sou · H9B338 · 2021-05-21 00:00:00 — En ansökan bör även kunna avslås om tillståndet skulle innebära att det ur Polismyndig- hetens synvinkel kommer att resultera i att för många ordningsvakter verkar inom ett och samma område eller om en sökande har beskrivit användningen på ett sådant sätt att alltför få ordningsvakter för det specifika uppdraget skulle innebära att användning är olämplig. 4.6.4Undantag från krav på tillstånd Förslag: Tillstånd krävs inte för användning av ordningsvakter vid 1.allmänna sammankomster som avses i 2 kap. 1 § ordnings- lagen (1993:1617), 2.offentliga tillställningar som avses i 2 kap. 3 § ordningslagen, eller 3.lokaler eller utrymmen där alkoholdrycker eller alkoholdrycks- liknande preparat serveras till allmänheten med tillstånd enligt 8 kap. 2 § alkohollagen (2010:1622), om villkor om sådan användning redan föreskrivits med anled- ning av ett beslut som har meddelats enligt angivna lagar. Tillstånd krävs inte heller för användning av ordningsvakter i myndighetens egen verksamhet. Användning av ordningsvakter vid allmänna sammankomster och offentliga tillställningar Ordningslagen (OL) innehåller bestämmelser om allmänna samman- komster och offentliga tillställningar. Med ”allmän sammankomst” avses i OL huvudsakligen sammankomster som utgör demonstra- tioner eller som annars hålls för överläggning, opinionsyttring eller upplysning i allmän eller enskild angelägenhet, föreläsningar och före- drag som hålls för undervisning eller för att meddela allmän eller med- borgerlig bildning, sammankomster som hålls för religionsutövning, teaterföreställningar, biografföreställningar, konserter och andra sam- mankomster för att framföra konstnärligt verk, samt andra samman- komster vid vilka mötesfriheten utövas (2 kap. 1 § första stycket OL). För att en sammankomst ska anses som allmän krävs att den anordnas för allmänheten eller att allmänheten har tillträde till den eller att sammankomsten med hänsyn till de villkor som gäller för tillträde till den bör anses jämställd med en sådan sammankomst (2 kap. 1 § andra stycket OL). Med ”offentlig tillställning” avses täv- lingar och uppvisningar i sport, idrott och flygning, danstillställningar, tivolinöjen och festtåg, marknader och mässor, samt andra tillställ- ningar som inte är att anse som allmänna sammankomster eller cirkus- I likhet med vad som gäller för allmänna samman- komster krävs att tillställningen anordnas för allmänheten eller att allmänheten har tillträde till den för att den ska anses som offentlig. Om allmänna sammankomster eller offentliga tillställningar an- ordnas på offentliga platser krävs tillstånd (se 2 kap. 4 § OL). I annat fall ska tillställningen eller sammankomsten anmälas. Tillstånd be- viljas av . Av 2 kap. 16 § OL framgår att får meddela de villkor som behövs för att upprätthålla ordning och säkerhet vid sammankomsten eller tillställningen. befogenhet att föreskriva villkor för ordning och säkerhet vid en sammankomst eller en tillställning är inte begränsad till sådana evenemang som krä- ver tillstånd. Även i de fall då det bara behövs en anmälan till Polis- myndigheten kan villkor meddelas. Villkoren ska i förekommande fall tas in i tillståndsbeslutet. Som en generell förutsättning för att en allmän sammankomst eller en offentlig tillställning ska få äga rum gäller att anordnaren ska kunna klara av att upprätthålla ordningen och säkerheten (jfr prop. 1979/80:17 s. 24). kan som villkor för tillstånd till konserter och offentliga tillställningar inom vissa gränser föreskriva att ordnings- vakter ska anlitas. Det framstår, enligt utredningens mening, som orimligt att en arrangör som beviljats tillstånd att anordna en allmän sammankomst eller en offentlig tillställning där villkor ställts att ordningsvakter ska användas därutöver ska ansöka om tillstånd att använda ordnings- vakter enligt lagen om ordningsvakter. Detta eftersom den behovs- och lämplighetsprövning som ska ske enligt lagen om ordningsvak- ter då redan har skett i samband med beslutet enligt ordningslagen. Utredningen föreslår således att om en arrangör fått ett tillstånd enligt ordningslagen att anordna en allmän sammankomst eller en offentlig tillställning som innehåller villkor att anlita ordningsvakter ska det inte krävas att arrangören ansöker om tillstånd att anlita ord- ningsvakter enligt lagen om ordningsvakter. Användning av ordningsvakter vid lokaler med serveringstillstånd För att en verksamhet ska få servera alkoholdrycker krävs som huvud- regel tillstånd av den kommun där serveringsstället är beläget (server- ingstillstånd), se 8 kap. 1 § alkohollagen (2010:1622). För stadigvarande serveringstillstånd eller tillfälligt serveringstillstånd för servering till allmänheten under arrangemang av inte obetydlig omfattning krävs att yttrande har inhämtats (8 kap. 11 § alkohol- lagen). Ett beslut om serveringstillstånd kan förenas med villkor och det är inte ovanligt att ett serveringstillstånd förenas med villkor om att ett visst antal ordningsvakter ska tjänstgöra på serveringsstället under vissa tider. Endast den som är anställd av tillståndshavaren eller in- hyrd av bemanningsföretag får anlitas för uppgifter som är av bety- delse för ordning och nykterhet, med undantag för förordnade ord- ningsvakter. Enligt den nuvarande 2 § LOV får ordningsvakter förordnas att tjänstgöra vid bland annat lokaler eller utrymmen där alkohol- drycker eller alkoholdrycksliknande preparat serveras till allmän- heten med tillstånd enligt 8 kap. 2 § alkohollagen. Vid tillämpningen av denna paragraf har ordningsvakter fått förordnanden enligt 2 § LOV som avsett samtliga lokaler och arrangemang som omfattas av paragrafen. Det har alltså inte krävts något särskilt förfarande för varje enskilt serveringsställe för att ha möjlighet att hyra in ordnings- vakter för att hjälpa till att upprätthålla ordning och nykterhet. fanns det 15 921 stadigvarande serveringstillstånd i och –2019 har det beviljats cirka 2 400– 2 600 tillfälliga serveringstillstånd för servering till allmänheten.20 Det är inte samtliga av dessa som omfattas av krav på ordningsvakter eller önskar anlita ordningsvakter, men uppskattningsvis skulle ett till- ståndskrav för att anlita ordningsvakter kunna leda till tusentals an- sökningsärenden från serveringstillståndshavare. Om lokaler med serveringstillstånd skulle komma att omfattas av krav på tillstånd för att kunna anlita ordningsvakter skulle detta en- ligt utredningens mening leda till en kostnad och administrativ börda för både och serveringstillståndshavarna som inte framstår som motiverad. 20Uppgift från statistikdatabas 2021. Till exempel skulle en serveringstillståndsinnehavare som efter granskning hos kommunen har beviljats serveringstillstånd med vill- kor om att ordningsvakter ska användas, därefter behöva ansöka om och beviljas tillstånd från för att ha ordningsvak- ter innan de kan bedriva verksamheten. kan det röra sig om tillstånd för särskilda arrangemang där ansökan i så fall måste in- komma för att möjliggöra handläggningstid hos två olika myndigheter. har yttrande från inhämtats redan under handläggningen av serveringstillståndet hos kommunen. Enligt utredningens mening är det en rimlig utgångspunkt att en serveringstillståndsinnehavare, som fått ett beslut om serveringstill- stånd av kommunen som förenats med villkor om att ordningsvakter ska användas inte dessutom ska behöva ansöka hos om tillstånd att använda ordningsvakter enligt lagen om ordnings- vakter. Serveringstillståndsinnehavaren har ju i dessa fall redan prö- vats avseende kunskap, vandel och lämplighet och verksamheten står under tillsyn av kommunen. har därutöver redan yttrat sig över kommunens beslut. Utredningen föreslår därför att lokaler eller utrymmen där alko- holdrycker eller alkoholdrycksliknande preparat serveras till allmän- heten med tillstånd enligt 8 kap. 2 § alkohollagen undantas från kra- vet på tillstånd för ordningsvakter om villkor om sådan användning redan följer av ett beslut som har meddelats enligt alkohollagen. användning av ordningsvakter i myndighetens egen verksamhet har det grundläggande uppdraget för att upprätt- hålla allmän ordning och säkerhet samt att i övrigt tillförsäkra all- mänheten skydd och annan hjälp. Ordningsvakternas uppgift är att medverka till polisens arbete med detta och komplettera polisens arbete. är även beslutsmyndighet vad gäller till- stånd för att använda ordningsvakt. Enligt utredningens mening fram- står det mot denna bakgrund naturligt att inte ska behöva ansöka till den egna myndigheten om tillstånd att använda ordningsvakter. Enligt utredningens mening bör således inte något tillstånd krävas vid användning av ordningsvakter i den egna verksamheten. Förslag: Ett beslut om tillstånd ska avse en viss plats, ett visst område eller en viss verksamhet. Beslutet får förenas med villkor. Om förutsättningarna för ett tillstånd ändras får nya villkor meddelas. Ett beslut om tillstånd ska meddelas . Ett beslut om tillstånd att använda ordningsvakter måste vara lätt att förstå och tillämpa, både för den som innehar tillståndet och för den enskilda ordningsvakten som ska arbeta inom det aktuella området eller i den aktuella verksamheten. Beslutet måste därför innehålla en tillfredställande beskrivning av vilken plats, vilket område eller vil- ken verksamhet tillståndet omfattar. Hur detaljerat platsen, området eller verksamheten bör anges och i övrigt hur beslutet ska utformas får avgöras efter de särskilda för- utsättningar som gäller i varje enskilt fall. I vissa fall kan en kortare beskrivning av verksamheten räcka. Så kan t.ex. vara fallet när det rör ett tillstånd för en restaurang att ha ordningsvakter som upprätt- håller ordningen inne på och vid entrén till restaurangen. I andra fall kan det behövas mer detaljerade beskrivningar av vilka delar av en verksamhet som omfattas av beslutet i kombination med att området anges. Så kan t.ex. vara fallet när beslutet avser ett sjukhusområde. Ivissa fall är det naturligt att beslutet enbart omfattar ett visst område, t.ex. när en kommun eller centrumförening anlitar ordningsvakter för att upprätthålla ordningen på vissa närmare angivna gator och torg där det varit stökigt och upplevts otryggt under helgnätter. Utgångspunkten är att det område inom vilket ordningsvakterna ska utföra sitt uppdrag inte ska vara svårt att avgränsa. Tillståndet ska därför kunna avse en plats, ett område eller en verksamhet. Ett beslut om nekat tillstånd bör kunna överklagas, se avsnitt 9.4 nedan. För att åstadkomma en mer ändamålsenlig användning av ordnings- vakter bör vid beviljande av tillstånd kunna förena tillståndet med villkor. Inte minst kan detta vara av betydelse för Polis- myndighetens möjlighet att utöva ledning och kontroll över ordnings- vakternas verksamhet. Att kunna meddela sådana villkor innebär också en möjlighet för att ställa krav på tillståndsinne- havaren, bl.a. i syfte att åstadkomma en säker och trygg arbetsmiljö för ordningsvakterna och för att verksamheten inte ska få en olämp- lig inriktning Om villkor behövs, och i så fall vilken typ av villkor, varierar naturligtvis beroende på vilken verksamhet, plats eller område be- slutet om tillstånd avser. Villkoren bör således kunna anpassas efter tillståndets karaktär och innehållet i villkoren kan variera. Det kan t.ex. handla om att ange högsta eller lägsta antalet ordningsvakter som får användas på platsen eller i området eller vilka tider ordnings- vakter får tjänstgöra. Villkoren kan också ange att ordningsvakter vid ett särskilt uppdrag har rätt att transportera omhändertagna.21 Villkoren kan även reglera vilken utrustning för våldsanvändning som får bäras, vilken typ av kommunikationsutrustning som ska användas samt vilka typer av transportmedel som får brukas och hur dessa ska vara beskaffade, utrustade eller utmärkta vid vissa typer av uppdrag. Villkoren bör också kunna innebära att ensamarbete inte tillåts. De kan även avse samordning och informationsutbyte mellan tillstånds- havaren och . Ett villkor kan också innehålla ett krav på underrättelse eller återrapportering från användaren till Polis- myndigheten. Om förutsättningarna för tillstånd förändras bör Polismyndig- heten ha möjlighet att förändra villkoren eller lägga till nya villkor. Ett tillstånd bör vara begränsat . Enligt utredningens mening är en rimlig utgångspunkt att ett beslut om tillstånd att använda ord- ningsvakter får bestämmas till högst . Beslutets giltighetstid bör dock kunna förlängas om förutsättningarna för det meddelade 21Sedan måste ordningsvakterna dessutom få tillstånd att transportera i varje enskilt omhän- dertagande, se kapitel 8. tillståndet i väsentliga delar är oförändrade eller om det annars finns särskilda skäl. Det kan röra sig om tillstånd att använda ordningsvakt på platser där behovet av fortsatt användning kan ses som naturligt, exempelvis i tunnelbanan. För att ska kunna göra en kontinuerlig uppföljning av behovet av tillstånd bör giltighets- tiden endast kunna förlängas i taget. En begäran om förlängning ska ha kommit in till före det att gil- tighetstiden löper ut för att kunna medföra en förlängning. En för- senad ansökan om förlängning bör dock inte innebära att tillståndet inte kan ges på nytt om behovet av att använda ordningsvakter kvar- står. Närmare bestämmelser om förlängning av tillstånd bör framgå av föreskrifter. Förslag: Ett beslut om tillstånd får återkallas om förutsättningarna för tillståndet är uppfyllda, eller det annars finns sär- skilda skäl för återkallelse. Som ovan anges innebär utredningens förslag att ett beslut om till- stånd att använda ordningsvakt bara ska beviljas om det finns ett be- hov av sådan användning och det är ändamålsenligt för att upprätt- hålla allmän ordning och säkerhet samt främja trygghet på den plats, inom det område eller i den verksamhet som ansökan avser. Ett beslut kan innehålla en rad olika villkor som ska följas för att användningen av ordningsvakter ska vara lämplig och ändamålsenlig. Ett annat vik- tigt skäl för att använda sig av villkor är att led- ning och kontroll över användningen av ordningsvakter ska kunna fungera på avsett sätt. Om förutsättningarna för tillstånd inte längre finns bör tillstån- det kunna återkallas. Det kan vara så att omständigheterna som för- anlett tillståndet är för handen, t.ex. när en verksamhet har upphört eller på ett väsentligt sätt ändrat karaktär. Att det på den aktuella platsen har skett en förbättring avseende förekomsten av ordningsstörningar bör dock inte innebära att ordningsvakter inte behövs framöver för att bibehålla ordningen inom det aktuella om- rådet. En sådan förändring behöver därför i sig inte leda till att ett tillstånd återkallas. Det ska även vara möjligt att återkalla ett tillstånd om det finns särskilda skäl. Ett exempel på särskilda skäl för återkallelse kan vara att det visat sig att användaren brustit avseende de skyldigheter som ställts upp för användningen av ordningsvakter. Detta kan vara fallet om användningen har skett i strid med tillståndet eller att särskilda villkor för tillståndet inte följts eller om det har framkommit upp- gifter om att den som använt ordningsvakter nyttjat dem på ett otill- börligt sätt. Exempel på otillbörligt nyttjande av ordningsvakterna kan vara att uppdragstagaren gett instruktioner i strid med ordnings- vaktens uppgift att upprätthålla den allmänna ordningen och säker- heten eller annars på ett sådant sätt att det strider mot dennes åliggan- den som ordningsvakt. Det kan också vara att ordningsvakten fått anvisning att diskriminera vissa personer eller att ordningsvakten upp- manats att inte anmäla ordningsstörningar till . Det kan också vara så att ett tillstånd att använda ordningsvakter inom ett större område tillämpats på ett olämpligt sätt. Ett beslut om återkallelse av tillstånd bör kunna överklagas, se avsnitt 9.4 nedan. 5Polismyndighetens ledning och kontroll av ordningsvakter Det förhållandet att ordningsvakter verkar under vitt skilda anställ- nings- och uppdragsförhållanden innebär särskilda utmaningar för såväl som den enskilda polismannen i yttre tjänst när det gäller att utöva ledning och kontroll över ordningsvakternas verksamhet. Å ena sidan ställer en ökad användning av ordningsvak- ter på allt fler platser högre krav på hur samarbe- tar med och utövar sitt förmanskap över ordningsvakterna. Å andra sidan har de tekniska och organisatoriska förutsättningarna för led- ning och kontroll förbättrats sedan lagen om ordningsvakter till- kom. För att ordningsvakternas arbete ska kunna bedrivas på ett rättssäkert och effektivt sätt är det av vikt att arbetet sker under en ändamålsenlig ledning av och att ett fungerade sam- arbete finns mellan och ordningsvakterna. Regel- verket måste således utformas med beaktande av dessa behov. Utredningen har fått i uppgift att analysera på vilket sätt Polis- myndigheten ska utöva ledning och kontroll över ordningsvakternas verksamhet samt att analysera hur ett effektivt och ändamålsenligt samarbete mellan och ordningsvakterna kan åstad- kommas. fanns det enligt cirka 7 830 aktiva ord- ningsvakter. Vissa ordningsvakter rör sig inom relativt stora områden i sitt upp- drag (3 § LOV), medan andra har mer begränsade uppgifter, t.ex. att ledning och kontroll av ordningsvakter medverka till att upprätthålla allmän ordning på en pub eller en dans- tillställning (2 § LOV). Ordningsvakter lyder under och är skyldiga att följa en order som en polisman meddelar i tjänsten. En ordnings- vakt ska även hålla underrättad om förhållanden som rör hans eller hennes verksamhet och som är av sådan art att de bör komma till myndighetens kännedom. Det ligger i sakens natur att det är en komplex uppgift för att leda och kon- trollera ordningsvakternas verksamhet och att hitta fungerande for- mer för samverkan och samordning med ordningsvakterna. Polismyn- digheten har också i praktiken i många fall ett begränsat inflytande över hur och i vilken utsträckning ordningsvakter rent faktiskt med- verkar till att upprätthålla den allmänna ordningen. Vilken uppdragsgivare och vilken anställningsform en ordnings- vakt har varierar. Vissa ordningsvakter är anställda direkt av den upp- dragsgivare för vilken han eller hon utför ordningshållande uppgifter medan andra är anställda av bevakningsföretag. Vissa har heltidsan- ställning som ordningsvakt medan ordningsvaktsuppdraget för and- ra utgör en mer begränsad sidosysselsättning. Oavsett vilken ordningshållande uppgift och vilken uppdragsgiv- are eller arbetsgivare ordningsvakten i det enskilda fallet har, utövar förmanskap över honom eller henne. Utgångs- punkten är att det är som har huvudansvaret för att upprätthålla den allmänna ordningen. För att åstadkomma en effektiv och rättssäker ordningshållning är det därför viktigt att reglerna om ordningsvakters arbete och tjänstgöringsområden utformas med be- aktande av att ordningsvakternas verksamhet ska ske under ledning av . Frågan blir då hur kontroll och ledning över det arbete som utförs av ordningsvakter ska kunna ske på ett ändamålsenligt och effektivt sätt. Av 6 § LOV framgår att en ordningsvakt lyder under Polismyn- digheten. Detta innebär bl.a. att han eller hon är skyldig att lyda en order som en polisman meddelar i tjänsten, om det inte är uppenbart att ordern inte angår tjänstgöringen som ordningsvakt eller att den ledning och kontroll av ordningsvakter strider mot lag eller annan författning. Skyldigheten enligt 6 § inne- bär inte att en ordningsvakt får beordras att utföra ordningshållning på en plats som inte omfattas av hans eller hennes förordnande. Om behov av ordningshållning uppstår utanför förordnandeområdet bör på eget initiativ fatta beslut enligt 3 § LOV (se 7 kap. 4 § PMFS 2017:2). En ordningsvakt ska anmäla tjänstgöring till i för- väg (7 kap. 5 § PMFS 2017:12). Detta görs ofta på en särskild blankett. Blanketterna finns för respektive polisregion på webbplats. testade ett nytt it-stöd för ordningsvakter, . It-stödet innebär att ordningsvakter ska kunna göra tjänstgöringsanmälan och avrapportera i en applikation i mobil- telefonen. Enligt 7 § LOV ska en ordningsvakt hålla underr- ättad om förhållanden som rör hans eller hennes verksamhet och som är av sådan art att de bör komma till myndighetens kännedom. Av 4 § ordningsvaktsförordningen framgår att om en ordnings- vakt får kännedom om ett brott som hör under allmänt åtal ska han eller hon lämna rapport om det till en polisman så snart det kan ske. Den angivna rapporteringsplikten gäller bara sådant som ord- ningsvakten har fått kännedom om i sin tjänst. Det kan röra sig om bristande ordnings- eller säkerhetsföreskrifter på en festplats eller be- hov av förstärkningar för ordningens upprätthållande. Ordningsvak- tens uppdragsgivare, t.ex. anordnaren av en offentlig tillställning, har huvudansvaret för ordningens upprätthållande och i sakens natur ligger givetvis att även denne ska hållas underrättad om verksamhet- en (prop. 1979/80:122 s. 69). Vid fullgörande av rapporteringsskyldigheten enligt 7 § LOV ska en ordningsvakt skriftligen dokumentera när han eller hon har an- vänt sig av tvångsmedel (7 kap. 5 § PMFS 2017:12). Rapportering ska ske bl.a. när ordningsvakten har: ledning och kontroll av ordningsvakter –gripit med stöd av 24 kap. 7 § RB –gripit med stöd av 35 § LUL –avvisat, avlägsnat eller omhändertagit med stöd av 13 § PolisL –omhändertagit enligt LOB –avvisat eller avlägsnat enligt 4 kap. 9 § OL –genomfört kroppsvisitation enligt 19 § första stycket 1 PolisL –genomfört kroppsvisitation enligt lagen (1981:1064) om säkerhets- kontroll i domstol –genomfört kroppsvisitation enligt lagen (2010:294) om säkerhets- kontroll vid offentliga sammanträden i kommuner och regioner –tagit gods i beslag enligt 27 kap. 4 § RB –tagit alkoholhaltiga drycker i beslag enligt 2 § tredje stycket 3 lagen (1958:205) om förverkande av alkohol m.m. –använt handfängsel enligt 29 § tredje stycket PolisL. Rapporten ska innehålla uppgifter om vem som har fattat beslutet om ingripandet, grunden för beslutet och tidpunkten när det har fattats, vem eller vilka som har deltagit i ingripandet, beslagtaget gods, vem eller vilka som ingripandet har riktat sig mot, tidpunkten för ingri- pandet och vad som i övrigt har förekommit vid ingripandet. Dess- utom ska andra omständigheter under uppdraget som bör komma till kännedom rapporteras. Rapporten ska ske på sär- skild blankett som finns på webbplats (Rapport ordningsvakt 692.3). Avrapportering får även ske på annat for- mulär som tillhandahåller via sin webbplats eller på annat sätt anvisar (7 kap. 7 § andra stycket PMFS 2017:12). Av 24 kap. 7 § RB, 29 § PolisL och 10 § LOB följer att en ordnings- vakt som gripit eller omhändertagit en person skyndsamt ska över- lämna denne till polisen. Om en ordningsvakt gripit eller omhänder- tagit en person och därefter frigivit honom eller henne utan att ha kontaktat ska ordningsvakten dessutom redogöra i sin rapport för vilka överväganden som föregått frigivandet och var- för polisen inte har kontaktats (7 kap. 8 § PMFS 2017:12). ledning och kontroll av ordningsvakter 5.4Polismyndighetens arbete med ledning och kontroll av ordningsvakter i praktiken 5.4.1Polismyndighetens arbete med ordningsvakter har byggt upp ett system av ordningsvaktsansvariga i hela polisorganisationen. Det finns en ord- ningsvaktsansvarig person på den centrala rättsavdelningen, på HR- avdelningen och på den nationella operativa avdelningen. De sju regio- nala rättsenheterna har därutöver en ordningsvaktsansvarig vardera. Varje polisområde har i sin tur en ordningsvaktssamordnare som sam- ordnar de kontaktpoliser som ska finnas i varje lokalpolisområde. Vidare finns inom en kompetensenhet som an- svarar för att samordna ordningsvaktsutbildningen. arbetar således aktivt med att förbättra sam- verkan mellan och ordningsvakterna.