sou · H8B383 · 2021-01-01 00:00:00 — På varje vattenmyndighet finns ett beredningssekretariat som biträder vattendelegationen i samord- ningen av arbetet med förvaltningen av kvaliteten på vattenmiljön i vattendistriktet. Bestämmelser om vattendelegationerna finns i förordningen (2017:872) om vattendelegationer. Vattendelegationen ska bestå av högst elva ledamöter som utses av regeringen för en bestämd tid. Delegationen ska bestå av sakkunniga företrädare för länsstyrelser och andra sakkunniga. Landshövdingen vid den länsstyrelse som är vattenmyndighet ska vara delegationens ordförande. Innan vattenmyndigheten fattar beslut om åtgärdsprogram ska myndigheten samråda med de myndigheter, kommuner, organisatio- ner, verksamhetsutövare och enskilda som berörs av beslutet. Vatten- myndigheten ska även bedriva sitt arbete så att det uppmuntrar till deltagande av alla som berörs av dess verksamhet. För en mer ingående redovisning av arbetet med åtgärdsprogram inom vattenförvaltningen se betänkande.21 13.35 kap. om åtgärdsprogram Av 5 kap. 7 § framgår att om det behövs för att följa en miljökvalitetsnorm, ska regeringen eller den eller de myndigheter eller kommuner som regeringen bestämmer upprätta ett förslag till åtgärdsprogram. Enligt 24 § havsmiljöförordningen ska Havs- och vattenmyndig- heten upprätta åtgärdsprogram för havsområdena och om det behövs för att följa de miljökvalitetsnormer som Havs- och vattenmyndigheten har beslutat för dessa områden. Ivattenförvaltningsförordningen finns bestämmelser om vatten- myndigheternas skyldighet att upprätta åtgärdsprogram.22 När ett förslag till åtgärdsprogram har upprättats ska Havs- och vattenmyndigheten och vattenmyndigheterna samråda om förslaget. Förutom myndigheter, kommuner och verksamhetsutövare ska även organisationer, allmänheten och andra som berörs av programmet få möjlighet att lämna synpunkter. Ett åtgärdsprogram ska fastställas av regeringen eller den myn- dighet eller kommun som regeringen bestämmer. Om det behövs får regeringen bestämma att ett åtgärdsprogram ska fastställas av flera myndigheter eller kommuner. Ett åtgärdsprogram som ska fast- ställas av en kommun ska beslutas av kommunfullmäktige.23 Det kan således vara en instans som tar fram ett förslag till åtgärdsprogram och en annan som fastställer programmet. I praktiken har regeringen delegerat ansvaret med att ta fram och besluta om åtgärdsprogram, både vad gäller havsmiljön och vatten- miljön. Dels till Havs- och vattenmyndigheten, dels till vattenmyn- digheterna och vattendelegationerna. 21SOU 2019:66, En utvecklad vattenförvaltning, betänkande av . 22Enligt förordningen (2001:554) om miljökvalitetsnormer för fiske- och musselvatten är det som upprättar åtgärdsprogram för fiskevatten och i som upprättar åtgärdsprogram för musselvatten. 235 kap. 8 § . 13.3.1Formella krav på åtgärdsprogrammets innehåll Enligt 5 kap. 9 § får ett åtgärdsprogram omfatta all verk- samhet och alla åtgärder som kan påverka möjligheten att följa miljö- kvalitetsnormer.24 Ett åtgärdsprogram ska innehålla 1.uppgifter om den eller de miljökvalitetsnormer som ska följas och inom vilka områden, 2.uppgifter om de åtgärder som myndigheter eller kommuner be- höver vidta för att miljökvalitetsnormerna ska följas, vilka myn- digheter eller kommuner som behöver vidta åtgärderna och när åtgärderna behöver vara genomförda,25 3.uppgifter om hur krav på förbättringar ska fördelas mellan olika typer av källor som påverkar möjligheterna att följa miljökvali- tetsnormerna och mellan olika åtgärder,26 4.i fråga om åtgärder för att följa en miljökvalitetsnorm som avses i2 § första stycket 1, uppgifter om den förbättring som var och en av åtgärderna bedöms medföra och hur åtgärderna tillsammans bedöms bidra till att följs, 5.de uppgifter som i övrigt behövs till följd av medlemskap 6.en analys av programmets konsekvenser från allmän och enskild synpunkt och hur åtgärderna enligt 2 är avsedda att finansieras. Enligt punkt 6 ska ett åtgärdsprograms konsekvenser analyseras och omfattningen av analysen får anpassas efter omständigheterna i det konkreta fallet. Konsekvensanalysen ska innehålla ekonomiska kon- sekvenser och miljökonsekvenser. Kostnader och nytta bör kvanti- 24Gäller inte bara tillståndspliktig verksamhet enligt kommentaren till . 25Det kan exempelvis vara utsläppsminskningar. Därför bör i varje fall de källor som i betydande omfattning bidrar till att eller normerna inte följs anges. Utgångspunkten bör vara att så samlade lösningar som möjligt på miljöproblemen ska uppnås. Åtgärdsprogrammen bör kunna avse fysisk planering med uppbyggnad av miljöanpassad infrastruktur, att framställningar ska göras om omprövning av tillståndsgiven verksamhet, föreskrifter som även omfattar icke till- ståndsgiven verksamhet, ekonomiska styrmedel m.m., se vidare prop. 1997/98:45, del 2 s. 51 f. och prop. 2009/10:184 s. 50 ff. 26I 3 p. återges en central uppgift i åtgärdsprogrammen, som är att ange hur kraven på förbätt- ringar ska fördelas mellan olika typer av källor som påverkar möjligheten att följa en miljö- kvalitetsnorm och mellan olika åtgärder. Åtgärdsprogrammen ska därför ange både vilka typer av källor som kraven ska riktas mot och vilka styrmedel som i så fall ska användas. fieras och konsekvenserna för de verksamhetsutövare som kan kom- ma att beröras av åtgärdsprogrammet bör analyseras. Enligt bestämmelserna behöver konsekvensanalysen göras av samma instans som upprättar eller beslutar åtgärdsprogrammet i övrigt. Analysen ska även omfatta uppgifter om hur kostnaderna för myndigheter och kommuner ska finansieras. Om det behövs ska ett åtgärdsprogram omprövas, dock minst . Regeringen får föreskriva att vissa åtgärdsprogram ska prövas av regeringen.27 Åtgärdsprogram kan inte överklagas, men beslut som orsakats av programmet, t.ex. ett omprövat tillstånd, kan överklagas i vanlig ordning. Regeringen får besluta om ytterligare föreskrifter om hur åtgärds- program ska upprättas, vad de ska innehålla och hur samråd ska genom- föras. 13.3.2Åtgärdsprogram riktar sig till myndigheter och kommuner En central bestämmelse i 5 kap. är 11 § som lyder: Myndigheter och kommuner ska inom sina ansvarsområden vidta de åtgärder som behövs enligt ett åtgärdsprogram. Bestämmelsen beskriver myndigheters och kommuners ansvar för att genomföra åtgärdsprogram. Bestämmelsen som sådan innebär att myndigheter och kommuner, inom sina respektive kompetensområ- den, ska vidta de åtgärder som behövs enligt programmet. Åtgärds- programmen är således bindande för myndigheter och kommuner. Det kan handla om vitt skilda åtgärder, t.ex. att intensifiera till- synen, ansöka om omprövning av villkor eller utfärda föreskrifter. Myndigheter och kommuner får – inom sina respektive kompe- tensområden – använda de verktyg som de redan förfogar över inom ramen för . De som bedriver den miljöstörande verksamheten svarar sedan för att genomföra de praktiska åtgärderna som myndigheter och kommuners anvisat i t.ex. förelägganden och tillståndsbeslut. 275 kap. 10 § . kommun har ansvaret för en verksamhet (i egenskap av verksam- hetsutövare/huvudman), blir det kommunen som får genomföra de praktiska åtgärderna, t.ex. om det kommunala reningsverket behö- ver byggas ut med ytterligare reningssteg.28 De åtgärder som kan bli följden av åtgärdsprogrammet för enskilda verksamhetsutövare, t.ex. krav på ny eller förbättrad reningsutrust- ning efter omprövning av villkoren i ett tillstånd, måste således alltid bedömas enligt de gällande materiella reglerna, såsom de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. Det faktiska resultatet av en åtgärd kommer därför att framgå först efter att myndigheten eller kommunen har gjort denna bedömning. I förhållande till innebär bestämmelsen att ett åtgärdsprogram inte direkt kan tvinga fram antagande, ändring eller upphävande av en plan enligt (1987:10). Ett åt- gärdsprogram kan däremot föranleda en kommun att ta initiativ till en planändring.29 Myndigheter och kommuner ska ta hänsyn till miljökvalitets- normerna bl.a. vid prövning och bedömning av olika verksamheter. Detta framgår av 5 kap. 4 § första stycket i : En myndighet eller en kommun får inte tillåta att en verksamhet eller en åtgärd påbörjas eller ändras om detta, trots åtgärder för att minska föroreningar eller störningar från andra verksamheter, ger upphov till en sådan ökad förorening eller störning som innebär att vattenmiljön försämras på ett otillåtet sätt eller som har sådan betydelse att det äventyrar möjligheten att uppnå den status eller potential som vattnet ska ha enligt en miljökvalitetsnorm. Gällande miljökvalitetsnormer kan också påverka vilka villkor som beslutas för en verksamhet. Detta framgår av andra stycket i samma bestämmelse: Vid prövning för ett nytt tillstånd och vid omprövning av tillstånd ska de bestämmelser och villkor beslutas som behövs för att verksamheten inte ska medföra en sådan försämring eller ett sådant äventyr. 2003/04:2, Förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön, s. 34. 2003/04:2 s. 34. 13.3.3Åtgärdsprogram är inte bindande för enskilda På samma sätt som miljökvalitetsnormer är inte åtgärdsprogram bindande för enskilda. Enskilda kan dock träffas indirekt av åtgärds- programmen i och med att myndigheter och kommuner genomför de åtgärder som anges i åtgärdsprogrammen, som exempelvis till- ståndsprövning och tillsyn mot enskilda verksamhetsutövare. En omprövning av ett tillstånd kan då t.ex. leda till att den enskilde verk- samhetsutövaren måste genomföra förändringar i verksamheten. Ett kommunalt tillsynsbesök kan resultera i ett föreläggande att vidta försiktighets- eller skyddsåtgärder inom verksamheten osv. Nuvarande åtgärdsprogram gäller . Nedan beskrivs översiktligt innehållet i programmen och var tyngdpunkten för genom- förandet ligger. Syftet med åtgärdsprogrammet för havsmiljön är att de miljökvali- tetsnormer som Havs- och vattenmyndigheten beslutat i föreskriften HVMFS 2012:18 ska kunna följas. Enligt havsmiljöförordningens be- stämmelser är även målet god miljöstatus i sig en miljökvalitetsnorm. Åtgärdsprogrammet för havsmiljön täcker in båda havsområdena och . Figur 13.1 Förvaltningsområden enligt havsmiljöförordningen Källa: Havs- och vattenmyndigheten. Åtgärdsprogrammet för havsmiljön innehåller åtgärder som har beslutats under den befintliga lagstiftningen och som håller på att genomföras; eller som har beslutats men som bara delvis, eller inte alls, genomförts. Med nya åtgärder menas åtgärder som bygger på, men går utöver, den befintliga lagstiftningen eller internationella överenskommelser, eller; åtgärder som inte bygger på någon gällande EU-lagstiftning eller internationell överenskommelse. Ett exempel är beräkningarna av åtgärdsbehovet för växtnärings- ämnen enligt havsmiljödirektivet som utgår från att åtgärderna inom vattenförvaltningen genomförs. Både nationellt och internationellt pågår det redan arbete för havsmiljön. Åtgärdsprogrammet för havsmiljön fokuserar på de ytterligare åtgär- der som krävs utöver pågående och beslutade åtgärder.30 Åtgärderna i åtgärdsprogrammet för havsmiljön är indelade i tio temaområden. –Fiskar och skaldjur som påverkas av fiske –Bestående hydrografiska villkor Varje temaområde innehåller olika åtgärder. Åtgärdsprogrammet som Havs- och vattenmyndigheten beslutade inne- håller totalt 32 åtgärder. Som nämnts tidigare riktar sig de flesta åt- gärderna till Havs- och vattenmyndigheten, men även till andra myn- digheter och kommuner har utpekade åtgärder som de ska genomföra 30Havs- och vattenmyndigheten , God havsmiljö 2020, strategi för och , Del 4: Åtgärdsprogram för havsmiljön, rapport 2015:30, s. 18. under den genomförandeperiod som sträcker sig , då åtgärdsprogrammet ska uppdateras. Som exempel kan nämnas de tre åtgärder som Havs- och vatten- myndigheten beslutat inom temaområdet Övergödning: –ÅPH10, Havs- och vattenmyndigheten; att utreda möjligheter att påverka den interna näringsbelastningen, lokalt i övergödda vikar och fjärdar samt i Egentliga . –ÅPH11, ; att utreda möjligheten att finansiellt ersätta nettoupptag av kväve och fosfor ur vattenmiljön genom odling och skörd av blå fånggrödor där det är möjligt i de havs- områden som inte uppnår god miljöstatus, samt stimulera tek- niker för odling och förädling av s.k. blå fånggrödor. –ÅPH12, ; att stimulera vattenbrukstekniker som inte innebär nettobelastning i de havsområden som inte uppnår god miljöstatus. Ett annat exempel är de åtgärder som Havs- och vattenmyndigheten beslutat inom ramen för temaområde fiskar och skaldjur som påver- kas av fiske: –ÅPH4, Havs- och vattenmyndigheten; att införa nya fiske- bestämmelser för att freda särskilt hotade kustlekande bestånd innanför trålgränsen i , och . –ÅPH5, Havs- och vattenmyndigheten; att införa nya fiske- bestämmelser som syftar till att fisket innanför trålgränsen bedrivs mer artselektivt i , och . –ÅPH6, Havs- och vattenmyndigheten; att införa fiskebestämmel- ser som syftar till att minska fisketrycket på kustlevande bestånd innanför trålgränsen i , och som behöver stärkt skydd men som kan fiskas till viss del. –ÅPH7, Havs- och vattenmyndigheten; att utreda var ytterligare fredningsområden bör inrättas i kustområdena, samt inrätta sådana områden. Länsstyrelserna; att bistå Havs- och vatten- myndigheten i att utreda var ytterligare fredningsområden bör in- föras i kustområdena. –ÅPH8, Havs- och vattenmyndigheten; att utreda för vilka arter och som generella fredningstider bör in- föras för kustfisk, samt inrätta sådana. –ÅPH9, Havs- och vattenmyndigheten; att anpassa fiskeflottans kapacitet till tillgängliga fiskemöjligheter i vissa flottsegment. Det är således fråga om många administrativa åtgärder och beslut om fiske och fiskfredningsområden som ska genomföras av Havs-och vattenmyndigheten själv och kustlänsstyrelserna . Ytterligare exempel är de åtgärder som Havs- och vattenmyndig- heten beslutat under temat skyddade områden: –ÅPH26, Havs- och vattenmyndigheten; att utveckla vägledning för vad förvaltningsdokument för skyddade områden ska innehålla. –ÅPH27, Länsstyrelserna; att utifrån riktlinjer och kriterier fram- tagna i Havs- och vattenmyndighetens nationella plan för marint områdesskydd inrätta nya skyddade områden i tillräcklig geografisk omfattning med lämpliga förvaltningsåtgärder för att de nya områdena ska kunna hjälpa till att nå god miljöstatus enligt havsmiljöförordningen. –ÅPH28, Länsstyrelserna; att införa förvaltningsåtgärder i skyddade områden befintliga/nya, där sådana inte finns . Även de åtgärder som direkt syftar till att säkerställa åtgärdsarbete som fysisk restaurering är främst av administrativ karaktär som: –ÅPH29, Havs- och vattenmyndigheten: att med bistånd från Länsstyrelserna, samt ta fram en samordnad åtgärdsstrategi mot fysisk påverkan och för biologisk återställning i kustvattenmiljön. –ÅPH30, Havs- och vattenmyndigheten: att med bistånd från Länsstyrelserna utveckla metoder för ekologisk kompensation och restaurering av miljöer. Sammanfattningsvis innehåller åtgärdsprogrammet i princip admi- nistrativa åtgärder som nationella myndigheter, länsstyrelser eller kommuner ska genomföra. Det handlar om att ta fram vägledningar, införa nya bestämmelser, ta fram pilotprojekt, utreda olika frågor, fördela medel för tillsynsprojekt, kartlägga och identifiera, infor- mera, bedriva strategiskt arbete, revidera planer, ta fram övergripande ramar, utveckla kunskapsuppbyggande program osv. Det finns dock i vart fall en åtgärd som är mer konkret, nämligen –ÅPH31, ; att i samverkan med Havs- och vatten- myndigheten och berörda kommuner genomföra restaurerings- åtgärder för ålgräs i . En åtgärd riktar sig dock till alla myndigheter och kommuner: –ÅPH32, Myndigheter och kommuner; att rapportera vilka åtgär- der som genomförts och hur dessa påverkar miljökvalitetsnor- merna för havsmiljön. De senaste åtgärdsprogrammen fattade vattendelegationerna i de fem vattendistrikten beslut om . Dessa gäller för perioden –2021. På vattenmyndigheternas webbsida finns följande exempel på praktiska åtgärder: Åtgärderna i åtgärdsprogrammet riktar sig till statliga myndigheter och kommuner. De är av administrativ karaktär och underlättar för att kun- na utföra praktiska åtgärder som behövs i vattnet eller vattenmiljön. Exempel på praktiska åtgärder som kan göras för att få bättre kvalitet på vattnet är: –Kalkning av sjöar, vattendrag eller våtmarker –Anläggande av fiskväg –Återställning av rensade eller rätade vattendrag –Anläggande av tvåstegsdiken –Ökad rening vid reningsverk –Minskade utsläpp från enskilda avlopp –Förbättrat gödselutnyttjande av t.ex. fosfor. Exempel på åtgärder i åtgärdsprogrammet för Norra vattendistrikt Åtgärdsprogrammen för de fem distrikten är snarlika. Till exempel omfattar åtgärdsprogrammet för Norra vattendistrikt 56 administrativa åtgärder riktade till myndigheter och kommuner, vilka ska vara grunden till genomförandet av de fysiska åtgärder som krävs för att kunna följa miljökvalitetsnormerna. För att tydliggöra kopplingen mellan åtgärder riktade till myndigheter och kommuner och de faktiska fysiska åtgärderna och deras effekt i vattenmiljön presenteras underlag per åtgärdsområde med förslag på fysiska åtgärder. Nedan följer en sammanfattning av de administrativa åtgärder som är riktade till myndigheter och kommuner (): •Övergödning: ta fram och tillämpa styrmedel som leder till att miljö- kvalitetsnormerna kan följas, t.ex. föreskrifter, vägledningar, ut- ökad tillsyn, rådgivning och kunskapsuppbyggande åtgärder. •Fysiska förändringar: främst styrmedel i form av nya eller revi- derade föreskrifter, vägledningar samt tillsyn av pågående verk- samheter. •Miljögifter: främst styrmedel i form av nya eller reviderade före- skrifter och riktlinjer samt förbättrad tillsynsvägledning eller till- syn av miljöfarliga verksamheter. •Försurning: främst styrmedel i form av nya eller reviderade före- skrifter samt ökat internationellt arbete. •Främmande arter: Havs- och vattenmyndigheten ska i sitt arbete med att ta fram hanteringsprogram för invasiva främmande arter i vattenmiljöer inkludera de främmande arter som bidrar till eller riskerar att bidra till att sänka den ekologiska statusen i vatten- förekomster till sämre än god status. •Otillräckligt dricksvattenskydd: främst styrmedel i form av nya eller reviderade föreskrifter och riktlinjer samt förbättrad till- synsvägledning eller tillsyn av miljöfarliga verksamheter. •Förändrade grundvattennivåer: tillståndsprövning av vattenuttag och infiltration av ytvatten i lämpliga fall. •Klorid i grundvatten: tillhandahålla kunskapsunderlag och infor- mation för att minimera påverkan från vägsaltning. Tillstånds- prövning för vattenuttag och infiltration av ytvatten är åtgärder mot saltvatteninträngning. •Övriga problem – olyckor: specifik åtgärd till angå- ende risken för olyckor med utsläpp av drivmedel eller kemiska produkter som transporteras på väg, järnväg och farled. •Skyddade områden: åtgärder riktade specifikt mot inrättande av vattenskyddsområden eller för att på annat sätt skydda dricks- vatten ska redovisas i åtgärdsprogrammet31 Åtgärdsprogrammet för havsmiljön ska uppdateras . I den uppdaterade bedömningen av miljötillståndet som gjordes 2018 kunde Havs- och vattenmyndigheten konstatera att god miljö- status inte skulle nås till 2020. Havs- och vattenmyndigheten arbetar därför med att revidera och uppdatera åtgärdsprogrammet för havs- miljön för att kunna besluta om ett nytt program . Förslaget till nytt åtgärdsprogram går ut på samråd –. Det uppdaterade åtgärdsprogrammet kommer peka ut ytterligare åtgärder som behövs för att följa miljökvalitetsnormerna för havs- miljön enligt föreskrifterna HVMFS 2012:18. Åtgärderna riktar sig till myndigheter och kommuner. Det nya åtgärdsprogrammet kom- mer att gälla för perioden –2028. Parallellt med samrådet om det uppdaterade åtgärdsprogrammet för havsmiljön ska vattenmyndigheterna genomföra samråd för sina planer och åtgärder för vattenarbetet, för perioden –2027. omfattar sjöar, vattendrag, grundvatten samt kust- och övergångsvatten. Eftersom det finns nära kopplingar mellan de båda åtgärdsprogrammen samarbetar Havs- och vattenmyndig- heten och vattenmyndigheterna kring samrådet. 31Redogörelsen är hämtad från SOU 2019:66, En utvecklad vattenförvaltning, betänkande av , s. 281. 32www.havochvatten.se/planering-forvaltning-och-samverkan/program-projekt-och-andra- uppdrag/uppdatering-av-atgardsprogram-for-havsmiljon/arbetet-med-uppdatering-och- tidplan.html, . kommer t.ex. gemensamma nationella samråds- möten att hållas i . Vattenmyndigheterna kommer dess- utom att arrangera regionala samrådsmöten där Havs- och vatten- myndigheten också kommer att delta.33 13.5Hur långt har man kommit? När halva tiden av en förvaltningscykel har gått ska Havs- och vatten- myndigheten genomföra en halvtidsrapportering till EU. Vid halv- tidsrapporteringen såg läget för genomförandet av åtgärder ut på följande sätt: –åtta av de 32 åtgärderna i havsmiljöprogrammet var genomförda, dvs. –15 av de 32 åtgärderna var genomförda till mer än hälften, dvs. de var pågående. –åtta åtgärder var genomförda till mindre än hälften, och –en åtgärd var inte påbörjad. De nuvarande åtgärdsprogrammen för vattenmiljön, som gäller , blev föremål för regeringsprövning. Regeringens överpröv- ning av åtgärdsprogrammen resulterade i att av vatten- förekomsterna fick undantag från god status, och en stor del av åtgärds- genomförandet flyttades till nästa förvaltningscykel, 2021–2027.34 Enligt uppgift från vattenmyndigheterna innebar detta att av jordbruksåtgärderna flyttades fram till nästa förvalt- ningscykel. 33www.havochvatten.se/planering-forvaltning-och-samverkan/program-projekt-och-andra- uppdrag/uppdatering-av-atgardsprogram-for-havsmiljon/samrad-om-forslag-till- atgardsprogram.html, . 34Vattenmyndigheterna 2016, Åtgärder mot övergödning för att nå god ekologisk status – underlag tillvattenmyndigheternas åtgärdsprogram. 13.6Överlappning med andra åtgärdsprogram och sektorer Figur 13.2 Överlappande förordningar och fysisk planering Källa: Havs- och vattenmyndigheten. Bestämmelserna i havsmiljöförordningen omfattar området från stran- dkanten ut till och med den ekonomiska zonen. Det innebär att både vattenförvaltningens och havsmiljöförvaltningens miljökvalitetsnor- mer gäller för kustvattnet. I åtgärdsprogrammet för havsmiljön redovisas hur överlappningen med miljökvalitetsnormer har lösts för kustvattnet. Indikatorer för bedömning av god miljöstatus enligt 17 § havsmiljöför- ordningen som berör samma sak som vattenförvaltningens miljökvali- tetsnormer för ekologisk eller kemisk status har samma värden för indika- toruppfyllnad fastställt. När det gäller miljökvalitetsnormer enligt 19 § har tillämpningsområdet för dessa normer begränsats till respektive havs- bassängs utsjövatten i de fall de avsett bedömning av något som även finns med som en parameter i de miljökvalitetsnormer för ekologisk och kemisk status som vattenmyndigheterna fastställt. Åtgärdsprogrammet för havsmiljön fokuserar på de åtgärder som krävs utöver pågående och beslutade åtgärder.35 En viktig avgräns- ning mot åtgärdsprogrammen inom vattenmiljöförvaltningen är att 35Havs- och vattenmyndigheten , God havsmiljö 2020, strategi för och , Del 4: Åtgärdsprogram för havsmiljön, rapport 2015:30, s. 21. åtgärder mot vissa belastningar som ingår i åtgärdsprogrammen för vattenmiljön, inte finns i åtgärdsprogrammet för havsmiljön. Det är åtgärder som behövs för att följa miljökvalitetsnormer för kust- vattnet och som handlar om tillförsel av kväve och fosfor från land (övergödning), tillförsel av farliga ämnen och vissa fysiska störningar. Åtgärder för att följa dessa miljökvalitetsnormer finns i stället i åtgärdsprogrammen för vattenmiljön.36 Inte heller åtgärder som handlar om klimatpåverkan och havsför- surning omfattas av åtgärdsprogrammet för havsmiljön. De åtgärder som krävs för att hantera klimatpåverkande aktiviteter behandlas dock inom den nationella klimat- och energipolitiken.