sou · H8B369 · 2021-01-01 00:00:00 — diskriminering utan också kräver andra och bredare åtgärder, som t.ex. arbetsgivares arbete med aktiva åtgärder. Rapport 19: Får äldre vara med i mediesamhället? Rapporten, som är skriven av , professor i jour- nalistik, och , docent i journalistik, visar att äldre är underrepresenterade i medier och att medier ger en ensidig bild av gruppen, vilket riskerar bidra till diskriminering. Äldre riskerar också att hamna i ett digitalt utanförskap när alltmer av samhälls- deltagandet sker digitalt. Rapport 20: Lägre kostnader för senior arbetskraft Rapporten, som är skriven av , kansliråd och analytiker, visar att arbetsgivares kostnader är lägre för arbetstagare som är eller äldre jämfört med yngre, givet gällande regelverk. Det gäller oavsett yrke, lönenivå och avtalsområde. Rapport 21: 70 är det nya 50 Rapporten, som är skriven av , professor i psykiatri och föreståndare för , visar att det har skett dramatiska för- bättringar av äldres hälsa och förmågor inom en rad områden . Motståndskraften mot sjukdomar har också förbättrats betydligt hos äldre. Rapport 22: Nudging och pensioneringsbeslut Rapporten, som är skriven av , departementsråd, visar att den beteende-ekonomiska forskningen kan bidra till att för- klara människors pensioneringsbeslut. Uppdraget och dess genomförande Rapport 23: Pensionssystemens drivkrafter för ett längre arbetsliv Rapporten, som är skriven av , docent i nationalekonomi, och , professor i nationalekonomi, redogör för hur olika regler i det gamla respektive det nya pensionssystemet påverkar drivkrafterna för äldre att arbeta. En central del av uppdraget har varit att samtala och ha samråd med relevanta parter och organisationer. Delegationen har därför träffat arbetsmarknadens parter, omställningsorganisationer, myndigheter, forskare, bemanningsföretag och andra relevanta organisationer. Detta arbete har bidragit med kunskap och goda idéer om hur den seniora arbetskraftens kompetens och erfarenhet ska kunna tillvaratas och hur ett hållbart och längre arbetsliv för fler ska bli möjligt. Företrädare för delegationen har bland arbetsgivarorganisationerna träffat företrädare för , Kommuner och Regioner, , , och . Bland arbetstagarorganisationerna har före- trädare för delegationen träffat företrädare för , LO:s Miljö- och arbetslivskommitté, TCO, Unionen, , , , Akavia, ingenjörer, och förhandlings- organisationerna OFR, PTK och Saco-S. Vidare har företrädare för delegationen även träffat företrädare för omställningsorganisationerna Trygghetsfonden (TSL), Trygghets- rådet (TRR), () och Omställningsfonden. Företrädare för delegationen har träffat företrädare för myndig- heterna Arbetsförmedlingen, , Diskriminerings- ombudsmannen (DO), för hälsa, arbetsliv och väl- färd (Forte), utvärdering (IFAU), Myndigheten för arbetsmiljökunskap (Mynak) och . Företrädare för delegationen har också träffat företrädare för bemanningsföretagen , samt . Därtill har företrädare för delegationen träffat företrädare för följande organisationer: Försäkring, , Min Pension, Uppdraget och dess genomförande , Seniora läkare, SKPF Pensionärerna, . Andra statliga utredningar arbetar med frågor som angränsar till delegationens uppdrag. Delegationen har träffat utredningen om en effektiv och ändamålsenlig tillsyn över diskrimineringslagen (dir. 2018:99) och utredningen för ett mer ändamålsenligt regelverk i sjuk- och aktivitetsersättningen och för förmåner vid rehabilitering (dir. 2020:31). Delegationen har gjort ett studiebesök vid Senter for Seniorpolitikk i , och ett vid och hälsa – AgeCap – i . Flera organisationer har också deltagit på delegationens interna möten; , Senter för Seniorpolitikk, Rådet för partsgemensamt stöd inom det statliga avtalsområdet (), Collectum, Grön ungdom och Utredningen om en moderniserad arbetsrätt (dir. 2019:17). Företrädare för delegationen har slutligen deltagit i ett stort antal seminarier. Delegationen för senior arbetskraft har haft en hemsida, senior- , där intresserade har kunnat följa delegationens arbete. På hemsidan har delegationens underlagsrapporter och andra rele- vanta publikationer funnits tillgängliga för läsning och nedladdning. Det har också varit möjligt att prenumerera på nyheter och beställa underlagsrapporterna. Här har också funnits länkar till artiklar och inslag i radio, tv och poddar som berört senior arbetskraft. Delega- tionen har publicerat närmare ett 80-tal inlägg om underlagsrappor- terna, delegationens möten med olika aktörer och andra aktuella frågor. Uppdraget och dess genomförande Delegationens främsta uppdrag har som framgår av direktiven varit att sammanställa fakta, informera, initiera och stimulera analyser, föra samtal med relevanta aktörer, samt sammanställa och sprida befintlig nationell och internationell kunskap och forskning. I betänkandet gör delegationen ett antal överväganden och bedömningar i syfte att: •åstadkomma ett mer inkluderande och åldersoberoende synsätt i arbetslivet, •motverka ålderism och åldersdiskriminering, och •bättre kunna tillvarata äldres kunskap och erfarenhet Delegationen gör bedömningen att det handlar om ett långsiktigt arbete som kräver uthållighet. Att påverka attityderna till senior arbetskraft på arbetsplatser och bland enskilda, samt att tillvarata den erfarenhet och kompetens som seniorer besitter så att fler i för- längningen arbetar längre, kräver ett ihärdigt arbete över . En viktig del av detta betänkande är därför förslaget om hur arbetet efter delegationens slut bör fortsätta för att säkra just uthålligheten och nå resultat i form av fler seniorer i arbete och fler arbetade timmar bland seniorer. Delegationen redovisar här de avgränsningar som gjorts. Direktiven talar om ett inkluderande och åldersoberoende syn- sätt i arbetslivet men med fokus på seniorer i arbetslivet. Det innebär att delegationen fokuserat på ett längre arbetsliv för dem som befinner sig i arbetskraften. Det innebär att fokus inte ligger på åtgärder för att tidigarelägga inträdet på arbetsmarknaden, på frågor om grupper som står utanför arbetsmarknaden eller på frågor om återgång i arbete för dem som är sjukskrivna eller arbetslösa. Dessa perspektiv är också viktiga, men enligt delegationen ligger de utanför uppdraget. Delegationens uppdrag är att främja ett längre arbetsliv för dem som vill och kan arbeta, i syfte att bättre tillvarata äldres kompetens Uppdraget och dess genomförande och erfarenhet i arbetslivet. Det innebär att uppdraget inte är att göra analyser eller föreslå åtgärder för gruppen av arbetstagare som inte har möjlighet att arbeta längre, och där fokus är hur de ska kunna gå i tidig pension med en rimlig pension. Delegationen anser dock att det är viktigt att frågan om en tillräcklig pensionsnivå för dem som av olika skäl behöver gå i tidig pension får en lösning som har bred acceptans. Den ökade livslängden gör att åren som pensionär blir fler, vilket innebär att pensionsnivåer och kompensationsgrader sjunker. Detta är en utgångspunkt för pensionsöverenskommelsen och för delega- tionens uppdrag. Delegationen har tolkat uppdraget så att det inte om- fattar att göra bedömningar eller lämna förslag om ändrade pensions- nivåer, vare sig avseende allmän pension, tjänstepension eller privat pension, eller nivån på olika typer av pensionsavgifter. Delegationens uppdrag fokuserar på att lyfta fram olika former av hinder för ett längre arbetsliv, dvs. fokus är på hur arbete kan påverka pensionsnivåerna. Delegationen har också avgränsat uppdraget till att inte utreda hur drivkrafterna för förvärvsarbete ser ut inom regelverket för specifika transfereringar och bidrag. Delegationen lämnar inte heller förslag som innebär någon ut- giftsökning i statsbudgeten. Delegationen har inte haft det uttryckliga uppdraget att lämna författningsförslag. Slutbetänkandet är disponerat på följande sätt. Kapitel 2 behandlar behovet av ett längre arbetsliv för fler. I kapitel 3 redovisas seniorers arbetskraftsdeltagande och sysselsättning, seniorers utträde från arbetsmarknaden samt vilka faktorer som påverkar seniorers pensions- beslut. Kapitel 4 redogör för de förutsättningar som finns för ett längre arbetsliv, och kapitel 5 redogör för kvarvarande hinder. Kapitel 6 redovisar delegationens överväganden, bedömningar och förslag. 2 Fler behöver arbeta längre Stora demografiska förändringar har skett och beräknas fortsätta även under kommande årtionden. Det skapar stora utmaningar för att kunna upprätthålla en väl fungerande arbetsmarknad och välfärds- system. Detta ökar i sin tur behovet av ett längre arbetsliv för fler. Befolkningen förväntas exempelvis öka och personer som är står för den största andelen av ökningen. Antalet som är förväntas öka , och med till 2070, jämfört med . Medellivslängden i har ökat med de , från till för kvinnor och från till för män. Enligt prognoser förväntas medellivslängden fortsätta öka , för kvinnor till och för män till . Det finns dock vissa skillnader mellan olika socioekonomiska grupper som gör att förut- sättningarna för ett längre arbetsliv ser olika ut för olika grupper. Till exempel skiljer sig utvecklingen beroende på utbildning och inkomst. Ju högre utbildning och inkomst desto längre medellivslängd. Andelen som dör tidigt har också minskat, vilket innebär att allt fler får leva ett långt liv. Utvecklingen förväntas fortsätta. Av de som är födda beräknas av kvinnorna och av männen vara i livet . Det kan jämföras med de kvinnor och män som föddes , av dem var Andelen som får uppleva sin 65-årsdag beräk- nas i genomsnitt öka från för kvinnor födda för kvinnor födda . För män beräknas motsvarande andel öka från för de födda för de födda . Fler behöver arbeta längre Även den vanligaste åldern för dödsfall har ökat och förväntas öka ytterligare. beräknas den vanligaste åldern vid dödsfall vara för kvinnor och för män. Hälften av dödsfallen beräknas då ske efter för både kvinnor och män. De demografiska förändringarna innebär i ett samhälle som med skattefinansierade välfärdstjänster att ett minskande antal för- värvsarbetande ska försörja allt fler som inte arbetar. var den demografiska försörjningskvoten 0,71, dvs. varje person i förvärvsaktiv ålder skulle försörja sig själv och 0,71 personer till. har försörjningskvoten ökat till 0,75 och beräknas fortsätta öka till ca 0,90 . ägnas en allt mindre del av livet åt förvärvsarbete. Nivån är lägre än den var 1980, för både kvinnor och män. Män arbetade av livets totala antal timmar 2019, kvinnor . Männens arbetstidsandel minskade kraftigt . Kvinnornas minskade också, men betydligt mindre kraf- tigt. Den kontinuerliga minskningen av arbete som andel av livet beror på bl.a. förlängd studietid, senare inträde i arbetslivet, reformer som ger längre ledigheter, tidigare utträde ur arbetslivet och inte minst ökad medellivslängd. Den ålder då människor lämnar arbetslivet för pension har således inte följt utvecklingen av medellivslängden. Det innebär att tiden som pensionär har blivit längre. Om den genomsnittliga åldern när människor lämnar arbetsmarknaden ligger kvar på dagens nivå kommer människor 2070 att vara pensionärer under av livet, jämfört av livet . Om äldre däremot fördröjde sin pensionering skulle försörjningskvoten vara 0,74, dvs. Ett längre arbetsliv för fler är också nödvändigt på grund av den stora kompetensbrist som finns på arbetsmarknaden, inte minst inom hälso- och sjukvården och olika pedagogiska yrken så som lärare och förskollärare. Även om arbetslösheten ökat under corona- pandemin kommer kompetensbristen med största sannolikhet att kvarstå i många branscher även efter pandemin. Seniorer utgör en viktig resurs i detta sammanhang. Den ökade medellivslängden och marginellt ökad ålder då man lämnar arbetslivet innebär lägre pensionsnivåer. Exempelvis beräk- nas de som är födda och har en månadslön på 35 000– Fler behöver arbeta längre få mindre i allmän pension jämfört med de som är födda . De demografiska förändringarna med en åldrande befolkning och färre i förvärvsaktiv ålder som ska försörja allt fler, samt minskande pensionsnivåer innebär utmaningar för finansieringen av välfärds- tjänsterna. Detta kan i princip lösas på tre olika sätt och naturligtvis kombinationer av dem. För det första genom att höja skattesatserna inklusive avgifterna till det allmänna pensionssystemet. För det andra genom att sänka de offentliga tjänsternas standard och kom- pensationsgraden i de offentliga transfereringssystemen inklusive det allmänna pensionssystemet. För det tredje genom att öka antalet arbetade timmar i ekonomin. Ökad produktivitetstillväxt, som ofta framförs som en lösning, löser enligt forskare inte problemet även om det kan vara önskvärt av andra skäl. Skälet är att kostnaderna för den offentliga sektorn växer i takt med eller till och med mer än produktivitetstillväxten i ekonomin som helhet. Ett ökat antal arbetade timmar i ekonomin är enligt forskare sannolikt det bästa alternativet, och det kan åstadkommas på olika sätt och genom kombinationer av dem. Det kan till exempel ske genom att unga människor börjar förvärvsarbeta tidigare, i tar unga på sig innan de avslutar sina studier jämfört med unga i flertalet andra länder. Andra sätt är att de som har ett arbete arbetar fler timmar, t.ex. genom att de som arbetar deltid börjar arbeta heltid, och att personer i förvärvsaktiv ålder och som är utan arbete (arbets- lösa, långtidssjukskrivna eller med sjukersättning) återgår till förvärvs- arbete och att förvärvsaktiva senarelägger sin pensionering. Forskare menar att det tredje alternativet är det som troligen kan ge mest.1 står i likhet med många andra länder inför en situation med en fortsatt växande andel äldre i befolkningen. Enligt () förväntas befolkningen öka , och den största andelen av ökningen är bland de som 1SOU 2009:93, Inkluderande arbetsliv. Fler behöver arbeta längre Antalet som är förväntas öka , och med , jämfört med (se tabell 2.1).2 Tabell 2.1 Antal personer i olika åldersgrupper och prognosticerad förändring Prognosticerad procentuell förändring jämfört med 0–19 år 20–54 år 55–59 år 60–64 år 65–69 år 70–74 år Källa: SCB (2018), Befolkningsstatistiken och framtida befolkning 2018–2070. Trots denna utveckling är förändringen i inte lika dramatisk som i flera andra länder, befolkningen i åldras inte lika mycket och inte lika snabbt. Skälet till det är främst att det föds många barn i och att många invandrar.3 2.2.2Medellivslängden ökar, dödligheten minskar och utvecklingen förväntas öka Anledningen till den förändrade åldersstrukturen är att dödligheten har minskat i alla åldrar, dvs. att allt fler överlever och blir äldre. När fler lever ökar medellivslängden. Medellivslängden har ökat i . ökade den från till för kvinnor och från till för män, totalt (se figur 2.1). (2019), Hur gamla blir vi? (2020), Demografi, hälsa och sysselsättning – en internationell utblick. SOU 2020:69Fler behöver arbeta längre Medellivslängd vid födseln –2017 och framskrivning Källa: SCB (2018), Befolkningsstatistiken och framtida befolkning 2018–2070. Andelen kvarlevande vid olika åldrar har också ökat . Bland kvinnor och män födda var andelen kvarlevande . För de födda beräknas att av kvinnorna och av männen fortfarande kommer att vara i livet vid ålder.4 Även den återstående medellivslängden har ökat för varje genera- tion. Vid till exempel har den återstående medellivs- längden ökat från för kvinnor födda till för kvinnor födda . För män har den återstående medellivslängden ökat från för dem födda till för dem födda 2017.5 SCB beräknar i en prognos att medellivslängden kommer att fortsätta öka under hela prognosperioden . Medel- livslängden för kvinnor antas öka till för kvinnor och för män.6 Ökningen av medellivslängden innebär att andelen som får uppleva sin 65- respektive 75-årsdag ökar, och det gäller både kvinnor och män (se tabell 2.2). Andelen som får uppleva sin 65-årsdag beräknas i genomsnitt öka från för kvinnor födda för kvinnor födda . För män beräknas motsvarande andel öka från för de födda för de födda . 4SCB (2014), Generationer genom livet – en demografisk beskrivning av födda under 1900- talet. (2019), Hur gamla blir vi? Fler behöver arbeta längre Även andelen kvinnor och män som blir riktigt gamla och får uppleva sin 90- respektive 100-årsdag ökar för varje generation. Bland kvinnor beräknas andelen öka från mellan dem födda och 1975. Motsvarande andel för män beräknas fördubblas från . Andelen som får uppleva sin 100- årsdag beräknas fördubblas för kvinnor födda jämfört med dem födda . För män födda beräknas andelen tredubblas jäm- fört med dem födda 1935.7 Tabell 2.2 Medellivslängd och andel som får uppleva olika årsdagar Andel som får uppleva sin Andel som får uppleva sin Andel som får uppleva sin Andel som får uppleva sin Andel som får uppleva sin Källa: SCB (2014), Generationer genom livet – en demografisk beskrivning av födda . Forskare har påpekat att prognosmodeller systematiskt underskattar livslängderna, eftersom modellerna inte tar hänsyn till den ökande takten i nedgången i mortalitet.8 Det gäller främst de länder där människor redan lever längst, t.ex. . I har öknings- takten i livslängd avtagit i åldersgruppen 65–, men har i stället fortsatt upp i åldersgrupperna 75–84 och 85–. I och andra europeiska länder är ökningstakten i livslängd högst inom åldersgrupperna 65–74 och 75–. erfarenhet tyder enligt forskarna på att utvecklingen sannolikt kommer att fortsätta uppåt i åldrarna 85–99 även i andra länder, däribland . En systematisk underskattning av den framtida medellivslängden samt statistik från , . 8SNS (2018a), Pensionssystemens demografiska utmaningar. Fler behöver arbeta längre innebär att den demografiska utvecklingen och dess följder kan antas bli ännu större än vad prognoserna tyder på. Ett annat sätt att illustrera den ökade medellivslängden är att studera dödligheten respektive åldern för de som avlider ett visst år. Figur 2.2 Andel dödsfall i olika åldersgrupper för olika årskullar Fler behöver arbeta längre Källa: SCB (2014), Generationer genom livet – en demografisk beskrivning av födda . För åldersgrupperna 0–, 30–och 65–har andelen dödsfall minskat väsentligt för varje generation , medan andelen dödsfall i åldrarna har ökat kraftigt. Andelen dödsfall i åldern 80–89 ökade för årskullarna 1905–1945, men för årskullarna därefter har andelen minskat (se figur 2.2). Utvecklingen är likartad för kvinnor och män i de olika åldersgrupperna, men andelen dödsfall i de högre åldersgrupperna är överlag högre för kvinnor.9 var den vanligaste åldern för dödsfall för kvinnor och för män. Därefter har dödsfallen kontinuerligt förskjutits till högre åldrar, och den vanligaste åldern vid dödsfall är för kvinnor och för män.10 Enligt SCB:s befolkningsfram- skrivning fortsätter trenden mot att dödsfallen sker vid allt högre åldrar och med en allt mindre spridning för åldern vid dödsfall. beräknas den vanligaste åldern vid dödsfall vara för kvin- nor och för män. Hälften av dödsfallen beräknas då ske efter för både kvinnor och män.11 (2019), Hur gamla blir vi? 10År 2017 är med uppgifter. (2019), Hur gamla blir vi? Fler behöver arbeta längre 2.2.3Vissa sociala skillnader i medellivslängd och dödlighet kvarstår Medellivslängden har ökat och dödligheten minskat i befolkningen som helhet, och spridningen av vid vilken ålder människor dör har också minskat . Allt fler lever långa liv. Det finns dock kvar- varande skillnader mellan olika socioekonomiska grupper. Till exem- pel skiljer sig utvecklingen beroende på utbildning och inkomst. Ju högre utbildning och inkomst desto längre medellivslängd. Det gör att förutsättningarna för ett förlängt arbetsliv ser olika ut för olika grupper. En orsak till ökade skillnader i återstående medellivslängd mellan grupper med olika utbildningsnivå är att andelen av befolkningen med enbart en förgymnasial utbildningsnivå minskar i alla åldrar. Det kan innebära att en allt högre andel av gruppen med förgym- nasial utbildning har en sämre hälsa. SCB har dock inte funnit några tydliga belägg för detta. Det tyder troligen på att det finns fler faktorer än just gruppens storlek i befolkningen som bidrar till att medellivslängden för en grupp varierar. Förklaringar till dessa skill- nader kan enligt SCB vara skillnader i kunskap om hur risker för ohälsa kan undvikas, olika levnadsvanor, olika stöd från nätverk och sociala resurser. Alla dessa faktorer påverkar chansen att överleva till hög ålder.12 Livslängden har ökat snabbare för de med eftergymnasial utbild- ning jämfört med grupper med lägre utbildningsnivå. Den för- väntade återstående medellivslängden har i princip inte förändrats alls för kvinnor som endast har grundskoleutbild- ning. ökade medellivslängden för gruppen något, om än svagt, men därefter har den förväntade återstående medellivs- längden sjunkit något till skillnad från kvinnor med högre utbild- ningsnivå och män oavsett utbildningsnivå.13 En förklaring kan vara att kvinnor har sämre hälsa än män generellt sett. Lågutbildade kvinnor, både de med endast förgymnasial och endast gymnasial utbildning, lämnar arbetslivet tidigare än såväl motsvarande män som andra utbildningsgrupper, ofta av hälsoskäl.14 Skillnaden i återstående medellivslängd mellan hög- och låg- utbildade är för både kvinnor och män och dessutom 12SCB (2016a), Livslängd och dödlighet i olika sociala grupper. 13SCB (2016b), Livslängden i –2015, Livslängdstabeller för riket och länen. 14ISF (2018), Tidigt utträde från arbetslivet bland kvinnor och män. Fler behöver arbeta längre har skillnaden i livslängd mellan hög- och lågutbildade ökat för kvinnor och med för män.15 Figur 2.3 Återstående medellivslängd efter utbildningsnivå Källa: SCB (2016), Livslängd och dödlighet i olika sociala grupper. 15SCB (2016a), Livslängd och dödlighet i olika sociala grupper. Fler behöver arbeta längre Befolkningens utbildningsnivå har ökat under de senaste decen- nierna. En högre andel av både kvinnor och män har en eftergym- nasial utbildning, medan andelen med förgymnasial utbildning har minskat kraftigt. Detta gäller inte minst bland de äldre. Enligt forskare innebär en högre utbildning en ökad förmåga att ta in och värdera information om hälsosamma levnadsvanor och sjuk- vård. En högre utbildning ökar också den kognitiva förmågan och känslan av kontroll. Handlingsmöjligheterna på arbetsmarknaden ökar också. Dessutom ger högre utbildning tillträde till arbeten med högre inkomster, något som i sin tur brukar innebära hälsosammare arbetsvillkor och arbetsmiljö.16 Framöver är det rimligt att förvänta sig att ännu färre har förgymnasial utbildning. Det kommer sanno- likt i sin tur innebära att skillnaderna i livslängd mellan hög- och lågutbildade kommer att bestå, alternativt till och med öka något. Tydliga skillnader i medellivslängd kan även ses mellan personer med hög och låg inkomst, och det gäller både kvinnor och män. Ju högre inkomst desto högre medellivslängd. Skillnader i livslängd efter inkomst är större bland män än bland kvinnor. Medellivs- längden var högre för gruppen med högst jämfört med lägst inkomst bland män. För kvinnor var skillnaden mellan dessa två grupper hälften så stor, drygt fyra år.17 Även dödligheten varierar beroende på utbildningsnivå och in- komst, och det är ett mönster som kan ses i många länder. I en studie av ett tjugotal europeiska länder, däribland , var dödligheten betydligt högre i grupper med kortare utbildning jämfört med längre utbildning. Risken att dö är högst för kvinnor och män med lägst inkomst i alla åldrar upp till 65–. I länder som , och har skillnaderna i dödlighet mellan olika utbild- ningsgrupper ökat . Kvinnor med endast förgym- nasial utbildning har högst dödlighet. Skillnaderna i risken att dö för kvinnor med endast förgymnasial utbildning och kvinnor med högre utbildning verkar också ha ökat över tid.18 16SCB (2016a), Livslängd och dödlighet i olika sociala grupper. Här har inkomstkvartiler använts.