uprotokoll · H9A1MJU6p · 2021-09-30 00:00:00 — Regeringen anser att ett eventuellt utsläppshandelssystem för vägtransporter och byggnader måste utformas på ett samhällsekonomiskt effektivt sätt som leder till tillräckligt omställningstryck för att alla medlemsstater ska nå klimatneutralitet till 2050. Vidare behöver EU:s samlade klimatpolitik ge möjlighet för länder att genom nationella mål och styrmedel gå före i och skynda på klimatomställningen i EU. Systemet ska vara praktiskt genomförbart med en rimlig administrativ börda för företag och myndigheter, som oönskade effekter för de sektorer som ingår i EU ETS undviks. Regeringens preliminära bedömning är att kommissionens förslag till nytt utsläppshandelssystem har förutsättningar att uppfylla dessa kriterier, men behöver analysera dess effekter närmare. Regeringen är kritisk till den föreslagna sociala klimatfondens föreslagna omfattning och utformning och anser att en eventuell ny fond ska finansieras genom utgiftsminskningar på andra områden. Regeringen konstaterar att det genom uppgörelsen om den fleråriga budgetramen för perioden –2027 och EU:s återhämtningsinstrument finns omfattande medel avsatta till liknande åtgärder. Regeringen välkomnar skärpningen av EU:s ansvarsfördelningsförordning och att samtliga medlemsstater ska bidra i ambitionsökningen. Förordningen bör även främja ökad konvergens i klimatarbetet då samtliga medlemsstater kommer behöva nå mycket låga utsläppsnivåer till 2050. Regeringen välkomnar förslaget om revidering av EU-mål för utsläppen av koldioxid från nya lätta fordon. Förordningen har betydelse för möjligheten att nå EU:s mål om nettonollutsläpp till 2050 och också möjligheter att nå de nationella klimatmålen. Mot denna bakgrund anser regeringen att kommissionens förslag till mål avseende nollutsläppskrav bör tidigareläggas. Ett EU-mål om nollutsläpp i lätta fordon skulle dessutom underlätta uppfyllandet av nationella luftkvalitetsmål samt frigöra biodrivmedel till andra delar av transportsektorn och till andra sektorer. Regeringen delar vidare kommissionens bedömning att den negativa trenden med en minskad kolsänka inom EU behöver motverkas som ett led i att nå det långsiktiga klimatneutralitetsmålet. Regeringen anser att varje medlemsstat ska eftersträva klimatneutralitet och att samtliga medlemsstater därför bör bidra till en bibehållen eller ökad kolsänka på sitt eget territorium utifrån sin potential att göra så på ett samhällsekonomiskt effektivt sätt. Regeringen ser därför betydande risker i att eftersträva klimatneutralitet i en specifik sektor på EU-nivå såsom en utvidgad marksektor. Regeringen betonar att ökade upptag av koldioxid i skog och mark till sin natur är mer osäkra och minde permanenta än utsläppsminskningar som sker exempelvis då fossila bränslen fasas ut, i synnerhet på grund av risken för påverkan av naturliga störningar. Regeringen är kritisk till den föreslagna beräkningsmodellen för medlemsstaternas åtagande och ifrågasätter att kommissionens föreslagna metodik är lämplig för att uppnå EU:s mål. Givet de stora osäkerheterna och långa ledtider i sektorn är regeringen kritisk till bindande mål för ökade kolsänkor och dess föreslagna ansvarsfördelning. Regeringen konstaterar vidare att beräkningsgrunden i LULUCF-översynen utgår från data som överskattar kolsänka vilket innebär att det åtagande som tilldelats blir oproportionerligt högt. Däremot bör unionen sätta upp mål för negativa utsläpp med permanent kolinlagring, till exempel bio-CCS. Potentialen skiljer sig åt mellan medlemsstaterna. Det är därmed rimligt att ett gemensamt mål för unionen etableras och att verksamheten till stor del finansieras med gemensamma medel, lämpligen från intäkter i EU-ETS. Rådets dagordningspunkt 4. Rådsslutsatser inför COP26 i M-ledamöterna anmälde följande avvikande ståndpunkt: Regeringen anser att förslaget till rådsslutsatser till stor del tillgodoser de svenska prioriteringarna och kan på rådsmötet därför ställa sig bakom ett antagande av rådsslutsatserna. Vid rådsmötet kommer det att vara ett stort fokus på att utveckla en EU-position kring gemensamma tidsramar för parternas åtaganden. Regeringen är drivande i att utveckla förslag som alla EU:s medlemsstater kan ställa sig bakom och som möjliggör ett beslut vid COP26 om en gemensam femårig tidsram för parternas åtaganden. En central åtgärd för att minska utsläppen globalt är att fler länder inför ett pris på utsläpp av koldioxid. EU måste verka för att en förhandling inleds som syftar till att nå en överenskommelse om ett minimipris på utsläpp av koldioxid eller allra minst att alla länder ska sätta någon form av pris på utsläpp. Regeringen fortsätter verka för att rådsslutsatserna genomsyras av högsta möjliga ambitionsnivå och att den senaste vetenskapen ska vara ramen för parterna att förhålla sig till. Därmed blir det också viktigt att inleda diskussioner om hur parternas olika klimatåtaganden och långsiktiga klimatstrategier ska skärpas i takt med att ny vetenskap presenteras. Regeringen avser även fortsatt verka för tydliga budskap om viken av att ställa om finansiella flöden för att möjliggöra ett skifte till en klimatneutral och motståndskraftig global ekonomi. Regeringen avser även driva på för budskap om att EU och dess medlemsstater fortsatt ska leva upp till åtagandet om att mobilisera 100 miljarder USD och att tryck sätts på andra utvecklade länder att skala upp sin finansiering så att målet kan nås, som förstärkningar behöver ske för att höja mottagandekapaciteten för finansiellt stöd i utvecklingsländer. I det här sammanhanget är det av största vikt att parterna kommer överens om ett regelverk för klimatinvesteringar inom ramen för artikel 6. Både för att fler länder ska kunna prioritera klimatarbetet och för att det är ett effektivt verktyg för att minska utsläppen. C-ledamöterna anmälde följande avvikande ståndpunkt: Regeringen bör vara drivande för att göra det möjligt att beskatta fossil drivmedelsanvändning inom exempelvis flyg- och sjöfarten utan att det missgynnar enskilda länder som vill gå före i omställningen. V-ledamoten anmälde följande avvikande ståndpunkt: vill att EU ska resa till med ett högre klimatmål, med mål om minskade utsläpp på till 2030. Detta ska göras med inhemska åtgärder. borde driva på för en ambitiös politik avseende andra viktiga områden för klimatförhandlingarna, inte endast minskade utsläpp. Detta innebär att borde driva på för att de industrialiserade länderna avsätter nya och additionella klimatmedel, utöver ländernas biståndsbudgetar. borde driva på för att modern och verkningsfull teknik på miljö- och klimatområdet förs över till utvecklingsländerna utan kostnader för mottagarländerna. En reform av patent och immaterialrättslig lagstiftning skulle underlätta denna överföring. borde driva på för detta inom UNFCCC och andra relevanta sammanhang. Vi ställer oss frågande till vad en alltför fri tillämpning av den s k artikel 6 kan leda till i form av användandet av internationella krediter som ett sätt att uppnå länders klimatmål. Nya klimatkreditsmarknader borde ha spelat ut sin roll när så gott som alla världens länder står bakom och har egna klimatåtaganden. borde verka för en så stram tillämpning av artikel 6 som möjligt. Vi vill också att ska presentera ett eget klimatbidrag, NDC, inför COP26. måste driva på för ambitiösare klimatpolitik inom alla tänkbara sammanhang, både EU och inom FN. En självklar position för borde därför vara att komplettera EUs NDC med förslag utöver det EU föreskriver. Större utsläppsminskningar på hemmaplan, tekniköverföring, ny och additionell klimatfinansiering, kapacitetsbyggande, konkreta åtgärder för klimatanpassning samt ett stärkt jämställdhets-, rättvise- och ungdomsperspektiv skulle kunna vara några av de frågor som skulle kunna ta upp i ett eget klimatåtagande till FNs klimatkonvention. Rådets dagordningspunkt 5. SD-ledamöterna anmälde följande avvikande ståndpunkt: uttalade under sammanträdet stöd för regeringens förslag till ståndpunkter, med tillägget att tillsammans med även stödde de förslag till ändringar och kompletteringar som och lade under detta sammanträde, och vilka därmed fick majoritet. lade även följande egna förslag vid sammanträdet som inte nådde majoritet under sammanträdet, men som föreslog att utskottet och regeringen skulle överväga att tillföra till regeringens ståndpunkt: I Beträffande de konkreta föreslagna ståndpunkterna 2.1 Stycke 1, rad 3 ”Regeringen välkomnar att miljö- och klimatfrågorna prioriteras högt av kommissionen och konstaterar att EU:s nya skogsstrategi nu har presenterats. Strategins förslag behöver dock” kompletteras med ”konsekvensanalyser för EU och för enskilda medlemsstater” för att det ska vara möjligt att fatta beslut om att anta den. 2.2 Stycke 2 ”Regeringen ser med oro på att vissa av initiativen och förslagen går i en riktning som innebär ökad detaljreglering, ökad centralisering och ökade överstatliga inslag. Detta anser regeringen vara olämpligt. Många av skogar ägs av privata företag och personer, och den svenska erfarenheten över visar att de behöver uppmuntran och långsiktiga villkor snarare än ökad detaljreglering. Den pluralism enskilda ägares skogsskötselbeslut leder till, är i sig en viktig faktor för ökad resiliens. ”Varje enskilt initiativ kommer därför att behöva bedömas utifrån de fördragsstadgade principerna om subsidiaritet och proportionalitet samt hur de förhåller sig till det nationella självbestämmandet”. Som exempel på detta ifrågasätter lagförslaget om EU-definierad planering och uppföljning av skogsbruk. Stycke 3 ”har en tydlig ambition att skyddsvärda skogar inte ska” brukas enbart som produktionsskogar ”utan” bevaras genom formellt skydd, frivilliga avsättningar och/eller anpassad skötsel. Stycke 4, rad 2 ”Regeringen understryker att skogens klimatnytta består av skogen” och dess produkters funktion ”som en kolsänka och som en källa till hållbart producerade råmaterial som ersätter fossilbaserade produkter.” Stycke 5 Förslag till tillägg på lämplig plats: Regeringen anser dock att kommissionen i strategin främst fokuserat på skogens miljöfrågor, medan övriga dimensioner av hållbar utveckling inte getts samma tyngd. Detta har resulterat i en obalanserad strategi med en alltför snäv syn på skogens bidrag till samhället. Regeringen anser att ett partnerskap om forskning måste vara grundat i redan existerande EU-FoU-samarbete, exempelvis European Platform (FTP). Under FTP har skogsbrukare och –ägare tillsammans med andra intressenter och forskare i den europeiska skogsbaserade värdekedjan i 25 länder enats om en europeisk forsknings- och innovationsagenda (FTP 2030). Agendan täcker alla aspekter av FoU % i avseende skog, skogsbruk och den skogsbaserade sektorn. Varje ny forsknings- och innovationsagenda måste bygga vidare på och harmoniseras med detta nyckeldokument och partnerskapet bör erkänna den europeiska skogssektorns befintliga roll i samarbetet. Regeringen motsätter sig förslaget om ett forskningspartnerskap under JRC () eftersom detta center visat på bristande kompetens gällande skogsfrågor och bland annat publicerat en artikel som felaktigt påstod att svensk skogsavverkning ökat dramatiskt och som orsakade stor skada. Stycke 8 ”Regeringen ser det som nödvändigt att medlemsstaterna ges utrymme att själva välja skötsel- och brukningsmetoder”, inklusive grad av och former för skydd. anser att regeringen bör uttala stöd för med fler länders brev till kommissionen av . anser slutligen att Inledningen till strategin är väl alarmistisk och ger en alltför negativ bild av skogar. Detta bör kommenteras av regeringen: är den världsdel där skogen utvecklats mest positivt under senare årtionden. 1990-2015 har skogsarealen i ökat med . Det innebär en betydande ökad mängd bunden kol och betydande arealer ökat livsutrymme för skogslevande arter. har naturvården utvecklats mycket snabbt, inte minst vardagshänsynen i skogsbruket. I inledningens sista stycke skriver regeringen att den ”välkomnar att kommissionen i strategin betonar skogens mångsidighet. Här anser vi att regeringen bör göra ett tillägg: ”Regeringen anser dock att kommissionen i strategin främst fokuserat på skogens miljö- och klimatfrågor, medan de övriga dimensionerna av hållbar utveckling inte getts samma tyngd. Detta har resulterat i en obalanserad strategi med en alltför snäv syn på skogens bidrag till samhället. ” I samma stycke skriver regeringen vidare: ”Regeringen välkomnar vidare att kommissionen lyfter fram betydelsen av forskning och innovation.” Här rekommenderar vi att lägga till att regeringen anser att ett partnerskap om forskning måste grundas i redan existerande EU-FoU-samarbeten. Kommissionen beskriver i inledningen att av skogar är skyddade och att dessa skogar borde vara de mest friska. Regeringen kunde här kommentera att en skog helt undantagen från mänsklig verksamhet inte per definition är frisk, det ligger i naturskogens natur att den kan brinna ned eller förstöras av angrepp av skadegörare. En brukad skog är betydligt enklare att skydda från kalamiteter eftersom man dels kan utföra förebyggande åtgärder och dels lättare kan bekämpa angrepp, inte minst tack vare skogsbilvägarna. Regeringen kan notera att kommissionen uttrycker att den respekterar att skogen ska vara nationell kompetens, men strategin listar snart sagt alla föreslagna åtgärder med nivåerna EU, medlemsländer och regioner som beslutande nivåer, där EU som regel uttrycks som den högsta nivån. V-ledamoten anmälde följande avvikande ståndpunkt: Krisen för den biologiska mångfalden är stor, det är viktigt att EU arbetar för att implementera sin strategi för biologisk mångfald där skogsstrategin är en del av detta. vill också se att skogspolitik ska vara nationell kompetens går det inte att bortse ifrån att skogsbruket har inverkan på biologisk mångfald, att frikoppla de två ifrån varandra helt är därför omöjligt. Vi behöver ett hållbart skogsbruk, både på EU nivå likväl som i . ser att det finns utrymme att förbättra skogsstrategin men främst för att stärka den, inte som regeringen ser, för att försvaga strategin. välkomnar att strategin tydligt tittar till vilka klimatåtgärder vi behöver vidta och vilka åtgärder vi behöver göra för biologisk mångfald. välkomnar särskilt de skrivningar som fokuserar på ett stärkt skydd och en restaurering av skogen där strategin har ett tydligt fokus på skogsförvaltande åtgärder där strategin gör tydligt att ett hållbart brukande ger en högre motståndskraft mot till exempel torka och bränder. Strategin har också brister och vill se tydligare reglering av bioenergin där träd inte tas ner för att direkt gå till värmeverken.