sou · H9B361 · 2021-06-30 00:00:00 — ska med beslut som där nämns likställas motsvarande beslut enligt äldre bestämmelser. Några övergångsbestämmelser med anledning av de övriga änd- ringar vi föreslår, i utlänningslagen såväl som i andra författningar, behövs inte. Bestämmelserna tillämpas i sin nya lydelse från ikraft- trädandet. I 14–15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474) finns bestämmelser om vilka konsekvenser av en utrednings förslag som ska redovisas. Konsekvenserna ska anges på ett sätt som motsvarar de krav på innehållet i konsekvensutredningar som finns i 6 och 7 §§ förord- ningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. I detta avsnitt redogörs för våra bedömningar av förslagens kon- sekvenser enligt ovan. De ekonomiska konsekvenserna av förslagen behandlas först. Därefter följer bedömningen av övriga konsekven- ser som ska beaktas enligt kommittéförordningen och våra direktiv. Konsekvenserna av den prövningsregel vid hedersrelaterad brotts- lighet och hatbrott som vi, i enlighet med våra direktiv, har utformat, men som vi inte har ställt oss bakom, redovisas i kapitel 14. 12.2.1Förslagen om skärpta regler för utvisning på grund av brott Bedömning: Förslagen kommer sannolikt medföra samhällseko- nomiska besparingar . Förslagen kan dock förväntas ge upphov till ökade kostnader för och Kriminal- vården avseende verkställighet av utvisningsbeslut. Kostnaderna ryms inom befintliga anslag. Förslagen kan dessutom förväntas leda till ökade kostnader för avseende förvars- placeringar. Utöver de löpande förvarskostnaderna kan förslagen komma att ge upphov till investeringskostnader till följd av att förvarskapaciteten behöver utökas. Kostnaderna kommer inte rymmas inom myndighetens befintliga anslag och bedöms inte kunna finansieras genom en överföring av medel. Medel bör i stället tillskjutas . De övriga, mer begränsade kostnader som förslagen ger anled- ning att räkna med ryms inom berörda myndigheters befintliga anslag. Skälen för vår bedömning Andelen brottsutvisade kan förväntas öka De förslag som läggs fram innebär ökade möjligheter att utvisa utlänningar som begår brott. Därmed kan förslagen förväntas med- föra en ökning av antalet utlänningar som utvisas på denna grund. har det årliga antalet brottsutvisade varierat mellan 632 och 726, och i snitt uppgått till 677 . Som framgår av avsnitt 5.1.2 har utvecklingen sedd i ett längre perspektiv dock präglats av stora svängningar. Som också framgår av nämnda avsnitt är det svårt att slå fast orsakerna till dessa svängningar eller att relatera dem till enskilda förhållanden. Antalet utvisade är nämligen beroende av en rad faktorer som verkar med eller mot varandra, såsom antalet utländska medborgare i , deras benägenhet att begå brott, vilka brott de begår samt gärningspersonernas anknyt- ning till och vilken personkategori de räknas till enligt utlän- ningslagstiftningen (skyddsbehövande, EES-medborgare etc.). Dessa faktorer kan i sin tur vara beroende av andra samhälleliga för- ändringar, i såväl som i omvärlden. Vidare kan möjligheterna till utvisning på grund av brott – och därmed antalet utvisade – påverkas av andra lagändringar, främst inom , utlän- ningsrätten och straffrätten, samt av nya vägledande avgöranden. I arbetet med förslagens konsekvenser har vi vänt oss till Åklagar- myndighetens statistik- och analysenhet för att få hjälp med en beräkning av hur många fler utvisningar våra förslag kan komma att medföra. Vi har då fått beskedet att detta, utifrån de uppgifter som finns tillgängliga i myndighetens ärendehanteringssystem och statistikdatabas, inte låter sig göras på ett sätt som ens är någorlunda tillförlitligt. Av ovanstående följer att det inte är möjligt att beräkna hur stor ökning av antalet utvisade som våra förslag kan förväntas leda till. Vi kan därför inte ge annat än en grov uppskattning av denna ökning, baserad på den statistik som redovisats i avsnitt 5.1.2 samt våra samlade erfarenheter och rimlighetsbedömningar. Vi har då kommit fram till att en rimlig prognos, med utgångspunkt i 2015–genomsnitt, är att andelen utvisade kommer att öka med , dvs. med drygt 200 utvisade . Förslagen kan förväntas medföra samhällsekonomiska besparingar Genom att utlänningar som begår brott utvisas ur landet görs sam- hällsekonomiska besparingar på flera områden. Inom det allmänna berörs företrädesvis rättsväsendet. Som redan framgått kan utvis- ning nämligen ske bland annat på den grunden att det finns risk för att utlänningen gör sig skyldig till fortsatt brottslighet här i landet. Och även i de fall en återfallsrisk inte kan konstateras på grundval av utredningen i målet är den risken, rent statistiskt, likväl ganska hög. Det är därför rimligt att anta att en betydande andel av de som kommer att utvisas skulle ha gjort sig skyldiga till nya brott i om de hade fått stanna kvar. Förslagen kan därmed förväntas inne- bära att de brottsutredande myndigheterna och domstolarna be- sparas kostnader för att utreda och lagföra brott och att Kriminal- vården besparas kostnader för anstaltsplaceringar och verkställighet av andra påföljder. Vidare kan utlänningar som är svagt etablerade i det svenska samhället, bland annat på arbetsmarknaden, förväntas bli utvisade i högre grad än utlänningar som är väl etablerade här. Förslagen kan därför i viss mån förväntas leda till besparingar inom socialför- säkringssystemet. Exempelvis är det rimligt att anta att förslagen kommer att innebära något minskade kostnader för försörjningsstöd och annat socialt bistånd. Även enskilda och företag drabbas direkt av kostnader för brotts- lighet. Också på detta område kan alltså besparingar förväntas. Några realistiska beräkningar eller uppskattningar av de positiva ekonomiska effekterna av förslagen kan enligt vår bedömning knappast anges. Ställt mot de kostnader som förslagen kan förväntas medföra – företrädesvis för verkställighet av fler utvisningsbeslut och ökade förvarsplaceringar – framstår det dock som sannolikt att de kommer att leda till minskade kostnader för samhället. Som nämnts ovan kan förslagen väntas leda till ökade kostnader för att verkställa beslut om utvisning på grund av brott. Dessa kostnader belastar dels , som ansvarar för verkställigheten av besluten, dels Kriminalvården, som normalt sett ombesörjer trans- porterna till destinationslandet. kostnader för att verkställa beslut om utvis- ning på grund av brott kan förväntas öka med . Bedömningen baserar sig på uppgifter från Polis- myndigheten, , gränspolissektionen. Beloppet avser av den genomsnittliga uppskattade kostnaden för verkställighet av beslut om utvisning på grund av brott under åren 2018 och 2019.1 har dock understrukit att det är förenat med betydande svårigheter att särskilja kostnaderna för verkställighets- arbetet från gränspolisens totala budget, och än svårare att specifi- cera vilka kostnader som hänför sig till brottsutvisade. Det är alltså inte fråga om annat än just en uppskattning. Kriminalvårdens kostnader för verkställighet av beslut om utvis- ning på grund av brott kan förväntas öka med . Beloppet baserar sig på uppgifter från Kriminal- vårdens nationella transportenhet om snittkostnaden per utrikes- transport och antalet genomförda verkställighetsresor avseende brottsutvisade . Utifrån dessa uppgifter har viräknat ut Kriminalvårdens totala kostnader för verkställig- het av beslut om utvisning på grund av brott, vilket – om ärendena ökar – ger en ökad kostnad med det ovan angivna beloppet. Beloppet inkluderar kostnader för såväl personal som resor och övriga kringkostnader. Det bör understrykas att både och Kriminal- vårdens kostnader kan skilja sig mycket . Det kan vidare noteras att tendensen tycks vara att kostnaderna ökar. Hur stora kostnaderna är påverkas av en rad faktorer, bland annat med vilken effektivitet verkställighetsarbetet bedrivs, ärendenas karaktär och vilka ursprungsländer det rör sig om samt det rådande prisläget för 1Vi har valt att inte ta med kostnader i beräkningen, eftersom kostnaderna ökade kraftigt under det året på grund av coronapandemin. Eftersom de kostnader som förslagen kan förväntas medföra inte kommer att uppstå (se vidare nedan) bör dessa beräknas med utgångspunkt i kostnaderna under normala förhållanden. Vi har därför valt att endast använda oss av siffrorna . reguljära och chartrade flygningar. Ovan angivna uppskattningar är således förenade med ett stort mått av osäkerhet. I de flesta fall verkställs ett beslut om utvisning på grund av brott i anslutning till att utlänningen friges från ett fängelsestraff som han eller hon har dömts till. I vissa fall kan beslutet dock inte verkställas på frigivningsdagen, och då tas utlänningen ofta i förvar. Ett ökat antal utvisningar på grund av brott kommer således medföra att fler utlänningar tas i förvar och, följaktligen, ökade kostnader med an- ledning av detta. Ett beslut om förvar verkställs av . Av Migra- tionsverkets årsredovisning framgår att kostnaden per inskriven och dygn var och . Av redovisningen framgår dock inte det totala antalet förvarsdygn för brottsutvisade, och någon uppgift om detta är, enligt vad uppgett, inte möjlig att ta fram. För att ändå kunna göra en bedömning av hur mycket kostna- derna för förvarsplaceringarna kan förväntas öka har vi bett Polis- myndigheten att göra en uppskattning av hur stor andel av de brotts- utvisade som tas i förvar och den genomsnittliga förvarstiden. Polis- myndigheten har baserat sina uppskattningar på förhållandena 2020.2 Det årets pandemi har visserligen påverkat förvarstagandet och förvarstiderna, framför allt på det sättet att förvarstiderna har blivit längre till följd av att det blivit svårare att verkställa utvisningar till vissa länder. Det bör dock beaktas att våra förslag kommer att öka utrymmet för utvisning för allvarliga brott i högre grad än för upprepad småbrottslighet, att utvisning i större utsträckning än kommer att kunna ske när utlänningen har vistats i och att förutsättningarna för utvisning av EES-medborgare och deras familjemedlemmar behålls oförändrade. Våra förslag kan därmed företrädesvis förväntas medföra en ökning av utvisningsbeslut som erfarenhetsmässigt kan vara svåra att verkställa. Därför är det rimligt att vid uppskattningen utgå från förhållandevis höga siffor, både vad gäller andelen förvarstagna och försvarstiden. De siffror som anges 2På grund av hur uppgifter om förvar registrerades har det inte varit möjligt att ta fram motsvarande uppgifter avseende . nedan är alltså framtagna mot bakgrund av förhållanden, men bygger på en framåtsyftande bedömning av vilken andel förvarstagna och vilka förvarstider det finns anledning att räkna med. Baserat på ovanstående har uppskattat att cirka 15–av de brottsutvisade kan förväntas bli förvars- tagna i väntan på verkställighet. Med utgångspunkt i prognosen att våra förslag kommer att leda till drygt 200 fler utvisade , skulle detta innebära cirka 30–40 fler förvarstagna . På samma sätt har den genomsnittliga förvarstiden uppskattats till 3–4 månader. Be- räknat utifrån den genomsnittliga kostnaden per inskriven och dygn innebär detta att de ökade kostnaderna för förvarsplaceringar kan antas hamna i intervallet 13 till . De angivna kostnaderna ryms enligt vår bedömning inte inom befintliga anslag. Förslagen ger inte upphov till besparingar av sådant slag att de kan finansiera de ökade kostna- derna. Som nämnts ovan kan förslagen visserligen förväntas medföra samhällsekonomiska besparingar , vilka främst kommer att avlasta rättsväsendet. Dessa besparingar kommer emellertid att upp- komma senare än kostnaderna och dessutom vara utspridda på ett sådant sätt att effekten enskilda år blir liten. Därmed framstår inte heller överföringar mellan utgiftsområden som en gångbar finansieringsmodell. Till detta kommer att förslagen kan medföra att förvarskapaciteten behöver utökas, eftersom beläggningsgraden är mycket hög. Utöver de löpande kostnaderna för ytterligare förvarsplaceringar kan förslagen således komma att kräva stora investeringskostnader . Det saknas förut- sättningar att närmare beräkna hur stora dessa kostnader kan för- väntas bli. Kostnaderna bedöms emellertid vara av sådan storlek att det inte är aktuellt att de finansieras genom en överflyttning av medel. Finansiering bör i stället ske genom att till- skjuts resurser. Hos , och de allmänna domstolarna handläggs alltid frågan om utvisning på grund av brott tillsammans med ett redan anhängiggjort ärende. Satt i relation till myndigheternas totala ärendemängd rör det sig vidare om ett för- hållandevis litet antal ärenden. Förslagen kan därmed inte förväntas medföra en sådan ökad arbetsbörda för , Eko- brottsmyndigheten och de allmänna domstolarna att kostnaderna inte ryms inom befintliga anslag. Fler beslut om utvisning på grund av brott kan också förväntas medföra att och migrationsdomstolarna belastas med fler ärenden gällande hinder mot verkställighet och andra ärenden som ska prövas enligt 12 kap. utlänningslagen. Det rör sig dock endast om en mindre andel av de drygt 200 ärendena. Därtill bör man räkna med viss ärendeförflyttning, dvs. att en del av de berörda personerna skulle ha kommit att avvisas eller utvisas på annan grund och därmed ändå ha initierat ärenden av nämnda slag. Även i detta fall bör det alltså inte bli fråga om fler ärenden än att kostnaderna kan hanteras inom befintliga budgetramar. Kostnader för utbildningsinsatser m.m. Den nya lagstiftningen kommer inledningsvis att kräva vissa insatser i form av information, utbildning och liknande, framför allt hos och domstolarna. Det ligger emellertid i och domstolarnas allmänna uppdrag att hålla sig uppdaterade om ny lagstiftning. Några extraordinära utbild- ningsinsatser torde inte behövas. Kostnaderna för utbildning och liknande bedöms därför kunna hanteras inom ramen för befintliga anslag. Särskilt om kostnader till följd av förslaget att återreseförbud ska börja vid dagen för utresa Förslaget att återreseförbud vid utvisning på grund av brott ska börja löpa först vid dagen för utresa innebär att sådana utvisningsbeslut aldrig kommer att preskriberas innan de har verkställts. nuvarande ordningen avslutas ett mindre antal verkställig- hetsärenden hos genom preskription, vilket alltså inte kommer att ske fortsättningsvis. Förslaget kommer således att medföra en viss ökning av det årliga antalet öppna verkställighets- ärenden hos . Eftersom det bara rör sig om ett litet antal ärenden bör det dock endast ha en marginell påverkan på myndighetens verkställighetskostnader. Dessa bör kunna hanteras inom befintliga budgetramar. Förslagen kan också medföra en något ökad ärende- respektive måltillströmning till , migrationsdomstolarna och Migrationsöverdomstolen gällande upphävande av beslut om utvis- ning på grund av brott. Även i detta fall kan det dock antas att den ökade ärendemängden endast blir marginell och att den kan hanteras med befintliga resurser. Om det uppkommer en fråga om utvisning på grund av brott ska domstolen, enligt 7 kap. 10 § utlänningsförordningen, inhämta ett yttrande från om det kan antas att det finns hinder mot verkställighet av en utvisning. Enligt samma paragraf ska Migra- tionsverket på begäran av domstolen, åklagaren eller Kriminalvården lämna upplysningar om vad som framkommit om utlänningens familjeförhållanden i ett ärende enligt utlänningslagen hos Migra- tionsverket. En ökad mängd ärenden om utvisning på grund av brott kommer att medföra att fler yttranden, framför allt av det först- nämnda slaget, kommer att begäras av . Baserat på uppgift om uppskattade lönekostnader för sådana yttranden , kan kostnaderna förväntas öka med . Kostnaderna ryms inom befintliga anslag. Socialnämndernas kostnader för yttranden Av 6 § andra stycket lagen om särskild personutredning i brottmål, m.m.framgår att socialnämnden är skyldig att på begäran av rätten, åklagaren eller Kriminalvården lämna upplysningar om huruvida en utlänning, som riskerar utvisning på grund av brott, har barn i och, om så är fallet, om barnets behov av kontakt med utlänningen, hur kontakten har varit och hur den skulle påverkas av att utlänningen utvisas. En ökad mängd ärenden om utvisning på grund av brott kan förväntas medföra att upplysningar av detta slag kommer att begäras i fler fall än . Vid kontakt med Socialstyrel- sen har vi fått beskedet att det inte finns några uppgifter om kom- munernas nuvarande kostnader för upplysningar av detta slag. Det finns därför inte tillräckligt underlag för att göra en beräkning av hur mycket kostnaderna kan förväntas öka med anledning av våra förslag. Med hänsyn till att av de brottsut- visade har barn (se bilaga 2) kan det dock inte bli fråga om annat än en marginell kostnadsökning för varje kommun i detta avseende. Kostnader för kommuner, företag och enskilda Som nämnts ovan kan våra förslag förväntas leda till besparingar för kommuner, företag och enskilda. Å andra sidan kan de i viss mån också förväntas medföra vissa kostnader och uteblivna intäkter. För kommunernas del rör det sig främst om uteblivna skatte- intäkter i de fall den som utvisas förvärvsarbetar och betalar kommu- nalskatt. Som framgått ovan kan också vissa kostnader förväntas uppstå till följd av att socialnämnderna kommer att behöva lämna upplysningar enligt lagen om särskild personutredning i brottmål, m.m. i fler fall än . Inom den privata sfären kan förluster tänkas uppkomma i fall där en utvisad person står i skuld till exempelvis en bank eller ett företag, eftersom det inte är rimligt att tro att skulderna är indrivningsbara sedan utvisningen verkställts. Några realistiska uppskattningar av ovan angivna kostnader låter sig enligt vår bedömning inte göras. I enlighet med vad som anförts ovan kommer emellertid de besparingar som förslagen ger upphov sannolikt att överstiga kostnaderna. När kan kostnaderna förväntas uppstå? Som framgår av det ovan redovisade kommer de kostnader som förslagen ger upphov till främst avse och Krimi- nalvårdens kostnader för verkställighet av utvisningsbesluten och kostnader för förvar. Dessa kostnader uppstår först sedan brottet har utretts och lagförts och straffet avtjänats. Som framgår av kapitel 11 föreslår vi att lagändringarna ska träda i kraft . De nya bestämmelserna om utvisning på grund av brott ska inte tillämpas på brott som begåtts . Med beaktande av den tid det tar att utreda och lagföra brottet och för att straffet ska avtjänas är det ett rimligt antagande att kostnaderna kommer att bli märkbara först efter ikraft- trädandet, dvs. Därefter lär kostnaderna succes- sivt öka under de närmast följande åren för att sedan stabiliseras på den angivna nivån. De positiva effekterna av förslagen kan förväntas uppstå på än så. 12.2.2Förslaget att ta bort bestämmelsen om utvisningsmen Bedömning: Förslaget kommer att leda till ökade kostnader för Kriminalvården genom att vissa brottsutvisade kommer att dömas till längre fängelsestraff. Kostnaderna kommer inte att rymmas inom myndighetens befintliga anslag och bedöms inte kunna finansieras genom överföring av medel mellan myndig- heter eller utgiftsområden. Resurser bör i stället tillskjutas myn- digheten. Tillsammans med andra förslag, som också medför längre strafftider, kan förslaget bidra till ett ökat behov av anstalts- platser. Någon närmare bedömning av detta behov, beräkning av investeringskostnader och förslag till finansiering kan emellertid inte göras inom ramen för denna utredning. Skälen för vår bedömning Enligt gällande rätt ska domstolen vid straffmätning och påföljdsval i skälig omfattning beakta om den tilltalade förorsakas men genom att han eller hon utvisas på grund av brottet (se 29 kap. 5 § första stycket 6 och 30 kap. 4 § första stycket ). Utvisnings- menet beaktas vanligtvis på så sätt att fängelsestraffets längd sätts ner i förhållande till vad som skulle ha blivit följden om utlänningen Vi föreslår nu att bestämmelsen i 29 kap. 5 § första stycket 6 tas bort. Detta innebär att straffet kommer att bli längre för en viss andel av de brottsutvisade och, i ett fåtal fall, att ett fängelsestraff kommer att dömas ut i stället för en icke frihetsbe- rövande påföljd. Kriminalvårdens kostnader för anstaltsplaceringar kommer därmed att öka. Baserat på den kartläggning som vi redovisat i kapitel 6 kan ande- len brottsutvisade som får strafflindring uppskattas till . Med denna utgångspunkt kan vårt förslag förväntas leda till att cirka 1603 personer får ett längre fängelsestraff. När det gäller den genomsnittliga straffreduktionen är den svår- are att uppskatta utifrån vår kartläggning, eftersom reduktionens storlek i de flesta fall inte framgick av domen. Baserat på vad som ändå går att utläsa av kartläggningen, den genomsnittliga strafftiden för utvisningsdömda (se avsnitt 5.1.2 och bilaga 2) samt med beakt- ande av att straffet normalt bör sättas ned med 10–(se avsnitt 6.2), är det rimligt att utgå från en genomsnittlig straffre- duktion . Med beaktande av att endast två tredjedelar av straffet avtjänas enligt reglerna om villkorlig frigivning kan de faktiska strafftiderna förväntas öka med i snitt per person och år. Dygnskostnaden för en anstaltsplacerad uppgick till . Baserat på den kostnaden och ovan angivna siffror beträffande det årliga antalet personer som kan förväntas få längre straff och den förväntade genomsnittliga ökningen av faktisk straff- tid, kan Kriminalvårdens kostnader för anstaltsplaceringar förväntas öka med . Den angivna kostnaden bedöms inte kunna hanteras med be- fintliga resurser. Förslaget ger inte upphov till besparingar som kan finansiera de ökade kostnaderna. Av de skäl som angetts i föregående avsnitt kan inte heller de besparingar som lär följa av förslagen om skärpta regler för utvisning på grund av brott finansiera dessa kostnader (även om en del av kostnaderna kan uppvägas av att de personer som utvisats på grund av brott inte kan begå nya 3Siffran är beräknad enligt följande. Med en ökning på 200 utvisade jämfört med snittet –2019 på 677 utvisade kan antalet utvisade förväntas uppgå till 877 per- soner . Av de som utvisas på grund av brott döms till fängelse, vilket ger cirka 800 fängelsedömda brottsutvisade . Om av dessa skulle få straff- lindring enligt den nuvarande regleringen, landar man på 160 personer som kommer att få längre straff med vårt förslag. brott här i landet och därmed ta Kriminalvårdens resurser i anspråk). Inte heller kan förslagen enligt vår bedömning finansieras genom överföringar mellan myndigheter eller utgiftsområden. Medel bör i stället tillskjutas Kriminalvården. Avslutningsvis bör nämnas att det med hänsyn till den höga be- läggningsgraden på landets anstalter är tänkbart att förslaget – till- sammans med andra lagändringar som medför längre strafftider – kommer att bidra till ett ökat behov av anstaltsplatser. Detta skulle i så fall ge upphov till betydande investeringskostnader för att bygga ut befintliga anstalter eller bygga nya anstalter. Någon närmare be- dömning av detta behov, beräkning av kostnader och förslag till finan- siering kan emellertid inte göras inom ramen för denna utredning. 12.2.3Förslaget avseende betänketid för offer för människohandel och människoexploatering Bedömning: Förslaget att socialnämnden ges behörighet att ansöka om uppehållstillstånd för betänketid för offer för män- niskohandel och människoexploatering kan förväntas medföra att fler sådana uppehållstillstånd beviljas. kost- nader för stöd och hjälp till brottsoffren med anledning av detta kan inte förväntas bli större än att dessa ryms inom befintliga anslag. De kostnader som förslaget kan förväntas ge upphov till för kommunerna bedöms inte bli större än de besparingar för kom- munerna som förslaget kan förväntas medföra. Skälen för vår bedömning Kostnader för stöd och hjälp till brottsoffren Som framgår av avsnitt 9.6 uppgick antalet beviljade ansökningar om betänketid till 26, 2019 till 22 och 2018 till 18.