uprotokoll · H9A1CU8p · 2021-11-18 00:00:00 — UTSKOTTSSAMMANTRÄDE 2021/22:8 Utskottet justerade protokoll 2021/22:7. Budgetpropositionen – Utgiftsområde 18 (CU1) Utskottet fortsatte behandlingen av proposition 2021/22:1 och mo-tioner. SD-ledamöterna föreslog att utskottet skulle ta ett initiativ om skadestånd på grund av frihetsberövande, se bilaga 2. Yrkandesammanställning för civilutskottet från den allmänna mo-tionstiden /22 anmäldes. Utskottet beslutade att nästa sammanträde ska äga rum . till protokoll 2021/22:8 § 1–2 § 3–4 (MP), ordf. (KD), vice ordf. Momodou (V) (M), tjl t.o.m. 211130 (MP), tjl t.o.m. 220213 Axel (MP) X = ledamöter som deltagit i handläggningen O = ledamöter som härutöver har varit närvarande Utskottsinitiativs Skadestånd på grund av frihetsberövande Frågan om skadestånd kopplat till brott har genom flera fall fått uppmärksamhet av såväl partier, som medialt och i övriga samhället. Primärt har det rört fallet där en våldtäktsdömd gärningsman senare fick sitt straff nedsatt med hänsyn till ålder, en omständighet som inte tidigare åberopats. På grund av nedsättningen blev gärningsmannens faktiska tid som fängslad längre än det slutgiltiga straffet, vilket innebar att gärningsmannen var berättigad till ersättning för detta. Summan, , har provocerat många, i synnerhet då offrets skadestånd är väsentligt lägre och då gärningsmannen alltjämt är dömd för brottet ifråga. Förklaringen till varför ersättningen blev så hög var i nyhetens tidiga skede inte särskilt tydlig. Det har i efterspelet tydliggjorts hur Justitiekanslern () gjort uträkningen. Dels har tiden gärningsmannen varit frihetsberövad beaktats, dels beror nivån av ersättning på hur grovt brottet var som det felaktiga frihetsberövandet gällde, vilket föranledde en höjning av ersättningen . En sådan ordning kan förvisso förklaras om straffet istället blir en friande dom, men är löjeväckande då gärningsmannen fortfarande hålls ansvarig för brottet. En lagändring är därför nödvändig så att rätten till ersättning går förlorad om gärningsmannen alltjämt, även efter ett nedsatt straff, är dömd för brottet som föranlett frihetsberövandet. Utöver detta tillkommer det förbud mot utmätning av skadestånd som förnärvarande är rådande. Statsrådet har uttalat att arbete pågår med revideringar på området. Utredningen (SOU 2021:64) har slutligen lämnat förslag därom. Givet att det tidigaste uttalandet i denna del skedde finns det dock skäl att sätta en tidsram för regeringen att återkomma med proposition i frågan. Det framstår tydligt att förståelsen och acceptansen för det gällande regelverket brister, både gällande rätten till ersättning för frihetsberövande vid nedsättning av straff, samt hur skadestånd som utdömts gärningsmannen hålls skyddat från utmätning och då inte kommer brottsoffret till del. Dessa situationer utgör orimliga utfall från grundprinciper som alltjämt är värda att bevara, varför smärre revideringar bör ske. Det ankommer därför på och att agera för att rätta till den reglering som ligger till grund för de utfall som de flesta synes se som orimliga. bör därför besluta om ett tillkännagivande gällande ändringar i lagen (1998:714) om ersättning vid frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder. Önskad förändring kan uppnås genom en revidering av 4 § eller ett tillägg av en ny 4 a §, vari det stadgas att det vid nedsatt straff, men alltjämt fällande dom, för allvarlig brottslighet, inte ska utgå någon ersättning. Gällande Utsökningsbalken bör 5. kap. 7 § revideras så att utmätning även kan ske då en gäldenär tilldöms skadestånd, i vart fall i den mån den skyddar sådant belopp som utdömts som skadestånd på grund av frihetsberövande. Utredningen 2021:64 lämnar även förslag om detta. Statsrådet har i en interpellation utfäst att en sådan lagstiftning skall träda ikraft . Utskottet bör därför tillkännage för regeringen att proposition om detta ska lämnas .