ku-anm · H8A1dnr2637 · 2021-09-13 00:00:00 — () Dnr 2637-2020/21 Statsrådet hantering av utredningen av konsekvenser av ett eventuellt stopp för Cementas kalkbrytning Mark- och avvisade Cementa AB:s ansökan om tillstånd till fortsatt och utökad täktverksamhet vid på . Domstolen undanröjde Mark- och miljödomstolens tidigare dom i ärendet. Regeringen har åtminstone sedan man 2018 skickade ut frågan om att utöka de Natura 2000-områden som finns i närheten av kalktäkterna vetat att det funnits en stor risk för att brytningstillståndet inte skulle förlängas. lyfte tydligt fram risken i sitt remissvar. Trots detta var det först efter Mark- och besked som regeringen tog initiativ till att utreda vilka konsekvenser ett stopp i kalkbrytningen skulle få för byggandet, och därmed för den svenska ekonomin. Byggföretagen, , , Industriarbetsgivarna, presenterade en analys av vilka konsekvenser det skulle få om kalkbrytningen i stoppades. Analysen konstaterade att av den cement som används i kommer från Cementa i . Utan produktionen där skulle 175 000 personer i byggbranschen behöva varslas. När varslen i närliggande branscher också räknas in handlar det om 280 000 personer. Analysen bedömde att investeringarna i den svenska ekonomin, till följd av den väntade cementbristen, skulle minska med . Även gruvnäringen bedömdes drabbar allvarligt till följd av att brist på sprutbetong skulle göra det svårt att förstärka berget i gruvorna. Regeringen gav konsultföretaget uppdraget att granska ovan nämnda konsekvensanalys och att utreda möjligheten att importera kalksten respektive cement . presenterade uppgifter om att regeringen även beställt en konsekvensanalys från Geologiska Undersökning (SGU). SGU fick uppdraget att dels komplettera en av myndigheten tidigare genomförd analys av konsekvenserna av en avvisad ansökan, dels fick SGU uppdraget att granska och ge synpunkter på de konsekvenser som Cementa samt bygg- och anläggningssektorn och gruvindustrin varnat för. SGU tog kontakt med för hjälp med underlag. har tagit del av en mejlväxling mellan SGU och där de två myndigheterna diskuterar en samordnad publicering av nyheten om rapporten när den överlämnas . Det framgår också av mejlväxlingen att man förbereder sig på frågor från media. Men, mejlade SGU och meddelade att man, efter önskemål från departementet, inte avsåg kommunicera rapporten och att man utgick ifrån att departementets önskemål gällde även . SGU lämnade sin rapport till regeringen . Den bekräftar bilden av att ett stopp för kalkbrytningen i skulle ge allvarliga konsekvenser. Trots att innehållet i rapporten har synnerligen stort allmänintresse offentliggjorde inte SGU rapporten. Inte heller offentliggjorde sitt underlag. diarieförde inte heller sitt underlag förrän , när publicerat historien om vad som skett. Svenska Dagbladets medarbetare har publicerat de aktuella mejlen på Twitter (@peterwennblad). Vid näringsutskottets sammanträde har näringsminister fått frågor om sin och departementets roll i det händelseförlopp som ledde fram till att SGU:s rapport inte offentliggjordes. De svar Baylan har gett har inte varit klargörande. Jag önskar därför att granskar det inträffade. Vad ligger bakom att SGU och i förlängningen även uppfattade att det ansvariga departementet inte önskade att rapporten skulle offentliggöras? Vilket ansvar har statsrådet direkt eller indirekt för detta? Är det inträffade i så fall förenligt med myndigheternas oberoende?