sou · H9B354 · 2021-07-02 00:00:00 — Det finns emeller- tid vissa skillnader mellan svenska medborgares och andra personers friheter och rättigheter, såsom vissa politiska rättigheter, innehav av vissa offentliga anställningar och rätt till konsulärt bistånd. Hedersrelaterat våld och förtryck medborgare får, till skillnad från andra personer som är bosatta här, rösta i riksdagsvalet och de har rätt till ett svenskt pass. En vuxen svensk medborgare kan inte heller på statens initiativ fråntas sitt svenska medborgarskap (se dock undantag i 14 § medborgarskaps- lagen). Det krävs också svenskt medborgarskap för ett fåtal arbeten, t.ex. lagfaren domare, nämndeman och polis. Svenskt medborgarskap är också ofta en förutsättning för att ska ha rätt att ge kon- sulärt bistånd till en enskild person i utlandet. Det konsulära upp- draget omfattar svenska medborgare som är bosatta i , flyk- tingar eller statslösa som är bosatta i samt, vid särskilda skäl, svenska medborgare ej bosatta i eller annan i bosatt utlänning (3 § lagen [2003:491] om konsulärt ekonomiskt bistånd). har diplomatiska förbindelser med i stort sett alla själv- ständiga länder i världen. I nästan hälften av dessa länder har diplomatisk representation i form av ambassad eller konsulat. En vik- tig uppgift för de svenska ambassaderna är att på olika sätt hjälpa svenskar som hamnat i nöd. I länder där varken har ambassad eller konsulat kan en svensk medborgare i en nödsituation vända sig till ett annat EU-lands eller nordiskt lands ambassad eller konsulat för att få hjälp. Medborgaren har då rätt till hjälp och service på samma villkor som den statens egna medborgare. Vid behov kan dessa också utfärda tillfälliga resedokument för att möjliggöra hemresa.2 Utrikes- förvaltningens ramar för agerande utomlands regleras av och Wienkonvention om konsulära förbindelser (SÖ 1974:10). I artikel 5 i konventionen anges de konsulära uppgifterna. Där fram- går bl.a. uppgiften att ge hjälp och bistånd åt den sändande statens medborgare. Av artikel 55 i konventionen följer en skyldighet att 2Information om hjälp till svenskar utomlands på regeringens hemsida, /uds- reseinformation/under-din-resa/ []. Sådana situationer regleras, såvitt gäller för- hållandet till andra medlemsstater i Europeiska unionen, av Direktiv (EU) 2015/637 av den 20april 2015 om samordnings- och samarbetsåtgärder för underlättande av konsulärt skydd till icke-företrädda unionsmedborgare i tredjeländer och om upphävande av beslut 95/553/EG. Direktivet syftar till att fastställa de samordnings- och samarbetsåtgärder som behövs för att främja unionsmedborgarnas möjligheter att utöva sin rätt enligt artikel 20.2 c i EUF-fördraget. Av artikel 20.2 c i EUF-fördraget framgår att unionsmedborgare ska ha rätt till skydd inom ett tredjelands territorium där den medlemsstat i vilken de är medborgare inte är representerad. Skyddet ska ges på samma villkor som gäller för medborgarna i den egna medlemsstaten och ska kunna ges av varje medlemsstats diplomatiska och konsulära myndigheter. I syfte att genom- föra direktivet förskriver lagen om konsulärt ekonomiskt bistånd numera bl.a. att unions- medborgare och deras familjemedlemmar ges rätt till konsulärt skydd i tredjeland på samma villkor som svenska medborgare och att den som har fått konsulärt skydd av en annan med- lemsstat i EU ska ersätta staten för de kostnader som staten har haft för det konsulära skyddet i enlighet med det konsulära direktivet (4 a och 12 a §§ lagen (2003:491) om konsulärt ekono- miskt bistånd). Hedersrelaterat våld och förtryck respektera verksamhetslandets lagar och förordningar, om det inte inkräktar på privilegier och immunitet, samt att inte blanda sig i statens inre angelägenheter. Förhållanden och regelverk i olika länder skiljer sig åt och kan ibland påverka förutsättningar för det konsulära uppdraget. Möjligheterna att hjälpa en person som är nödställd i ut- landet kan vara begränsade, framför allt när personen är medborgare i det andra landet (vistelselandet). När personer med anknytning till utsätts för tvångsäkten- skap sker det ofta i utlandet. Även könsstympning av personer med anknytning till riket förekommer utomlands. Mot denna bakgrund hanterar utrikesförvaltningen ett antal konsulära ärenden som rör personer som befinner sig i utlandet och som riskerar att bli bort- gifta eller som har blivit det. Också ärenden om misstänkt köns- stympning förekommer, om än i mindre utsträckning.3 Det före- kommer även att barn och unga vuxna förs utomlands och placeras på institutioner där syftet är att på olika sätt förändra individens bete- ende, ofta utifrån värderingar kopplade till en patriarkal och/eller hedersrelaterad kontext (s.k. uppfostringsresor). Ärenden rörande personer som befinner sig i utlandet och är ut- satta för olika former av hedersrelaterat våld eller förtryck såsom t.ex. tvångsäktenskap, våld i nära relationer med hederskoppling eller s.k. uppfostringresor hanteras av under beteck- ningen familjerelaterade tvångsärenden (tidigare benämnda familje- konfliktärenden). Handläggningen sker med stöd av 3 kap. 14 § för- ordningen (2014:115) med instruktion för utrikesrepresentationen (IFUR). Utgångspunkten i det konsulära arbetet om hjälp till själv- hjälp samt lagen om konsulärt ekonomiskt bistånd som ofta aktuali- seras i konsulära ärenden är som regel inte tillämpbara i ärenden gäl- lande familjerelaterat tvång eftersom personens handlingsmöjlighet/ handlingsfrihet ofta är beskuren och personens anhöriga ofta är de som orsakat nödställdheten. Hanteringen av ärenden gällande familje- relaterat tvång hanteras därför ofta i nära samarbete med socialtjänst och andra relevanta myndigheter i . I betänkandet Ökat skydd mot hedersrelaterad brottslighet (SOU 2018:69) uttalas följande i fråga om möjligheterna att hjälpa utsatta personer som har förts utomlands: 3Delar av detta och nästföljande stycke är hämtat från SOU 2018:69 s. 163–167. Hedersrelaterat våld och förtryck [De familjerelaterade tvångs][ä]rendena har som regel sin grund i en hederspräglad eller patriarkal normkultur i förening med en icke-jäm- ställd lagstiftning och rättstillämpning i vistelselandet. Nödställdheten i familjekonfliktsärenden är vanligtvis framkallad av den närmaste familje- kretsen och möjligheterna till självhjälp är därmed begränsade. Förebyg- gande skydd genom reseförsäkring och rimliga försiktighetsåtgärder är sällan tillämpliga. Dessa nödställda har som regel stark anknytning till vistelselandet, som ofta är den nödställdas ursprungsland och likaså med- borgarskapsland. Den omständigheten att ärendena oftast inbegriper minderåriga, försvårar ytterligare användandet av konsulärt ekonomiskt bistånd. En bilateral problematik kan riskeras i förhållande till vistelse- landet ifall utrikesförvaltningen – om än enligt svenskt regelverk och med konventionsstöd – finansierar en utresa som av det andra landet betraktas som regelstridig. Kravet på en underskriven ansökan om kon- sulärt ekonomiskt bistånd (och därmed förutsättning för återkrav) även- tyras slutligen i fall där fysisk kontakt mellan den nödställda och utlands- myndigheten etableras först när personen befinner sig på flykt inför en redan arrangerad och finansierad avresa och/eller i fall där den nöd- ställda är minderårig och inte rättskapabel. Med utgångspunkt i IFUR, och enligt etablerad praxis, innebär utrikes- förvaltningens stöd normalt sett sambandsfunktioner mellan den nöd- ställda och inhemska svenska myndigheter respektive erforderliga instan- ser i vistelselandet. Det konsulära uppdraget innefattar däremot inga utredande eller verkställande funktioner, vare sig inom eller utom . Handläggningsrutinen förutsätter såväl en uttrycklig viljeyttring från den nödställda personen, som en fungerande kommunikationskanal mellan denna och ambassaden. Förutsatt att den nödställda personen gett sitt medgivande, kontaktar UD-KC i dessa ärenden de lokala myndigheterna på personens hemort i , i första hand . Erfarenheten visar att socialtjäns- ten, i fall där den hjälpsökande konstateras fortsatt ha hemvist i kom- munen, ofta kan bevilja försörjningsstöd för repatrieringskostnaderna för provisoriskt pass och biljetter till hemresa. I fall av nödställda minder- åriga, där vårdnadshavares medgivande krävs för att utfärda pass, ankom- mer det vidare på hemortskommunen att yttra sig om förutsättningar finns för utfärdande av pass utan båda vårdnadshavarnas medgivande (11 § Passlagen). Undantagsvis förekommer i dessa ärenden också beslut om omhändertagande enligt LVU, även om detta inte alltid är verkställbart i utlandet. I fall där har beslutat att ge stöd lämnas en betalningsgaranti till . Utlandsmyndig- heten ordnar sedan den nödställdes hemresa och redovisar kostnaderna med fakturaunderlag till . Hedersrelaterat våld och förtryck Utöver aktualiseras relativt ofta kontakter med polis och/ eller åklagare. När förundersökning inleds, tvingas åklagare emellertid ofta konstatera att det underlag man kan få fram inte räcker för anhållan och begäran om häktning. En rad faktorer rapporteras begränsa utrikesförvaltningens möjlighet att bistå en nödställd inom ramen för en familjekonflikt. Bland dessa kan nämnas säkerhetshot som p.g.a. lokala förhållanden eller den nöd- ställdas familjekontext kan omöjliggöra nödvändigt stöd från enskilda på plats, eller medföra att ambassadens handlingsutrymme inskränks eller elimineras. Den nödställde har oftast blivit fråntagen sina resehandlingar och kan ha en begränsad fysisk rörelsefrihet, dvs. vara bevakad eller till och med inlåst. De facto saknar utrikesförvaltningen förutsättningar för konsulärt stöd i flera områden och länder där familjekonfliktsärenden förekommer. Säkerhetsläget i dessa länder kan ofta vara sådant att Utrikes- departementet avråder från resor dit, eller att det saknas en utlandsmyn- dighet på plats. De nödställda är vidare som regel underkastade vistelse- landets lagstiftning avseende familjerätt och utresebestämmelser, t.ex. när den nödställde betraktas som medborgare endast i vistelselandet. Möjligheten att i vistelselandet ordna en spärr för utresa kan förekomma i olika former, t.ex. när vårdnaden om barnet tillkommer endast den ene föräldern enligt lokal lag och dennes uttryckliga medgivande behövs vid utresan.4 Enligt uppgift från hanterades 114 ärenden av familjerelaterat tvång , varav 12 ärenden gällde personer som inte var svenska medborgare. När en genomgång av ärenden gjordes kunde bekräfta att personen eller per- sonerna i 43 av dessa ärenden hade kommit tillbaka till igen.5 I 28 av ärendena förekom uppgifter om en konkret risk för barn- eller tvångsäktenskap för personen eller personerna och i 20 ärenden fanns uppgifter om att det rörde sig om en s.k. uppfostringsresa. I 65 ärenden fanns det uppgifter om att den nödställdes pass beslagtagits av en närstående. Vidare hade haft kännedom om indi- viden eller individerna i 50 av ärendena och polis eller åklagare var inkopplad i 21 av dem. hanterade 72 ärenden rörande familjerelaterat tvång varav 12 ärenden avsåg personer som inte var svenska medborgare. I 31 av ärendena har kunnat bekräfta att personen eller personerna har kommit tillbaka 4SOU 2018:69 s. 166 f. 5Utrikesdepartementet (2020). Statistik – ärenden gällande familjerelaterat tvång 2019. Enligt kan det inte kan uteslutas att fler personer kommit tillbaka inom ramen för de 114 ärendena givet den tid som förflutit sedan räkningen gjordes. Hedersrelaterat våld och förtryck till Sverige.6 I 12 av ärendena förekom uppgifter om en konkret risk för barn- eller tvångsäktenskap och i 11 ärenden fanns uppgifter om att det rörde sig om en s.k. uppfostringsresa. I 40 ärenden fanns det uppgifter om att den nödställdes pass hade beslagtagits av en närstå- ende. hade i 50 fall haft kännedom om individen eller individerna och polis eller åklagare hade varit inkopp- lade i 20 ärenden. Ärendena gällande familjerelaterat tvång var framför allt kopplade till länder i och på . Enligt bedömning bör den lägre ärende- inströmningen jämfört med i huvudsak kunna härledas till Covid 19-pandemin. Det kan dock inte uteslutas att de nya bestämmelserna om utreseförbud i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga fått effekt (se om bestämmelserna i avsnitt 10.3.4). Sedan lagen trädde i kraft har ett antal beslut om utreseförbud fattats av landets socialnämnder. 10.3Hedersrelaterat våld och förtryck Det finns ingen universell definition av hedersrelaterat våld och för- tryck. Begreppet har som framgår nedan dock förekommit åtmin- stone . FN:s speciella rapportör avseende våld mot kvinnor, dess orsaker och konsekvenser uttalade t.ex. i Report of the Special Rapporteur on violence against women, its causes and consequences (1999) att: Honour is defined in terms of women’s assigned sexual and familial roles as dictated by traditional family ideology. Thus adultery, premar- ital relationships (which may or may not include sexual relations), rape and falling in love with an ‘inappropriate’ person may constitute viola- tions of family honour. Gällande begreppet våld uttalar Isdal i Meningen med våld (2001) att: Våld är varje handling riktad mot en annan person, som genom att denna handling skadar, smärtar, skrämmer eller kränker, får denna person att göra något mot sin vilja eller avstå från att göra något den vill.7 6Utrikesdepartementet (2021). Statistik – ärenden gällande familjerelaterat tvång 2020. 7Isdal (2001) Meningen med våld. Per Isdal är psykolog, psyko- terapeut och föreläsare med lång erfarenhet av att möta män med våldsproblem. var han med och startade Alternativ til Vold i , första behandlingscentrum för män med våldsproblematik, och han sitter i ledningen för behandlingscentrumet. Hedersrelaterat våld och förtryck Innebörden av begreppet hedersrelaterat våld och förtryck eller där- till närliggande och liknande uttryck har diskuterats i ett flertal ut- redningar. Bland några av dem kan nämnas betänkandena Stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap (SOU 2012:35), Nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck (SOU 2015:55), Ökat skydd mot hedersrelaterad brotts- lighet (SOU 2018:69) och Ett särskilt hedersbrott (SOU 2020:57). Det sistnämnda betänkandet innehåller en grundlig och välskriven genomgång av begreppet hedersrelaterat våld och förtryck som spänner över och inkluderar många olika aktörers uppfattningar. Det innehåller också en sammanställning av statistik över heders- relaterat våld och förtryck. Mot den bakgrunden och då betänkandet är nyskrivet finns det enligt utredningens uppfattning goda skäl för att använda sig av delar av det materialet. Om inget annat anges är den text och de fotnoter som anges i avsnitten 10.3.1 och 10.3.3 nedan därför hämtade från avsnitten 6.2 och 6.3 i betänkandet Ett särskilt hedersbrott (SOU 2020:57). I sammanhanget bör dock också nämnas att betänkandet Natio- nell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck (SOU 2015:55) ligger till grund för regeringens arbete och insatser inom nu aktuellt område för perioden –2026.8 Målet är att mäns våld mot kvinnor och hedersrela- terat våld och förtryck ska synliggöras och förebyggas och att åtgär- der ska vidtas inom samhällets alla områden och verksamheter för att nå det jämställdhetspolitiska målet. Regeringen har härvid bl.a. uttalat att strategins tillämpningsområde är alla former av fysiskt, psykiskt och sexuellt våld och hot om våld som riktas mot kvinnor och flickor, inklusive hedersrelaterat våld och förtryck med skiftande uttryck såsom könsstympning och tvångsäktenskap. Även män och pojkar kan vara utsatta för våld från närstående, inklusive heders- relaterat våld och förtryck och kvinnor och flickor kan utsätta när- stående för våld, exempelvis i hederssammanhang. Det uttalas också att barn av båda könen drabbas av mäns våld mot kvinnor och våld i nära relationer, dels genom att direkt utsättas för våld, dels genom att tvingas bevittna våld, dvs. att se eller höra den brottsliga gärningen 8Regeringen (2016). En nationell strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor Utdrag (kapitel 5, sid 109-155) ur Makt, mål och myndighet – feministisk politik för en jämställd framtid Skr. 2016/17:10. Hedersrelaterat våld och förtryck begås (prop. 2005/06:166).9 Härutöver bör nämnas att det i punkt 42 i januariavtalet uttalas följande: Hedersrelaterat våld och förtryck måste bekäm- pas genom strängare straff och mer kunskap om dessa brott och för- tryck. Brott med hedersmotiv ska utgöra en egen brottsrubricering och det ska införas en särskild straffskärpningsgrund för brott med heders- motiv (Utredning 2019–2020. Ny lagstiftning från ). Reg- lerna för utvisning av icke-svenska medborgare som döms för heders- relaterade brott och hatbrott ska skärpas och frågan om utvisning ska alltid prövas vid sådana brott. Skyddet för den som drabbas av heders- relaterad brottslighet måste stärkas så att den som drabbas inte avvisas i sådana fall. Kompetens om hedersrelaterat våld ska öka. Arbetet mot heder ska öka i skolorna. Det behövs ett tydligt barnrättsperspektiv i arbetet mot hedersförtrycket. Möjligheterna ska öka att utan föräldrars samtycke ge insatser till unga vid misstanke om hedersbrott liksom att lagen om vård av unga (LVU) ska skärpas i samma syfte. Myndigheternas möjligheter ska stärkas att ingripa vid misstanke om att personer förs ur landet för att giftas bort mot sin vilja eller könsstympas (Tas i samma utredning. Kan hanteras genom tidigare leverans av det sistnämnda för- slaget). Inga offentliga medel ska utbetalas till föreningar eller religiösa samfund som genomför barnvigslar eller sanktionerar annan heders- relaterad brottslighet (Genomlysning av befintliga förordningar och myn- dighetsinstruktioner ). Kompetensteamet mot hedersbrott permanentas.10 6.2Vad är hedersrelaterat våld och förtryck? I en handlingsplan beskrev regeringen hedersrelaterat våld och för- tryck på följande sätt.12 Hedersrelaterat våld och förtryck har, liksom mäns våld mot kvinnor generellt, sin grund i kön, makt, sexualitet och kulturella föreställningar om dessa. Detta bekräftas av de rapporter som FN:s speciella rapportör om våld mot kvinnor har skrivit (se bl.a. Cultural practices in the family 2016/17:10. Makt, mål och myndighet – feministisk politik för en jämställd framtid, s. 114. 10Januariavtalet är en sakpolitisk överenskommelse mellan Socialdemokraterna, de gröna som innehåller 73 åtgärdspunkter. 11Texten i avsnittet är hämtad från SOU 2020:57 s. 98–104. 12Regeringen (2007). Handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer, s. 12 f. Hedersrelaterat våld och förtryck that are violent towards women [E/CN.4/2002/83] och Intersections between culture and violence against women [A/HRC/4/34]). Det finns många likheter i våldets struktur och mekanismer, t.ex. att våld och för- tryck ofta utövas i en nära relation och att den våldsutsatta på olika sätt är beroende av och starkt känslomässigt bunden till förövaren eller för- övarna. Synen på kvinnors och mäns sexualitet är central för att förstå våldets struktur och mekanismer både rörande mäns våld mot kvinnor generellt och hedersrelaterat våld och förtryck. När det gäller hedersrelaterat våld och förtryck är kontrollen av flickors och kvinnors sexualitet central och starkt knuten till kollektivet. I heders- tänkandet står föreställningar om oskuld och kyskhet i fokus och famil- jens rykte och anseende ses som avhängigt flickors och kvinnors faktiska eller påstådda beteende. Detta förhållande kan vara mer eller mindre uttalat och kontrollen kan sträcka sig från vardagliga former av begräns- ningar i flickors och kvinnors liv som berör exempelvis klädval, socialt umgänge och rörelsefrihet till livsval som utbildning, jobb och giftermål och skilsmässa. I sin mest extrema form resulterar hederstänkandet i hot om våld och våld, inklusive dödligt våld. Det hedersrelaterade våldets kollektiva karaktär innebär att det kan finnas fler förövare av båda könen och att offren kan vara både kvinnor och män samt flickor och pojkar. Det kan också innebära att våldet sank- tioneras av familjen och den närmaste omgivningen, även av andra kvinnor. Detta gör att det i vissa fall är påkallat med särskilda insatser för att bekämpa hedersrelaterat våld och förtryck. Specifik kunskap om heders- relaterat våld och förtryck och särskilda rutiner är nödvändigt, exempelvis i polisutredningar, vid riskbedömningar och vid bedömningar av vilka stödinsatser som bör ges till den våldsutsatta personen. Hederstänkandet kan ta sig olika uttryck beroende på kulturella före- ställningar och religion men är inte kopplat till någon specifik kultur eller religion. Hederstänkande kan även förekomma i icke-religiösa sam- manhang. Tvångsäktenskap och könsstympning är specifika företeelser som har sin grund i bl.a. föreställningen om att mäns och familjers heder är av- hängig kvinnors och flickors sexuella beteende. Arrangerade äktenskap har inte sällan starka inslag av påverkan och det kan vara svårt att avgöra om det [är] fråga om ett tvångsäktenskap. Att gå emot familjens tradi- tion och önskemål från föräldrar och andra släktingar kan för den enskilda flickan eller kvinnan, och även för unga män, vara så kännbart att det i praktiken inte är ett möjligt alternativ. Hedersrelaterat våld och förtryck drabbar också homo- och bisexuella av båda könen, samt transpersoner. Hedersrelaterat våld och förtryck – Glöm aldrig Pela och , som bildades efter mordet på 2001 (då under namnet Glöm aldrig ) beskriver begreppen hederskultur och hedersrelaterat våld på följande sätt:13 I de flesta kulturer är familjen den viktigaste delen av en persons liv. Imånga länder är familjen rangordnad utifrån kön och ålder, där de unga är underordnade de äldre och kvinnorna är underordnade männen. Den enskilda familjens status är till största del beroende av familjens heder. I sådana samhällen bedöms ofta mannens värde och status utifrån familje- tillhörighet och anseende, och mannens heder är i sin tur beroende av familjemedlemmarnas uppförande. Särskilt viktig för familjens heder är de kvinnliga familjemedlemmarnas sexualitet. Kvinnornas kyskhet utgör därmed gränsen mellan heder och skam. Kvinnorna är med andra ord bärare av männens och familjens heder. Hedersrelaterat våld definieras ofta som våld mot en kvinna som utförs av hennes make eller en manlig släkting. Det kännetecknas av att det både planeras och utförs av släktingar till den drabbade, med motivet att kvinnan har fläckat familjens heder. Förtrycket kan yttra sig genom att personen inte själv får bestämma hur den ska klä sig eller vilka den ska umgås med. I sin mest extrema form utsätts personen för fysiskt våld, i värsta fall med dödlig utgång. Anledningen till att familjen känner sig vanhedrad är ofta att kvinnan haft en påstådd eller verklig sexuell relation innan hon ingått äktenskap, eller utanför äktenskapet. Även pojkar och män drabbas av hedersvåld Även om pojkar och män ofta ges större frihet än kvinnorna kan också de riskera att utsättas för hedersvåld och tvångsgifte om de bryter mot rådande normer. Vad är hedersvåld och förtryck? Hedersrelaterat våld och förtryck Det är också männen som bevakar och kontrollerar sina kvinnliga familje- medlemmar, och om de inte uppfyller dessa krav kan de själva drabbas av våld och förtryck.14 Samband med äktenskap mot en parts vilja Det finns samband mellan hedersrelaterat våld och förtryck och äkten- skap mot en persons vilja. Föräldrar och släktingar tvingar i dessa fall en person att gifta sig genom att hota eller använda våld. I vissa fall luras barn och unga att åka utomlands, för att där bli gifta mot sin vilja. vet vi genom forskning och erfarenheter från frivilligorganisa- tioner mer om vilka som faller offer för och vilka som utövar heders- relaterat våld och annat sådant förtryck. har fokus legat på unga kvinnor som brottsoffer.