uprotokoll · H9A1SoU4p · 2021-09-28 00:00:00 — UTSKOTTSSAMMANTRÄDE 2021/22:4 Medgivande att delta på distans Utskottet medgav deltagande på distans för följande ordinarie ledamöter och suppleanter: (S), (S), (M), Per Ramhorn (SD), (S), (C), (V), (SD), (S), (S), (L), (SD), (MP), (KD), (S), (M), (M), (SD), (L) och (L). Tre tjänstemän från utskottets kansli var uppkopplade på distans. En tjänsteman från var uppkopplad på distans under punkterna 2–3. Statssekreterare , , med medarbetare informerade på distans om aktuella EU-frågor. Överläggning - under förutsättning av utskottets beslut - med företrädare för regeringen Utskottet beslutade med stöd av 7 kap. 12 § riksdagsordningen att överlägga med regeringen och överlade därefter med statssekreterare , , med medarbetare på distans. Underlaget utgjordes av kommissionens meddelande som introducerar den europeiska myndigheten för beredskap vid hälsokriser , COM(2021) 576 samt kommissionens förslag till en rådsförordning om ett ramverk för åtgärder för att säkerställa tillgången till krisrelevanta medicinska motåtgärder i händelse av en hälsokris på unionsnivå, COM(2021) 577 och en överläggningspromemoria från (dnr. 154–2021/22). Statssekreteraren redogjorde för regeringens ståndpunkt i enlighet med överläggningspromemorian: Europeiska kommissionens meddelande som introducerar den europeiska myndigheten för beredskap vid hälsokriser, : Regeringen välkomnar kommissionens avsikt att stärka samarbetet mellan medlemsstaterna för att gemensamt bekämpa framtida gränsöverskridande hälsokriser. Det är i det sammanhanget viktigt att beakta hela bredden av sådana gränsöverskridande hälsohot då vi inte vet hur nästa hälsohot kommer se ut. I detta avseende kan bidra genom analys och kartläggning. Regeringen avser verka för att även frågan om antimikrobiell resistens omfattas av Heras arbete. Vidare anser regeringen att det är viktigt att inför och under hälsokriser säkra tillgången på medicinska motåtgärder. Regeringen ställer sig därför bakom behovet att stödja forskning, utveckling, produktion och distribution av kritiska produkter inom EU. Regeringen anser också att diversifiering och motståndskraft i globala medicinska försörjningskedjor är viktigt. En utgångspunkt i regeringens arbete är att kompetensfördelningen på hälsoområdet ska respekteras och att arbetet har ett europeiskt mervärde. Regeringen avser vidare bevaka frågan om hur Heras verksamhet förhåller sig till mandaten för den europeiska smittskyddsmyndigheten och i syfte att bidra med synergier som överlappning och otydlighet i förhållande till befintliga strukturer och institutioner undviks. Regeringen ser också behov av samverkan med globala organisationer som WHO, FAO och OIE som verkar inom dessa frågor. Förslag till en rådsförordning om ett ramverk för åtgärder för att säkerställa tillgången till krisrelevanta medicinska motåtgärder i händelse av en hälsokris på unionsnivå: Regeringen välkomnar att kommissionen har presenterat ett förslag till förordning som syftar till att stärka samarbetet mellan medlemsstaterna och säkra tillgången till kritiska produkter i händelse av en framtida gränsöverskridande hälsokris. Regeringen avser verka för att det föreslagna ramverket har flexibilitet att hantera olika typer av hälsokriser och kan fungera snabbt och målinriktat i händelse av sådan kris. Regeringen anser att det finns behov av att tydliggöra vissa aspekter av det föreslagna ramverket, t.ex. hur arbetet i hälsokrisstyrelsen förhåller sig till arbetet i samt hur ramverket fungerar i relation till verksamheten inom ECDC och . En utgångspunkt i regeringens arbete är att kompetensfördelningen på hälsoområdet ska respekteras och att arbetet har ett europeiskt mervärde. Överläggningen motiverade statssekreteraren att göra följande tillägg till ståndpunkten: I första stycket efter meningen som slutar med orden ”ett europeiskt mervärde” ska följande mening införas: Regeringen ska verka för att demokratisk insyn och demokratisk påverkan säkerställs i hela processen. Ordföranden konstaterade att det fanns stöd för regeringens ståndpunkt. Denna paragraf förklarades justerad. Utskottet justerade protokoll 2021/22:3. Inkomna EU-dokument för – anmäldes. Kanslichefen informerade kort om arbetsplanen. L-ledamoten föreslog att utskottet skulle ta ett initiativ om en översyn av regelverket gällande de situationer då såväl utlänningslagen som LVU är tillämpliga på barn som vistats långvarigt i familjehem och fått sin anknytning till familjehemsföräldrarna, se bilaga 2. Utskottet beslutade att nästa sammanträde ska äga rum . till protokoll 2021/22:4 Acko Ankarberg (KD), ordf. (S), vice ordf. Per Ramhorn (SD) Noria Manouchi (M) Per Lodenius (C) X = ledamöter som deltagit i handläggningen O = ledamöter som härutöver har varit närvarande meddelade Migrationsöverdomstolen att den inte beviljar prövningstillstånd av beslutet om att utvisa den pojke som uppmärksammats i massmedier under namnet . Beslutet innebär att den treåriga pojken separeras från det familjehem där han bott sedan han var . Hans biologiska mamma är fortfarande pojkens vårdnadshavare, men omhändertogs enligt LVU (lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga) när han bara var och har ingen anknytning till moderns hemland dit han nu ska utvisas. kan inte, och ska inte, överpröva myndigheters eller domstolars beslut i enskilda fall. Däremot bör lagstiftaren analysera om utfallet i enskilda fall föranleder lagändringar, i detta fall för att bättre skydda barns rättigheter. Den situation som varit aktuell i det enskilda fallet gäller LVU i förhållande till utlänningslagen. Enligt Liberalernas uppfattning är det en självklarhet att de skyddsmotiv för det enskilda barnet som ligger till grund för ett omhändertagande enligt LVU ska beaktas på ett likvärdigt sätt oavsett barnets ursprung. Frågan om vilka överväganden som ska göras vid en så kallad hemtagning – alltså återförande av barnet till den ursprungliga vårdnadshavaren – har varit föremål för intensiva diskussioner. Frågan har varit högaktuell sedan fallet ”Lilla hjärtat”. Liberalernas åsikt är att det centrala vid ett övervägande om hemtagning inte ska vara föräldrarnas önskemål utan vad som är bäst för det enskilda barnet. Om ett barn har bott i ett familjehem, byggt upp sin anknytning till familjehemsföräldrarna och känslomässigt uppfattar dem som sina föräldrar måste detta väga mycket tungt. Betydelsen av tillgång till anknytningspersonerna kan återspeglas både i kortsiktig trygghet men också de risker och hämmande utveckling som kan medföras av långa och ofrivilliga separationer från sina anknytningspersoner. Efter ett barn varit placerat i ett familjehem ska socialnämnden överväga att flytta över vårdnaden till familjehemsföräldrarna. För att en överflyttning av vårdnad ska ske ska det vara uppenbart bäst för barnet att placeringen i familjehemmet består. Regeringen tillsatte en utredning för att ta fram förslag till en ”hjärtat” med lagändringar i LVU syftande att stärka tvångsvårdade barns rätt till stabilitet, anknytning och trygghet. Utredningen föreslog att vårdnadsöverflyttning ska övervägas . En särskild fråga med koppling till förutsättningarna för vård enligt LVU handlar om vården i förhållande till bestämmelserna i utlänningslagen (2005:716, UtlL). Liberalerna anser att barn som vårdas enligt lagen om vård av unga (LVU) och söker uppehållstillstånd behöver ett stärkt skydd. Vid prövningen av deras ärenden enligt UtlL behöver det beaktas att de är föremål för insatser enligt LVU och att det kan uppstå situationer där skyddsintressena i LVU behöver ges företräde. Det behöver således framgå av lagen att och migrationsdomstolarna i sina bedömningar av sådana fall ska ta hänsyn till underlag, psykolog- eller läkarutlåtanden och övriga yttranden i dessa frågor. På samma sätt som i andra fall gällande hemtagning av omhändertagna barn behöver det vägas in vilka konsekvenserna blir för barnet utifrån vilka vuxna det knutit an till. Detta är en uppfattning som bekräftas av bland annat , något som också uppmärksammades av Utredningen om tvångsvård för barn och unga (dir. 2012:79) som noterade den särskilda situationen för barn som samhällsvårdas och söker uppehållstillstånd. kan besluta om tvångsvård av ett barn utifrån barnets behov och bästa – kan när som helst avbryta den vård beslutat om för att utvisa barnet. Detta kan givetvis få allvarliga konsekvenser för berörda barn. Enligt svensk lag, som inkluderar , finns det en skyldighet att verka för att barn får sina rättigheter tillgodosedda inom varje verksamhetsområde. Vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myndigheter eller lagstiftande organ, ska i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa. Med anledning av ovanstående föreslår jag att socialutskottet genom ett utskottsinitiativ riktar ett tillkännagivande till regeringen om en översyn av regelverket gällande de situationer då såväl utlänningslagen som LVU är tillämpliga på barn som vistats långvarigt i familjehem och fått sin anknytning till familjehemsföräldrarna.