vikten av en kontinuerlig och stark parlamentarisk insyn och en effektiv efterhandskontroll. Utifrån de utgångspunkter som har att beakta och den ovan redovisade avgränsningen ser utskottet inte något hinder mot att propositionen bifalls. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (S), (SD), (S), Per Schöldberg (C), (V), (M), (SD), Skånberg (KD), (S), (L), (SD), (MP), (M), (M) och (M). Behandling av personuppgifter vid Försvarsmakten och () Per Schöldberg (C) anför: fälldes den svenska signalspaningslagen av , som konstaterade att lagen står i strid med artikel 8 – bl.a. på grund av att lagen inte tillförsäkrar tillräckligt skydd för den personliga integriteten när delar med sig av data till andra stater. Därtill ansåg domstolen att skyddet för organisationers och företags kommunikation är otillräckligt och att det saknas effektiv kontroll av Försvarets radioanstalts verksamhet. Jag anser inte att regeringen i den nu aktuella propositionen i tillräcklig omfattning har återkommit med hur den avser att stärka integritetsskyddet i ljuset av dom.