sou · H8B383 · 2021-01-01 00:00:00 — Miljömålsberedningen bedömer att den offentliga sektorn i sitt genomförande av havsmiljöpolitiken strävar mot en ekosystembaserad förvaltning. Miljömålsberedningen anser dock att det finns kvarstå- ende utmaningar i styrningen för att fullt ut genomföra ekosystem- baserad förvaltning och säkerställa att miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård ska kunna nås. 79Unep 2011, Taking Steps toward and Costal Ecosystem based Management. Ekosystemansatsen och ekosystembaserad förvaltning 9.2.1Ekosystemansatsen behöver regleras i lag –att en ekosystembaserad förvaltning är att arbeta i enlighet med ekosystemansatsen. Ekosystembaserad förvaltning är ett verk- tyg för att nå bevarande och hållbart nyttjande av hav och resurser. Beredningen bedömer vidare: –att ekosystembaserad förvaltning ska genomsyra allt havs- miljöarbete och hela havspolitiken. –att ekosystemansatsen definieras i 3 § havsmiljölagen: ”I sitt havsmiljöarbete ska regeringen tillämpa ekosystemansatsen som en utgångspunkt. Enligt ekosystemansatsen ska naturvärden be- varas och naturresurser nyttjas miljömässigt, ekonomiskt och socialt hållbart, med målet att säkerställa att ekosystemen används inom sina gränser.” –att det tydliggörs i havsmiljöförordningen (2010:1341) och vattenförvaltningsförordningen (2004:660) att ekosysteman- satsen ska tillämpas (jämför havsplaneringsförordningen). Ekosystemansatsen är ett förhållningssätt som, enligt Miljömåls- beredningens uppfattning, ska genomsyra allt miljöarbete och ge en tydlig riktning till den offentliga förvaltningen. Genom att placera ekosystemansatsen i havsmiljölagen avser Miljömålsberedningen dels att tillhandahålla en definition, dels att ge ekosystemansatsen ett tydligt signalvärde och visa på att man i den svenska rättsordningen tar ekosystemansatsen på allvar. Det blir då också tydligt att tillämp- ningen av ekosystemansatsen syftar till att uppnå miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård. Ekosystemansatsen har ännu inte definierats i svensk rätt och inte heller införts i lag. Sam- tidigt förväntas myndigheter och andra aktörer arbeta för en eko- systembaserad förvaltning. Ekosystemansatsen är inte konkret nog att ge vägledning i enskilda avgöranden men behöver finnas med som en utgångspunkt i regeringens havsmiljöarbete. Det saknas en enhetlig definition av ekosystembaserad förvalt- ning. En genomgång av forskningslitteratur visar dock att de olika Ekosystemansatsen och ekosystembaserad förvaltning begreppen som används som implementering av ekosystemansatsen, ekosystembaserad förvaltning eller ekosystembaserad fiskförvaltning, övervägande innehåller jämförbara komponenter eller processer base- rad på Malawiprinciperna. I praktiken används de omväxlande och leder till likartade insatser.80 Miljömålsberedningen anser efter kontakter med olika aktörer att det har lagts för mycket tid på att tolka och definiera innebörden av ekosystemansatsen, dess principer och ekosystembaserad förvalt- ning, i stället för att lägga kraft på att genomföra miljöpolitiken. behövs därför stöd i arbetet med verkställighet som säkerställer att syftet och ändamålet med en ekosystembaserad förvaltning verk- ligen nås. Ett annat problem som Miljömålsberedningen har upp- märksammats på är att ekosystemansatsen och ekosystembaserad förvaltning används i författningstext, framför allt inom EU-för- ordningar och direktiv utan att en legaldefinition har införts i svensk författning. Detta bidrar enligt vad beredningen erfar till de omfatt- ande tolkningsdiskussionerna som det hänvisas till ovan. Enligt den definition som Miljömålsberedningen föreslår ska alltså regeringen tillämpa ekosystemansatsen som en utgångspunkt i havs- miljöarbetet. Med utgångspunkt avses att ekosystemansatsen ska genomsyra havsmiljöarbetet och de bedömningar som behöver göras. Vidare ska enligt definitionen naturvärden bevaras och naturresurser nyttjas hållbart enligt de tre hållbarhetsdimensionerna (miljömässigt, ekonomiskt och socialt). Syftet ska vara att säkerställa att ekosyste- men används inom sina gränser, dvs. att de håller för den belastning som människan utsätter dem för. Miljömålsberedningen anser även att det ska tydliggöras i både havsmiljöförordningen och vattenförvaltningsförordningen, på samma sätt som det nämns i havsplaneringsförordningen, att ansvariga myndigheter ska tillämpa ekosystemansatsen i havsmiljöarbetet. Tydlighet i hur begreppen används I tidigare avsnitt redovisas ett antal begrepp och verktyg som kopp- lar till ekosystembaserad förvaltning. Miljömålsberedningen bedö- mer inte att det finns någon motsättning mellan olika begrepp, men 80Langlet, D. and , A. 2019, Synthesis Report on the Ecosystem Approach to Spatial Planning, Report . Ekosystemansatsen och ekosystembaserad förvaltning att det kan vara onödigt komplicerat att försöka förstå hur begrep- pen förhåller sig till varandra. Beredningen utgår i sitt arbete med att ta fram en strategi från att: •Ekosystembaserad förvaltning är att arbeta i enlighet med eko- systemansatsen. •Hållbart nyttjande används i miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård. I tilläggsdirektivet gav regeringen bered- ningen i uppgift att ta fram en strategi för bevarande och hållbart nyttjande av havet och dess resurser. En ekosystembaserad för- valtning är verktyget för att nå bevarande och hållbart nyttjande inom havsförvaltningen, •Källa till hav-ansatsen är en ansats som bidrar till ekosystem- baserad förvaltning i frågor som rör både land och hav. •DIPSR, Symphony, Open Standards, Mosaic m.fl. är verktyg som på olika sätt kan stödja arbetet med en ekosystembaserad för- valtning. 9.2.2Ekosystembaserad förvaltning ska genomsyra strategin för bevarande och hållbart nyttjande av havet och dess resurser Miljömålsberedningens ambition i detta betänkande är att förslagen i strategin ska vara i linje med principerna för ekosystemansatsen. Miljömålsberedningen erfar att det finns en samsyn om att havs- förvaltningen behöver vara ekosystembaserad. En ofta förekomman- de kommentar när ekosystembaserad förvaltning diskuteras lyder ungefär vi behöver stärka arbetet med ekosystembaserad havsförvalt- ning, men vad innebär det egentligen – i praktiken? Styrningen av havsmiljöpolitiken är komplex och för att ge stöd i styrningen efterfrågas någon form av ramverk eller process. Eko- systembaserad förvaltning anses av många, svara på behovet att i styr- ningen av havsmiljöpolitiken belysa bredare konsekvenser, synergier och målkonflikter och ta hänsyn till dessa för att hitta gemensamma lösningar. Detta är ett arbetssätt som kräver samverkan och integ- rering horisontellt mellan sektorer såväl som vertikalt mellan olika aktörer i styrkedjan liksom med olika intressenter. Ekosystemansatsen och ekosystembaserad förvaltning ningen menar att detta är att se ekosystemansatsen som ett för- hållningssätt som behöver genomsyra alla delar av havsmiljöarbetet. Miljömålsberedningen menar att ekosystemansatsen egentligen behöver genomsyra förvaltningen på miljöområdet i sin helhet och på havsmiljöområdet i synnerhet. Ekosystemansatsen tar enligt Miljö- målsberedningens mening ett sådant helhetsgrepp som efterlyses i havsmiljöarbetet och som beredningen också avser att närma sig med förslagen om att inkludera fler sektorer och discipliner i havsmiljö- frågorna. Ekosystemansatsen är dock för vid för att passa in i miljö- balken som är den mest centrala miljölagstiftningen i svensk rätt. handlar enbart om den ekologiska dimensionen och in- kluderar inte den ekonomiska eller den sociala dimensionen som även finns med i ekosystemansatsen. Däremot finns möjligheten att i en ny havsmiljölag från början ta ett önskvärt helhetsgrepp och fästa ekosystemansatsen som utgångs- punkt för havsmiljöarbetet i svensk rättsordning. Miljömålsberedningen instämmer i bedöm- ning81 att det inte finns några väsentliga formella hinder för att tillämpa den ekosystembaserade förvaltningens principer inom nuvarande för- valtningsstruktur. Miljömålsberedningen delar även uppfattningen att dessa principer inte uppfylls automatiskt i arbetet med att genom- föra t.ex. EU-direktiven och åtaganden såsom Helcoms Aktionsplan för , om inte ekosystembaserad förvaltning får ett tydligt fäste i svensk författning. Beredningen menar att det är nödvändigt att arbetet med att genomföra en ekosystembaserad förvaltning integreras långsiktigt i all havsmiljöpolitik och havsförvaltning och inte drivs som enskilda projekt. Krav på samhällsekonomiska analyser En ekosystembaserad förvaltning ställer krav på att förvaltningens effekter på ekosystemtjänster ska identifieras och värderas samhälls- ekonomiskt samt att förvaltningsåtgärder ska skapa incitament att främja biologisk mångfald och hållbart nyttjande. En ekosystembaserad förvaltning innebär därför behov av fördjupade samhällsekonomiska analyser. Eftersom ett centralt perspektiv inom samhällsekonomi är 81Havsmiljöinstitutet , Ekosystembaserad förvaltning som metod för att hantera negativa miljötrender och oklara orsakssamband, Rapport 2019:6. Ekosystemansatsen och ekosystembaserad förvaltning att bedöma de samlade effekterna av olika handlingsalternativ på mänsk- lig välfärd, kan de så kallade tre hållbarhetsdimensionerna – ekono- miska, sociala och ekologiska värden – integreras i de samhällseko- nomiska analyserna.82 Klimatförändringarna medför större behov av ekosystembaserad förvaltning Beredningen bedömer att effekter av klimatförändringar och havs- försurning på den miljön stärker behovet av en ekosystem- baserad förvaltning. Denna bedömning stöds bl.a. av Formas som framhåller att det är viktigt att en ekosystembaserad havsförvaltning tar hänsyn till hur olika påverkansfaktorer samverkar.83 Utifrån forskningsresultat på området drar Formas slutsatsen att havsför- valtningens val av mål, åtgärder och styrmedel behöver vara integ- rerade i olika miljöproblem samt att modeller, scenarier och övervakning är avgörande för att åstadkomma en adaptiv och eko- systembaserad havsförvaltning. Enligt Formas kan förstärkningen av den resiliensen ses som en viktig åtgärd inom ekosystem- baserad förvaltning för att minska risken för regimskiften. I princip alla aktörer som Miljömålsberedningen varit i kontakt med under utredningsarbetet framhåller att ett bättre kunskapsunderlag är grundläggande för att en ekosystembaserad havsförvaltning ska kunna utformas så att vi når målen för havets tillstånd. Kunskaps- brister finns inom bl.a. miljöövervakning, kartering av livs- miljöer och arter, omfattning och effekter av påverkansfaktorer, kli- mateffekter samt kunskap om ekosystemprocesser och näringsvävar. En annan utmaning som aktörerna pekar på är att forskningen om ekosystemansatsen och ekosystembaserad förvaltning ofta är splittrad och inriktad på enskilda sektorer eller delar av förvaltningen. Forskningen om ekosystembaserad förvaltning drivs av naturvetare 82Havsmiljöinstitutet , Samhällsekonomisk analys till stöd för en ekosystembaserad fisk- förvaltning, Rapport 2020:3. 83Formas 2019, Effekter av klimatförändringar och ökade koldioxidhalter på den miljön, En analys av kunskapsläget om ekosystem, resiliens och havsförvaltning. Ekosystemansatsen och ekosystembaserad förvaltning inte av forskare med kompetens inom förvaltnings- och styrnings- frågor. Miljömålsberedningen instämmer i att kunskap och forskning är viktigt för en ekosystembaserad förvaltning. Dessa frågor hanteras vidare i kapitlet om Kunskapsförsörjning. 84Ivarsson , A. 2019, Politiken går till sjöss – förvaltningspolitisk möter havs- politik. 10 Agenda 2030 och mål 14 En av Miljömålsberedningens uppgifter är, enligt regeringens till- läggsdirektiv, att redogöra för hur existerande styrmedel och åtgär- der styr mot havsanknutna miljökvalitetsmål och mål 14 och om de kan bli mer effektiva. I tilläggsdirektivet bedömde regeringen att arbetet med att nå de havsanknutna miljökvalitetsmålen behöver ut- vecklas som en följd av antagandet av Agenda 2030 och hållbarhets- mål 14 för hav och resurser. Miljömålsberedningen ska därför värdera behovet av att ytterligare förstärka kopplingen mellan havs- anknutna miljökvalitetsmål och mål 14 samt att förbättra samstäm- migheten i politik och styrmedel, t.ex. genom etappmål. 10.1Agenda 2030 och de globala målen för hållbar utveckling Agenda 2030 för hållbar utveckling och dess 17 globala mål för håll- bar utveckling antogs vid den 25 september 2015.1 Agendan förhandlades inom , där samtliga FN:s medlemsstater ingår. Agenda 2030 är en handlingsplan för för- ändring till ett hållbart samhälle och välstånd för människorna inom planetens gränser.2 Agendan och de globala målen syftar till att utrota fattigdom och hunger, förverkliga de mänskliga rättigheterna för alla, uppnå jäm- ställdhet och egenmakt för alla kvinnor och flickor samt säkerställa ett varaktigt skydd för planeten och dess naturresurser. Agenda 2030 genomsyras av ett rättighetsperspektiv som säkrar alla individers politiska och medborgerliga rättigheter, likväl som de ekonomiska, 1FN resolution A/RES/70/1. 2019/20:188, genomförande av Agenda 2030. Agenda 2030 och mål 14 sociala och kulturella rättigheterna. Detta kommer till uttryck i den centrala principen att ingen ska lämnas utanför. Agendan ger uttryck för komplexa globala utmaningar som be- höver hanteras gemensamt genom ambitiösa multilaterala lösningar. Agendan har fyra beståndsdelar: –politisk deklaration, –17 hållbarhetsmål och 169 delmål, –medel för genomförande (Action Agenda) samt –ett ramverk för översyn och uppföljning. Agendan betonar vikten av samstämmighet mellan olika områden. Agendans mål och delmål är integrerade och odelbara och omfattar samtliga tre dimensioner av hållbar utveckling: den ekonomiska, den sociala och den miljömässiga. Jämställdhet och partnerskap ska integ- reras i alla målen.3 De 17 målen är följande: Avskaffa fattigdom i alla dess former överallt. Avskaffa hunger, uppnå tryggad livsmedelsförsörjning och förbättrad nutrition samt främja ett hållbart jordbruk. Säkerställa hälsosamma liv och främja välbefinnande för alla i alla åldrar. Säkerställa en inkluderande och likvärdig utbildning av god kvalitet och främja livslångt lärande för alla. Uppnå jämställdhet och alla kvinnors och flickors egen- makt. Säkerställa tillgången till och en hållbar förvaltning av vatten och sanitet för alla. Säkerställa tillgång till ekonomiskt överkomlig, tillförlitlig, hållbar och modern energi för alla. Verka för varaktig, inkluderande och hållbar ekonomisk tillväxt, full och produktiv sysselsättning med anständiga arbets- villkor för alla. 2019/20:188. Agenda 2030 och mål 14 Bygga motståndskraftig infrastruktur, verka för en inklu- derande och hållbar industrialisering samt främja innovation. Minska ojämlikheten inom och mellan länder. Göra städer och bosättningar inkluderande, säkra, mot- ståndskraftiga och hållbara. Säkerställa hållbara konsumtions- och produktionsmönster. Vidta omedelbara åtgärder för att bekämpa klimatföränd- ringarna och dess konsekvenser. Bevara och nyttja haven och de resurserna på ett hållbart sätt för en hållbar utveckling. Skydda, återställa och främja ett hållbart nyttjande av land- baserade ekosystem, främja ett hållbart brukande av skogar, be- kämpa ökenspridning, hejda och vrida tillbaka markförstöringen samt hejda förlusten av biologisk mångfald. Främja fredliga och inkluderande samhällen för hållbar utveckling, tillhandahålla tillgång till rättvisa för alla samt bygga upp effektiva, och inkluderande institutioner med ansvarsutkräv- ande på alla nivåer. Stärka genomförandemedlen och återvitalisera det globala partnerskapet för hållbar utveckling. Enskilda stater har det främsta ansvaret gentemot sina medborgare att genomföra agendan. Åtagandet som gäller alla länder, oavsett inkomst- och utvecklingsnivå är inte bindande författningstext och det finns inte heller några internationella sanktioner mot länder som inte lever upp till målsättningarna i handlingsplanen.4 Varje land måste ta ställning till vilka åtgärder som ska vidtas och hur det ska gå till utifrån sina nationella förutsättningar. I enlighet med Agenda 2030 och Action Agenda kommer en systematisk uppföljning och översyn att genomföras på nationell, regional och global nivå. Ländernas genomförande av agen- dan ska rapporteras till FN på två olika sätt. Det ena är en statistisk uppföljning genom globala indikatorer beslutade av FN. 4SOU 2019:13, Agenda 2030 och : Världens utmaning – världens möjlighet, betänkande av Agenda 2030-delegationen. Agenda 2030 och mål 14 Den andra formen av rapportering är en frivillig nationell gransk- ning som länderna gör vid FN:s politiska högnivåforum för hållbar utveckling (HLPF). HLPF kommer att arbeta tillsammans med , FN:s ekonomiska och sociala råd (ECOSOC) samt andra berörda FN organ och forum, i enlighet med gällande mandat.5 Inför högnivåforumet 2017 presenterades den första rapporten från den om genomförandet av Agenda 2030. Regeringen anser att det är lämpligt att göra en nationell rapporter- ing vid högnivåforumet en gång per mandatperiod. En annan viktig del av högnivåforumet är den tematiska gransk- ningen av de globala målen. Den tematiska granskningen ger enskilda medlemsstater och intressenter möjlighet att lyfta fram framgångar och goda exempel samt utmaningar i genomförandet av specifika mål. Målen som särskilt granskas är också normalt fokus för den minister- deklaration som antas vid högnivåforumet. 10.2Agenda 2030 och hållbarhetsmål 14 i Agenda 2030, som också är en av Miljömålsberedningens utgångs- punkter, är alltså en handlingsplan. Regeringen har beslutat att ska vara ledande i genomförandet av agendan. Genomförandet av Agenda 2030 innebär en successiv omställning av som modern och hållbar välfärdsstat både på hemmaplan och som del av det glo- bala systemet.6 Som en del av genomförande av Agenda 2030 tillsatte reger- ingen en delegation med uppgift att stödja och stimulera arbetet. Delegationen fick i uppdrag att föreslå en övergripande hand- lingsplan, främja informations- och kunskapsspridning och förankra Agenda 2030 genom en bred dialog med olika samhällsaktörer. 5Svensk översättning av FN:s Transforming our world: The 2030 agenda for sustainable development, Medel för genomförande, s. 47. 6www.regeringen.se/pressmeddelanden/2018/06/regeringen-har-beslutat-om-sveriges- handlingsplan-for-agenda-2030/, . Agenda 2030 och mål 14 I sitt slutbetänkande, Agenda 2030 och : Världens utmaning –Världens möjlighet, som lämnades föreslog delega- tionen bl.a. att skulle besluta om ett nationellt mål för genomförandet av Agenda 2030 för att få till stånd långsiktighet i beslut och en bred politisk förankring av Agenda 2030. Vidare före- slog delegationen att regeringen från och med budgetpropositionen , ska redovisa en nulägesanalys och en samlad redovisning av arbetet med Agenda 2030. Regeringen föreslogs även tillsätta en kommitté som fram kontinuerligt ska ta fram förslag till åtgärder, följa upp och utvärdera genomförandet av Agenda 2030 så att arbetet för att nå agendans mål drivs framåt. Regeringen föreslogs dessutom ingå ett handslag med Kommuner och Regioner (SKR) för det fortsatta genomförandet av Agenda 2030 på lokal och regional nivå.7 2017 tog delegationen fram en nulägesbeskrivning som bl.a. inklu- derade långsiktiga utmaningar i genomförande av havsmiljöpoliti- ken.8 Delegationen angav att ett långsiktigt bevarande och nyttjande av haven är en utmaning för , och lyfte särskilt följande lång- siktiga utmaningar när det gäller att nå hållbarhetsmål 14: –Det är en långsam process att vända skeendet med havsbottendöd även om tillförseln av näringsämnen bromsas. –Klimatförändringar förvärrar många problem i havet då det med- för ökad avrinning, havsförsurning och uppvärmning av haven. –Stor mängd marint skräp och plaster. –Exploatering av kustnära grunda vatten. –Överfiske och destruktiva fiskemetoder. –Havsfrågans gränsöverskridande natur förutsätter samarbete på global, nationell och lokal nivå. 7SOU 2019:13, Agenda 2030 och : Världens utmaning – världens möjlighet, betänkande av Agenda 2030-delegationen. 8Agenda 2030 delegationen 2017, I riktning mot en hållbar välfärd – Agenda 2030-delega- tionens nulägesbeskrivning och förslag till handlingsplan för genomförande av Agenda 2030 för hållbar utveckling, Fi 2016:01. Agenda 2030 och mål 14 10.2.2Hur har Agenda 2030 implementerats formellt i den statliga förvaltningen – ? Enligt regeringen har i hög utsträckning lagstiftning och riks- dagsbundna mål som väl motsvarar Agenda 2030 men det krävs fort- satt arbete för att kunna nå flera mål. Den som sökte på begreppet Agenda 2030 i svensk författnings- samling fick en (1) träff.9 Träffen är förordningen (2015:152) med instruktion för . har till uppgift att sprida information och kunskap om , främja svenska intressen internationellt samt bidra till långsiktiga rela- tioner mellan och andra länder. Genom en ändring i Svenska institutets instruktion som trädde i kraft ska myndig- hetens verksamhet bl.a. bidra till genomförandet av Agenda 2030.10 har vissa statliga myndigheter i den statliga redovisningsorganisationen haft uppdrag i sina respektive reglerings- brev att redovisa hur deras verksamhet har bidragit till att uppnå målen i Agenda . hade ett knappt hundratal statliga myndigheter ett sådant redovisningsuppdrag i regleringsbrevet.11 Agenda 2030 och hållbarhetsmålen har till stor del lyfts fram av särskilt kommuner och privata företag som de mål för miljön som står i fokus och som de bedömer sin verksamhet utifrån. 10.2.3Kommuner och regioner utgår ofta från Agenda Många kommuner utgår från Agenda när kommunfullmäktige tar fram kommunala mål för miljö- och hållbarhetsarbetet. Riks- dagsbundna mål är styrande för regeringen och konkretiseras genom regeringens åtgärder och genom styrning av och uppdrag till statliga myndigheter. Kommuner och regioner är inte bundna av nationella mål om de inte regleras i lag. De riksdagsbundna målen har dock ofta en indirekt styrande effekt även på den politik som bedrivs på lokal och regional nivå. Målen tydliggör politikens inriktning även för andra aktörer inom t.ex. näringslivet och civilsamhället. 9https:///sok/?q=Agenda+2030&op=S%C3%B6k, . 104 § förordningen (2015:152) med instruktion för . 11www.esv.se, Statsliggaren, . Agenda 2030 och mål 14 Av SKR:s inriktningsdokument för kommuner och regio- ner 2020–2023 framgår att FN:s Agenda 2030 lyfter fram flera viktiga områden som påverkar väl- färden och möjligheten till en god ekonomisk, ekologisk och social ut- veckling av det lokala samhället. Målen syftar bland annat till att för- verkliga alla människors mänskliga rättigheter och uppnå jämställdhet och egenmakt för alla kvinnor och flickor. Kommuner och regioner har ett särskilt ansvar för att driva en utveckling mot agendans mål. Hälsan stärks då kommuner och regioner arbetar tillsammans med hälsofräm- jande och förebyggande insatser för att stärka social hållbarhet och minska skillnader i hälsa. De vitt skilda förutsättningarna i storstad, glesbygd, förorter och mindre samhällen i ett glesbefolkat land ställer krav på att alla delar av landet ges rätt möjligheter för en hållbar utveck- ling. SKR vill ligga steget före och tillsammans med kommuner och regioner ta initiativ till att skapa förutsättningar för en hållbar välfärd och utveckling i hela landet.12 Att kommunerna och regionerna visar på engagemang i Agenda framgår bl.a. av SKR:s sammanställningar av kommunala och regionala initiativ angående Agenda 2030 . Sammanlagt 121 kom- muner och samtliga regioner redovisade exempel på – dock inte en fullständig redogörelse av - sitt arbete inom Agenda 2030.13 10.2.4Agenda 2030 och bolag med statligt ägande Bolag med statligt ägande ägs ytterst av svenska folket och är del av svenskt näringsliv. Enligt regeringen ska bolag med statligt ägande agera föredömligt inom miljöområdet.14