sou · H9B391 · 2021-11-24 00:00:00 — Möjligheten för samrådsmyndigheterna att lämna sekretessbe- lagda uppgifter till Rymdstyrelsen bör inskränkas till sådana upp- gifter som Rymdstyrelsen behöver för sin prövning av tillstånd och utövande av tillsyn. Tillämpningsområdet för de sekretessbrytande bestämmelserna bör därför avgränsas så att det omfattar uppgifter som avser frågan om ett tillstånd att bedriva rymdverksamhet eller ett medgivande till överlåtelse av ett sådant tillstånd kan vara olämp- ligt med hänsyn till säkerhet eller andra utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitiska intressen, behovet av att förena ett sådant till- stånd med villkor med hänsyn till säkerhet eller andra utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitiska intressen eller frågan om det finns skäl att återkalla tillstånd, ändra tillståndsvillkor eller med- dela tillfälligt beslut. Med hänsyn till uppgifternas känsliga karaktär bör de sekretessbryt- ande bestämmelserna utformas så att det finns möjlighet att beakta de intressen som sekretessbestämmelserna avser att skydda. Sam- rådsmyndigheterna bör därför utföra en intresseavvägning för att bedöma om det är lämpligt att uppgifterna lämnas ut till Rymdstyr- elsen. En uppgift bör få lämnas endast om intresset av att den lämnas har företräde framför det intresse som sekretessen ska skydda. Vid intresseavvägningen bör sekretesskyddet för de utlämnade uppgifterna vägas in i bedömningen. Uppgifterna skyddas hos Rymd- styrelsen genom de sekretessbestämmelser som vi redogjort för i av- snitt 15.2–15.4. Vidare bör det vägas in i bedömningen hur många personer på tillsynsmyndigheten som får del av uppgifterna, efter- som den omständigheten att ett större antal tjänstemän får kunskap om ett känsligt förhållande ökar risken för obehörig vidarespridning (jfr prop. 1979/80:2 del A, s. 90). Säkerhetspolisen har för utredningen påtalat att myndigheten i sin verksamhet har tillgång till underrättelseinformation från natio- nella och internationella samarbetspartner som omfattas av sekretess enligt 18 kap. 2 § OSL. Informationsutbytet bygger i stor utsträck- ning på förtroende och i samarbetet tillämpas den s.k. tredjeparts- regeln som bland annat innebär att mottagaren av informationen inte får föra vidare informationen utan avsändarens godkännande. Regeln är central i Säkerhetspolisens verksamhet och utgör grunden för ett effektivt underrättelseutbyte. En underrättelse- och säkerhetstjänst som bryter mot regeln åtnjuter inte längre det förtroende som krävs för att få del av relevant information. framfört att det finns sekretessbelagda uppgifter som myndigheten anser sig förhindrad att lämna ut på grund av att utlämnandet skulle riskera att röja källor eller arbetsmetoder. Dessa omständigheter, där ett utlämnande av uppgifterna skulle riskera att allvarligt skada Säker- hetspolisens operativa förmåga, kan enligt vår mening också vägas in i intressebedömningen. Vårt förslag: Rymdstyrelsen ska på begäran av Försvarsmakten, Säkerhetspolisen eller lämna uppgifter i ärenden om tillstånd att bedriva rymdverksamhet eller överlåtelse av sådant tillstånd och i ärenden om återkallelse av tillstånd, ändring av tillståndsvillkor eller tillfälligt beslut. Sekretess ska gälla för verksamhet som består i utredning som handhas av Försvarsmakten, Säkerhetspolisen eller i samband med ärenden hos Rymdstyr- elsen om tillstånd att bedriva rymdverksamhet eller överlåtelse av sådant tillstånd och i ärenden om återkallelse av tillstånd, ändring av tillståndsvillkor eller tillfälligt beslut. 15.6.1Behov av sekretessbrytande bestämmelser för Rymdstyrelsen I avsnitt 15.5 har vi föreslagit sekretessbrytande bestämmelser för Säkerhetspolisen, Försvarsmakten och i förhållande till Rymdstyrelsen. Frågan är om det även finns behov av sekretessbrytande bestämmelser för Rymdstyrelsen i förhållande till Säkerhetspolisen, Försvarsmakten och . De sistnämnda myndigheterna behöver inom ramen för de uppgifter som vi föreslår att de ska tilldelas inom tillståndsprövningen och tillsynen enligt rymdlagen, tillgång till upp- gifter som innehas av Rymdstyrelsen för att kunna pröva frågor om säkerhet eller andra utrikes-, säkerhets- eller försvarspoli- tiska intressen. Sådana uppgifter kan i vissa fall omfattas av sekretess. Då det även här kommer att bli fråga om ett närmast rutinmässigt uppgiftsutbyte mellan myndigheterna bör det vara författningsreglerat, jfr avsnitt 15.5.1. Vi anser därför att det finns behov av en sekre- tessbrytande bestämmelse. En sådan bestämmelse bör utformas som en uppgiftsskyldighet för Rymdstyrelsen i likhet med den ordning som infördes för uppgiftslämnandet från till Säkerhetspolisen och Försvarsmakten i ärenden om tillstånd att an- vända radiosändare, se 12 b § förordningen (2003:396) om elektronisk kommunikation. Om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning hindrar sekre- tess inte att en uppgift lämnas till en annan myndighet, se 10 kap. 28 § OSL. Frågan om normnivå för bestämmelsen om uppgiftsskyldighet och om sekretesskydd för uppgifterna hos de mottagande myndig- heterna kommer att behandlas i följande avsnitt. 15.6.2En bestämmelse om uppgiftsskyldighet bör införas i lag När det gäller sekretessbrytande bestämmelser till förmån för svenska myndigheter som avser uppgifter om enskildas personliga förhåll- anden måste grundlagsskyddet avseende den personliga integriteten i regeringsformen beaktas. I 2 kap. 6 § andra stycket RF föreskrivs att var och en är gentemot det allmänna skyddad mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden. Uttrycket ”enskilds personliga förhållanden” avses ha samma innebörd som i tryckfrihetsförordningen och offentlighets- och sekretesslagen. Det innebär att regleringen kan komma att om- fatta vitt skilda slag av information som är knuten till den enskildes person, till exempel uppgifter om namn och andra personliga identi- fikationsuppgifter, adress, familjeförhållanden, hälsa och vandel. Även uppgifter om anställning och uppgifter om en persons ekonomi om- fattas av uttrycket (En reformerad grundlag, prop. 2009/10:80, s. 177). Enligt vår bedömning kan den information som Rymdstyrelsen kom- mer att lämna till Försvarsmakten, Säkerhetspolisen eller Inspek- tionen för strategiska produkter i ärenden om tillstånd och tillsyn, komma att avse uppgifter avseende enskildas personliga förhållan- den, till exempel uppgifter om anställning och ekonomiska förut- sättningar för att bedriva rymdverksamhet. Enligt 2 kap. 21 § RF får inskränkningar i skyddet för den per- sonliga integriteten enbart göras för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Vid denna bedömning ska skyddet för den enskildas personliga integritet vägas mot intresset av att Försvarsmakten, Säkerhetspolisen och Inspektionen för stra- tegiska produkter kan få information från Rymdstyrelsen. Att sam- rådsmyndigheterna får del av de uppgifter som finns i ett ärende om tillstånd eller tillsyn hos Rymdstyrelsen är väsentligt för att myn- digheterna ska kunna utföra de uppdrag som åläggs dem i den nya rymdlagen, vilket är att utreda och yttra sig i frågor som rör säkerhet och andra utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitiska intressen i tillstånds- och tillsynsärenden. Enligt vår bedömning är det inte fråga om utlämnande av sådana personuppgifter som betraktas som känsliga och det handlar om enstaka uppgifter som den enskilde själv har uppgett i ansökan om tillstånd. Vår bedömning är därför att be- hovet av en uppgiftsskyldighet i aktuellt fall väger tyngre än integri- tetsskyddet. Uppgiftsskyldigheten bör införas i lag, eftersom en inskränkning i skyddet för den personliga integriteten enbart får göras genom lag enligt 2 kap. 20 § RF, jfr prop. 2009/10:80, s. 184. Vi föreslår därför att det införs bestämmelser om uppgiftsskyl- dighet i den nya lagen som föreskriver att tillståndsmyndigheten på begäran av vissa andra myndigheter ska lämna uppgifter i ärenden om tillstånd att bedriva rymdverksamhet eller överlåtelse av sådant tillstånd och att tillsynsmyndigheten på begäran av vissa andra myn- digheter ska lämna uppgifter i ärenden om återkallelse av tillstånd, ändring av tillståndsvillkor eller tillfälligt beslut. Vi föreslår vidare att det anges i den nya förordningen att de myndigheter som kan begära uppgifter av Rymdstyrelsen i ovannämnda tillstånds- och till- synsärenden är Försvarsmakten, Säkerhetspolisen och . 15.6.3Sekretesskydd för de utlämnade uppgifterna De sekretessbelagda uppgifter som Rymdstyrelsen lämnar till För- svarsmakten, Säkerhetspolisen eller dukter behöver skyddas hos de mottagande myndigheterna. I 30 kap. 23 § OSL finns huvudregeln om sekretess i statlig tillstånds- och Sekretess gäller enligt bestämmelsen för en stat- lig myndighets verksamhet som består i tillståndsgivning eller tillsyn med avseende på näringslivet för uppgift om en enskilds affärs- eller driftförhållanden, uppfinningar eller forskningsresultat, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Bestämmelsen ger emellertid inte i sig själv upphov till någon sekretess, utan det krävs att regeringen föreskriver om sekretess. Regeringen har med- delat sådana föreskrifter om sekretess i 9 § OSF och i bilagan till OSF. Enligt lagkommentaren ska ordet tillsyn inte ges en alltför snäv tolkning utan får anses omfatta alla de fall där en myndighet har en övervakande eller styrande funktion i förhållande till näringslivet. Tillsynsbegreppet på förvaltningsområdet har med tiden kommit att bli snävare än tillsynsbegreppet i tryckfrihetsförordningen och offent- lighets- och sekretesslagen (Lenberg m.fl., kommentaren till 30 kap. 23 § OSL). Enligt vår bedömning faller den verksamhet som utförs av För- svarsmakten, Säkerhetspolisen och inom bestämmelsens tillämpningsområde när de utreder och yttrar sig i frågor som rör säkerhet och andra utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitiska intressen i tillstånds- och tillsyns- ärenden hos Rymdstyrelsen. Denna bedömning har också gjorts i lagstiftningsarbetet om tillstånd att använda radiosändare som nämnts i avsnitt 15.6.1. I samband med införandet av uppgiftsskyldighet för i förhållande till Försvarsmakten och Säker- hetspolisen tillkom ett sekretesskydd för de utlämnade uppgifterna, se punkten 156 i bilagan till OSF. Det bör därför införas en ny punkt i bilagan till OSF så att verk- samhet som består i utredning som handhas av Försvarsmakten, Säkerhetspolisen eller i sam- band med ärenden hos Rymdstyrelsen om tillstånd att bedriva rymd- verksamhet eller ett medgivande till överlåtelse av ett sådant tillstånd och om återkallelse av tillstånd, ändring av tillståndsvillkor eller tillfälligt beslut omfattas av sekretess enligt 30 kap. 23 § OSL och 9 § OSF. Sekretessen bör gälla för uppgift om en enskilds affärs- eller driftförhållanden, uppfinningar eller forskningsresultat, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. I uppdraget ingår att analysera konsekvenserna av lämnade förslag i enlighet med 14–15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474) och 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Utöver ovanstående författningskrav följer det av kom- mittédirektiven att vi särskilt ska beskriva, och om möjligt, kvanti- fiera de samhällsekonomiska effekterna av våra förslag. Utgångspunk- ten ska enligt kommittédirektiven vara att de statliga kostnaderna för området är oförändrade eller minskade. I detta kapitel redovisar vi vilka konsekvenser som våra förslag beräknas få. Inledningsvis beskriver vi utgångspunkter och övergrip- ande överväganden i avsnitt 16.2. Med utgångspunkt i de huvudsak- liga förändringarna jämfört med den gällande rymdlagen redovisas konsekvenserna av en ny rymdlag i avsnitt 16.3–16.8. 16.2Utgångspunkter och övergripande överväganden Konsekvenserna av en ny rymdlag har bedömts utifrån skillnaden jämfört med dagens situation och den utveckling som redan pågår och som en ny rymdlag avser att underlätta. Förändringarna innebär i huvudsak att den nya rymdlagen omfattar statliga aktörer samt verksamhet med sondraketer, ett utbyggt tillstånds- och tillsynsför- farande samt bestämmelser om skadestånd, försäkring och skydd för rymdmiljön. Vidare innehåller lagen en reglerad samverkan mellan Rymdstyrelsen och vissa myndigheter med ansvar för säker- het och andra utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska intressen. Svensk rymdverksamhet ska enligt rymdstrategi (skr. 2017/18:259) bedrivas så att den främjar forskning, utveckling och innovation och bidrar till fler högteknologiska arbetstillfällen och stärkt svensk konkurrenskraft. Vi presenterar ett framtidsinriktat regelverk som i linje med direktiven hanterar det ökade intresset för rymdverksamhet genom långsiktigt hållbara villkor, enhetliga krav på verksamhetsutövarna, en transparent tillståndsprocess och tydligare uppföljning av tillstånden. Vi menar på ett övergripande plan att förslaget till ny rymdlag stärker svensk rymdverksamhet och befäster den som en strategisk tillgång för utvecklingen av kunskapssam- hället. Vi bedömer att lagen innebär att såväl innovationskraft som konkurrenskraft stärks och att lagen möjliggör en fortsatt svensk styrkeposition där både betydelsen och omfattningen av svensk rymdverksamhet ökar. Det är vidare vår bedömning att lagstiftningen är utformad så att den ger den förutsägbarhet som har efterfrågats i våra samråd, vilket är en viktig förutsättning bland annat för att företag ska kunna attrahera privata investerare till svensk rymdverksamhet. När närings- livet enklare kan bedöma risker och möjligheter leder det till nya satsningar som i sin tur blir fler arbetstillfällen. Detta bedömer vi vara särskilt viktigt för utvecklingen av och det gynnar Norr- botten som region. Vi har noterat, och vägt in, att rymdverksamhetens betydelse ökar kontinuerligt för flera samhällsfunktioner och att samhällets beroende av satellitdata ökar. Det leder till fler företag som dels till- handahåller analyser av satellitdata, dels sänder ut satelliter för att generera nya satellitdata. I båda fallen är det viktigt att har insyn och kontroll så att säkerhet inte äventyras eller att verksamheten kommer i konflikt med säkerhets-, försvars- eller ut- rikespolitiska intressen. Att lagen omfattar också statliga aktörer samt innebär ett utbyggt tillstånds- och tillsynsförfarande är ett stöd för forskningen. Skill- naderna mellan lärosätenas och institutionernas ägandeform blir under- ordnat verksamheten som bedrivs, vilket gagnar kunskapssamhällets utveckling. Sammantaget bidrar den nya rymdlagen till stärkt kon- kurrenskraft också för svensk forskning. Som vi beskriver i kapitel 3 genomgår rymdverksamheten en om- fattande utveckling på flera sätt: ökat utnyttjande av satellitdata, nya tillämpningar, nya verksamheter och nya aktörer. Denna utveckling förändrar förutsättningarna för såväl Rymdstyrelsen som för andra myndigheter som är beroende av eller på olika sätt påverkas av rymd- verksamheten. har, enligt de internationella traktaten, ansvar som utsändande stat när en svensk satellit sänds ut i rymden. En utveckling som innebär att får en utökad förmåga med ut- sändning av satelliter till omloppsbana förändrar inte den grundlägg- ande ansvarsfrågan, men kommer att innebära verksamhet av annan karaktär och troligen i ökad omfattning. Ytterligare en aspekt är att en sådan utveckling ställer ökade krav utifrån säkerhet samt andra utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska intressen, vilket ökar behovet av att tillståndsgivaren samråder med myndigheter som an- svarar för dessa frågor. Som vi redovisat i avsnitt 7.3.4 har Rymdstyrelsen, sedan den nu gällande rymdlagens tillkomst, handlagt i genomsnitt ett ärende vart- annat år. har emellertid en viss ökning skett och myndigheten bedömer att antalet ärenden kommer att öka i och med att intresset för och tillgängligheten till rymden ökar. Privata intressen bedöms föranleda 1–3 ärenden . Utökad förmåga med utsänd- ningar av satelliter till omloppsbana från bedömer Rymd- styrelsen således motsvara 1–5 ärenden . Härutöver torde antalet tillståndsärenden komma att öka på grund av den allmänna utvecklingen med nya innovationer tillsammans med en snabb teknikspridning. Även tillväxten av företag inom ut- sändningsbranschen och pressade priser för utsändning har medfört en stor ökning av antalet aktörer i rymden och en kraftig ökning av antalet satelliter i omloppsbana runt jorden. Som vi angett i av- snitt 7.3.4 finns det enligt FOI planer på flera stora konstellationer med hundra till tiotusentals satelliter i varje konstellation. FOI:s be- dömning är att om 5–kommer antalet satelliter att mångdubbleras gentemot dagens antal. Detta är en utveckling som kommer att på- verka och svenska aktörer i tillägg till den bedömning som Rymdstyrelsen gjort enligt ovan. Således finns det starka skäl som talar för att antalet tillståndsärenden kommer att öka också på rela- tivt kort sikt till följd av enbart utvecklingen och oberoende av de förslag som vi lämnar. Säkerhetsskydd är ett annat område som genomgått, och fortsatt genomgår, betydande utveckling. Rymdverksamheten påverkas på flera sätt och har rymden i ökande grad blivit en arena för olika staters säkerhets- och försvarspolitiska intressen. Allt fler länder beskriver rymden som en domän där militära konflikter kan uteslutas. Rymdverksamheten som allt tydligare blivit ett redskap för staters säkerhets- och försvarspolitik utgör i allt fler länder en integrerad del av försvaret. På grund av att rymdverksam- het i många avseenden präglas av dubbla användningsområden är det en utveckling som påverkar rymdområdet i stort. Enligt direktivet ska utgångspunkten för de förslag som lämnas vara oförändrade eller minskade statliga kostnader för området. Ett ökat antal tillståndsärenden från olika aktörer ställer givetvis ökade krav på Rymdstyrelsen som tillståndsgivande myndighet och också på hur tillsynsverksamheten bedrivs. Situationen i omvärlden och en utveckling av rymdförmåga till att omfatta utsändning av satelliter kräver ett regelverk som aktivt verkar för att säker- het och andra utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska intressen tillvaratas. Den nya rymdlagens struktur för tillstånd och tillsyn är anpassad för en framtida utveckling. Initialt kan uppbyggnaden av en sådan struktur kräva vissa resurser av Rymdstyrelsen och För- svarsmakten, Säkerhetspolisen och dukter. Regelverket bedöms emellertid som nödvändigt för att kunna hantera den förväntade utvecklingen av antalet ansökningar på om- rådet. Som vi utvecklat ovan kommer en utveckling av rymdverksam- heten att generera intäkter till staten. Det kan vara av vikt att här betona att en sådan utveckling är positiv för flera delar av samhället. Det har inte bara fördelar för arbetsmarknaden i Norr- botten och verksamheter kring utan för rymdindustrin i hela . Rymdstyrelsens samråd med de obligatoriska samråds- myndigheterna Försvarsmakten, ter och Säkerhetspolisen syftar till att få del av sådan kunskap på de myndigheterna som omfattas av deras respektive kärnverksamhet. Den extra administrativa ordning som det innebär att hantera sådana uppgifter i ett samråd får anses vara relativt begränsad, i vart fall så länge antalet ärenden är begränsade. kan det emellertid finnas anledning att återkomma i frågan om anslagsökning behövs, men bör då en ökad rymdverksamhet ha genererat andra intäkter till staten som vida överstiger de ökade kostnaderna. 16.3Sondraketer omfattas av lagen Genom att inkludera sondraketer i rymdlagen blir det tydligare vill- kor för rymdverksamheten på . Utsändningar av sondraketer till rymden är en internationell verksamhet där har ett folk- rättsligt ansvar för eventuella skador på tredje part enligt traktaten. I den nya rymdlagen är villkoren tydligare och Rymdbolagets sam- verkan med internationella partners underlättas. Att sondraketer omfattas av en ny rymdlag bidrar inte till att an- talet tillståndsansökningar ökar i någon större utsträckning på kort sikt. Enligt Rymdstyrelsen förväntas antalet utsändningar av sond- raketer vara oförändrad framöver. har det sänts ut i genomsnitt 5,6 sondraketer . Av dessa bedöms ungefär hälften utgöra rymdverksamhet enligt den nya rymdlagens definition, se avsnitt 7.3.4. Med oförändrade volymer kommer förslaget alltså att medföra en ökning om cirka 2–3 ansökningar när det gäller sondraketer. Eftersom verksamheten sker från rör det sig om återkommande verksamhetsutövare för utsändningarna. Att sondraketerna omfattas av lagen leder således till en begränsad ökning av det totala antalet tillståndsärenden för Rymdstyrelsen att hantera. Därtill bedöms sondraketer, åtminstone utifrån dagens verk- samhet, vara mindre komplicerade än de hittillsvarande ansökning- arna om rymdverksamhet. Därmed bedöms de inte vara mer resurs- krävande att hantera än att det ryms inom befintliga anslag. Sondraketer bedöms inte involvera aktörer eller verksamheter som är mer resurskrävande för samrådsmyndigheterna än att de ryms inom gällande budgetramar. Sondraketer sänds endast ut från och verksamheten bedrivs i en del fall i nära samarbete med andra aktörer framför allt tyska rymdmyndigheten (Deutsches Zentrum für Luft- und Raumfart). Nyttolasterna har till övervägande del bestått av experiment från svenska och tyska forskningsinstitut och lärosäten. Skulle sondraketverksamheten komma att involvera fler aktörer eller nyttolasterna komma från fler länder innebär före- liggande lagförslag att samrådsmyndigheterna blir uppmärksammade på detta på ett tidigare stadium än vad som är fallet med gällande rymdlag. Det är vår bedömning att samråd när det gäller sondraketer inte innebär någon större arbetsbelastning för samrådsmyndigheterna. Det blir så vitt vi förstår ingen förändring för Post- och telestyrel- sens arbetsbelastning och beslut när det gäller sondraketverksamhet. Den radiokommunikation som behövs från markstationen till sond- raketen hanteras av lagen om elektronisk kommunikation . För sondraketer behövs ingen koordinering, notifiering och regi- strering hos den internationella teleunionen. Vi kan inte heller se att några andra myndigheter får fler arbets- uppgifter med anledning av att sondraketer omfattas av den nya rymd- lagen. 16.4Statliga aktörer omfattas av lagen Att statliga aktörer omfattas av förslaget innebär bättre kontroll över det ansvar staten har för den verksamhet som bedrivs på framför allt forskningsinstitut samt universitet och högskolor. Tydligare villkor i linje med vad som gäller i andra länder underlättar samverkan mellan svenska och utländska forskningsinstitut. Våra förslag inne- bär bättre förutsättningar som underlättar för svensk rymdforskning. När det gäller statliga aktörer är den förväntade ökningen av det totala antalet tillståndsansökningar marginell. Rymdstyrelsen gör bedömningen att studentsatellitprojekt vid universiteten ger upphov till en tillståndsansökan . Till detta ska läggas Rymd- styrelsens egna program för nationella forskningssatelliter som har en ambition om att sända ut en satellit , se avsnitt 7.3.4. Sammantaget kommer förslaget om att statliga aktörer ska ha till- stånd för rymdverksamhet med nuvarande volymer att leda till mindre än en ansökan om tillstånd . Ansökningarna förväntas vara relativt okomplicerade och mindre resurskrävande än de ansökningar som följer av den allmänna ökningen av ärenden som beskrivs i avsnitt 16.2. I ett inledande skede bör således Rymdstyrelsens han- tering kunna inom befintliga resurser. Som nämnts ovan torde förändringen inledningsvis endast innebära en marginell ärendeökning. Därtill bedöms de statliga aktörernas rymdverksamhet vara av sådant slag och involvera sådan teknik och sådana aktörer som redan är känd. Utöver den ökning av admini- strativ börda som samrådet i sig innebär är vår bedömning att för- ändringen har en begränsad effekt på samrådsmyndigheternas arbets- börda.