sou · H9B336 · 2021-05-05 00:00:00 — I fråga om per- sonuppgifter ska registret ha till ändamål att tillhandahålla uppgifter för bland annat verksamhet som myndigheter bedriver, enskild verk- samhet när informationen utgör underlag för prövningar och beslut samt information till allmänheten om verkliga huvudmän (3 §). Be- stämmelserna om registret följer i huvudsak aktiebolagsregistrets mönster, bland annat när det gäller att se till att det inte uppkommer något otillbörligt intrång i de registrerades personliga integritet eller risker från säkerhetssynpunkt (4 §), direktåtkomst (5 §) och rättelse (8 §). Ett nationellt ställföreträdarregister kräver att personuppgifter behand- las. EU:s dataskyddsförordning6 (dataskyddsförordningen) reglerar behandling av personuppgifter och syftar bland annat till att skydda 6Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning). fysiska personers rätt till skydd av sådana uppgifter (artikel 1). För- ordningen är direkt tillämplig i . Utöver förordningen gäller lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s data- skyddsförordning (dataskyddslagen) samt förordningen (2018:219) med samma namn. 25.4.1Förutsättningar för behandling av personuppgifter Vid behandling av personuppgifter måste hänsyn tas till de allmänna principerna i dataskyddsförordningens artikel 5. Enligt artikeln ska personuppgifter behandlas på ett lagligt, korrekt och öppet sätt. De ska vidare samlas in för särskilda uttryckligen angivna och berättigade ändamål och inte senare behandlas på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål. Personuppgifterna ska även vara adekvata, relevanta, inte för omfattande i förhållande till ändamålet, korrekta och, om nödvändigt, uppdaterade. Personuppgiftsbehandlingen ska inte pågå än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet och den ska ske på ett säkert sätt. Personuppgiftsbehandling kräver att det finns en personuppgiftsansvarig aktör, exempelvis en myn- dighet, som bland annat ska säkerställa att behandlingen sker i enlig- het med dataskyddsförordningen (artikel 4.7 och 24.1). Enligt dataskyddsförordningen är personuppgiftsbehandling lag- lig endast om den vilar på en rättslig grund (artikel 6). En rättslig grund är att behandlingen är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar den som är personuppgiftsansvarig (artikel 6.1 c). En annan rättslig grund är att personuppgiftsbehandlingen är nöd- vändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse eller som ett led i den personuppgiftsansvariges myndighetsutövning (6.1 e). Den rätts- liga grunden för behandlingen ska fastställas i enlighet med unions- rätten eller en medlemsstats nationella rätt som den personuppgifts- ansvarige omfattas av. Syftet med behandlingen ska i regel fastställas i den rättsliga grunden. Om det gäller behandling enligt 6.1 e är det dock tillräckligt att syftet är nödvändigt för att utföra en uppgift av allmänt intresse eller som ett led i myndighetsutövningen. Den rätts- liga grunden kan i vissa avseenden innehålla särskilda bestämmelser för att anpassa tillämpningen av bestämmelserna i dataskyddsförord- ningen (artikel 6.3). Bestämmelserna i artikel 6 kompletteras i dataskyddslagen. Person- uppgifter får behandlas med stöd av artikel 6.1.c, om behandlingen är nödvändig för att den personuppgiftsansvarige ska kunna fullgöra en rättslig förpliktelse som följer av bland annat lag eller annan författ- ning (2 kap. 1 §). Personuppgifter får behandlas med stöd av 6.1 e, om behandlingen är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt in- tresse som följer av bland annat lag eller annan författning eller som ett led i den personuppgiftsansvariges myndighetsutövning enligt lag eller annan författning (2 kap. 2 §). I förarbetena anges att all den verksamhet som en myndighet bedriver, inom ramen för sin befogen- het, är av allmänt intresse och att myndigheternas uppdrag och åligganden i sig har en legal grund. Det sägs också att kravet på att ändamålet ska vara nödvändigt för att utföra en uppgift av allmänt intresse innebär en spärr mot helt onödig behandling av personupp- gifter eller sådan behandling som utgör ett oproportionerligt intrång i privatlivet som inte kunnat förutses.7 För att känsliga personuppgifter ska få behandlas måste hänsyn tas till artikel 9 i dataskyddsförordningen. Med känsliga personuppgifter avses bland annat uppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse, uppgifter om hälsa eller uppgifter om en fysisk persons sexualliv eller sexuella läggning. Behandling av sådana personuppgifter är som huvudregel förbjuden (9.1). I artikel 9.2 anges undantag. Känsliga personupp- gifter får bland annat behandlas om behandlingen är nödvändig för att den personuppgiftsansvarige eller den registrerade ska kunna fullgöra sina skyldigheter och utöva sina särskilda rättigheter t.ex. på områdena social trygghet och socialt skydd, i den omfattning detta är tillåtet enligt unionsrätten eller medlemsstaternas nationella rätt, där lämpliga skyddsåtgärder som säkerställer den registrerades grund- läggande rättigheter och intressen fastställs (9.2 b). Känsliga person- uppgifter får också behandlas om behandlingen är nödvändig för att skydda den registrerades eller någon annan fysisk persons grund- läggande intressen, när den registrerade är fysiskt eller rättsligt för- hindrad att ge sitt samtycke (9.2 c). Uppgifterna får också behandlas 2017/18:105 s. 55–57 och 60. om det är nödvändigt av hänsyn till ett viktigt allmänt intresse, på grundval av unionsrätten eller medlemsstaternas nationella rätt. Be- handlingen ska stå i proportion till det eftersträvade syftet, vara för- enlig med det väsentliga innehållet i rätten till dataskydd och innehålla bestämmelser om lämpliga och särskilda åtgärder för att säkerställa den registrerades grundläggande rättigheter och intressen (). 25.5Något om projekten Mina fullmakter och Mina ombud Behovet av ett nationellt ställföreträdarregister har lyfts fram förstudie Mina fullmakter som utförts på uppdrag av E-delegationen8 och Pensionsmyndigheten.9 Uppdraget har syftat till att ta fram beslutsunderlag för ett arbete med en digital tjänst för fullmakter. I förstudien konstateras att och Försäkrings- kassan skulle ha nytta av ett centralt register med uppdaterade upp- gifter om förordnade förmyndare, gode män och förvaltare. Ett nationellt automatiserat register över ställföreträdare skulle enligt förstudien medföra mindre risk för fel i myndigheternas handlägg- ning och en högre rättssäkerhet i myndighetsutövningen. Krono- fogdemyndigheten, CSN, och sade sig också ha behov av en automatiserad distribution av ställföreträdar- information och även försäkringsbranschen uttryckte ett sådant behov. Förstudien lyfte fram ett antal problem med den nuvarande hanteringen av uppgifter om ställföreträdarskap. Bland annat sades att och hanterar mer än hundratusen ställföreträdarbeslut, och tingsrätterna fjortontusen, vilket medför omfattande administration. Vidare sades att ställföre- trädarinformationen inte uppdateras vilket leder till rättsför- luster för den enskilde. Exempelvis skickas utbetalningar och korre- spondens till fel adress och handläggning blir fördröjd när myndigheter inte har information om att ett byte av ställföreträdare har skett. Det lyftes vidare fram att överförmyndare har olika grad av tillgänglighet, vilket kan medföra svårigheter att få information om giltigheten av ett ställföreträdarskap. föreslog att ett natio- 8Utredningen behandlade frågor om myndighetsövergripande e-förvaltnings- arbete i slutbetänkandet En förvaltning som håller ihop (SOU 2015:66). 9Pensionsmyndigheten (2012). Förstudie Mina Fullmakter. nellt ställföreträdarregister ska etableras och ställde sig positiv till att ansvara för ett sådant register.10 Mina fullmakter kan kopplas till projekt Mina om- bud, som syftar till att skapa en nationell lösning som gör det möjligt för fysiska personer att företräda fysiska eller juridiska personer i en digital tjänst. Enligt Myndigheten för digital förvaltning ska projektet resultera i ett byggblock i den förvaltningsgemensamma digitala infra- strukturen för offentlig sektor. Regeringen har gett myndigheten i uppdrag att leda etableringen tillsammans med ytter- ligare åtta myndigheter och i samverkan med bland annat Kommuner och Regioner. Enligt Myndigheten för digital förvalt- ning skulle ett nationellt ställföreträdarregister kunna förse Mina ombud med information och på så sätt bli en del av den förvalt- ningsgemensamma digitala infrastrukturen för offentlig sektor. De aktörer som vi har varit i kontakt med11 har generellt uttryckt ett stort behov av ett nationellt ställföreträdarregister. Följande huvud- sakliga syften med ett sådant register har kommit fram. 1.Överförmyndarens prövning av ställföreträdarens lämplighet. Hos överförmyndarna finns ett behov av att enkelt och smidigt få information om den person som är på förslag för ett uppdrag som ställföreträdare. kan överförmyndaren kontrollera sitt eget register men det går inte att se om den tilltänkta ställföre- trädaren förekommer i ett överförmyndarregister i någon annan kommun. Det går exempelvis inte att se hur många ställföreträdar- uppdrag som personen totalt har. Det krävs att överförmyndaren kontaktar varje annan kommun för att utreda saken. Bristen på ett nationellt register försvårar alltså den lämplighetsprövning som överförmyndaren är skyldig att göra. 2.Ställföreträdares behov av att visa sin behörighet. Det är ofta svårt för ställföreträdare att på ett enkelt och smidigt sätt visa sin be- hörighet att företräda huvudmannen. krävs att ställföre- trädaren visar upp ett registerutdrag utfärdat av överförmyndaren. 10Pensionsmyndigheten (2012), s. 29 f och 36. 11Vilka undersökningar vi har gjort under utredningsarbetet framgår av avsnitt 2.2. Myndigheter, banker och företag har olika regler när det kommer till hur gammalt ett sådant utdrag får vara och ibland saknas interna regler. Detta leder till att det ofta kan vara svårt för ställföre- trädaren att utföra även enkla uppgifter för huvudmannens räkning. 3.Myndigheters och bankers behov av tillförlitliga uppgifter samt en enkel och smidig behörighetskontroll. , Dom- stolsverket, och har uttryckt behov av ett nationellt register för att kunna kontrollera en ställföreträdares behörighet. har angett att ett register även skulle underlätta för domstolarna vid delgivning. har påpekat att mycket tid läggs på att utreda en uppgiven ställföreträdares behörighet och att ett register skulle innebära stora tidsvinster och en mer rättssäker hantering. Bland annat har fört fram att ett natio- nellt register är en förutsättning för att ställföreträdare och huvud- män i högre utsträckning än ska kunna använda digitala tjänster. 4.Säkerhet för huvudmannen. har fört fram att det faktum att det tar tid innan banken får kännedom om ett beslut om ett ställföreträdarskap kan innebära rättsförluster för den enskilde. Enligt har det hänt att myn- digheten handlagt verkställighetsärenden utan kännedom om att gäldenären har en god man eller förvaltare. Aktörerna har generellt ansett att det av registret bör framgå om ställföreträdarskapet är giltigt och om det avser ett förmynderskap, förvaltarskap eller godmanskap. Även ställföreträdarskapets omfatt- ning bör framgå. Ett flertal aktörer har betonat vikten av att upp- gifterna i registret uppdateras ofta och allra helst genom automatisk dataöverförening. 25.7.1Ett nationellt ställföreträdarregister ska inrättas •Det ska föras ett nationellt register över förordnade förmyn- dare, gode män och förvaltare samt över dem som har en sådan ställföreträdare. En bestämmelse om detta tas in i en ny para- graf, 16 kap. 13 a § . •En särskild registerförordning ska tas fram. I förordningen ska det finnas bestämmelser om bland annat innehållet i och övriga egenskaper hos registret samt om tillgången till registret. Ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer tas in i 16 kap. 14 § andra stycket föräldra- balken. Under utredningens arbete har – som redovisats – ett stort behov av ett nationellt register över ställföreträdarskap kommit fram. förs ett register över ställföreträdarskap i varje överförmyndar- verksamhet för sig. Ordningen innebär att den som vill ha informa- tion om vem som är god man eller förvaltare för en enskild är hän- visad till att vända sig till överförmyndaren i den kommun där den enskilde är folkbokförd. På en sådan förfrågan utfärdar överförmyn- daren ett registerutdrag som i regel skickas med vanlig post. Systemet uppfattas allmänt som omodernt, osmidigt och svårhanterat. Det innebär betydande praktiska svårigheter för ställföreträdare när de utför sina uppdrag. Systemet innebär också att bankers och myndig- heters hantering av ställföreträdarskap tar betydande resurser i anspråk och att ställföreträdarinformation inte uppdateras , vilket kan leda till rättsförluster för den enskilde. Ordningen försvårar dess- utom för en digitalisering på området, vilket vi tar upp i avsnitt 26. Som ett exempel kan nämnas att en utveckling av digitala tjänster anpassade efter ställföreträdares verksamhet förutsätter att den som tillhandahåller tjänsten smidigt kan kontrollera ställföreträdarens behörighet. Med det system som gäller är det dessutom inte möjligt för överförmyndare att kontrollera att en ställföreträdare inte redan har så många uppdrag att det är olämpligt att han eller hon tar sig an ytterligare ett. En jämförelse kan göras med folkbokföringen och aktiebolags- registret som tillhandahåller smidig tillgång till aktuella uppgifter om vem som är vårdnadshavare för barn respektive behörig företrädare för bolag (se avsnitt 25.3). Det finns behov av ett liknande modernt och tillförlitligt system även på ställföreträdarområdet. Vi bedömer att införandet av ett nationellt ställföreträdarregister är en avgörande reform för att åstadkomma ökad säkerhet för huvudmän, minskat krångel för ställföreträdare, förbättrade möjligheter för överförmyndare att kontrollera ställföreträdares lämplighet samt minskad admini- stration hos bland annat myndigheter och banker i ärenden där ställföreträdare förekommer. Ett nationellt register möjliggör dess- utom en effektiv hantering av ställföreträdarskap i digitala tjänster, särskilt om registret blir en del av den förvaltningsgemensamma digitala infrastruktur som vi tagit upp i avsnitt 25.5. Som vi åter- kommer till i avsnitt 26.5 är ett nationellt register dessutom en förut- sättning för att ställföreträdare och huvudmän i ökad utsträckning ska kunna använda digitala tjänster. Vi föreslår mot denna bakgrund att ett nationellt register ska föras över förordnade förmyndare, gode män och förvaltare samt över dem som har en sådan ställföreträdare. Regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer ska bemyndigas att, enligt modell från annan registerförfattning, meddela föreskrifter om registrets innehåll, övriga egenskaper och tillgång till registret. Lämpligen bör en särskild registerförordning tas fram. Det har inte funnits utrymme för att inom ramen för utredningen lämna förslag på en sådan för- ordning. Nedan tar vi dock upp några centrala frågor som uppkom- mer vid regleringen. 25.7.2Registrets ändamål och tillgången till registret •I fråga om personuppgifter ska registret ha till ändamål att –tillhandahålla den information som behövs för överförmyndares och länsstyrelsers tillsynsverksamhet och –lämna upplysningar till den som begär det om vem som är förordnad förmyndare, god man eller förvaltare för en enskild, på vilken grund ställföreträdarskapet vilar och vad ställföre- trädarskapet avser. •Den registeransvariga myndigheten ska för dessa ändamål få medge direktåtkomst till registret. Myndigheten ska se till att det inte uppkommer något intrång i de registrerades person- liga integritet eller några risker från säkerhetssynpunkt. För dessa syften ska myndigheten i enskilda fall få ställa upp vill- kor för behandlingen av personuppgifter. •Bestämmelser om detta ska tas in i registerförordningen. Ett nationellt register över ställföreträdarskap innebär att person- uppgifter behandlas. Vid personuppgiftsbehandling måste bestäm- melser om dataskydd beaktas. Som vi tagit upp i avsnitt 25.4.1 kräver EU:s dataskyddsförordning att personuppgifter enbart får behandlas för särskilda uttryckligen angivna och berättigade ändamål (artikel 5). Ett berättigat ändamål med personuppgiftsbehandlingen är att till- handahålla information som framför allt överförmyndare men även länsstyrelser behöver i sin tillsynsverksamhet. Det kan exempelvis handla om upplysningar om hur många huvudmän en ställföreträ- dare har. Ett annat berättigat ändamål är att tillhandahålla upplysningar om vem som är ställföreträdare för en enskild och vad ställföreträ- darens behörighet omfattar till den som begär sådana upplysningar, exempelvis en bank eller en myndighet. Av betydelse i sammanhanget är att personuppgifterna behandlas i de register som förs i varje överförmyndarverksamhet för sig. En bestämmelse om registrets ändamål bör tas in i den registerförordning som föreslås tas fram (se avsnitt 25.7.1). Tillgången till uppgifter i registret bör vara enkel och smidig för att möta behovet av ett sådant register. Detta kan uppnås genom att det utvecklas digitala tjänster på området. En sådan utveckling under- lättas om direktåtkomst till registret kan medges, vilket är fallet när det gäller vissa andra register som visar behörighet (se avsnitt 25.3). Direktåtkomst kan visserligen sägas innebära en viss problematik ur integritets- och säkerhetssynpunkt. Problemen bör dock inte över- drivas. Som vi tar upp nedan (avsnitt 25.7.3) bör registret enbart innehålla uppgifter som är offentliga och som går att få fram genom utdrag ur överförmyndarnas register. Det är inte fråga om några känsliga personuppgifter. Det är dock av stor betydelse att tillgången till registeruppgifterna inte innebär några risker ur säker- hetssynpunkt. Det ska exempelvis inte vara möjligt att få fram en lista på personer som har en god man eller förvaltare eller få fram uppgifter så att ett eget register kan byggas upp. Den som vill ha uppgifter om ett ställföreträdarskap måste kunna precisera vem det är som avses med förfrågan. Vi gör bedömningen att registermyn- digheten för de angivna ändamålen ska få medge direktåtkomst till registret. Myndigheten ska dock vara skyldig att se till att det inte uppkommer något intrång i de registrerades personliga integritet eller några risker från säkerhetssynpunkt. För dessa syften ska myn- digheten få ställa upp villkor för behandlingen av personuppgifter. Bestämmelser om detta bör, enligt modell från annan registerförfatt- ning, tas in i registerförordningen. Vårt förslag: Det ska innehålla uppgifter om förordnade förmyndare, gode män enligt 11 kap. 1– 4§§ , förvaltare och gode män enligt lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn. Registret ska också inne- hålla uppgifter om de som har en sådan ställföreträdare. Följande uppgifter ska framgå av registret: 1.Namn och personnummer eller samordningsnummer för den som har en sådan ställföreträdare, 2.namn och personnummer eller samordningsnummer för den som är förordnad som sådan ställföreträdare, 3.datum för förordnandet samt för ändringar i förordnandet och för förordnandets upphörande, 4.den lagliga grunden för förordnandet och Vår bedömning: Det saknas behov av kompletterande sekretess- lagstiftning. Enligt EU:s dataskyddsförordning krävs att de personuppgifter som behandlas ska vara adekvata, relevanta och inte för omfattande i för- hållande till ändamålet (artikel 5). Registret bör alltså inte innehålla fler uppgifter än vad som är nödvändigt. Vi bedömer att grundlägg- ande uppgifter om de ställföreträdare och enskilda som ska omfattas av registret är nödvändiga för att registret ska fylla sitt syfte. Namn och personnummer eller samordningsnummer för den som har en förordnad förmyndare, god man eller förvaltare bör alltså ingå i registret, liksom motsvarande uppgifter för den som har ett sådant ställföreträdaruppdrag. Om den som har en ställföreträdare är en okänd person bör detta framgå av registret. Uppgifter om datum för förordnandet och för ändringar i förordnandet bör också ingå i registret, liksom uppgift om den lagliga grunden för förordnandet och om förordnandets omfattning. Ett register med detta innehåll innebär enligt vår bedömning en berättigad avvägning mellan behovet av ett centralt register å ena sidan och den personliga integriteten å andra sidan. Det har förts fram till utredningen att överförmyndare behöver tillgång till fler och mer ingående uppgifter i tillsynen över ställföre- trädare. Det har bland annat påtalats att beslut om entledigande på grund av olämplighet och beslut om föreläggande och utdömande av vite bör framgå av registret. Vi bedömer dock att registret åtminstone inledningsvis enbart bör innehålla de mest centrala uppgifterna, för att inte skapa en onödigt stor börda för uppgiftslämnande myndig- heter och för att skapa förutsättningar för att uppgifterna i registret ska vara aktuella och tillförlitliga. När ett fungerande register finns på plats kan det övervägas om fler uppgifter bör ingå. En fråga som kommit upp är om ett nationellt ställföreträdar- register innebär behov av kompletterande sekretesslagstiftning. Registret föreslås inte innehålla uppgifter om de registrerades adress eller andra kontaktuppgifter och inte heller uppgifter om huvud- mannens hälsoförhållanden eller andra känsliga personuppgifter. De uppgifter som föreslås ingå i registret finns intagna i offentliga domstols- eller överförmyndarbeslut som lämnas ut till den som begär det. Beslut om förvaltarskap ska dessutom alltid kungöras i Post- och (11 kap. 27 FB). Vi bedömer mot denna bakgrund att de uppgifter som föreslås ingå i registret inte bör om- fattas av sekretess och att det saknas behov av kompletterande sekre- tesslagstiftning. 25.7.4Överförmyndarens register bör finnas kvar men skyldigheten att utfärda registerutdrag ska tas bort Vår bedömning: Skyldigheten för överförmyndare att föra egna register bör finnas kvar. Vårt förslag: Överförmyndares skyldighet att lämna registerutdrag enligt 11 § förmynderskapsförordningen (1995:379) ska tas bort. Det kommer enligt förslaget ovan att innehålla betydligt färre uppgifter än de nuvarande register som förs av varje överförmyndare för sig. Dessa register får innehålla upp- gifter om bland annat anledningen till att ställföreträdare förordnats, om huvudmannens vårdinrättning och anhöriga och om ekonomiska förhållanden. Registerna fyller även fortsättningsvis en viktig funk- tion i överförmyndarnas interna verksamhet och bör därför finnas kvar. Däremot finns det inte längre behov av de registerutdrag som överförmyndarna är skyldiga att lämna, vilka visar vem som är för- ordnad ställföreträdare för en enskild person och på vilken grund ställföreträdarskapet vilar. I stället ska motsvarande upplysningar till- handahållas genom utdrag från det nationella registret. Bestämmel- sen i 11 § förmynderskapsförordningen ska därför upphöra att gälla. 25.7.5Dataskyddsförordningens krav för behandling av personuppgifter är uppfyllt Vår bedömning: Den behandling av personuppgifter som ett natio- nellt ställföreträdarregister innebär uppfyller dataskyddsförord- ningens krav på rättslig grund. Som redovisats i avsnitt 25.4.1 bygger EU:s dataskyddsförordning på att det finns en rättslig grund för behandling av personuppgifter. En sådan grund är att behandlingen är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar den som är personuppgiftsansvarig (artikel 6.1 c). Genom vårt förslag i avsnitt 25.7.6 införs en sådan rättslig förpliktelse för den registeransvariga myndigheten.