sou · H8B383d2 · 2021-01-01 00:00:00 — Föreskrifter om rätten för allmänheten att vistas inom national- parker eller naturreservat och om ordningen i övrigt kan meddelas med stöd av 7 kap. 30 § . Föreskrifterna ska behövas för att tillgodose syftet med skyddet och alltså inte vara mera ingripande än vad skyddsbehovet motiverar. Exempel på åtgärder som kan förbjudas är att åka vattenskidor, ankra med båt, lägga ut bojar och att lägga upp fritidsbåt på land. Båttrafik kan regleras med stöd av kommunala ordningsföreskrifter eller med stöd av 2 kap. 2 § sjötrafikförordningen (1986:300). Natura 2000 omfattar värdefulla naturområden med arter och natur- typer som i ett europeiskt perspektiv betraktas som särskilt skydds- värda. Enligt 7 kap. 28 § får regeringen förklara ett natur- område som särskilt skyddsområde eller som särskilt bevarande- område.43 När ett område har pekats ut har medlemsstaten en skyldighet att vidta nödvändiga åtgärder för bevarande som motsvarar de ekolo- giska behoven hos de livsmiljötyper och de arter som finns i om- rådena. Det föreskrivs också att medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder i områdena för att förhindra försämring av livsmiljöerna och habitaten för arterna samt störningar av de arter för vilka områdena har utsetts.44 Hur medlemsstaterna ska uppnå detta avgör de själva. Ett område som utsetts som Natura 2000-område kan exempelvis 427 kap 5 § . 43Bestämmelsen införlivar skyddsformerna i fågel- respektive art- och habitatdirektiven. 44Artikel 6, Art- och habitatdirektivet (92/43/EEG). även skyddas som nationalpark, naturreservat eller någon annan möj- lig skyddsform enligt 7 kap. . En väsentlig begränsning i Natura 2000-nätverket är att direk- tivet inte omfattar skydd av alla livsmiljöer som t.ex. djupare mjuk- bottnar. Natura 2000 medger heller inte som bevarandesyfte att säkerställa opåverkade områden fria från lokal mänsklig påverkan.45 Det går heller inte att besluta om föreskrifter för vissa verksamheter om området inte också utses som t.ex. naturreservat. Bevarandeplanerna tas fram av länsstyrelserna och ska innehålla de åtgärder som behövs för att kunna uppnå gynnsam bevarande- status i området. Sådana bevarandeåtgärder kan t.ex. bestå i av regler- ingar av fiske. Andra bevarandeåtgärder kan vara restaureringsåt- gärder, kunskapshöjande insatser eller föreskrifter genom bildande av naturreservat. Det krävs tillstånd för att bedriva verksamhet eller vidta åtgärd inom ett Natura 2000-område. Tillstånd krävs om verksamheten eller åt- gärden, ensamt eller tillsammans med andra pågående eller planerade verksamheter (kumulativa effekter), kan påverka miljön i skyddsom- rådet på ett betydande sätt. Tillstånd kan även behövas för verksam- heter utanför Natura 2000-området.46 Flera villkor måste vara upp- fyllda för att tillstånd ska beviljas och det handlar om att livsmiljöerna eller arterna inte utsätts för störningar.47 Ett tillstånd kan även inne- bära krav på kompensationsåtgärder. Tillstånd prövas enligt 7 kap. 29 b § av i det län där området finns. Kompletterande föreskrifter genom bildade av naturreservat I praktiken prövas dock sällan småskaliga verksamheter enligt till- ståndsplikten. Bestämmelsen tillämpas också mycket sällan för verk- samheter som normalt inte prövas enligt , däribland fiske 45Havs- och vattenmyndigheten , Handlingsplan för marint områdesskydd, Myllrande mångfald och unika naturvärden i ett ekologiskt nätverk under ytan, Redovisning av reger- ingsuppdrag M2015/771/Nm. 46Se exempelvis Mark- och dom i M 10231-13 och 2017:1, Förutsättningar för prövningar och tillsyn i Natura 2000- områden s. 70. 477 kap. 28 a–b §§ . Kompletterande föreskrifter kan därför vara nödvändiga. För Natura 2000-områden finns ingen möjlighet att be- sluta om föreskrifter, varför dessa områden även måste skyddas som naturreservat eller genom annat instrument om preciserade före- skrifter behövs. Detta är dock inte möjligt för Natura 2000-områden i den ekonomiska zonen. Genom att skydda Natura 2000-områden som naturreservat kan även marin miljö som inte omfattas av EU- rätten ges ett skydd, som t.ex. djupa mjukbottnar. Med stöd av 7 kap. 11 § kan speciella eller värdefulla bio- toper skyddas. Skyddet omfattar mindre mark- eller vattenområden som är livsmiljö för hotade djur- eller växtarter eller som av annan orsak är särskilt skyddsvärda. Inom områdena får inte verksamhet bedrivas som kan skada naturmiljön. Biotopskyddsområden i vatten hanteras av länsstyrelserna. I havsmiljö finns enbart biotoper listade i bilaga tre i områdes- skyddsförordningen vilket medför att det är sådana områden där läns- styrelsen eller kommunen kan fatta beslut om utpekande.48 De bio- toper som är förtecknade är; –Mynningsområden vid havskust, rev av ögonkorall –Naturliga sjöar och andra vatten som är naturligt fisktomma –Helt eller delvis avsnörda havsvikar –Biogena rev. 20.5.2Havsmiljödirektivet artikel 13.4 samt Ospar och Helcom MPA Enligt artikel 13.4 havsmiljödirektivet ska åtgärdsprogrammet om- fatta geografiska skyddsåtgärder för att bidra till att skapa samman- hängande och representativa nätverk med skyddsområden 487–7 a §§ områdesskyddsförordningen (1998:1252). som har tillräcklig mångfald i ekosystemen. Sådana områden kan vara Natura 2000-områden eller nationellt skyddade områden eller områden som beslutats av berörda medlemsstater inom ramen för internationella eller regionala avtal, för del främst Helcom och Ospar . Regeringen beslutar om vilka områden som ska rapporteras till Helcom och Ospar för att ingå i respektive . Områ- dena i sig har inte något rättsligt skydd genom konventionerna, men medlemsstaterna har åtagit sig att införa nödvändiga bevarandeåt- gärder. har enbart rapporterat områden som redan har ett formellt skydd. Ospar och Helcom MPA är viktiga för att skydda de livsmiljöer och arter som är specifika för Nordostatlanten respektive . Genom kopplingen mellan artikel 13.4 i havsmiljödirektivet och artikel 11 i den gemensamma fiskeripolitiken kan regleringar för fiske införas i områdena. Enligt Havs- och vattenmyndigheten arbe- tar vissa länsstyrelser med kombiplaner för områden som både är Natura 2000 och Ospar/Helcom MPA för att inkludera även de regio- nala havsmiljökonventionernas identifierade naturtyper och arter för att säkerställa ett ekologiskt representativt skydd. Avsnittet redovisar andra områdesbaserade skydds- och bevarande- åtgärder som inte faller under det formella områdesskyddet ovan. De kan dock vara betydelsefulla för det långsiktiga skyddet av livsmiljöer och arter, som även är viktigt för att nå målen om god miljöstatus och god ekologisk status och därmed miljökvalitetsmålen. Strandskydd gäller vid Sveriges kuster, vid insjöar och vattendrag.49 Strandskyddet har två syften. Dels syftar strandskyddet till att lång- siktigt trygga förutsättningarna för allemansrättslig tillgång till strand- områden, dels till att bevara goda livsvillkor för djur- och växtlivet på land och i vatten.50 497 kap. 13 § . 507 kap. 13 § 2 st. . Strandskyddet är utformat som en förbudslagstiftning som om- fattar vissa åtgärder och verksamheter. Regler om strandskyddet finns i 7 kap. 13–18 h§§ . Strandskyddet omfattar land- och vattenområdet intill från strandlinjen vid normalt medel- vattenstånd (strandskyddsområde). får besluta att utvidga strandskyddsområdet till högst från strandlinjen, om det behövs för att säkerställa något av strandskyddets syften. Strandskyd- det beskrivs närmare i kapitlet om kustekosystem. Fågel- och sälskyddsområden faller under utpekande av djur- och växtskyddsområden.51 Om det behövs särskilt skydd för en djur- eller växtart inom ett visst område, får eller kommunen meddela föreskrifter som inskränker rätten till jakt eller fiske eller allmänhetens eller markägarens rätt att uppehålla sig inom området. Merparten av befintliga fågel- och sälskyddsområden över- lappar Natura 2000-områden. Regeringen kan meddela föreskrifter med stöd av 4 kap 10 § andra stycket om sådana förbud och begränsningar som i fråga om verksamheter eller åtgärder inom ett havsplanerat område be- hövs för att uppnå syftet med planen. Regeringen har genom 16 § havsplaneringsförordningen (2015:400) föreskrivit att Havs- och vattenmyndigheten, om det behövs för att uppnå syftet med en havs- plan, ska ta fram förslag till föreskrifter om förbud mot eller be- gränsningar för verksamheter eller åtgärder inom ett havsplanerat område. Föreskrifterna beslutas sedan av regeringen. Det finns således en möjlighet att genom föreskrifter förbjuda och begränsa vissa verksamheter. Av förarbetena framgår att det kan bli aktuellt framför allt i de fall där en samexistens inte är möjlig, dvs. två intressen stör varandra på ett så påtagligt sätt att det bör införas en möjlighet att exkludera eller begränsa viss användning.52 Möjlig- 517 kap. 12 § . 2013/14:186, Hushållning med havsområden, s. 21. heten att meddela föreskrifter med stöd av havsplaneringsförord- ningen kan dock inte sträcka sig längre än den befogenhet som havs- rättskonventionen medger.53 Havs- och vattenmyndigheten har inte tagit fram några förslag till sådana föreskrifter. Eftersom det är första gången havs- planer tas fram anser Havs- och vattenmyndigheten att det är viktigt med en samsyn om planeringen, innan förslag om eventuella före- skrifter lämnas.54 Lagen om svensk ekonomisk zon Enligt 2 § lagen om svensk ekonomisk zon (1992:1140) har reger- ingen eller den myndighet som regeringen bestämmer bemyndi- gande att meddela föreskrifter för att skydda och bevara den miljön. Områdesbaserade skyddsåtgärder enligt fiskelagstiftningen Enligt 20 § fiskelagen (1993:787) kan regeringen eller den myndig- het regeringen bestämmer meddela föreskrifter om vilken hänsyn som ska tas till naturvårdens intressen vid fiske. Detta bemyndi- gande avser således annat skydd av naturen från fiskets påverkan än beståndsvårdande åtgärder. Föreskrifterna får dock inte vara så ingri- pande att fisket avsevärt försvåras. Havs- och vattenmyndigheten har påpekat detta som ett problem till regeringen, senast i rappor- teringen av regeringsuppdraget om ett generellt förbud för bottentrålning i skyddade områden. Ett exempel på när fiskeverksamhet avsevärt försvåras kan vara när utövarens möjligheter att utöva sitt fiske inom ett visst område inskränks väsentligt och denne inte kan förflytta sitt fiske till ett an- gränsande område. Så kan vara fallet vid visst fiske inom en fastighet 53Havs- och vattenmyndigheten , Juridiska förutsättningar för reglering av skyd- dade områden utan lokal mänsklig påverkan, bilaga 1 till rapporteringen av regeringsuppdraget om opåverkade områden. 54Havs- och vattenmyndigheten , Havsplaner för , och , Förslag till regeringen , Statlig planering i territorialhav och ekonomisk zon, dnr 3628-2019. med stöd av enskild rätt, eller då man skyddar ett mycket stort om- råde från mänsklig påverkan.55 Det är Havs- och vattenmyndigheten som genom förordningen om fisket, vattenbruket och fiskenäringen56 har bemyndigats att utfärda sådana föreskrifter. (Läs mer i kapitlet Förvaltning av fisk en del av havsmiljöförvaltningen.) Fredningsområden för fisk och fiskefria områden Havs- och vattenmyndigheten har rätt att besluta om frednings- områden för fisk för att öka skyddet under lek och lekvandring.57 Ifredningsområden är endast sådana redskap tillåtna som inte fångar den art som skyddet avser. Fredningsområdena innebär i praktiken oftast förbud mot allt fiske inom området. Fredningsområdena är som regel tidsbestämda till delar av året, men kan även innebära fiskeförbud . har fredningsområden främst använts för att förvalta fisken som en resurs. Syftet med att inrätta områdesvisa begränsningar för fisket kan dock även enligt vägled- ning från Havs- och vattenmyndigheten, vara bevarande av biodiver- sitet.58 Till skillnad från fredningsområden, där det råder fiskeförbud under delar av året eller förbud mot vissa fiskemetoder, så innebär ett fiskefritt område ett totalt förbud mot fiske. (Läs mer i kapitlet Förvaltning av fisk en del av havsmiljöförvaltningen.) Vad som ingår i OECM:s är under utveckling Inom CBD används begreppet Other Effective Areabased Conser- vation Measures (OECM:s) som översätts till svenska med andra effektiva områdesbaserade bevarandeåtgärder. OECM:s ingår som en komponent i CBD:s Aichimål 11 om skydd av områden. Grunden för nuvarande tillämpning av OECM:s finns i beslut från CBD:s 55Havs- och vattenmyndigheten , Vägledning – Reglering av fiske i marint skyddade om- råden, Rapport 2013:13. 56Förordningen (1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen. 57Fredningsområden anges i 3 § samt i bilaga 5 till HVMFS (FIFS 2004:36) om fiske i Skager- rak, och . 58Havs- och vattenmyndigheten , Vägledning – Reglering av fiske i marint skyddade områden, Rapport 2013:13. partsmöte samt dess vägledning i annex III. OECM definieras enligt följande: Other effective area-based conservation measure means a geography- ically defined area other than a Protected Area, which is governed and managed in ways that achieve positive and sustained long-term out- comes for the in situ conservation of biodiversity, with associated eco- system functions and services and where applicable, cultural, spiritual, socio–economic, and other locally relevant values.59 Den internationella naturvårdsunionen, IUCN, har tagit fram en vägledning av OECM:s för att stödja CBD:s parter i arbetet med OECM:s.60 Sannolikt kommer OECM:s lyftas fram som en viktig kompo- nent i ett nytt globalt mål inom CBD:s post 2020-ramverk. I synner- het om procentsatsen för behov av skydd sätts relativt högt, som t.ex. som diskuteras. OECM:s används som begrepp även inom EU, men det kvarstår både inom EU och för att tydligt definiera vilka bevarande- former som kan omfattas av begreppet. EU har varit tydliga med att OECM:s ska ses som ett komplement till skyddade områden som kan öka konnektivitet och fullständighet i nätverket och bidra till målen för skydd och inte försvaga de skyddade områdenas roll. EU- kommissionen ska enligt förslag till biodiversitetsstrategin inom den gröna given, komma med en tolkning av OECM:s . Inom förhandlingarna i CBD har lyft fram OECM:s som viktiga för att bevara naturmiljöer och inte minst för att säkra en grön och blå infrastruktur. Regeringen ansåg inför att det är viktigt att OECM:s bl.a. är tydligt avgränsade, öppet redovisade, har dokumenterade naturvärden och är långsiktigt skyd- dade med syfte att bevara den biologiska mångfalden. Det är viktigt att naturvärden inom områdena följs upp så att effektiviteten och funktionaliteten i OECM:s kan utvärderas. Det finns ingen beslutad tolkning av vilka svenska bevarande- former eller områdesbaserade regleringar som ska kunna räknas in som OECM:s. har påbörjat en process i dialog med Havs- och vattenmyndigheten för att ta fram förslag till vilka skyddsformer som kan anses möta kriterierna för OECM:s. 59CBD Decision 14/8, 2018, Protected areas and other effective area-based conservation measures. 60IUCN-WCPA Task Force on OECMs 2019, Recognising and reporting other effective area-based conservation measures, IUCN. vårdsverket tolkar t.ex. inte att strandskyddsområden innebär ett effektivt skydd. Strandskydd begränsar t.ex. bebyggelse men om- fattar inte åtgärder inom t.ex. jord- och skogsbruk. Strandskydd upp- fyller för få av kraven för OECM:s.61 20.5.4Inget lagstöd för skydd av nätverk Enligt etappmålet om skydd av områden ska de om- rådena vara skyddade genom ett ekologiskt representativt och sam- manhängande samt funktionellt nätverk. Det finns dock inget rätts- ligt krav på att skydd av områden ska bidra till ett sådant nätverk. Även om områdesskydd kan inrättas för att uppnå dessa mål har sällan ekologisk konnektivitet legat till grund för val av områden. Det bekräftas av Havs- och vattenmyndighetens fördjupade analys av områdesskyddet i havsområden som visar att nätverket inte är sammanhängande, representativt eller funktionellt.62 Anledningen är, enligt Havs- och vattenmyndigheten, bl.a. att områdena är allt- för små och isolerade för att säkerställa arters spridning i landskapet. Även SLU Aqua har i en sammanställning av ekologisk konnekti- vitet visat att nätverket av skyddade områden, trots att en relativt stor yta av havsområden har skyddats, inte är ekologiskt funktionellt.63 20.6Reglering av vissa verksamheter inom skyddade områden Verksamheter eller påverkansfaktorer som Havs- och vattenmyn- digheten bedömer kan behöva regleras i ett skyddat område är främst muddring, dumpning, tippning, sjöfart, fiske, vattenbruk, utvinning av material som (t.ex. sandtäkt), buller, ljus, militära övningar, exploa- tering (t.ex. bryggor, rör, ledningar och kablar), jakt, rekreations- 61Naturvårdsverket 2020, Presentation Lrf seminarium: Skydd av natur – Hur ska rapportera internationellt. 62Havs- och vattenmyndigheten , Fördjupad analys av befintligt nätverk av skyd- dade områden, Delredovisning av regeringsuppdrag M2015/771/Nm. 63SLU Aqua 2019, Ekologisk konnektivitet i svenska kust- och havsområden, Aqua Reports 2019:15. aktiviteter och energiutvinning (t.ex. havsbaserad vindkraft och våg- kraft).64 Några av dessa verksamheter faller ofta under speciallagstiftning eller regleras till stor del genom EU-förordningar eller internatio- nella regleringar. Sådana verksamheter kan behöva särskilda regler- ingar eller lösningar, utöver det som omfattas av t.ex. reservatsföre- skrifter eller tillståndsprövning inom Natura 2000-områden. I marin miljö gäller detta främst fiske, sjöfart och försvarsmaktens verksam- het.65 Även exploatering som t.ex. rördragningar eller vindkraft kan behöva särskilt hantering. Fiske i skyddade områden inom territorialvattenområdet kan regleras med stöd av både 7 kap. och fiskelagstiftningen. Inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken (GFP) har med- lemsstaterna överlämnat exklusiv kompetens till EU för att reglera bevarandet av havets biologiska resurser.66 Medlemsstaterna har fått befogenhet att begränsa tillträdet för andra medlemsstaters fiske- fartyg till det område, under medlemsstatens överhöghet eller juris- diktion, som sträcker sig från baslinjerna. möjlighet att begränsa tillträde styrs dock även av de mellanstatliga avtal som ingåtts med bl.a. och . Detta innebär att det även inom svenskt territorialhav, där andra medlemsstater har tillträde, be- höver regleringar av fiske genomföras inom ramen för GFP. 64Havs- och vattenmyndigheten , Handlingsplan för marint områdesskydd, Slutredo- visning av regeringsuppdrag M2015/771/N. 65Havs- och vattenmyndigheten , Juridiska förutsättningar för reglering av skyd- dade områden utan lokal mänsklig påverkan, bilaga 1 till rapportering av regeringsuppdrag M2017/03180/S. 66Artikel 3.1.d, fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF). Innanför trålgränsen finns möjlighet att införa restriktioner eller förbud för såväl yrkesfiske som fritidsfiske med stöd av fiskelagstift- ningen i skyddade områden. Föreskrifterna får dock inte vara så ingripande att fisket avsevärt försvåras. Regleringar kan även införas genom bestämmelser om föreskrifter med stöd av 7 kap. . har det förts en diskussion om vilken lagstiftning som främst bör tillämpas. Den senaste publicerade väg- ledningen från Havs- och vattenmyndigheten till länsstyrelserna är från 2013.67 Enligt Havs- och vattenmyndigheten måste det avgöras från fall till fall vilken typ av reglering som är bäst lämpad att säker- ställa bevarandemålen i det skyddade området, men att det finns för- delar med att i första hand överväga att använda fiskelagstiftningen. I beslut om naturreservat 2020 har två länsstyrelser gjort olika bedömningar av vilken lag som ska väljas för reglering av fiske. Läns- styrelsen i beslutade att införa förbud mot fiske i natur- reservatet genom föreskrifter i enlighet med 7 kap. 5 § miljö- balken.68 Hela naturreservatet ligger inom trålgränsen, dvs. inom området där har nationell rådighet att reglera fisket. Läns- styrelsen i däremot har valt att hemställa till Havs- och vattenmyndigheten om att förbjuda allt fiske inom Svenska Högarna naturreservat.69 Svenska Högarna som är största naturreservat, är ett exempel på ett skyddat område som sträcker sig över flera juridiska zoner; från kustvattenzonen innanför baslinjen till territorialgräns utanför baslinjen. 67Havs- och vattenmyndigheten , Vägledning – Reglering av fiske i marint skyddade områden, Rapport 2013:13. 68Länsstyrelsen i , Bildande av naturreservatet i och , Beslut , dnr 511-7049-11. 69Länsstyrelsen i , Begäran om fiskeregleringar i Svenska Högarnas natur- reservat, Beslut , dnr 6232-43021-2019. Reglering inom ekonomiska zon och områden i territorialhavet där andra medlemsstater har tillträde till fisket Utanför trålgränsen kan artikel 11 enligt grundförordningen70 tillämpas om regleringarna omfattar andra staters fiske. Inom territorialvatten- området kan även artikel 20 tillämpas. Fram tills nu har merparten av skyddade områden utanför trålgränsen varit Natura 2000-områden. Successivt skyddas nu flera områden utanför trålgränsen som natur- reservat. Detta aktualiserar länsstyrelsernas möjlighet att besluta om reservatsföreskrifter. I den ekonomiska zonen kan enbart Natura 2000- områden inrättas och regeringen kan peka ut områden som ska rap- porteras som Helcom och Ospar MPA. Genom artikel 11 i kombination med artikel 18 i grundförord- ningen finns det nu en regionaliserad process för , efter en gemensam rekommendation från berörda medlemsländer, för att besluta om nödvändiga bevarandeåtgärder i form av fiskeregler- ingar. Processen kan användas för att införa bevarandeåtgärder som är nödvändiga för att kunna efterleva de skyldigheter som följer av art- och habitatdirektivets artikel 6, fågeldirektivets artikel 4 samt havsmiljödirektivets artikel 13.4. Att numera även kraven i havs- miljödirektivet om att nå god miljöstatus kan läggas till grund för att reglera fisket med stöd i grundförordningen, innebär att även arter och livsmiljöer listade inom Ospar- och Helcom MPA:s kan skyddas från sådant fiske som kan innebära att man inte uppnår bevarande- målen. Ett exempel på detta är där ett fiskeförbud har införts med stöd av artikel 11 och 18 i grundförordningen.71 När det gäller erfarenhet från förhandlingar med andra medlems- länder inom ramen för artikel 11 och 18 i grundförordningen, finns en gemensam uppfattning bland medlemsländerna om att det rör sig om tidskrävande processer. Det krävs vetenskapligt underlag och samråd, och processen är förhållandevis ny. Havs- och vattenmyn- digheten påpekar att i områden som ligger utanför trålgränsen finns det risk för långdragna förhandlingar i de fall medlemsländer har olika syn på vilka fiskeregleringar som är nödvändiga i ett område för att nå bevarandemålen. Förhandlingarna kan även påverka slutresultatet. Detta kan få olika följder, antingen ett möjligt försämrat skydd i den gemensamma rekommendationen eller att väljer att låta kom- 70Förordning (EU) nr 1380/2013 om den gemensamma fiskeripolitiken. 71Kommissionens delegerade förordning (EU) 2017/118 av om fast- ställande av bevarandeåtgärder för fisket i syfte att skydda miljö. missionen lägga fram förslag enligt ordinarie lagstiftningsförfarande. Det sista alternativet innebär troligen en än mer tidskrävande och osäker process när det gäller uppnådda resultat.72 Tillståndsprövning av fiske i Natura 2000-områden Fiske tillståndsprövas inte enligt 7 kap. 28–29 §§ miljö- balken, men frågan har varit och är fortfarande föremål för diskus- sion. Enligt flera miljörättsjurister finns inget undantag för fiske.73 Enligt den rättsutredning Havs- och vattenmyndigheten beställde 2014 bedöms fiske omfattas av tillståndsplikt om det på ett ”betydande sätt” kan påverka områdets skyddssyfte. Vidare framgick att åter- kommande fiske bör ses som enskilda projekt som ska konsekvens- bedömmas var för sig även om fisket påbörjades innan ett Natura 2000-område skyddades.74 (Läs mer i kapitlet Förvaltning av fisk en del av havsförvaltningen.)