sou · H9B317 · 2021-03-31 00:00:00 — När det gäller finansiella tjänster och fast egendom påverkar detta direktiv därför inte medlemssta- ternas rätt att gå utöver dess bestämmelser för att skydda konsumenternas ekonomiska intressen. Det är inte lämp- ligt att i detta direktiv reglera certifiering och angivelser av finhalt för artiklar av ädelmetall. (10)Sambandet mellan detta direktiv och befintlig gemenskaps- lagstiftning måste vara tydligt, särskilt när detaljerade bestämmelser om otillbörliga affärsmetoder gäller specifika branscher. Genom detta direktiv ändras därför direktiv /450/EEG, och rådets direktiv /7/EG av om konsument- skydd vid distansavtal (1), och rådets direktiv /27/EG av om förbudsföre- läggande för att skydda konsumenternas intressen (2) samt och rådets direktiv /65/EG av om distansförsäljning av finan- siella tjänster till konsumenter (3). Det här direktivet skall följaktligen tillämpas endast i den mån det saknas särskild gemenskapslagstiftning beträffande vissa aspekter av otill- börliga affärsmetoder, exempelvis informationskrav och (1) EGT L 144, , s. 19. Direktivet ändrat genom direktiv /65/EG (EGT L 271, 9.10.2002, s. 16). (2) EGT L 166, , s. 51. Direktivet senast ändrat genom direktiv /65/EG. (3) EGT L 271, 9.10.2002, s. 16. L 149/24 Europeiska unionens officiella tidning regler för hur informationen skall delges konsumenterna. Detta direktiv skyddar konsumenterna när det inte finns någon branschlagstiftning på gemenskapsnivå och hindrar näringsidkare från att ge ett felaktigt intryck av en produkts beskaffenhet. Detta är särskilt viktigt när det gäller kom- plexa produkter som innebär stora risker för konsumen- ten, exempelvis vissa finansiella tjänster. Detta direktiv kompletterar följaktligen de delar av gemenskapens regel- verk som är tillämpliga på affärsmetoder som skadar kon- sumenternas ekonomiska intressen. (11)Den höga grad av konvergens som uppnås genom detta direktivs bestämmelser om tillnärmning av nationella bestämmelser innebär hög gemensam konsumentskydds- nivå. Genom detta direktiv fastställs ett enda generellt för- bud mot de otillbörliga affärsmetoder som snedvrider konsumentens ekonomiska beteende. I detta direktiv fast- ställs också bestämmelser om aggressiva affärsmetoder, som inte är reglerade på gemenskapsnivå. (12)Harmoniseringen medför att rättssäkerheten kommer att öka avsevärt för både konsumenter och näringsidkare. Både konsumenter och näringsidkare kommer att kunna förlita sig på en enda rättslig ram, grundad på tydligt defi- nierade rättsliga begrepp som reglerar alla aspekter av otill- börliga affärsmetoder inom hela EU. Resultatet blir att de hinder avlägsnas som är följden av splittrade bestämmel- ser om otillbörliga affärsmetoder som skadar konsumen- tens ekonomiska intressen och att en inre marknad kan upprättas på området. (13)För att uppnå gemenskapens mål genom att avlägsna hin- der för den inre marknaden är det nödvändigt att ersätta de olika generalklausuler och rättsprinciper som medlemssta- terna tillämpar . Det enda gemensamma generella förbudet som införs genom detta direktiv täcker därför otillbörliga affärsmetoder som snedvrider konsu- mentens ekonomiska beteende. För att främja konsumen- ternas förtroende bör det generella förbudet tillämpas på samma sätt i fråga om otillbörliga affärsmetoder som til- lämpas utan att ett avtalsförhållande föreligger mellan näringsidkare och konsument eller när ett avtal ingås och fullgörs. Det generella förbudet kompletteras med bestäm- melser om de två typer av otillbörliga affärsmetoder som är absolut vanligast, nämligen vilseledande och aggressiva metoder. (14)Det är önskvärt att till vilseledande affärsmetoder räkna sådana metoder, inklusive vilseledande reklam, som genom att vilseleda konsumenten hindrar denne från att fatta ett välgrundat och därmed effektivt beslut. I detta direktiv klassificeras, i enlighet med medlemsstaters lagar och bestämmelser om vilseledande reklam, vilseledande meto- der i två kategorier, nämligen vilseledande handlingar och vilseledande underlåtenhet. Vad gäller underlåtenhet fast- ställs i detta direktiv ett begränsat antal viktiga upplys- ningar som konsumenten behöver för att kunna fatta ett välgrundat affärsbeslut. Dessa upplysningar måste inte ges i all reklam, utan bara vid köperbjudanden från näringsid- karen, vilket är ett i direktivet tydligt definierat begrepp. Den strategi med fullständig harmonisering som valts för detta direktiv innebär inte ett hinder för medlemsstaterna att i nationell lag ange de viktigaste särdragen hos bestämda produkter, t.ex. samlarföremål eller elektriska varor, om ett utelämnande av sådan information skulle vara väsentligt vid ett köperbjudande. Avsikten med detta direktiv är inte att inskränka konsumenternas val genom förbud mot marknadsföring av varor som liknar andra varor om inte denna likhet förvirrar konsumenterna i fråga om varans kommersiella ursprung och därmed är vilseledande. Detta direktiv bör inte påverka tillämpningen av befintlig gemen- skapslagstiftning enligt vilken valet mellan flera alternativ till bestämmelser om konsumentskydd på området affärs- metoder uttryckligen överlämnas till medlemsstaterna. Detta direktiv bör i synnerhet inte påverka tillämpningen av artikel 13.3 i och rådets direktiv /58/EG av om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation) (1). (15)När det i gemenskapslagstiftningen fastställs krav på infor- mation i samband med marknadskommunikation, reklam och saluföring skall denna information betraktas som väsentlig information enligt detta direktiv. Medlemssta- terna kommer att kunna behålla eller skärpa kraven på information i avtalsrättsliga sammanhang och med avtals- rättsliga konsekvenser när detta är tillåtet enligt minimi- klausulerna i gemenskapens gällande rättsakter. En icke uttömmande förteckning över sådana informationskrav i regelverket återfinns i bilaga II. Med tanke på den fullstän- diga harmonisering som införs genom detta direktiv är det endast den information som krävs enligt gemenskapslag- stiftningen som anses som väsentlig i den mening som avses i artikel 7.5 i detta direktiv. Om medlemsstaterna har infört informationskrav utöver dem som anges i gemen- skapslagstiftningen, på grundval av minimiklausuler, är det enligt detta direktiv inte en underlåtenhet att utelämna denna ytterligare information. Medlemsstaterna kan däre- mot, när minimiklausulerna i gemenskapslagstiftningen så tillåter, behålla eller införa striktare bestämmelser i enlig- het med gemenskapslagstiftningen för att säkerställa en högre nivå för skyddet av konsumenternas individuella avtalsmässiga rättigheter. (1) EGT L 201, 31.7.2002, s. 37. Europeiska unionens officiella tidning L 149/25 (16)Bestämmelserna om aggressiva affärsmetoder bör omfatta de metoder som avsevärt inskränker konsumentens valfri- het. Hit hör metoder med inslag av trakasseri, tvång, inklu- sive fysiskt våld, och otillbörlig påverkan. (17)Det är önskvärt att, för större rättssäkerhet, fastställa vilka affärsmetoder som under alla omständigheter är otillbör- liga. Bilaga I innehåller därför en fullständig förteckning över sådana metoder. Endast dessa affärsmetoder skall kunna bedömas som otillbörliga utan prövning från fall till fall utifrån bestämmelserna i artiklarna 5–9. Förteckningen kan ändras endast genom en översyn av detta direktiv. (18)Det är på sin plats att skydda alla konsumenter från otill- börliga affärsmetoder; emellertid har Europeiska gemen- skapernas domstol, vid de avgöranden som rört fall om annonsering efter det att direktiv /450/EEG antagits, funnit det nödvändigt att bedöma deras inverkan på en tänkt typisk konsument. I enlighet med proportionalitets- principen, och för att det skydd som direktivet innebär fak- tiskt skall kunna förverkligas, utgår detta direktiv från genomsnittskonsumenten som är normalt informerad samt skäligen uppmärksam och upplyst, med beaktande av sociala, kulturella och språkliga faktorer och i enlighet med domstolens tolkning, men direktivet innehåller också bestämmelser för att förhindra exploatering när kunders egenskaper gör dem särskilt sårbara för otillbörliga affärs- metoder. Om en affärsmetod är särskilt riktad till en viss konsumentgrupp, till exempel barn, är det önskvärt att affärsmetodens inverkan bedöms ur ett perspektiv som är representativt för den genomsnittliga medlemmen i denna grupp. Därför är det lämpligt att i förteckningen över metoder som under alla omständigheter skall betraktas som otillbörliga infoga en bestämmelse som, utan att inne- bära ett totalförbud mot reklam riktad till barn, skyddar barn från direkta uppmaningar att köpa. Begreppet genom- snittskonsument är inte ett statistiskt begrepp. De natio- nella domstolarna och myndigheterna måste använda sitt eget omdöme, med beaktande av domstolens rättspraxis, när de fastställer genomsnittskonsumentens typiska reak- tion i ett givet fall. (19)När särskilda förhållanden som ålder, fysiska eller psykiska handikapp eller lättrogenhet gör vissa konsumenter särskilt känsliga för en affärsmetod eller för den produkt metoden avser, och endast dessa konsumenters ekonomiska bete- ende torde snedvridas av metoden på ett sätt som närings- idkaren rimligen kan förutse, bör det säkerställas att dessa får tillräckligt skydd genom att metoden bedöms ur ett per- spektiv som är representativt för den genomsnittliga med- lemmen i denna grupp. (20)Det är lämpligt att ge uppförandekoderna en roll som gör det möjligt för näringsidkarna att faktiskt tillämpa detta direktivs principer på specifika ekonomiska områden. Inom branscher där särskilda tvingande krav reglerar näringsidkarnas uppförande är det lämpligt att kraven även omfattar krav på god yrkessed inom branschen. Den kon- troll som utförs av kodutfärdaren, nationellt eller på gemenskapsnivå, i syfte att undanröja otillbörliga affärsme- toder bör uppmuntras, eftersom den kan innebära att administrativa eller rättsliga åtgärder inte behöver tillgri- pas. För att få till stånd en hög konsumentskyddsnivå kan konsumentorganisationerna informeras och engageras i utformningen av uppförandekoder. (21)Personer eller organisationer som enligt nationell lagstift- ning anses ha berättigat intresse i frågan måste ha laglig möjlighet att inleda förfaranden mot otillbörliga affärsme- toder, antingen inför domstol eller inför en förvaltnings- myndighet med behörighet att fatta beslut i frågor som rör klagomål, eller inleda relevanta rättsliga förfaranden. Bevis- bördan måste fastställas i nationell lagstiftning, men dom- stolar och administrativa myndigheter bör ges möjlighet att kräva att näringsidkare lägger fram bevis för riktighe- ten av faktapåståenden som de har gjort. (22)Det är nödvändigt att medlemsstaterna fastställer sanktio- ner vid överträdelse av bestämmelserna i detta direktiv och se till att dessa verkställs. Sanktionerna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande. (23)Eftersom målen med detta direktiv, att undanröja de hin- der på den inre marknaden som orsakas av nationell lag- stiftning om otillbörliga affärsmetoder och att säkerställa en hög gemensam konsumentskyddsnivå genom tillnärm- ning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om otillbörliga affärsmetoder, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlig- het med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att undanröja hindren på den inre marknaden och uppnå en hög konsumentskyddsnivå. (24)Detta direktiv bör ses över, så att det säkerställs att hindren på den inre marknaden har motverkats och att en hög kon- sumentskyddsnivå uppnås. Översynen kan medföra att kommissionen lägger fram ett förslag till ändring av detta direktiv, där det kan ingå en begränsad utvidgning av L 149/26 Europeiska unionens officiella tidning undantaget i artikel 3.5 och/eller ändringar av annan kon- sumentskyddslagstiftning som återspeglar kommissionens konsumentskyddsstrategi med dess åtagande att se över det befintliga regelverket för att uppnå en hög gemensam nivå på konsumentskyddet. (25)Detta direktiv står i överensstämmelse med de grundläg- gande rättigheter och principer som erkänns bland annat i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Syftet med detta direktiv är att bidra till att den inre marknaden fungerar korrekt och att säkerställa en hög konsumentskyddsnivå genom att tillnärma medlemsstaternas lagar och andra författ- ningar avseende otillbörliga affärsmetoder som skadar konsumen- ternas ekonomiska intressen. I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges: a)konsument: en fysisk person som, med avseende på affärsme- toder som omfattas av detta direktiv, handlar för ändamål som ligger utanför dennes näringsverksamhet, affärsverksam- het, hantverk eller yrke. b)näringsidkare: en fysisk eller juridisk person som, med avse- ende på de affärsmetoder som omfattas av detta direktiv, handlar för ändamål som ligger inom ramen för dennes näringsverksamhet, affärsverksamhet, hantverk eller yrke samt den som handlar i näringsidkarens namn eller för den- nes räkning. c)produkt: alla typer av varor och tjänster, även fast egendom, rättigheter och skyldigheter. d)affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumen- ter (nedan även kallade affärsmetoder): en näringsidkares handling, underlåtenhet, beteende, företrädande eller kom- mersiella meddelande (inklusive reklam och saluföring) i direkt relation till marknadsföring, försäljning eller leverans av en produkt till en konsument. e)att avsevärt snedvrida konsumentens ekonomiska beteende: att använda en affärsmetod i syfte att i märkbar mån försämra konsumentens förmåga att fatta ett välgrundat beslut och därmed få konsumenten att fatta ett annat affärsbeslut än vad som annars skulle ha varit fallet. f)uppförandekod: en överenskommelse eller en uppsättning reg- ler som inte föreskrivs i en medlemsstats lagar och andra för- fattningar om hur näringsidkare som förbinder sig att iaktta koden skall förhålla sig till en eller flera angivna affärsmeto- der eller inom en eller flera angivna branscher. g)kodutfärdare: det organ, vilket även kan vara en näringsidkare eller en grupp av näringsidkare, som ansvarar för att utforma och se över en uppförandekod och/eller övervaka att koden efterlevs av dem som förbundit sig att iaktta den. h)god yrkessed: den nivå av fackmässighet och aktsamhet som en näringsidkare skäligen kan förväntas visa gentemot konsu- menterna motsvarande hederlig marknadspraxis och/eller den allmänna principen om god tro i näringsidkarens bransch. i)köperbjudande: kommersiellt meddelande som beskriver en produkts egenskaper och pris, på ett sätt som är lämpligt för den typ av kommersiellt meddelande det gäller, och på så sätt gör det möjligt för en kund att köpa produkten. j)otillbörlig påverkan: utnyttjande av en maktställning i förhål- lande till konsumenten för att utöva påtryckning, även utan fysiskt våld eller hot om sådant, på ett sätt som avsevärt inskränker konsumentens förmåga att fatta ett välgrundat beslut. k)affärsbeslut: ett beslut som fattas av en konsument om huru- vida, hur och under vilka förutsättningar en produkt skall köpas, om hela eller delar av köpesumman skall betalas, om produkten skall behållas eller överlåtas eller om en avtalsen- lig rättighet i samband med produkten skall utnyttjas oavsett om konsumenten beslutar att handa eller att avstå från att handla. l)reglerat yrke: en eller flera former av yrkesverksamhet där bestämda yrkeskvalifikationer direkt eller indirekt krävs genom lagar och andra författningar för tillträde till eller utö- vande av verksamheten eller någon form av denna. Europeiska unionens officiella tidning L 149/27 9.När det gäller ”finansiella tjänster” enligt definitionen i direktiv /65/EG och fast egendom får medlemsstaterna på det område som tillnärmas genom detta direktiv ställa mer inskränkande eller mer föreskrivande krav än enligt det här direktivet. 1.Detta direktiv skall tillämpas på otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på det sätt som anges i artikel 5, före, under och efter en affärstransaktion som gäller en produkt. 10.Detta direktiv skall inte gälla tillämpningen av medlems- staternas lagar och andra författningar om certifiering och angi- velse av finhalt för artiklar av ädelmetall. 2.Detta direktiv skall inte påverka avtalsrättslig lagstiftning, särskilt inte regler om avtals giltighet, ingående eller verkan. 3.Detta direktiv skall inte påverka några bestämmelser på gemenskapsnivå eller nationell nivå avseende produkters hälso- och säkerhetsaspekter. 4.Om bestämmelserna i detta direktiv står i strid med andra gemenskapsbestämmelser som reglerar specifika aspekter av otill- börliga affärsmetoder, skall de senare ha företräde och tillämpas på dessa specifika aspekter. 5.Medlemsstaterna skall fortsätta att få tillämpa nationella bestäm- melser, inom det område som tillnärmas genom detta direktiv, vilka är mer inskränkande eller mer föreskrivande än bestämmel- serna i detta direktiv och vilka genomför direktiv som innehåller klausuler om minsta harmonisering. Dessa åtgärder måste vara väsentliga för att tillförsäkra att konsumenterna ges tillräckligt skydd mot otillbörliga affärsmetoder och måste stå i proportion till detta mål. Den översyn som anges i artikel 18 får, om så anses lämpligt, inbegripa ett förslag om att förlänga undantaget för ytterligare en begränsad period. 6.Medlemsstaterna skall omgående underrätta kommissionen om eventuella nationella bestämmelser som tillämpas med stöd av punkt 5. 7.Detta direktiv skall inte påverka de bestämmelser som reg- lerar domstolars behörighet. 8.Detta direktiv skall inte påverka de villkor som medlemssta- terna enligt gemenskapslagstiftningen får ålägga yrkesutövare för etablering eller auktorisation, etiska uppförandekoder eller andra särskilda bestämmelser för reglerade yrken som syftar till att vid- makthålla högt ställda integritetsnormer för yrkesutövaren. Medlemsstaterna får inte begränsa friheten att tillhandahålla tjäns- ter eller den fria rörligheten för varor av anledningar som omfat- tas av det område som tillnärmas genom detta direktiv. Förbud mot otillbörliga affärsmetoder 1.Otillbörliga affärsmetoder skall vara förbjudna. 2.En affärsmetod skall vara otillbörlig om den a)strider mot god yrkessed, b)innebär, eller sannolikt kommer att innebära, avsevärd sned- vridning av det ekonomiska beteendet i förhållande till pro- dukten hos den genomsnittskonsument som affärsmetoden riktar sig till eller som nås av metoden, eller den genomsnitt- liga gruppmedlemmen om affärsmetoden riktar sig till en viss konsumentgrupp. 3.Affärsmetoder som sannolikt kommer att innebära avsevärd snedvridning av det ekonomiska beteendet endast hos en tydligt identifierbar grupp av konsumenter som på grund av mentala eller fysiska handikapp, ålder eller lättrogenhet är särskilt käns- liga för metoden eller den produkt metoden avser, på ett sätt som näringsidkaren rimligen kan förväntas förutse, skall bedömas ur ett perspektiv som är representativt för den genomsnittliga med- lemmen i denna grupp. Detta skall inte påverka sedvanlig och legitim praxis att i reklam göra överdrivna påståenden eller påstå- enden som inte är avsedda att uppfattas i bokstavlig mening. L 149/28 Europeiska unionens officiella tidning 4.Affärsmetoder skall anses otillbörliga om de a)är vilseledande enligt artiklarna 6 och 7, b)aggressiva enligt artiklarna 8 och 9. 5.Bilaga I innehåller förteckningen över de affärsmetoder som under alla omständigheter skall betraktas som otillbörliga. Samma förteckning skall gälla i alla medlemsstater och får ändras endast genom en översyn av detta direktiv. A v s n i t t 1 V i l s e l e d a n d e a f f ä r s m e t o d e r 1.En affärsmetod skall anses vara vilseledande om den inbe- griper oriktig information och således är falsk eller om den på något sätt, även genom den allmänna utformningen – även om informationen är korrekt i sak – vilseleder eller sannolikt kom- mer att vilseleda genomsnittskonsumenten i ett eller flera av föl- jande avseenden, samt i endera fallet medför eller sannolikt kommer att medföra att denne fattar ett affärsbeslut som han annars inte skulle ha fattat: a)Produktens förekomst eller beskaffenhet. b)Produktens utmärkande egenskaper, som t.ex. dess tillgäng- lighet, fördelar, risker, utförande, sammansättning, tillbehör, kundservice efter försäljning och reklamationshantering, metod och datum för tillverkning eller tillhandahållande, leverans, ändamålsenlighet, användningsområde, kvantitet, specifikation, geografiskt eller kommersiellt ursprung eller det resultat som kan förväntas av användningen, eller resul- tat och egenskaper som framkommit vid provningar eller undersökningar som utförts på produkten ifråga. c)Omfattningen av näringsidkarens åtaganden, motivet för affärsmetoden och typen av säljförfarande, eventuella utta- landen eller symboler som gäller direkt eller indirekt stöd för eller godkännande av näringsidkaren eller produkten. d)Priset eller hur priset beräknas, eller förekomsten av särskilda prisfördelar. f)Typen av näringsidkare eller agent, deras kännetecken och rättigheter, t.ex. identitet och tillgångar, meriter, status, god- kännande, tillhörighet eller anslutning samt innehav av indu- striella, kommersiella eller immateriella rättigheter, eller priser och belöningar som näringsidkaren tilldelats. g)Konsumentens rättigheter, inklusive bytes- eller återbetal- ningsrätt enligt och rådets direktiv /44/EG av om vissa aspekter rörande försäljning av konsumentvaror och härmed förknippade garantier (1), och de risker denne kan utsättas för. 2.En affärsmetod skall också anses vara vilseledande om den, i sitt sammanhang, med beaktande av alla dess särdrag och av omständigheterna kring den, medför eller sannolikt kommer att medföra att genomsnittskonsumenten fattar ett affärsbeslut som denne normalt inte skulle ha fattat, och metoden omfattar a)marknadsföring av en produkt, inbegripet jämförande reklam, som orsakar förväxling med en konkurrents produk- ter, varumärken, varunamn eller särskiljande kännetecken, b)underlåtenhet från näringsidkarens sida att fullgöra åtagan- den i uppförandekoder som näringsidkaren åtagit sig att följa, om i)åtagandet inte utgör en målsättning utan är fast och kan kontrolleras, ii)näringsidkaren inom ramen för en affärsmetod anger att han måste följa koden. 1.En affärsmetod skall anses vara vilseledande om den, i sitt sammanhang och med beaktande av alla dess särdrag och omstän- digheterna kring den samt av kommunikationsmediets begräns- ningar, innebär att näringsidkaren underlåter att lämna väsentlig information som genomsnittskonsumenten, beroende på sam- manhanget, behöver för att fatta ett välgrundat affärsbeslut och därigenom medför, eller sannolikt kommer att medföra, att genomsnittskonsumenten fattar ett affärsbeslut som denne annars inte skulle ha fattat. e) Behovet av service, reservdelar, byte eller reparation. (1) EGT L 171, , s. 12. Europeiska unionens officiella tidning L 149/29 2.Det skall även anses vara vilseledande underlåtenhet om en näringsidkare, med hänsyn till de omständigheter som beskrivs i punkt 1, döljer sådan väsentlig information som avses i den punk- ten eller ger sådan information på ett oklart, obegripligt, tvetydigt eller olämpligt sätt, eller inte anger affärsmetodens kommersiella syfte om detta inte redan framgår av sammanhanget och när något av dessa fall innebär, eller sannolikt kommer att innebära, att genomsnittskonsumenten fattar ett affärsbeslut som denne annars inte skulle ha fattat.