sou · H9B338 · 2021-05-21 00:00:00 — Det förutsätter en hel- hetsbedömning som medför krav på ett allsidigt underlag och på att bedömningen tydligt relateras till verksamheten och anställningen (se SOU 2015:25 s. 387 f.). Tillsyn och kontroll av anställda vid auktoriserade bevakningsföretag En sådan registerkontroll som är påkallad av kravet på medborger- lig pålitlighet förutsätter som huvudregel att anställningen eller del- tagandet också är placerat i säkerhetsklass. Bestämmelsen i 10 § BevF innebär således ett undantag från den huvudregeln. En anställning i ett bevakningsföretags verksamhet utgör inte i sig deltagande i säker- hetskänslig verksamhet. Det sagda utesluter dock självfallet inte att vissa anställningar placeras i säkerhetsklass. Registerkontroll utan placering i säkerhetsklass regleras i 3 kap. 15 § säkerhetsskyddslagen och 5 kap. 13 § säkerhetsskyddsförord- ningen (2018:658). Registerkontroll utan placering i säkerhetsklass torde främst omfatta kontroller av personer som ska delta i ett evene- mang där skyddspersoner, för vars skydd Säkerhetspolisen ansvarar, också ska närvara. Det kan t.ex. gälla eller Riks- mötets öppnande. Länsstyrelserna beslutar om placering i säkerhetsklass 2 och 3 i fråga om anställning eller annat deltagande i verksamhet hos enskilda verksamhetsutövare som de utövar tillsyn över. Länsstyrelserna ut- övar också tillsyn över säkerhetsskyddet när det gäller enskilda verk- samhetsutövare som bedriver andra säkerhetskänsliga verksamheter än elförsörjningsverksamhet, flygtrafiktjänst för civil luftfart, flyg- trafikledningstjänst för militär luftfart och verksamhet som är av betydelse inom luftfartsskydd, sjöfarts skydd eller hamnskydd eller när det gäller enskilda verksamhetsutövare som bedriver verksamhet som avser elektronisk kommunikation och posttjänst. (Se 5 kap. 11 § och 7 kap. 1 § första stycket 6 säkerhetsskyddsförordningen.) Länsstyrelserna utövar tillsyn över auktoriserade bevaknings- och utbildningsföretag. Länsstyrelserna har också behörighet att be- sluta om placering i säkerhetsklass när det gäller anställning eller annat deltagande i ett bevakningsföretags verksamhet under förutsättning att bevakningsföretaget bedriver säkerhetskänslig verksamhet. Detta förekommer dock sällan i praktiken. Om en väktare ska tjänstgöra i säkerhetskänslig verksamhet måste personen säkerhetsprövas trots att denne har genomgått registerkon- troll vid anställning. Det innebär att det görs en ny registerkontroll inom ramen för säkerhetsprövningen, att ett nytt ärende läggs upp hos och att en ny registerkontroll enligt säkerhetsskydds- lagen genomförs. Om staten, en kommun eller en region avser att be- gära in anbud eller träffa avtal om upphandling av bevakningstjänster där det förekommer uppgifter som med hänsyn till rikets säkerhet Tillsyn och kontroll av anställda vid auktoriserade bevakningsföretag omfattas av sekretess, ska ett skriftligt avtal (säkerhetsskyddsavtal) ingås med anbudsgivaren eller leverantören om det säkerhetsskydd som behövs i det särskilda fallet. Avtalet utgör en grund för att be- sluta om vilket deltagande hos bevakningsföretaget som ska placeras i säkerhetsklass. Det innebär att när ett bevakningsföretag engageras i säkerhetskänslig verksamhet ska behovet av säkerhetsskyddsåt- gärder utredas och kraven på sådana åtgärder uppställas i ett säker- hetsskyddsavtal mellan parterna. Den som bedriver den säkerhets- känsliga verksamheten ska kontrollera att bevakningsföretaget följer säkerhetsskyddsavtalet. Vad som har sagts gäller även enskilda verksamhetsutövare som ingår avtal med ett bevakningsföretag (se 2 kap. 6 § säkerhetsskyddslagen och prop. 2017/18:89 s. 104). När ett säkerhetsskyddsavtal träffas gäller inte säkerhetsskyddslagen i dess helhet utan det är avtalet som styr vilka skyldigheter bevaknings- företaget har för att upprätthålla säkerhetsskyddet, däribland säker- hetsprövning. Det är inte nödvändigtvis samma länsstyrelse som har tillsyns- ansvar över ett auktoriserat bevakningsföretag utifrån lag om bevak- ningsföretag som har tillsynsansvar över samma företag utifrån säker- hetsskyddslagen. Uttrycket ”medborgerlig pålitlighet” i lagen om bevakningsföretag överfördes utan ändring från kungörelsen (1951:640) om auktori- sation av enskilda bevakningsföretag till den nu gällande lagen. Vid lagens tillkomst gjordes inte några närmare uttalanden om vad som avsågs med uttrycket. Däremot uttalades att kontrollen av medbor- gerlig pålitlighet motiverades av att anställda i bevakningsföretag skulle kunna få utföra uppdrag som hade betydelse ur säkerhetssynpunkt, dvs. som hade beröring med säkerhetsskyddade intressen. Vidare uttalades att prövningen avseende medborgerlig pålitlighet innebar att upp- gifter måste inhämtas från det särskilda register som förs vid säker- hetsavdelningen inom (se prop. 1974:39 s. 24 f.). En kontroll med avseende på medborgerlig pålitlighet enligt de regler som gällde när kungörelse och lag infördes anses motsvara vad som utgör en säkerhetsprövning och Tillsyn och kontroll av anställda vid auktoriserade bevakningsföretag torde alltså ha varit tillräcklig för att personen i fråga skulle kunna utföra säkerhetskänsliga uppgifter. Uttrycket medborgerlig pålitlighet kan alltså i huvudsak antas ha samma innebörd som uttrycket lojal mot de intressen som skyddas i säkerhetsskyddslagen och i övrigt pålitlig från säkerhetssynpunkt. Det är frågan om en prövning av personens förmåga att delta i säker- hetskänslig verksamhet. 10.12 Skyddsvakter och personal i delgivningsföretag I skyddslagen (2010:305) och skyddsförordningen (2010:523) finns bestämmelser om skyddsobjekt och bevakning av skyddsobjekt. För att tillgodose behovet av skydd mot sabotage, terroristbrott, spio- neri samt röjande i andra fall av hemliga uppgifter som rör total- försvaret och grovt rån samt för att skydda allmänheten mot skada som kan uppkomma till följd av militär verksamhet, kan det beslutas att något ska vara skyddsobjekt (1–3 §§ skyddslagen). För bevakning av ett skyddsobjekt får polismän, militär personal eller annan särskilt utsedd personal anlitas. Den som bevakar ett skyddsobjekt och som inte är polisman benämns skyddsvakt (9 § skyddslagen). För att anlitas som skyddsvakt krävs godkännande. Den kan bli skyddsvakt, som efter prövning är godkänd med hänsyn till laglydnad, medborgerlig pålitlighet samt lämpligheten i övrigt för uppgiften. Frågor om godkännande av skyddsvakter prövas av . Den som utses till skyddsvakt inom Försvarsmakten och som tillhör myndighetens personal ska dock i stället vara godkänd av Försvarsmakten. (Se 25 § skyddslagen och 6 § skyddsförordningen). Vid och Försvarsmaktens prövning av en persons laglydnad och medborgerliga pålitlighet ska uppgifter som avses i 3 kap. 14 § tredje stycket säkerhetsskyddslagen inhämtas (7 § skydds- förordningen). Om en persons laglydnad och medborgerliga pålitlig- het redan har prövats enligt lagen (1974:191) om bevakningsföretag eller säkerhetsskyddslagen, får eller Försvarsmakten vid godkännandeprövningen låta bli att inhämta uppgifterna om det står klart att någon ytterligare kontroll inte behövs (8 § skyddsförord- ningen). Tillsyn och kontroll av anställda vid auktoriserade bevakningsföretag För prövningen när det gäller godkännande av skyddsvakter har enligt 10 och 20 §§ förordningen om belastningsregis- ter rätt att genom direktåtkomst få fullständiga uppgifter ur belast- ningsregistret. Enligt 7 § förordningen om misstankeregister har läns- styrelsen rätt till direktåtkomst till uppgifter ur misstankeregistret. Regleringen avseende godkännande av skyddsvakter liknar alltså i sina grundläggande drag de bestämmelser som gäller för anställda i bevakningsföretag. För prövningen av en sökandes laglydnad och medborgerliga pålitlighet görs, beträffande båda yrkeskategorierna, en registerkontroll enligt bestämmelserna i säkerhetsskyddslagen, utan att någon säkerhetsprövning sker. Såsom regelverket är utformat torde samtliga skyddsvakter också säkerhetsprövas. 10.12.2 Personal i delgivningsföretag Bestämmelser om delgivningsföretag och godkännande av personal i sådana företag finns i lagen (2010:1933) om auktorisation av delgiv- ningsföretag och förordningen (2011:155) om auktorisation av del- givningsföretag. Ett delgivningsföretag är ett företag som yrkesmässigt utför delgiv- ning enligt delgivningslagen (2010:1932). All personal hos ett auktor- iserat delgivningsföretag ska vara godkänd med avseende på laglydnad och lämplighet i övrigt för en anställning i ett sådant företag. Det- samma gäller den som leder verksamheten samt ledamöter och supp- leanter i delgivningsföretagets styrelse (3 § lagen om auktorisation av delgivningsföretag). prövar frågor om godkännande och återkallelse av godkännande. För prövningen har en- ligt 10 och 20 §§ förordningen om belastningsregister rätt att genom direktåtkomst få fullständiga uppgifter ur belastningsregistret. Enligt 7 § förordningen om misstankeregister har länsstyrelse rätt till direkt- åtkomst till uppgifter ur misstankeregistret. Vidare ska uppgifter även inhämtas från rörande om en person är föremål för exekutiva åtgärder (se föreskrifter och allmänna råd om auktorisation av delgivningsföretag, PMFS 2017:2 FAP 579-2). Ett ärende om godkännande som inte prövas i samband med ett ärende om auktorisation ska avgöras från det att en Tillsyn och kontroll av anställda vid auktoriserade bevakningsföretag fullständig ansökan kom in till tillsynsmyndigheten, om inte sär- skilda skäl föranleder annat (9 § i förordningen). Strukturen för prövning av personal i delgivningsföretag har lik- heter med den prövning som sker av anställda i bevakningsföretag. 10.13Skyddet för enskildas integritet och tillgång till uppgifter i belastnings- och misstankeregistren I belastnings- och misstankeregistren finns bl.a. uppgifter om brott, påföljd för brott och misstankar om brott. Det övergripande syftet med registren är att olika myndigheter, särskilt de brottsbekämp- ande och rättsvårdande myndigheterna, på ett enkelt sätt ska få till- gång till de uppgifter som behövs i deras verksamhet. Registret innehåller uppgifter om enskild som är av integritets- känsligt slag. Skyddet för den personliga integriteten aktualiseras därför vid prövning av myndigheters tillgång till uppgifter ur registren. I det följande görs en översiktlig beskrivning av de grundläggande bestämmelserna till skydd för enskildas integritet. 10.14 Skyddet för den personliga integriteten Den personliga integriteten skyddas av regeringsformen. 6§ andra stycket RF framgår att var och en är gentemot det allmänna skyddad mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden. Enligt 2 kap. 20 och 21 §§ RF får begränsningar i skyddet för den personliga integriteten endast göras i lag och för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. En begränsning får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till sitt ändamål och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens grundvalar. Inte heller får en begränsning göras enbart på grund av politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskåd- ning. Även och EU:s stadga om de grundläg- gande rättigheterna (EU:s rättighetsstadga) innehåller bestämmelser till skydd för den personliga integriteten. Enligt artikel 8 i Europa- konvention har var och en rätt till respekt för sitt privat- och familje- liv, sitt hem och sin korrespondens. Inskränkningar i dessa rättig- Tillsyn och kontroll av anställda vid auktoriserade bevakningsföretag heter får endast göras med stöd av lag och om det är nödvändigt med hänsyn till statens säkerhet, den allmänna säkerheten, landets eko- nomiska välstånd eller till förebyggande av oordning eller brott eller till skydd för hälsa eller moral eller för andra personers fri- och rättigheter. I rättighetsstadgan, artikel 3, 7 och 8, slås fast att var och en har rätt till fysisk och mental integritet, respekt för sitt privat- och familjeliv, sin bostad och sina kommunikationer samt skydd av de personuppgifter som rör honom eller henne. I rättighetsstadgan artikel 52 anges i vilken utsträckning inskränkningar får göras i de rättigheter som erkänns i stadgan. Utgångspunkten är att sådana in- skränkningar endast får göras i lag och ska vara förenliga med det väsentliga innehållet i rättigheterna. Begränsningar får endast göras om de är nödvändiga och svarar mot ett allmänt samhällsintresse som erkänns av unionen eller behovet av skydd för andra människors rättigheter och friheter. genomfördes en genomgripande dataskydds- reform inom EU. Reformen omfattade dels en allmän dataskydds- förordning6, dels ett dataskyddsdirektiv7 som behandlar dataskyddet vid brottsbekämpning, lagföring, straffverkställighet och upprätt- hållande av allmän ordning och säkerhet. En konsekvens av reformen är att personuppgiftslag har upphävts och att den svenska lagstiftningen om personuppgiftsbehandling reformerats. 10.14.2Länsstyrelsens behandling av uppgifter ur belastnings- och misstankeregistren har enligt gällande regler direktåtkomst till uppgifter ur belastnings- och misstankeregistren, bl.a. för prövning av godkän- nande av anställda i bevakningsföretag. Den som har direktåtkomst till uppgifter i belastnings- eller misstankeregistren har en automati- 6Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning). 7Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680 av om skydd för fysiska personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder, och det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av rådets rambeslut /977/RIF. Tillsyn och kontroll av anställda vid auktoriserade bevakningsföretag serad tillgång till registren och behöver därmed inte vända sig till Polis- myndigheten med en begäran om att få del av uppgifter. Utredningen om 2016 års dataskyddsdirektiv har i sitt betänkande behandlat olika gränsdragningsfrågor och då angett att behandling för att tillgängliggöra uppgifter från belastningsregisterutdrag i bl.a. anställningsärenden och tillståndsärenden samt vid olika former av lämplighetsprövningar ligger utanför brottsdatalagens tillämpnings- område (Brottsdatalag, SOU 2017:29, s. 216). I propositionen Brotts- datalag har regeringen anslutit sig till den bedömningen (prop. 2017/ 18:232 s. 11 f.). Regeringen har vidare hänvisat till dessa förarbets- uttalanden och konstaterat att det inte finns skäl att göra någon annan bedömning av frågan avseende hur man ska se på behandling för utlämnande ur belastningsregistret i syfte att ge underlag för olika tillstånds- och lämplighetsprövningar (Personuppgiftsbehandling i viss verksamhet som rör allmän ordning och säkerhet – anpassningar till EU:s dataskyddsreform, prop. 2018/19:65 s. 90). Regeringens bedöm- ning är alltså att en sådan behandling av personuppgifter omfattas av dataskyddsförordningen. När behandlar personuppgifter i belastnings- och misstankeregistren vid lämplighetsprövning inför anställning torde behandlingen alltså falla under dataskyddsförord- ningens tillämpningsområde. 10.14.4 Bestämmelser om sekretess För uppgifter i belastningsregistret gäller s.k. absolut sekretess enligt 35 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Det innebär att uppgifter ur belastningsregistret får lämnas ut endast med stöd av särskilda bestämmelser som bryter sekretessen i lagen om belastnings- register, säkerhetsskyddslagen (2018:585) och förordningar som har meddelats med stöd av dessa lagar. Enligt 35 kap. 1 § första stycket 6 samma lag gäller sekretess också för uppgift om en enskilds personliga och ekonomiska förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till honom eller henne lider skada eller men Tillsyn och kontroll av anställda vid auktoriserade bevakningsföretag och uppgiften förekommer i register som förs enligt lagen (1998:621) om misstankeregister. I sammanhanget kan också 21 kap. 7 § offentlighets- och sekretess- lagen nämnas. Enligt bestämmelsen gäller sekretess för personuppgift, om det kan antas att ett utlämnande skulle medföra att uppgiften behandlas i strid med EU:s dataskyddsförordning eller dataskydds- lagen 10.14.5 Regleringen om direktåtkomst I 6 § lagen om belastningsregister föreskrivs att personuppgifter ur belastningsregistret ska lämnas ut om det begärs av myndighet och i övrigt i den utsträckning regeringen för vissa slag av ärenden före- skriver det eller för ett särskilt fall ger tillstånd till det. I paragrafens andra stycke finns bestämmelser om att regeringen får föreskriva att en myndighet får ha direktåtkomst till registret. Motsvarande bestäm- melser om rätt att få del av uppgifter ur misstankeregistret och om möjligheter till direktåtkomst finns i 5 § lagen (1998:621) om miss- tankeregister. Enligt 20 § förordningen (1999:1134) om belastningsregister res- pektive 7 § förordningen (1999:1135) om misstankeregister får en länsstyrelse ha direktåtkomst till uppgifter ur belastnings- respek- tive misstankeregistret i ärenden om godkännande och tillsyn av per- sonal i bevakningsföretag. Den sekretess som gäller för uppgifter i belastnings- och miss- tankeregistren bryts av de nu nämnda bestämmelserna om direkt- åtkomst. I 10 § BevF anges att rätten till direktåtkomst gäller i de fall som prövningen avser en person som inte redan är anlitad av ett bevaknings- företag, det vill säga redan är godkänd för anställning. Bestämmelsen torde innebära en viss begränsning av den rätt till direktåtkomst som föreskrivs i författningarna om belastnings- och misstankeregister. Emellertid nämner förordningen om misstankeregister och förord- ningen om belastningsregister både godkännande och tillsyn vilket innebär att det i praktiken inte finns någon begränsning för läns- styrelsen. Det hela blir därför något otydligt och bestämmelsen i 10 § BevF fyller dessutom inte någon praktisk funktion. Tillsyn och kontroll av anställda vid auktoriserade bevakningsföretag 10.14.6 Något om dataskyddsförordningens krav De nu nämnda bestämmelserna utgör den rättsliga grunden för personuppgiftsbehandling i ärenden om godkännande och tillsyn av anställda i bevakningsföretag (se artikel 6.1 dataskydds- förordningen). Syftet – godkännande och tillsyn av anställda i be- vakningsföretag – är också fastställt i den rättsliga grunden, vilket är ett krav enligt artikel 6.3 i förordningen. Personuppgiftsbehandlingen enligt dataskyddsförordningen ska även vara nödvändig, se artikel 6.1.c, e och f, men också artikel 6.3 andra stycket. Kravet på nödvändighet gäller såväl för myndigheter som för enskilda. Vad avser myndigheter, svarar kravet väl mot 7 § lagen om belastningsregister och 6 § lagen om misstankeregister. I dessa paragrafer anges att en myndighet i varje särskilt fall noga måste pröva behovet av uppgifter ur belastningsregistret. Vidare får en begäran om att få ta del av uppgifter göras endast om skälet till det uppväger den olägenhet det innebär för den som berörs. godkännandeprövning innebär att myndigheten utför en rättslig förpliktelse. Behandlingen av registeruppgifterna måste därmed anses nödvändig för att utföra förpliktelsen. När behandling av sådana uppgifter äger rum på grund av allmänt intresse får be- handlingen anses nödvändig för verksamhetens förvaltning och funktion (jfr prop. 2017/18:105 s. 60 f.). gäller enligt 4 § BevL att all personal hos ett aukto- riserat bevakningsföretag ska vara godkänd med avseende på laglyd- nad, medborgerlig pålitlighet samt lämplighet i övrigt för anställning i ett sådant företag. Genom lagstiftning som tillkom tydliggjordes att även styrelsesuppleanter omfattas av kravet på godkännande (prop. 2005/06:136 s. 18) Bevakningsföretagen är sammantaget en stor arbetsgivare med cirka 35 000 anställda. Företagen utför inte bara bevakningsuppdrag utan även ett stort antal andra, relativt disparata, uppdrag. I uttrycket bevakning ligger att det ska vara fråga om ett extra skydd mot an- grepp. Bevakning kan sägas innefatta verksamhet som utövas genom Tillsyn och kontroll av anställda vid auktoriserade bevakningsföretag personell kontroll, övervakning eller tillsyn, med eller utan tekniska hjälpmedel, av gods, enskilda, områden eller verksamhet i avsikt att skapa ett extra skydd mot skada som orsakas genom brottsligt an- grepp, brand eller liknande (jfr prop. 1979/80:122 s. 54 och prop. 2005/ 06:136 s. 11). Personer anställda i bevakningsföretag utför även andra uppgifter som inte kan beskrivas som traditionell bevakning, t.ex. som parkeringsvakt, entrévärd eller störningsjour. Den verksamhet som bedrivs av bevakningsföretag är av sådant slag att det krävs en prövning och kontroll av de personer som arbe- tar i företagen. Flera av arbetsuppgifterna syftar till att öka trygg- heten i samhället, kontrollera att regler efterlevs samt förebygga brott och andra överträdelser av författningar. Mot den bakgrunden fram- står det som naturligt att personal i bevakningsföretag kontrolleras för att säkerställa att personen är lämplig för sådana uppgifter. Kon- trollen bör vidare utföras för att säkerställa att uppdragen utförs på ett seriöst sätt. Den ligger också i linje med den kontroll som sker beträffande andra kategorier av anställda med liknande uppgifter, t.ex. ordnings- vakter. 10.15.2Länsstyrelsens direktåtkomst till misstanke- och belastningsregistren Bedömning: bör även fortsättningsvis ha direktåt- komst till misstanke- och belastningsregistren vid godkännande- prövningen. Som tidigare nämnts är det utredningens utgångspunkt att personal i bevakningsföretag ska kontrolleras för att säkerställa att personen är laglydig och i övrigt lämplig för att delta i ett bevakningsföretags verksamhet. Länsstyrelserna har enligt gällande regler direktåtkomst till belast- ningsregistret och misstankeregistret vilket innebär att har getts en teknisk tillgång till upptagningar hos annan myndighet så att de kan ”läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas”. har enligt de gällande förordningarna om belastnings- och misstankeregister rätt att få fullständiga uppgifter ur registret Tillsyn och kontroll av anställda vid auktoriserade bevakningsföretag och har också rätt att ha direktåtkomst till uppgifter ur registren. Det framstår som rimligt att länsstyrelserna, som utför godkänn- andeprövningen på ett enkelt sätt kan inhämta de registeruppgifter som behövs för prövningen. Som ett led i godkännandeprövningen bör enligt utredningens uppfattning uppgifter från dessa register inhämtas även fortsättnings- vis. Genom en sådan kontroll får kunskap om personen har lagförts för brott men också om personen är skäligen misstänkt för brott. Enligt förordningen om bevakningsföretag inhämtar länsstyrel- sen uppgifter ur belastnings- och misstankeregistren endast i de fall prövningen avser en person som inte redan är anlitad av ett bevak- ningsföretag. Enligt utredningens uppfattning bör bestämmelsen ändras så att utan undantag kan inhämta uppgifterna ur registren genom direktåtkomst, dvs även om prövningen inte avser en person som inte redan är anlitad av ett bevakningsföretag. Direkt- åtkomsten ska även möjliggöra kontroller av om en person är lämp- lig att ha i ledande ställning eller som föreståndare i ett företag. Frågan bör, liksom , regleras i förordningen om bevakningsföretag. Genom att hämta uppgifter i dessa register ska- pas ett underlag för bedömningen av sökandens laglydnad och lämp- lighet. 10.15.3 Kravet på medborgerlig pålitlighet