sou · H9B334 · 2021-05-04 00:00:00 — I avled 2,1 per 1 000 levande födda spädbarn 2019, varav hälften skedde . är ett av de länder som har lägst spädbarns- dödlighet.80 i barnens liv utvecklas hjärnan som mest. Då grundläggs den fysiska, psykiska, sociala och kognitiva utveck- lingen. Olika faktorer påverkar barns utveckling och framtida hälsa både och i den tidiga barndomen. Den i livet har därför stor betydelse för barns hälsa och utveckling och omgivningens bemötande är centralt. Det är viktigt att de biolo- giska, psykologiska och sociala faktorerna samspelar på ett sätt som främjar barnets utveckling och hälsa på sikt.81 i ett barns liv har avgörande betydelse för livslång psykisk hälsa och välbefinnande.82Hos yngre barn är psykisk och somatisk hälsa väl förbundna med varandra och inte enkla att skilja åt. Psykisk ohälsa hos barn tar sig andra uttryck än hos äldre barn eller vuxna. Tecken på psykisk ohälsa hos spädbarnen och de små barnen visar sig bland annat genom svårig- 79Socialstyrelsen (2018): Dödfödda barn. 80Folkhälsomyndigheten (2020): Spädbarnsdödlighet (Hämtad ). 81Sarkadi, A. et al. (2018): Spädbarns utveckling och behov av en trygg anknytning. 82Britto, P.R. (2017): Nuturing care:promoting early childhood developement och Stewart- , S.L. och McMillian, A.S. (2010): Home and communiting based parenting support programmes and interventions:report of Worpackage 2 of the DataPrev project. heter i relation och samspel mellan barnet och dess vårdnadshavare, dålig tillväxt, problem relaterade till barnets sömn, ätsvårigheter, skrikighet, svårigheter att lugna och trösta, brister i kommunikation, tillbakadragenhet och att barnet inte följer förväntad utveckling. Det skapar lidande hos barnet och dess omgivning och kan utmana för- äldraskapet. Familjen kan behöva söka stöd i situationen, vilket kan uppmärksammas inom barnhälsovården eller inom förskolan. Det krävs ett nära samarbete med barnets vårdnadshavare för att kunna identifiera bakomliggande orsaker, planera för rätt insatser och följa upp. En bred kartläggning av skydds- och riskfaktorer runt och i familjen blir viktig, eftersom barnet är helt beroende av den omsorg och omvårdnad det får och familjens förutsättningar för att ge den.83 De flesta barn mellan 1–är inskrivna i förskola. Förskolan blev en egen skolform 1998. har antalet inskrivna barn ökat från strax under 20 000 barn till omkring 513 000 barn 2019. det år barnet fyller är knappt hälften av barnen in- skrivna. Bland tvååringar är andelen och bland tre- till femåringar är inskrivna i förskolan. Det finns ingen skillnad mellan flickor och pojkar. Figur 4.8 Andel barn inskrivna i förskola efter ålder. Källa: förskoleregister och SCB:s barn och familjestatistik . 83Rikshandboken för barnhälsovård (2020): Identifiering skydds- och riskfaktorer. (Hämtad ). 84SCB (2021): 23 000 barn går inte i förskola (Hämtad ). En viktig del av förskolans arbete är att stödja barnens förmågor till att uppleva, reglera och uttrycka känslor, bilda nära och trygga rela- tioner och att utforska sin omvärld. Det är viktiga aspekter för barns psykiska hälsa och utveckling.85 Förskolan har positiva effekter både på barns psykiska hälsa och på deras senare studieresultat i både språk och matematik. I vuxen ålder har de som gick i förskola högre utbildningsnivå och högre in- komst. Förskolepersonalens utbildning och kompetensutveckling, samt rutiner för övergång från förskola till skola, har gynnsam effekt på barns kognitiva och sociala utveckling och psykiska hälsa.86 När barn själva får svara på frågan om de trivs i förskolan fram- kommer bilden av att trivseln är mycket hög. svarar att de trivs och att de trivs ganska bra. anger att de inte trivs.87 Barn som är födda utomlands går i förskolan i lägre grad än barn som är födda i . Av de 23 000 3–5-åringar som inte går i för- skola är födda utomlands. av dessa har varit folkbokförda i i mindre än . De barn som inte går i för- skola har oftare föräldrar med högst förgymnasial utbildning, lägre inkomstnivå och bor i hyresrätt.88 När det gäller små barns hälsa i allmänhet finns begränsad infor- mation, eftersom det inte finns några fullt utvecklade datakällor.89 Skolbarns och ungdomars hälsa Tillfredsställelse med livet har ett samband med goda familjerela- tioner och skolfaktorer. Generellt uppger 11-, 13- och 15-åringar att de är tillfreds med livet, dock sjunker andelen något . En större andel pojkar än flickor anser att de är tillfreds med livet. Bland 15-åriga flickor uppger att de har ett högt eller mycket högt välbefinnande, motsvarande siffra för poj- karna är 85 procent.90 85Folkhälsomyndigheten och och samhällsmedicin SLL (2017): Förskolans påverkan på barns hälsa. 87Barnombudsmannen (2019): Barns röster från förskolan. 88Folkhälsomyndigheten och och samhällsmedicin SLL (2017): Förskolans påverkan på barns hälsa. 89Folkhälsomyndigheten (2020): Kartläggning av datakällor, indikatorer och index för uppfölj- ning av små barns hälsa och barnhälsovård. 90Folkhälsomyndigheten (2018): Skolbarns hälsovanor i /18 – Grundrapport. Genomgående skattar flickor sin självkänsla lägre jämfört med pojkar och en mindre andel 15-åriga flickor än pojkar tycker om sig själva och anser att de är tillräckligt bra som de är. Andelen flickor som anser att ”jag tycker om mig själv” är jämfört bland pojkarna. Andelen flickor som håller med om att ”jag är tillräckligt bra som jag är” är medan motsvarande andel för pojkarna är . Pojkar skattar även sin självför- måga högre än flickor och en större andel uppger att de alltid eller vanligtvis klarar av saker de bestämt sig för att göra.91 Flickor i alla åldersgrupper och pojkar uppger att de upplever en ökad skolstress som relaterar till psykiska och soma- tiska symtom. En högre andel flickor uppger att de känner sig stressade jämfört med pojkar i samma ålder, respektive . För flickor och pojkar uppger respektive att de känner skolstress.92 Barn och unga som känner sig stressade över skolarbetet beskri- ver att de saknar strategier och att skolarbetets påfrestningar aldrig tar en paus. För en del barn skapar arbetsbelastningen i skolan en ohållbar situation. En del upplever att skolarbetet tar upp så mycket tid och ork att de känner sig tvungna att prioritera bort vänner och fritidsaktiviteter.93 De vanligaste psykiska besvären bland flickor och pojkar i skol- åldern är irritation, dåligt humör, nervositet och sömnsvårigheter. Alla besvär är vanligare bland flickorna i 13- och 15-årsåldern jämfört med pojkarna. Utvecklingen av de psykiska besvären har ökat bland 13- och 15-åringarna och de 11-åriga flickorna sedan mätningarnas start /1986.94 Fler yngre barn rapporterar psykosomatiska besvär som nedstämdhet och sömnsvårigheter än tidigare.95 De van- ligaste somatiska besvären bland flickor i alla åldrar är huvudvärk och magont och besvären förekommer i högre utsträckning hos flickor jämfört med pojkar. Huvudvärk och ryggont är vanligast hos pojkar. Det är vanligare att flickor har minst två somatiska besvär mer än en gång jämfört med pojkar. Andelen elever med minst två besvär har varierat och andelarna i alla åldrarna har ökat 93Bris (2020): Hållbara liv – om barnets rättigheter, barns uppväxtvillkor och samhällets ansvar. 94Folkhälsomyndigheten (2018): Skolbarns hälsovanor i /18 – Grundrapport. 95Socialstyrelsen (2019): Psykiatrisk vård och behandling till barn och unga – Öppna jämförelser 2019. till de högsta nivåerna sedan studiens start. Flickor i alla åldrar tar i högre utsträckning än pojkar medicin mot huvudvärk och magont.96 Självrapporterade psykosomatiska besvär ökar risken för senare psykiatrisk sjukdom eller självmord.97 av barn i åldrarna 13–vårdades för psy- kiatrisk diagnos eller behandlades med psykofarmaka inom öppen- eller slutenvården . I gruppen unga mellan 18–var mot- svarande andel , med en fördelning på för unga kvinnor och för unga män. Antalet som vårdades för psykiatrisk diagnos eller behandlades med psykofarmaka har ökat för barn och unga till 2017.98 De diagno- ser som främst bidrar till ökningen är depressioner och ångestsyn- drom, vilket resulterar i en ökad förskrivning av läkemedel. av barn och unga i åldrarna 13–har haft depression. Depressionsförekomsten bland barn innan puberteten är lägre och drabbar . drabbas cirka 10 pro- cent av alla barn och unga av ångestsyndrom.99 Antal barn och unga som tagit sitt liv varierade mellan 20–29 fall –2017, vilket motsvarar omkring ett självmordsfall per 100 000 invånare i åldersgruppen. När det gäller unga mellan 18–, varierar antalet personer som avlider till följd av självmord . avled 128 unga i ålders- gruppen. Det är betydligt vanligare att både pojkar och unga män tar sina liv än flickor och unga kvinnor.100 av barn i skolåldern uppskattas ha ADHD.101 Antalet barn i åldern 5–som använder läkemedel vid ADHD har ökat och medicineringen med ADHD-läkemedel är dubbelt så hög bland pojkar som bland flickor. Det är inte ovanligt att personer med ADHD har flera samtida psykiatriska diagnoser. Bland barn och unga är ångesttillstånd, depression och utagerande beteende vanligt. Det finns även en ökad risk för att utveckla miss- bruk.102 96Folkhälsomyndigheten (2018): Skolbarns hälsovanor i /18 – Grundrapport. 97Socialstyrelsen (2013): Psykisk ohälsa bland unga. Underlagsrapport till Barns och ungas hälsa, vård och omsorg 2013. 98Socialstyrelsen (2019): Psykiatrisk vård och behandling till barn och unga – Öppna jämförelser 2019. 101Socialstyrelsen (2014): Stöd till barn, ungdomar och vuxna med adhd. 102Socialstyrelsen (2019): Psykiatrisk vård och behandling till barn och unga – Öppna jämförelser 2019. Barn och unga med långvariga och vårdbehov Demografiska diskussioner i fokuserar främst på multi- sjuka äldre och sjuka vuxna, trots att även barnpopulationen är i stadig ökning och att det finns ett stort antal barn och unga med långvariga och stora behov av vård och omsorg. Några av dem är så kallade nya överlevare, som till exempel för tidigt födda barn, barn födda med allvarliga missbildningar och barn och unga som överlevt cancer, andra är barn och unga med neurologiska och metabola sjuk- domar. Psykiatriska tillstånd ökar, inte minst andelen som får diag- noser inom neuropsykiatriska funktionshinder. Trots detta saknas tillgängliga fakta om barn och ungas övergripande sjuklighet och vårdbehov. Gruppen barn och unga med långvariga och stora vårdbehov innefattar personer med kroniska tillstånd av olika slag, vilket inne- bär att de har likartade behov . Tillstånden spän- ner över många olika diagnosfält. Det saknas dock en vedertagen definition för denna grupp. Det saknas också data på hur många barn och unga som gruppen omfattar, men data från visar att av alla barn och unga från 0 till och med , har större och återkommande behov av hälso- och sjukvård och konsumerar en majoritet av vårdresurserna ().103 Myndighetsrappor- ter liksom en del internationella studier pekar på en ungefärlig förekomst av kroniska sjukdomar hos barn och unga på 20 procent.104 Barn och unga med långvariga och stora vårdbehov är en hetero- gen grupp. Den omfattar till exempel personer med funktionsned- sättningar som får stöd inom habiliteringsverksamhet, personer med olika socialpsykiatriska behov, likväl som personer med väl kontrol- lerad astma eller diabetes. Skillnaderna inom gruppen är därför stora när det gäller medicinsk komplexitet, grad av funktionsnedsättning och resursbehov. För olika individer varierar också vårdbehovet , eftersom många går in och ut ur stora behov, medan en del är livslångt sjuka från starten av livet. Barn och unga med långvariga och stora vårdbehov söker vård i både primärvård och specialistvård, men för olika saker. 103Västra (2018): Barn och unga – komplexa behov och vägar framåt. 104Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2014): VIP i vården? Om utmaningar i vården av personer med kronisk sjukdom, rapport 2014:2. Samsjuklighet är vanligt hos barn med vissa kroniska tillstånd, till exempel hos barn med fetma, barn med syndrom, hos svårt sjuka nyfödda barn, vid neurologisk sjukdom och vid psykiatriska tillstånd och neuropsykiatriska funktionshinder. Av barn med långvariga och stora behov har ungefär en femtedel av individerna tre eller fler kro- niska diagnoser. Det innebär en utmaning för vården som ofta är segmenterad och diagnosspecifik.105 Barn och unga som har kroniska sjukdomar och många vårdkon- takter lyfter själva vikten av vårdnadshavares roll som trygghetsska- pande och stödjande i informationsinhämtning, i mötet med vården, i planering och behandling. Det är tydligt att sjukdomen påverkar vardagen och barnets eller den unges syn på livet och sin utveckling. Flera barn och unga vittnar om att de tvingas mogna in i vuxenlivet tidigare än kompisar utan kronisk sjukdom. De måste också utstå många prövningar och förväntas klara av påfrestande och stressiga moment i hälso- och sjukvården. Unga ser också föräldrarnas stress och vårdpersonalens pressade vardag och tidsbrist.106 Skolarbetet påverkas i hög grad av sjukligheten och behandlingen, men stöd och kompensation från skolan för barnets ofrivilliga från- varo uteblir ofta. Unga med kroniska sjukdomar vill vara som alla andra och det uppstår ofta inre konflikter kring vem man vill dela sin hälsoinformation med, som till exempel kompisar, lärare och elev- hälsans personal.107 Barn och unga med funktionsnedsättning uppger att de trivs mindre bra i skolan och utsätts för mobbning i högre grad än andra barn. Det är särskilt förekommande bland barn med måttliga eller svåra funktionsnedsättningar och neuropsykiatriska diagnoser. Mellan 60–av eleverna med en funktionsned- sättning, långvarig sjukdom eller annat långvarigt hälsoproblem tar medicin.108 För barn och unga med kroniska tillstånd är det extra viktigt att hälso- och sjukvården tillhandahåller en trygg fast kontakt som ger kontinuitet och tillräckligt med tid när besvären kvarstår och inte ger med sig vid de första insatserna. Delaktighet och stöd, samord- ning och informationsdelning brister ofta i vården. 105Västra (2018): Barn och unga – komplexa behov och vägar framåt. 106Västra (2019): Intervjustudie med barn och unga med kronisk sjukdom och många vårdkontakter i – hur de uppfattar kontakten med vården och hur de beskriver sin vardag, Regional handlingsplan för barn och ungas hälsa och sjukvård. 108Folkhälsomyndigheten (2018): Skolbarns hälsovanor i /18 – Grundrapport. Hälsa bland placerade barn och unga De flesta barn och unga som placerats i familjehem anser att de har det bra i sina familjehem. De känner sig trygga och får stöd och hjälp av familjehemsföräldrarna, både känslomässigt och praktiskt.109 visar undersökningar att barn och unga som är placerade i familjehem och hem för vård eller boende (HVB), som grupp be- traktat, har sämre fysisk och psykisk hälsa än andra barn.110 Placerade barn har också en sämre munhälsa än barn som inte är placerade. De besöker tandvården något mer sällan än andra barn och kontakten med tandvården verkar inte etableras i direkt anslutning till place- ringstillfället.111 Barn och unga som vårdas i HVB med stöd av lagen för vård av unga (LVU) har mycket ofta psykiatriska tillstånd och vårdbehov som behöver tillgodoses som de sociala vårdbehoven. En undersökning som har genomfört vid Statens institu- tionsstyrelses (SiS) särskilda ungdomshem visar bland annat att av barnen och de unga hade minst en fastställd psykiat- risk diagnos, av barnen och de unga hade minst två dokumenterade diagnoser och hade minst tre samtidiga diagnoser. Det fanns en stor överlappning mellan olika psykiatriska tillstånd. Den vanligaste diagnosen hos både pojkar och flickor var ADHD. Hos pojkar var den näst vanligaste diagnosen missbruk, följt av uppförandestörning och posttraumatiskt stressyndrom (PTSD). Den näst vanligaste diagnosen bland flickor var PTSD, följt av autismspektrumtillstånd och missbruk. av barnen och de unga hade varit i något akut psykiatriskt tillstånd . Vanligast var självmords- respektive självskadebeteende följt av panikattacker. Självmordsbeteende var vanligare bland flickor och självskadebeteende var mer än fyra gånger så vanligt bland flickor jämfört med bland pojkar.112 109Socialstyrelsen (2021) Att lyssna på barn i familjehem. En nationell brukarundersökning om familjehemsplacerade barns upplevelser av vården. 110SKR (2020): Hälsoundersökningar för placerade barn. 111Socialstyrelsen (2020): Munhälsa och tandvård för placerade barn. 112Socialstyrelsen (2019): Vård för barn och unga i HVB utifrån deras samlade behov. Hälsa bland unga hbtq-personer En mängd olika internationella studier visar att unga hbtq-personer har en ökad risk för psykisk ohälsa, särskilt depression, ångest och självmordsbeteende jämfört med unga heterosexuella och cisper- soner.113 Redan tidigt i livet ökar risken för nedsatt fysisk och psykisk hälsa och självmord bland hbtq-personer jämfört med heterosexu- ella. Unga hbtq-personer löper ungefär dubbelt så stor risk att drab- bas av depression, ångestproblematik och missbruksproblematik jämfört med unga heterosexuella. De transpersoner som sökt vård och fått diagnosen könsdysfori hade fem till sex gånger så hög sannolikhet att vårdas för depression och ångestproblematik. Det förekommer en ökad risk för självmordstankar och självmords- beteende hos unga hbtq-personer.114 113Cispersoner = personer vars kön som tilldelats vid födseln överensstämmer med det juri- diska, sociala och upplevda könet. 114Forte (2020): Hälsa och livsvillkor bland unga hbtq-personer – Vad vet vi och vilka forsknings- behov finns? Figur 4.9 Andel hbt-personer som rapporterar självmordstankar och självmordsförsök Källa: nationella folkhälsoenkät (2010–2015) och rapporten ”Hälsan och hälsans bestämningsfaktorer för transpersoner”. Not: Uppgiften kring självmordsförsök bland transpersoner är ett genomsnitt för samtliga åldrar 15 –. En gemensam orsak till dessa skillnader kan ligga i den specifika ut- satthet för stress, som är kopplad till det stigma som hbtq-personer exponeras för, även kallad minoritetsstress. Denna typ av stress innebär till exempel utsatthet för diskriminering, ökad risk för våld, stress kring att hålla sin sexuella identitet eller könsidentitet hemlig. Det handlar också om förväntningar att bli avvisad på grund av sin sexuella identitet eller könsidentitet och social isolering. Forsk- ningen visar att utsatthet för minoritetsstress orsakar både psyko- logiska och fysiologiska stressreaktioner.115 Forskningen visar även att unga hbtq-personer har en sämre all- män hälsa och nedsatt funktionsförmåga jämfört med unga hetero- 115Forte (2020): Hälsa och livsvillkor bland unga hbtq-personer – Vad vet vi och vilka forsknings- behov finns? sexuella och cispersoner. Vissa specifika hälsoproblem och stress- relaterade symtom som sömnsvårigheter, huvudvärk och migrän samt mag- och tarmbesvär är också mer vanligt förekommande. Bland homo- och bisexuella män förekommer en kraftigt ökad risk för hivinfektion och andra sexuellt överförbara sjukdomar än bland heterosexuella män. En del studier har funnit indikationer på ökad risk för hjärt- och kärlsjukdom kopplad till användning av alkohol, tobak, droger, psykisk ohälsa och övervikt bland homo- och bisex- uella kvinnor.116 Enligt forskningen är en del hälsorelaterade riskbeteenden van- ligare bland unga hbtq-personer jämfört med heterosexuella och cis- personer, till exempel ökad risk för användning av alkohol, droger och tobaksrökning.117 4.2.3Begrepp kring psykisk hälsa Psykisk hälsa definieras av WHO () som ”ett tillstånd av psykiskt välbefinnande där varje individ kan förverk- liga de egna möjligheterna, klara av vanliga påfrestningar, arbeta pro- duktivt och bidra till det samhälle hen lever i”. Nationellt PM med begrepp om psykisk hälsa Det råder ofta förvirring kring vilka begrepp och definitioner som ska användas när det gäller psykisk ohälsa. Det gäller även vårdnivåer och allvarlighetsgrad. kommuner och regioner, Socialstyrel- sen, och social utvärdering (SBU) har tagit fram ett PM om begrepp inom psykisk hälsa, för att bidra till en enhetlig nationell användning av begreppen, baserad på en gemensam grund. Enligt detta PM är begreppet psykisk hälsa ett paraplybegrepp som inbegriper både psy- kiskt välbefinnande och psykisk ohälsa. Begreppet psykisk hälsa används när diskussioner förs kring området på en övergripande nivå som omfattar hela samhället.118 118Uppdrag psykisk hälsa (2020): PM Begrepp inom området psykisk hälsa, version 1.0. Figur 4.10 Modell för att beskriva hur begrepp inom området psykisk hälsa förhåller sig till varandra Källa: Uppdrag psykisk hälsa (2020), PM Begrepp inom området psykisk hälsa, version 1.0 2020. Psykiskt välbefinnande omfattar både välbefinnande och funktions- förmåga. Psykiskt välbefinnande är en grundläggande resurs för att man ska kunna bemästra livets olika svårigheter men det är också en tillgång för samhället ur en social och ekonomisk synvinkel.119 Begreppet god psykisk hälsa bör enligt det framtagna PM:et er- sättas med begreppet psykiskt välbefinnande. Utredningen använder ofta begreppet god hälsa som mål för barnets mående och försöker ha en helhetssyn där även social, sexuell, fysisk, oral hälsa med mera kan ingå, liksom utveckling och livsvillkor. Barn och unga som be- finner sig i utveckling behöver rustas med färdigheter och mot- ståndskraft inför vuxenlivet. Psykiskt välbefinnande är ett centralt mål i det hälsofrämjande arbetet. Psykisk ohälsa är ett samlingsbegrepp för tillstånd med olika svårighetsgrad och varaktighet. Hit hör både psykiska besvär och psykiatriska tillstånd. Gemensamt är att båda orsakar lidande, an- tingen för individen själv eller för omgivningen. Psykisk ohälsa är ofta förenat med svårigheter att fungera i vardagslivet, till exempel i relation till andra människor eller att arbeta eller studera. Psykisk ohälsa inkluderar såväl psykiska besvär som psykiatriska tillstånd där det finns fastställda diagnoskriterier.120 Psykiska besvär är vanligt förekommande i befolkningen och är något vi alla kan drabbas av. Ofta handlar det om normala reaktioner på påfrestningar i livet. Besvären kan vara mildare eller svårare och de kan pågå under kortare eller . Psykiska besvär är mindre komplexa än psykiatriska tillstånd. kan psykiska besvär ge psykosomatiska besvär. Exempel på psykiska besvär är koncentrationssvårigheter, oro och ångest, nedstämdhet, psykisk trötthet, självhat och destruktivitet, självmordstankar och sömn- svårigheter.121 I begreppsmodellen används begreppet psykiska besvär för psykisk ohälsa där kraven för en psykiatrisk diagnos inte är uppfyllda. Det ofta omnämnda begreppet lättare psykisk ohälsa skulle schematiskt kunna översättas med psykiska besvär. Psykiatriska tillstånd är psykisk ohälsa där kraven för en psykia- trisk diagnos är uppfyllda. Till skillnad från psykiska besvär måste flera kriterier föreligga för att en diagnos ska kunna ställas. Psykia- triska tillstånd kan vara av bestående eller av övergående natur. Psy- kiatriska tillstånd kan delas in i psykiska sjukdomar och syndrom respektive utvecklingsrelaterade psykiska funktionsavvikelser.122 Psykiska sjukdomar och syndrom kan debutera när som helst under livet. Exempel på psykiska sjukdomar och syndrom är depres- siva syndrom, ångestsyndrom, tvångssyndrom och skadligt bruk och beroende.123 Utvecklingsrelaterade psykiska funktionsavvikelser är psykiska funktionsavvikelser som debuterar i barndomen. De kvarstår oftast i vuxen ålder. I vardagligt tal kallas de även neuropsykiatriska funktionsnedsättningar (NPF). Exempel på utvecklingsrelaterade psykiska funktionsavvikelser är ADHD, autismspektrumsyndrom inklusive autism och Aspergers syndrom, intellektuell funktionsned- sättning, specifika inlärningssvårigheter (dyslexi, dyskalkyli) och tics/Tourettes syndrom. 120Uppdrag psykisk hälsa (2020): PM Begrepp inom området psykisk hälsa, version 1.0. Fler begrepp om psykisk hälsa