sou · H8B324 · 2021-01-01 00:00:00 — Av statliga sektorns svar så framgår att efterfrågan på seminarier och utbildningar har varit högre än förutsett vilket gör att de bedömer att kunskapen fått stor spridning inom sektorn. Man anger även att den förväntande kunskapshöjningen ger de lokala parterna bättre förutsättningar att ta emot de tjänster som utvecklas inom Hållbart arbetsliv. Då det gäller de tjänster som utvecklats och utvecklas inom Hållbart arbetsliv så poängteras i svaret att det är mottagarkapacite- ten hos myndigheterna som avgör om programmet får effekt och med anledning av att tjänsterna börjat levereras är det för tidigt att uttala sig om effekter. Landstingskommunala sektorn svarar att avsiktsförklaringen syftar till att skapa en struktur för ett långsiktigt och hållbart arbetsmiljö- arbete och bra arbetsförhållanden som i sin tur ska leda till minskad sjukfrånvaro och goda förutsättningar för kompetensförsörjning. Implementering av verktyg och nya arbetssätt tar tid och de centrala Översyn av utvecklingen av förebyggande och stöd för återgång för anställda parterna ser att de kommuner och landsting som väljer att inleda ett strategiskt arbete för minskad sjukfrånvaro har en lång väg att gå innan de kan se önskade effekter. De centrala parterna kan stödja arbetet genom samordnad kommunikation till respektive medlem- mar, gemensamma verktyg och funktioner samt lärande exempel. Parternas förutsättningar att verka för friska arbetsplatser och minskad sjukfrånvaro Den statliga sektorn menar att friska arbetsplatser och minskad sjuk- frånvaro skapas i respektive verksamhet och att utvecklingsarbete måste vara förankrat på respektive arbetsplats. De centrala parterna kan bidra till lokal verksamhetsutveckling genom att stödja det lokala partsgemensamma arbetet. Exempel på detta är att beställning av det stöd som erbjuds inom Hållbart arbetsliv ska föregås av parts- gemensam dialog och att lokala parter tar del av tjänsterna till- sammans. Landstingskommunala sektorn nämner parternas förutsättningar att genomföra och förvalta överenskommelser . Partsgemen- samma överenskommelser har hög legitimitet och kan kommuniceras brett. Att parterna inom sektorn har lång erfarenhet av att tillsam- mans arbeta kring arbetsmiljöarbete bidrar enligt landstingskom- munala sektorn till en struktur för ett långsiktigt och metodiskt arbete. Parterna i den statliga sektorn lyfter fram ett antal utmaningar, exempelvis att det inom de olika myndigheterna finns stor variation mellan uppdragen och arbetsuppgifterna, skillnader i storlek och i geografisk placering, vilket i sin tur ställer höga krav på flexibilitet i de insatser och tjänster som parterna erbjuder. Andra viktiga arbets- miljöutmaningar är en direkt följd av regeringens styrning av verk- samheterna som får direkta konsekvenser på arbetsmiljön, exempel- vis när myndigheterna får nya uppdrag, ökade krav på återrappor- tering och när myndigheter omlokaliseras. Här nämns också ett längre arbetsliv med snabbare teknikutveckling som ställer krav på Översyn av utvecklingen av förebyggande och stöd för återgång för anställda Hot och våld mot tjänstemän är också en utmaning som sektorn identifierar. Parterna i den landstingskommunala sektorn ser de relativt sett högre sjuktalen bland sektorns yrkesgrupper inom kontaktyrken som en utmaning. Man vill bidra till att åstadkomma en balans mellan verk- samhetens krav och de resurser chefer och medarbetare har för att möta kraven. kommuner och regioner påtalar också att en allt större andel äldre i samhället ökar kraven på välfärden och kom- muner och regioner behöver behöver rekry- tera uppskattningsvis en halv miljon nya medarbetare. Verksam- heterna i sektorn är sårbara även vid kort sjukfrånvaro eftersom kontaktyrken har behov av vikarier även vid kort frånvaro. Här ser man att verksamheterna måste ställa om för att möte kompetens- utmaningen och i denna omställning är arbetsmiljöarbete viktigt. Parterna i den privata sektorn framhåller att det är viktigt med bransch- specifikt stöd, och att sådant stöd utvecklas och sprids genom Prevent. Parterna lyfter vid mötena olika förutsättningar som kan påverka arbetsmiljön och därmed på utvecklingen av sjukfrånvaron. Exempel på sådana förutsättningar kan handla om kompetensförsörjning, eko- nomiska resurser och organisatoriska förändringar som till exempel när verksamhet läggs ned eller flyttas. En annan utmaning för sekto- rerna är ett längre arbetsliv som ställer nya krav på både arbetstagare och arbetsgivare samt utmaningar kring kompetensförsörjning. Drivkrafter för arbetsgivare att använda kunskap Parterna i den statliga sektorn menar att kunskapsutveckling och att kunskap omsätts är viktigt för att människor ska komma tillbaka till arbete. Här menar man att arbetsgivarna har ett stort ansvar för arbetstagarens arbetslivsinriktade rehabilitering och för arbetsmiljön och att detta arbete tar tid och resurser. Parterna bedömer att ytterligare ansvar i form av ekonomiska krav skulle mot- verka snarare än bidra till minskade sjuktal. Här lyfter man också fram att det är viktigt att aktörerna som ansvarar för rehabilitering i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen inte har motstridiga mål som kan motverka de övriga aktörernas insatser. Parterna inom landstingskommunala sektorn menar att det finns ett gemensamt intresse för evidensbaserad kunskap och evidensba- Översyn av utvecklingen av förebyggande och stöd för återgång för anställda serade verktyg för arbetsmiljöarbetet inom kommuner och lands- ting. De lyfter också fram att parterna har långsiktiga strategier för att säkerställa kunskapsutveckling, forskning, implementering och användning. Hur skapas uthållighet i arbetet med friska arbetsplatser och minskad sjukfrånvaro? Parterna inom den statliga sektorn lyfter fram kompetensförsörj- ningsbehovet som ett skäl till långsiktigt arbete. De poängterar också att variation i sjukskrivningar bara delvis kan förklaras av frågor som har koppling till arbetsplatsen, och att frågan om håll- bara arbetsplatser inte bara kan handla om hälsa. Parterna inom landstingskommunala sektorn lyfter här fram den långsiktighet i arbetet som beskrivits i deras svar på tidigare frågor som en garant för uthållighet i arbetet. Vid mötena med sektorerna framkommer också att de insatser som beslutats inom ramen för av- siktsförklaringarna inte tagits fram specifikt för avsiktsförklaringarna utan att denna typ arbete bedrivits . Snarare har insatser samlats och utvecklats i den struktur som avsiktsför- klaringen utgör. Framtagandet av avsiktsförklaringarna har också gett det partsgemensamma arbetet för friska arbetsplatser och minskad sjukfrånvaro extra aktualitet och fokus. Parterna är tydliga med att arbete för att skapa friska arbetsplatser och minskad sjukfrånvaro också omfattar arbetsmiljöarbete i allmänhet och därmed sådant som ligger utanför det arbete som primärt handlar om att förebygga sjuk- frånvaro. De insatser som beskrivs inom ramen för avsiktsförklaringarna om- fattar huvudsakligen utbildning och olika former av stöd och verktyg riktade till chefer, och skyddsombud. Utredningens bedömning är att avsiktsförklaringarna omfattar flera viktiga områden som kan stödja en positiv utveckling och ett tillgängliggörande av kunskap om hur friska arbetsplatser skapas och sjukfrånvaro kan minskas. Genom att innehållet i avsiktsförklaringarna sprids genom både arbetsgivarnas och arbetstagarnas nätverk finns möjlighet till god Översyn av utvecklingen av förebyggande och stöd för återgång för anställda förankring och långsiktig påverkan på förhållningssätt och attityder på arbetsplatser. Utöver nämnda insatser beskriver parterna att avsiktsförklaringarna lett till ett närmare samarbete mellan parterna med fokus på arbetsmiljöfrågor. Flera av aktiviteterna i avsiktsför- klaringarna är ett långsiktigt arbete och utvecklas med utredningens dialoger med parterna. Med stöd av parternas beskrivningar är utredningens bedömning att flera av insatserna sannolikt hade genomförts även utan avsikts- förklaringarna. Att det förhåller sig så speglar att avsiktsförklar- ingarna inte tillkom i ett vakuum utan att det redan tidigare pågått ett partsgemensamt arbetsmiljöarbete. Det gör det också svårt att bedöma i vilken utsträckning avsiktsförklaringarna i sig bidragit till en förstärkning av parternas insatser för förebyggande arbete och stöd för återgång i arbete. Utredningen konstaterar att det inte går att dra slutsatser om i vilken utsträckning avsiktsförklaringarna bidragit till friskare arbets- platser eller lägre sjukfrånvaro eftersom utvärderingar om sådana effekter saknas. Avsaknad av utvärdering beror dels på att insatser som planeras att utvärderas ännu inte implementerats fullt ut dels på att parterna inte ser det som sin roll eller som sitt ansvar att utvärdera effekter av insatserna. Vår bedömning är att utvärdering och kunskap om effekter skulle gynna dialogen mellan parterna och regeringen i fråga om avsikts- förklaringarnas bidrag till bättre arbetsmiljö och lägre sjukfrånvaro. Vi rekommenderar därför att parterna och regeringen kommer överens om hur och av vem effekter av avsiktsförklaringarna ska ut- värderas. De utvärderingar som både landstingskommunala och statliga sektorn planerar för bör så snart möjligt tas upp i parternas och regeringens dialog i Samling för friskare arbetsplatser. Kunskap om hur avsiktsförklaringarna bidrar till friskare arbetsplatser och lägre sjukfrånvaro kan då ingå i kommande års samlingar. Översyn av utvecklingen av förebyggande och stöd för återgång för anställda Arbetsmarknadens parter har uttryckt förväntningar på regeringen att på olika sätt bidra till en utveckling av företagshälsovården och stärkt kunskapsförvaltning inom arbetsmiljöområdet.25 Regeringen har genom inrättandet av Myndigheten för arbetsmiljökunskap hör- sammat en del av parternas förväntningar. Av instruktionen för Myndigheten för arbetsmiljökunskap framgår att: Myndigheten för arbetsmiljökunskap är nationellt för frågor om arbetsmiljö. Myndigheten har till uppgift att ansvara för kunskapsuppbyggnad och kunskapsspridning samt utvärdering och analys i syfte att bidra till att kunskap om arbetsmiljö kommer till använd- ning i praktiken.26 Myndigheten ska också följa och främja företagshälsovårdens utveck- ling. Myndigheten för arbetsmiljökunskap startade sin verksamhet och har slutredovisat två rapporter på regeringsuppdrag; Företagshälsovårdens kompetensförsörjning och Före- tagshälsovårdens riktlinjer för evidensbaserad praktik. 2020 pågår uppdrag inom områdena: •friskfaktorer som kan mätas , •framtidens arbetsmiljö i , •friska och välmående arbetsplatser. Myndigheten har också i uppdrag att i samverkan med Socialstyrel- sen och andra berörda aktörer utreda och lämna förslag på hur utbildningssituationen för läkare som arbetar inom företagshälso- vården ska lösas27 arrangerade myndigheten fyra seminarier om psykisk ohälsa och hälsoundersökningar. 25Svenskt Näringsliv, LO och PTK om sjukförsäkringen. Inkom , diarienummer S2016/05357/SF. /496384/contentassets/45fad7924d3941bbb29bef0ffda5275a/avsiktsforklaring- svenskt-naringsliv-lo-och-ptk.pdf. Och Avsiktsförklaring Åtgärder för friskare arbetsplatser i kommuner och landsting. Inkom , diarienummer S2016/05357/SF. /496385/contentassets/45fad7924d3941bbb29bef0ffda5275a/avsiktsfor klaring-kommuner-och-landsting.pdf. 26Förordning (2018:254) med instruktion för Myndigheten för arbetsmiljökunskap. 27Regleringsbrev för avseende Myndigheten för arbetsmiljökunskap, Område 3. Översyn av utvecklingen av förebyggande och stöd för återgång för anställda bland annat Riktlinjer vid psykisk ohälsa på arbetsplatsen.28 Rikt- linjerna togs fram av Företagshälsans riktlinjegrupp vid samt branschföreningen och förvaltas nu av Myndigheten för arbetsmiljökunskap. I dialog med myndigheten framkom att deltagarna vid de fyra semi- narierna som genomfördes på olika platser i landet, inte hade känne- dom och kunskap om riktlinjerna. Det ger en indikation om att myndigheten har en viktig roll att fylla som kunskapsspridare inom arbetsmiljöområdet. Myndigheten har haft problem med sin interna arbetsmiljö. Det har bland annat föranlett att branschorganisationen tagshälsor uttryckt sig sakna förtroende för myndighetens möjlig- heter att utföra sitt uppdrag.29 har en extern part genomfört en utredning av arbetsmiljön som slutrapporterades 2019.30 I utredningen dras följande slutsats: Den stora slutsatsen är nog ändå att arbetsmiljön är bättre än vad den har varit men att det blir viktigt att oavsett fokusera på att utvecklas till ett team och klargöra mål, processer och roller.31 Myndigheten har vidtagit ett antal åtgärder, bland annat har myndig- heten i samverkan med skyddsombud och arbetstagarorganisationer identifierat åtgärder och sammanställt dessa i en handlingsplan för arbetsmiljöarbetet.32 Regeringen har agerat på den information som kommit in, bland annat genom möten med myndighetschefen. 28Myndigheten för arbetsmiljökunskap. Riktlinjer för utredning och åtgärder vid psykisk ohälsa på arbetsplatsen. /publikationer/riktlinjer-vid-psykisk-ohalsa-pa-arbetsplatsen/. 29Arbetsmiljömyndighet tappar i förtroende. /nyhet/arbetsmiljomyndighet-tappar-i-fortroende. 30Slutrapport – Kartläggning av den organisatoriska och sociala arbetsmiljön. /slutrapport-kartlaggning-av-den-organisatoriska-och-sociala-arbetsmiljon/. 31Slutrapport – Kartläggning av den organisatoriska och sociala arbetsmiljön inom Mynak. Översänd till utredningen från Myndigheten för arbetsmiljökunskap . 32Arbetet med den interna arbetsmiljön. /arbete-med-den-interna-arbetsmiljon/. Översyn av utvecklingen av förebyggande och stöd för återgång för anställda Myndigheten för arbetsmiljökunskap har en viktig roll att fylla som kunskapsorganisation inom området arbetsmiljö och företagshälso- vård. Efterfrågan på myndigheten uppfattas ha varit stor. Det är viktigt att myndigheten och regeringen fortsätter sitt påbörjade arbete att upprätta myndighetens förtroende och säkerställa dess förmåga att utföra sitt uppdrag. 6.2.3Försäkringskassans och gemensamma arbete för att främja arbetsgivarnas ansvarstagande och har en natio- nell överenskommelse för samverkan kring rehabiliteringsområdet. Utifrån överenskommelsen tar myndigheterna fram en gemensam handlingsplan. 2017 tog myndigheterna fram en ny överens- kommelse som avser samverkan –2020.33 Syftet med överenskommelsen är att främja arbetsgivarnas ansvarstagande för arbetsmiljön, att förebygga ohälsa och arbeta effektivt med arbets- anpassning och rehabilitering. Som bilaga till överenskommelsen ligger en förteckning över kontaktpersoner hos de respektive myn- digheterna samt en förteckning över myndigheternas samverkans- forum på nationell och regional nivå. Myndigheterna har också enats om att arbeta gemensamt med arbetsgivare som har hög sjukfrånvaro och eller som brister i sitt ansvar för arbetsanpassning och rehabili- tering. Det innebär att information och statistik utbyts mellan myn- digheterna på nationell, regional och lokal nivå. På så sätt kan För- säkringskassans information om sjukskrivningsmönster bidra till att inspektioner görs på de mest riskfyllda arbets- platserna. gavs i uppdrag av regeringen att genom- föra tillsyn av psykosocial arbetsmiljö inom äldreomsorgen. Arbets- miljöverket och har beslutat att samverka i detta uppdrag, vilket framgår av myndigheternas årliga plan för aktiv samverkan.34 Tillsynsuppdraget pågår . 33Arbetsmiljöverket och (2017), Överenskommelse om samverkan mellan . Dnr Av-2017/015577. 34Arbetsmiljöverket och (2017). Aktiv samverkan 2018. Dnr Av-2017/015577. Översyn av utvecklingen av förebyggande och stöd för återgång för anställda ten Regeringsuppdraget Tillsyn av psykosocial arbetsmiljö inom äldre- omsorgen anger att Vår samverkan med har bidragit till att vi har fått värdefull information om arbetsgivare, och deras sjukskrivningstal, in- för vårt urval av tillsyn hos äldreomsorgsanordnare. Genom Försäk- ringskassans medverkan i inspektionerna på huvudmannanivå tillförs kompetens om arbetsanpassning och rehabilitering, viktiga verktyg för en bra arbetsmiljö.35 Ett av överenskommelsens områden rör tillsyn av arbetsgivare. har tillsynsansvar över arbetsgivarens insatser enligt socialförsäkringsbalken, men saknar sanktionsmöjligheter (se beskrivning i avsnitt 2.4.1) I de fall där identifierar arbetsgivare som brister i sitt ansvar enligt Socialförsäkringsbalken kan vidarebefordra information om detta till . har tillsynsansvar över arbets- miljölagstiftningen och gör i sin tur en bedömning om arbetsgivarens agerande kan betraktas vara i strid med arbetsgivarens skyldigheter enligt arbetsmiljölagen. Om så är fallet kan inspek- tera och i enlighet med sitt regelverk använda de tvingande styrmedel de har att förfoga över. Som en bilaga till överenskommelsen ligger därför också en rutin som anger hur anmäler till om arbetsgivare brister i sitt ansvar vad gäller arbetsanpassning och rehabilitering.36 Som stöd för handläggarna på att uppmärksamma om arbetsgivare brister i sitt ansvar finns en checklista som och Arbetsmiljö- verket gemensamt tagit fram.37 handläggare ska enligt checklistan uppmärksamma om: •Arbetsgivare saknar rutiner/policys, det är inte klart vem som ansvarar eller vem som ska vara stöd för att underlätta återgång i arbete för arbetstagaren. •Arbetsgivare har ingen eller endast sporadisk kontakt med arbets- tagaren. 35Arbetsmiljöverket (2019). Rapport av psykosocial arbetsmiljö inom äldreomsorgen A 2016/00159/ARM, , s. 2. 36Arbetsmiljöverket och (2017). Bilaga till överenskommelse om samverkan mellan . Dnr Av-2017/015577. 37Försäkringskassan (2018). Checklista – arbetsanpassning och rehabilitering, . Översyn av utvecklingen av förebyggande och stöd för återgång för anställda •Arbetsgivare bidrar inte till att se över och möjliggöra arbets- anpassning. Arbetsanpassning innebär åtgärder i arbetsmiljön som kan underlätta arbetstagarens återgång i arbete. Åtgärderna ska dokumenteras i plan för återgång i arbete. Exempel på åtgär- der; anpassning av arbetsplatsen (ergonomiskt), anpassning av arbetstiden, anpassning av arbetsuppgifter, arbetshjälpmedel, successiv upptrappning av arbetstiden via deltidssjukskrivning, kontakt med företagshälsovård, kontakt med rehab-koordinator, samtalsstöd inför återgång i arbete, utbildning/introduktion etcetera. •Arbetsgivare samarbetar inte med vården/rehab-koordinator eller andra aktörer. •Arbetsgivare samarbetar inte med – exempel- vis svarar inte på mail, telefonsamtal, förfrågningar, kommer inte på avstämningsmöten, återkopplar inte och bidrar inte aktivt i möten. •Arbetsgivare saknar kunskap, närmaste chef har inte förutsätt- ningar att ta sitt ansvar och saknar stöd. •Arbetsgivare saknar rutiner för att arbeta förebyggande (syste- matiska arbetsmiljöarbetet). Närmaste chef har inte möjlighet/ förutsättningar att fånga tidiga signaler. •Det finns hög sjukfrånvaro hos arbetsgivaren. •Om plan för återgång i arbete inklusive åtgärder inte genomförs eller genomförs med undermålig kvalitet så lämnas impuls till lokalt samverkansansvarig. Hur utvecklas myndigheternas gemensamma arbete? anmälningar till om arbets- givare som brister i sitt ansvar enligt socialförsäkringsbalken är mycket få. I dialog med anges att myndigheten gjorde tre anmälningar till . Med anledning av det uppseendeväckande låga antalet anmälningar finns det skäl att tro att ytterligare behöver utveckla arbetet med att identifiera arbetsgivare som brister i sitt arbets- miljöansvar och hur myndigheten ska agera i relation till arbetsgivare Översyn av utvecklingen av förebyggande och stöd för återgång för anställda som brister i sitt ansvar. Av vår dialog med fram- går att man innan man anmäler en arbetsgivare till Arbetsmiljö- verket, på olika sätt försöker arbeta för att arbetsgivaren ska förstå och ta sitt ansvar. Av dialogen med framgår vidare att samarbetet mellan myndigheterna har ökat. Samarbetet handlar om att de båda myndigheterna arbetar förebyggande till- sammans som beskrivs för äldreomsorgen ovan. Det är dock inte möjligt att få fram uppgifter om i hur hög utsträckning myndig- heterna samverkar och om samverkan de facto har ökat . I dialogen med framgår också att det är svårt för att ta fram statistik som är relevant för . menar att det intensifie- rade samarbetet med på olika nivåer leder till att kunskapen om vilka arbetsgivare som behöver utveckla sitt arbete med rehabilitering och arbetsanpassning ökar och att informations- och återkopplingsinsatser kan riktas till dessa arbetsgivare. I dialo- gen med framkommer att och tillsammans träffat 200 arbetsgivare, offentliga och privata vårdgivare inom äldreomsorgen inom ramen för Försäkrings- kassans och samverkan inom äldreomsorgen. och samverkan är uppskat- tad av arbetsgivare vilket visar på betydelsen av att myndigheterna gemensamt träffar arbetsgivare. Mot bakgrund av låga antal anmälningar till finns det anledning för att fortsätta utveckla metoder för att uppfylla sitt tillsynsansvar. Översyn av utvecklingen av förebyggande och stöd för återgång för anställda 6.2.4Ny lag om koordineringsinsatser för sjukskrivna patienter kan leda till att fler individer får stöd att återgå i arbete trädde lagen om koordineringsinsatser för sjukskrivna patienter i kraft.38 Enligt den nya lagen ska regionerna erbjuda koordineringsinsatser till sjukskrivna patienter för att främja deras återgång till eller inträde i arbetslivet. Enligt lagen ska också regionen informera om en patient som ges koordi- neringsinsatser antas ha behov av rehabiliteringsåtgärder enligt 30 kap. socialförsäkringsbalken. Informationen ska bara lämnas om patien- ten samtycker till det. Att ha en koordineringsfunktion inom hälso- och sjukvårdens arbete i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen är inte en ny företeelse. I de överenskommelser som staten och SKR tecknat för att stimulera landstingen att ge sjukskrivningsfrågan en högre prioritet i hälso- och sjukvården, har det funnits ett villkor i överenskommelsen som handlar om utvecklingen av för- utsättningar för tidig samverkan i sjukskrivnings- och rehabili- teringsprocessen och koordinerande funktioner i hälso- och sjuk- vården.39 Syftet med den koordinerande funktionen har enligt överens- kommelserna varit att patienter med behov ska få ett individuellt stöd och samordna insatser för individen internt inom hälso- och sjuk- vården och efter samtycke från individen samverka med externa aktörer som exempelvis arbetsgivare, och Arbets- förmedlingen40. I Ds 2018:5 redogörs för utvecklingen av funktio- nen inom regionerna. Här framgår att alla regioner hade en funktion för koordinering redan innan lagen trädde i kraft och att funktionen huvudsakligen finns inom primärvården men också inom specialist- vård. Det framgick även att omfattning och utformning av de så kallade rehabiliteringskoordinatorernas uppdrag skiljer sig något mellan regionerna. Utredningen identifierar två områden i den nya lagstiftningen som är särskilt relevant för utredningen uppdrag; regionernas möjlighet att genom koordineringsfunktionen kontakta vid 38Lagen (2019:1297) om koordineringsinsatser för sjukskrivna patienter. 39Socialstyrelsen och (2015). Landstingens arbete med sjukskrivningsfrågan. Kartläggning och analys. 40Staten, genom , och Kommuner och Landsting, SKL (2016), En kvalitetssäker och effektiv sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess Överenskommelse mellan staten och Kommuner och Landsting 2017–2018, s. 8. Översyn av utvecklingen av förebyggande och stöd för återgång för anställda identifierat behov av rehabiliteringsåtgärder samt koordinerings- funktionens kontakt med arbetsgivare. De två områdena beskrivs under respektive rubrik nedan. Koordineringsfunktionens möjlighet att kontakta