sou · H9B355 · 2021-07-01 00:00:00 — Det finns emellertid inget som hindrar att Skatte- verket inrättar en informationsfunktion som kontoförande institut kan stämma av mot innan avtal om mikroföretagarkonto ingås. En sådan funktion skulle kunna innehålla uppgifter om individen tidi- gare har redovisat inkomster i inkomstslaget näringsverksamhet eller är godkänd för F-skatt. Det skulle också kunna framgå om personen En ny lag om mikroföretagarkonto har deklarerat inkomst från handelsbolag eller delägarskap i ett få- mansföretag. Genom att stämma av mot en sådan informationstjänst skulle kontoförande institut kunna ges bättre förutsättningar för att undvika att teckna avtal om mikroföretagarkonto med någon som inte uppfyller villkoren. Eftersom behoven av en sådan ordning är svåra att förutse lämnar jag inga förslag om detta. En sådan informa- tionsfunktion får utredas om det bedöms nödvändigt. Jag har därför inte utrett om ett sådant informationsutbyte skulle vara möjligt med hänsyn till befintliga regler om dataskydd och sekretess. Förslaget föranleder införandet av 8 § första stycket i den nya konto- lagen. Bedömning: Det saknas behov av att i lagstiftningen ange att verk- samhet som beskattas genom ett mikroföretagarkonto inte får ha anställda. Av direktiven framgår att schablonbeskattning enbart ska erbjudas mindre företag utan anställda. Jag har därför övervägt om det i vill- koren för att öppna ett mikroföretagarkonto bör anges att det inte får finnas anställda i den verksamhet som kontoinnehavaren bedriver. Att ha anställda i en verksamhet är emellertid förknippat med relativt stora utgifter, särskilt med beaktande av att omsättningen i de företag som kan använda kontot inte bör överstiga 120 000 kro- nor. Kännetecknande för de fysiska personer som kan tänkas vilja öppna ett konto är att de säljer egen tid eller kunskap och därför har låga utgifter. Vid schablonbeskattningen medges inte avdrag för fak- tiska utgifter utan i stället ges ett schabloniserat avdrag motsvarande av inbetalningen i form av en kvotering av skattesatsen. Utgifterna för anställda i verksamheten måste därför understiga av omsättningen för att det ska vara lönsamt att ha an- ställda i en verksamhet som beskattas genom mikroföretagarkonto. Det är inte en realistisk relation. Om verksamheten kräver anställda En ny lag om mikroföretagarkonto bör det i så gott som samtliga fall vara mer lönsamt att den bedrivs i en konventionellt beskattad form där avdrag för faktiska utgifter medges. Min bedömning är att de begränsningar som föreslås för kontot medför att anställda inte kommer att förekomma i sådana verksam- heter. Det är därför onödigt att föreslå särskilda regler om att det inte ska finnas anställda i den bedrivna verksamheten. 7.4.4Byte av kontoförande institut Förslag: En kontoinnehavare som vill byta kontoförande institut är hänvisad till att avsluta kontot och öppna ett nytt hos ett annat institut. Kontoinnehavaren är skyldig att upplysa det nya konto- förande institutet om det belopp som den skattepliktiga inkoms- ten på det gamla kontot har uppgått till under innevarande år. Den skattepliktiga inkomsten på det gamla kontot ska beaktas vid bestämmandet av skattesatsen under det år då bytet sker. Av villkoren för innehav av mikroföretagarkonto framgår att en kontoinnehavare inte kan ha fler än ett konto, se avsnitt 7.3. Om kontoinnehavaren vill byta kontoförande institut måste denne avsluta sitt befintliga konto och därefter öppna ett nytt konto hos det nya institutet. Jag förutsätter att bankerna i samråd kan ta fram en modell för hur ett sådant byte ska kunna ske så enkelt som möjligt för kontoinnehavaren. Den omsättningsgräns om som föreslås är utfor- mad som en gräns per mikroföretagarkonto och inte per kontoinne- havare. Skälen till det är främst för att möjliggöra korrekta skatte- avdrag direkt av kontoförande institut. Det skulle vara mycket svårare för kontoförande institut att avgöra vilken skattesats som ska tillämpas om omsättningsgränsen var knuten till kontoinnehavaren i stället för till kontot. Jag bedömer det som en nödvändig ordning för att den praktiska hanteringen ska fungera. När omsättningsgränsen är knuten till mikroföretagarkontot krävs det emellertid särskilda bestämmelser vid byte av kontoförande in- stitut för att säkerställa att källskatt tas ut med rätt belopp under bytesåret. Jag föreslår därför att den blivande kontoinnehavaren är skyldig att informera kontoförande institut om storleken på den skattepliktiga inkomsten på ett konto som har avslutats En ny lag om mikroföretagarkonto när det nya mikroföretagarkontot öppnas. Den skattepliktiga in- komsten på det gamla kontot ska beaktas vid bestämmande av skatte- satsen på det nya kontot. Regleringen medför att en kontoinnehavare som byter kontoförande institut inte kan få en högre sammanlagd omsättningsgräns under det kalenderår då bytet sker. Förslaget föranleder införandet av 8 § andra stycket i den nya kontolagen samt 9 § i den nya källskattelagen. Förslag: På ett mikroföretagarkonto får det enbart finnas kon- tanta medel. Sådana medel ska betalas in till kontot elektroniskt. Medel på kontot får fritt disponeras av kontoinnehavaren. Avsikten med mikroföretagarkontot är att det ska fungera som vilket bankkonto som helst, förutom att det gäller särskilda beskattnings- regler för inbetalningar till kontot. Kontoinnehavaren kan fritt dispo- nera behållningen på kontot genom uttag. På kontot får det bara finnas kontanta medel. Kontoinnehavaren får således inte förvara aktier eller andra typer av finansiella instru- ment på kontot. Det finns ingen begränsning av hur mycket pengar som får finnas på kontot eller hur länge de får vara kvar på kontot. Kontoinnehavaren kan således spara beskattade medel på kontot i den utsträckning denne så önskar. I avsnitt 10.1 föreslås att kontoinnehavare bör kunna ingå i det system som medger att kunden ges RUT- eller ROT-avdrag direkt på fakturan, den s.k. fakturamodellen. För att kunder till sådana ut- förare som kan tillämpa fakturamodellen ska ha rätt till skattereduk- tion uppställs ett krav på att ersättningen har betalats elektro- niskt, se 67 kap. 15 a § IL (även prop. 2019/20:1 s. 206–215). Fråga har därvid uppkommit om det bör gälla ett generellt krav på elektro- nisk betalning till mikroföretagarkonto. Sannolikt kommer de flesta ersättningar för utförda tjänster att betalas elektroniskt till kontot även utan tvingande lagstiftning. Om kontanta inbetalningar skulle tillåtas skulle det vara möjligt för konto- innehavaren att till exempel erbjuda produkter på en marknad eller liknande och därefter själv gå till ett bankkontor och sätta in in- tjänade kontanta medel. Även för sådana mindre belopp finns det En ny lag om mikroföretagarkonto dock pålitliga digitala lösningar för betalning, till exempel Swish, PayPal och liknande tjänster. Det finns därför egentligen inga skäl för att tillåta kontanta inbetalningar till kontot. Enligt min mening finns det emellertid ett antal skäl som också talar för det motsatta, dvs. att enbart tillåta elektroniska inbetalningar. Om kraven på bokföring och redovisning av verksamhet som beskat- tas genom ett mikroföretagarkonto sänks, vilket jag rekommenderar i avsnitt 10.2, bör det finnas något annat sätt att kontrollera inbetal- ningar till kontot. Genom att inbetalningarna sker elektroniskt går de också att spåra till en viss inbetalare. Vidare kan kontant hantering av medel innebära en ökad risk för att kontona kan användas för pen- ningtvätt, även om begränsningen till redan bör motverka detta. Innebörden av en elektronisk betalning föreslås vara densamma som i den redan införda bestämmelsen i 67 kap. 15 a § IL. Således ska en betalning anses ha skett elektroniskt endast om den har förmed- lats av en betaltjänstleverantör enligt lagen om betaltjänster och inne- håller uppgifter om avsändare, mottagare, belopp och tidpunkt. I den tidigare nämnda propositionen (prop. 2019/20:1 s. 206–215) gör regeringen bedömningen att det föreslagna kravet på elektronisk betalning för skattereduktion inte står i strid med bestämmelserna i 5 kap. 1 § lagen (1988:1385) om riksbank, förkortad riks- bankslagen. Jag gör samma bedömning som regeringen och anser att inte heller ett krav på elektronisk betalning till mikroföretagarkonto hindras av bestämmelserna i riksbankslagen. Jag noterar därvid sär- skilt att regeringen uttalar att kravet inte hindrar parterna från att använda sig av kontant betalning, det är enbart ett krav för skatte- reduktionen. På samma sätt kan hävdas att kravet på elektronisk be- talning till ett mikroföretagarkonto inte är ett villkor om en sådan betalning för den utförda tjänsten, utan i stället ett krav för att in- betalningen ska schablonbeskattas. Förslaget föranleder införandet av 11 § i den nya kontolagen. En ny lag om mikroföretagarkonto 7.6Ett mikroföretagarkonto avslutas och upphör Förslag: Ett mikroföretagarkonto ska avslutas om kontoinne- havaren begär det eller startar en verksamhet i annan form. Ett mikroföretagarkonto som ska avslutas upphör senast vid utgången av innevarande kalenderår. I detta avsnitt diskuteras när och hur ett mikroföretagarkonto avslu- tas och upphör och innebörden av dessa händelser. Med att ett konto avslutas avses att något inträffar som leder till att kontot inte längre ska finnas. Ett avslutat konto upphör dock inte . Inbetalningar kan fortfarande göras till ett avslutat konto och sådana inbetalningar ska schablonbeskattas. När kontot upphör finns det inte längre till. Schablonbeskatt- ningen har då också upphört och inbetalningar kan inte längre göras till kontot. Ersättningar som den före detta kontoinnehavaren er- håller ska då tas upp enligt bestämmelserna i inkomstskattelagen. Ett mikroföretagarkonto kan således vara antingen aktivt, avslutat eller ha upphört. Om kontoinnehavaren begär det Innehavaren av ett mikroföretagarkonto bör när som helst kunna avsluta kontot. Om kontoinnehavaren avslutar kontot upphör det senast vid utgången av innevarande kalenderår. Kontoinnehavaren kan avtala med kontoförande institut om att kontot ska upphöra . Det kan till exempel bli aktuellt om kontot av- slutas tidigt och kontoinnehavaren bedömer att inga inbetal- ningar kommer att göras under den andra halvan av året. Kontot kan i ett sådant fall upphöra . Att mikroföretagarkontot upphör innebär också att schablonbeskattningen upphör. Ersättningar som den fysiska personen erhåller efter det att mikroföretagarkontot har upphört ska tas upp i enlighet med bestämmelserna i inkomstskatte- lagen. När kontoinnehavaren avslutar mikroföretagarkontot på egen be- gäran bör denne ha i åtanke att utestående fordringar bör kunna be- talas, antingen till kontot eller på annat sätt. Det kan därför finnas anledning att kontot upphör först och inte En ny lag om mikroföretagarkonto Om kontot avslutas på grund av att verksamheten ska bedrivas vidare i annan form kan kunderna instrueras att betala till ett annat konto. Dessa inkomster kommer då inte att schablon- beskattas utan ska i stället tas upp enligt bestämmelserna i inkomst- skattelagen.2 I ett sådant fall är det viktigt att notera att utbetalaren kan bli skyldig att betala arbetsgivaravgifter om den bedrivna verk- samheten inte kategoriseras som näringsverksamhet enligt inkomst- skattelagen utan i stället ska tas upp i inkomstslaget tjänst. Ett så- dant agerande kan avsevärt fördyra tjänsten för kunden och bör i möjligaste mån undvikas. Om det finns tveksamheter om hur den bedrivna verksamheten kommer att behandlas enligt inkomstskatte- lagen bör kontoinnehavaren låta kontot bestå till kommande års- skifte och påtala för de kunder som inte har betalat att de bör betala innan kontot upphör för att undvika oväntade avgiftskrav. Det be- skrivna problemet med avgiftsuttaget bör dock inte överdrivas efter- som det inte uppkommer i de fall kontoinnehavaren blir godkänd för F-skatt eller bedriver verksamheten vidare i bolagsform. Om kontoinnehavaren startar verksamhet i annan form Om kontoinnehavaren startar en verksamhet i annan form utan att först avsluta mikroföretagarkontot utgör den nya verksamheten i sig en grund för avslut. Det är en följd av att mikroföretagarkontot inte kan förenas med verksamhet i annan form och bör utgöra ett insteg till traditionellt företagande. Om kontoinnehavaren känner sig redo att lära sig de regler som gäller vid konventionell beskattning finns något behov av en förenklad schablonmässig konto- beskattning. Den verksamhet i annan form som avses är sådan verksamhet som inte kan förenas med kontot enligt 8 § 1 och 3–5 kontolagen, dvs. självständig verksamhet vars inkomster ska tas upp i inkomstslagen tjänst eller näringsverksamhet, delägarskap i handelsbolag, komman- ditbolag eller fåmansföretag samt godkännande för F-skatt. Om kontoinnehavaren startar sådan verksamhet eller blir godkänd för F- skatt upphör kontot automatiskt vid utgången av det kalenderår då den händelse som föranledde avslutet inträffade. 2Om bokföringen följer kontantmetoden. Tillämpas fakturametoden finns det risk för att in- komsten inte beskattas, se avsnitt 7.8.3. En ny lag om mikroföretagarkonto Det sagda innebär att om en ersättning inte betalas till mikroföre- tagarkontot, och därför i stället ska tas upp till exempel i inkomst- slaget näringsverksamhet, kommer kontot att upphöra vid årets ut- gång. För en kontoinnehavare som vill behålla sitt konto är det således viktigt att alla ersättningar från verksamheten faktiskt betalas till kontot. Ordningen att mikroföretagarkontot ska avslutas om kontoinne- havaren startar verksamhet i annan form är inte helt enkel att kon- trollera. får i många fall information om att verksamhet har startats först i den fysiska personens första inkomstdeklaration därefter. Det gäller till exempel om den fysiska personen börjar be- driva skattepliktig hobbyverksamhet eller blir delägare i ett handels- bolag eller aktiebolag. Inkomstdeklarationen kan som längst lämnas efter att verksamheten har startats. Om kontoinne- havaren gör fel i dessa fall och inte själv avslutar mikroföretagarkontot eller informerar kontoförande institut finns det risk för felredovisning som kan komma att rättas först i efterhand. Om kontoinnehavaren startar en enskild näringsverksamhet och ansöker om godkännande för F-skatt finns det dock bättre förutsättningar att kontrollera att kontot avslutas som avsett. När beslut om godkännande av F-skatt meddelas bör kunna kontrollera om vederbörande har ett mikroföretagarkonto och notera att kontot ska upphöra vid årets utgång. Jag har även övervägt om ett mikroföretagarkonto bör avslutas när omsättningsgränsen överträds eller om det är tillräckligt att källskatt ska dras av med en högre skattesats på inbetalningar över omsätt- ningsgränsen, se avsnitt 6.7.4. Av direktiven följer att schabloniserad beskattning baserad på omsättningen bara ska erbjudas upp till en viss nivå. En fråga som uppkommer är om skrivningen i direktiven kräver att det föreslås ett fast tak då schablonbeskattningen upphör och verksamheten i stället ska övergå till att beskattas enligt konventionella regler. Vid den initiala utformningen av kontot var min utgångspunkt att kontot skulle upphöra när omsättningsgränsen överträds. Om kontot skulle upphöra då gränsen passeras riskerar det dock att uppstå problem för köparen att betala för tjänster som ut- En ny lag om mikroföretagarkonto förts och fakturerats innan gränsen överträddes. För att respektera sedvanliga betalningsfrister var avsikten att kontot i stället skulle upp- höra vid utgången av det år då omsättningsgränsen överträds. Med en sådan ordning skulle emellertid omsättningsgränsen kunna kring- gås genom att kontoinnehavaren arrangerar så att stora belopp be- talas till kontot innan kontot upphör. Det skulle då vara möjligt att schablonbeskatta betydligt större inkomster än avsett under kontots sista år. För att motverka detta beteende föreslår jag i avsnitt 6.7.4 att inbetalningar över omsättningsgränsen ska beskattas med en högre skattesats. Tanken med den högre skattesatsen är att den ska ge incitament för kontoinnehavaren att avsluta kontot på eget initiativ om insättningarna beräknas överstiga omsättningsgränsen. Förslaget om förhöjd skattesats för inbetalningar över 120 000 kro- nor aktualiserar frågan om det överhuvudtaget är nödvändigt att kon- tot upphör som en följd av att omsättningsgränsen överträds. Direk- tiven ger visserligen intrycket att tanken är att schablonbeskattning inte alls ska vara möjlig vid en viss storlek på omsättningen. Den höga källskattesatsen ger ett starkt incitament för att byta beskattnings- modell, men den omöjliggör inte schablonbeskattning över omsätt- ningsgränsen. Det kan dessutom vara mer effektivt att styra indivi- ders beteende genom ekonomiska incitament än genom förbud och gränsvärden. Därigenom mildras de tröskeleffekter som annars kan uppstå när det finns angivna gränsvärden för när hela beskattnings- modellen kan tillämpas. En ytterligare aspekt som talar för att det inte är lämpligt att före- slå att kontot ska avslutas är att jag inte har sett något behov av en karenstid under vilken en person inte får öppna ett mikroföretagar- konto. Utan en karenstid finns det inget som hindrar att en tidigare kontoinnehavare vars konto har upphört vid utgången av året direkt kan öppna ett nytt konto. Den verksamhet som kontoinnehavaren bedriver och som beskattas genom kontot kanske har en stadig omsättning i närheten av omsättningsgränsen. För en sådan verksamhet kan det vara rationellt att fortsätta använda kon- tot, särskilt om inbetalningarna som översteg omsättningsgränsen berodde på någon särskild händelse och inte kan förväntas upprepas . I dessa fall leder kontots upphörande vid årets utgång bara till ökade administrativa kostnader för näringsidkaren som då måste öppna ett nytt konto, meddela sina kunder det nya kontonumret och styra om inbetalningarna. En ny lag om mikroföretagarkonto För den som återkommande har inbetalningar som överstiger om- sättningsgränsen bör den höga källskatten på dessa inbetalningar leda till att kontot avslutas och verksamheten i stället övergår till att beskattas enligt konventionella regler. Det bör särskilt gälla om om- fattningen växer så att gränsen på överträds tidigare och med större belopp. Min bedömning är således att det saknas andra skäl för att kontot ska avslutas när omsättningsgränsen överträds än att det följer av direktiven. När motsvarande resultat kan uppnås på annat sätt är det inte lämpligt att tolka direktiven bokstavligt och föreslå en för konto- innehavarna sämre lösning. Jag avstår därför från att lämna förslag om att mikroföretagarkontot ska avslutas när omsättningsgränsen överträds. Jag har inte kunnat identifiera några risker för att kontot ska kunna användas på ett sätt som inte är avsett när kontot inte upphör om inbetalningarna överstiger . Den frågan bör dock följas noggrant och om det visar sig att det uppstår oförutsedda effekter bör det ånyo övervägas om kontot i stället ska upphöra när gränsen överträds. En sådan reglering bör i så fall sannolikt förenas med en karenstid under vilken den tidigare kontoinnehavaren inte kan öppna ett nytt konto, se mer om det i det följande. Karenstid för att starta ett nytt mikroföretagarkonto efter avslut En vidare fråga i sammanhanget är vilket syfte eventuella karens- regler ska fylla. En karenstid kan vara motiverad för att motverka att inkomster eller utgifter flyttas mellan schablonbeskattad och konven- tionellt beskattad verksamhet. Ett annat motiv kan vara att begränsa det belopp som kan schablonbeskattas över en längre tidsperiod, för att begränsa risken att schablonmodellen snedvrider konkurrensen mellan företag som beskattas på olika sätt. Eftersom jag har föreslagit att ett byte av beskattningsmodell kräver att den tidigare modellen avslutas är det inte möjligt att flytta obeskattade medel mellan kontot och konventionellt beskattad verk- samhet. Eftersom jag också föreslår att konventionellt beskattad verksamhet inte får bedrivas med kontot går det inte heller att flytta utgifter mellan beskattningsmodellerna. En ny lag om mikroföretagarkonto jag att en karenstid inte behövs för att förhindra felaktig redovisning eller periodisering av inkomster eller utgifter. Karensregler kan också användas för att ge växande verksamheter incitament att byta beskattningsmodell. Med den föreslagna högre skattesatsen är dock denna effekt redan inbyggd i modellen. Behovet av karensregler skulle vara större i en schablonbeskattningsmodell där beskattningen är lägre än i konventionellt beskattad verksamhet, för att motverka att större belopp än avsett blir lågt beskattade. Mikroföretagarkontot är dock inte skattegynnat för de stora grup- per på arbetsmarknaden som har inkomster i det intervall som käll- skatten är kalibrerad efter. För personer som betalar statlig inkomstskatt är dock beskatt- ningen lägre, och kring samma nivå som skatten på utdelning under gränsbeloppet i ett fåmansföretag (se räkneexempel i avsnitt 11.2.2). Enligt den s.k. förenklingsregeln i 57 kap. 11 § första stycket 1 IL kan en ensam ägare i ett fåmansföretag ta ut i utdelning under gränsbeloppet enligt regler. Detta belopp är betydligt högre än omsättningsgränsen för mikroföretagarkontot, särskilt med beaktande att utdelningsbeloppet avser enkelbeskattade vinstmedel medan omsättningsgränsen relaterar till inkomsterna före avdrag för utgifter och mervärdesskatt. För den som har en hög mar- ginalskatt i inkomstslaget tjänst eller näringsverksamhet och vill dra nytta av skillnaden i beskattning förefaller det därför vara mer ratio- nellt att starta ett aktiebolag i stället för att beskatta verksamheten på ett mikroföretagarkonto. Jag bedömer därför att det saknas skäl för att föreslå en karenstid under vilken en tidigare kontoinnehavare är förhindrad att öppna ett mikroföretagarkonto efter det att kontot har avslutats. synpunkt om att utformningen av reglerna omöjliggör tillämpning har framfört uppfattningen att systematiken i regel- verket innebär ett cirkelresonemang som gör att reglerna inte kan tillämpas. menar att verksamhet som beskattas genom ett mikroföretagarkonto kan utgöra näringsverksamhet enligt 13 kap. 1 § IL. Det är alltså fråga om inkomster av näringsverksamhet enligt inkomstskattelagen trots att dessa inte ska tas upp enligt den före- slagna 15 kap. 12 § IL. synes mena att om den verksam- En ny lag om mikroföretagarkonto het som ska beskattas inom ramen för kontot är en näringsverksamhet utesluter den innehav av kontot enligt den föreslagna 12 § konto- lagen och leder till att kontot ska avslutas. Jag delar inte tolkning av den föreslagna lagtexten. Ett mikroföretagarkonto kan enligt 8 och 12 §§ kontolagen inte förenas med en ”sådan självständig verksamhet som enligt bestämmelserna i inkomstskattelagen ska tas upp i inkomstslagen tjänst eller närings- verksamhet”. Avgörande är inte att verksamhet bedrivs utan om den ska tas upp enligt inkomstskattelagen. Inkomster som betalas till ett mikroföretagarkonto och i övrigt uppfyller villkoren är undantagen från beskattning enligt inkomstskattelagen. Ska inkomsten från verk- samheten inte tas upp enligt inkomstskattelagen finns det ingen grund för avslut av kontot. Jag kan således inte se att det finns stöd i lagen för att kontot ska avslutas på grund av den verksamhet som korrekt beskattas genom kontot. Förslaget föranleder införandet av 12 och 13 §§ i den nya konto- lagen. 7.7Information som ska lämnas För att underlätta för kontoinnehavaren att överblicka verksamhetens ekonomiska ställning och att fatta informerade beslut föreslås att kontoförande institut är skyldigt att lämna ett antal uppgifter vid olika tillfällen. är också skyldigt att till Skatte- verket lämna de uppgifter som ingår i skattedeklarationen och att på begäran lämna uppgifter om samtliga transaktioner på mikroföretagar- kontot. En ny lag om mikroföretagarkonto 7.7.1Information som ska lämnas innan avtalet