sou · H9B321 · 2021-03-31 00:00:00 — Enligt det långsiktiga utsläppsmålet får totala utsläpp av växthusgaser från samtliga sektorer som mest uppgå till cirka 11 mil- joner ton koldioxidekvivalenter 2045. De växthusgasutsläpp som finns kvar måste kompenseras av en minst lika stor mängd komplet- terande åtgärder (se avsnitt 3.3.2) eller verifierade utsläppsminsk- ningar utomlands. I senaste referensscenario som är och som bygger på samma grundförutsättning som utredningens nollalternativ om att dagens klimatpolitiska styrning bibehålls, uppgår de samlade växthusgasutsläppen från enbart in- dustri samt el- och fjärrvärmeproducenter till kol- dioxidekvivalenter 2045. Det är dessa sektorers växthusgasutsläpp som i första hand skulle påverkas av utredningens förslag om en klimatanpassad miljöbalk. Det är i sammanhanget värt att notera att flera stora industri- projekt som kan bidra positivt till klimatomställningen har aviserats efter 2019. 1Tillväxtverket (2021). Nollalternativets främsta syfte är att belysa effekter och konsekven- ser av utredningens förslag och att möjliggöra jämförelser med alter- förslag och tillvägagångssätt. Nollalternativet beskriver den situation som uppstår om ingen ytterligare åtgärd vidtas. Det bety- der inte att en sådan utveckling skulle vara sannolik, önskvärd eller ens möjlig i åtgärdens frånvaro. Minskade nettoutsläpp är en nöd- vändighet för att undvika långtgående klimatförändringar och noll- alternativet kan därmed inte betraktas som ett realistiskt handlings- alternativ. Om ingen ytterligare åtgärd vidtas kommer sannolikt inte att nå de av beslutade klimatmålen. Under förutsättning att målen ska nås är det sannolika alternativet till utredningens för- slag inte nollalternativet utan andra styrmedelsförändringar på klimatområdet. 5EU-rättsligt utrymme för ökad styrning Utredningens bedömning: är bundet av förbudet mot gränsvärden som syftar till att begränsa direkta utsläpp av de växt- husgaser som ingår i EU:s utsläppshandelssystem (EU ETS) från verksamheter som ingår i systemet eftersom förbudet är harmoni- serat i utsläppshandelsdirektivets1 artikel 26 och industriutsläpps- direktivets2 artikel 9.1. Det finns därmed inte utrymme för strängare skyddsåtgärder enligt artikel 193 fördraget om Euro- peiska unionens funktionssätt. Utredningen ser dock inte att det finns några andra rättsliga hinder i mot att ställa villkor som påverkar utsläpp av växthusgaser i tillstånd enligt . Enligt utredningens analys medger det svenska genomföran- det av industriutsläppsdirektivet en lägre skyddsnivå för miljön än vad innebär. Utredningen bedömer att dess förslag till ändringar i 16 kap. 2 c § och 26 kap. 9 § samt 1 kap. 11 § industriutsläppsförordningen (2013:250) behövs för att stärka genomförandet av de berörda delarna av industri- utsläppsdirektivet. För att kompletterande nationell styrning av den handlande sektorn ska bidra till att minska utsläppsutrymmet inom EU ETS behöver systemet vara utformat så att överskott som uppstår till följd av sådan styrning annulleras i marknadsstabilitetsreserven eller på annat sätt. Genom annullering kan klimatnytta skapas av att medlemsstater med mer ambitiösa klimatmål än EU:s går före 1Europaparlamentets och rådets direktiv /87/EG av om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen (utsläppshandelsdirek- tivet). 2Europaparlamentets och rådets direktiv /75/EU av om industri- utsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (industriutsläpps- direktivet). EU-rättsligt utrymme för ökad styrning Att överskottet hålls begränsat är också en förutsättning för att prissignalen från EU ETS ska vara stark nog för att ge incitament till långsiktig omställning av EU:s energi- och industrisektorer. Skäl för utredningens bedömning Utredningen anser att det står klart att är bundet av förbudet mot villkor om gränsvärden som syftar till att begränsa direkta utsläpp av de växthusgaser som omfattas av EU ETS från verksamheter som ingår i utsläppshandelssystemet eftersom det är harmoniserat i arti- kel 26 utsläppshandelsdirektivet och artikel 9.1 industriutsläppsdirek- tivet. Det finns därmed inte utrymme för strängare skyddsåtgärder enligt artikel 193 fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Utredningen ser dock inte att det finns några andra rättsliga hinder i mot att i tillstånd enligt ställa andra typer av villkor som påverkar utsläpp av växthusgaser eller villkor om gräns- värden med annat syfte än att begränsa direkta utsläpp av koldioxid (CO2), perfluorkolväten (PFC) eller dikväveoxid (N2O), som är de växthusgaser som ingår i EU ETS. Utredningen uppfattning är att det är tydligt i att unionslagstiftarens avsikt har varit att EU ETS inte ska inskränka tillämpningen av industriutsläppsdirektivet, med undantag för det harmoniserade förbudet mot gränsvärden. Eftersom det överord- nade syftet med EU ETS är att minska utsläppen av växthusgaser bör reglering genom tillståndsgivning i samma syfte inte heller innebära någon motsättning i sig. Argumentet att kompletterande reglering av den handlande sek- torn ska undvikas har gjorts inaktuellt av att både EU och dess med- lemsstater har vidtagit kompletterande åtgärder som styr utsläppen från den handlande sektorn. En del av åtgärderna, som t.ex. Stor- prisgolv och olika medlemsstaters lagstiftning om utfas- ning av kol, är mycket ingripande i förhållande till EU ETS mål om t.ex. kostnadseffektivitet och att bevara konkurrensvillkoren men har accepterats av Europeiska kommissionen (nedan kommissionen). Rättsläget är dock fortfarande oklart kring var gränsen går för vilka andra styrmedel som kan anses inskränka EU ETS funktion eller syften i alltför hög grad. Ett förhandsavgörande från EU-dom- EU-rättsligt utrymme för ökad styrning stolen kan ge vägledning men utredningen ser också att en del av frågorna skulle kunna lösas genom ändringar i EU-lagstiftningen i samband med de kommande översynerna som ska inledas . Utredningens förslag utgår från det aktuella rättsläget men kom- missionen har aviserat i sitt arbetsprogram för 20213 att förslag om översyn av industriutsläppsdirektivet ska presenteras och att det ska syfta till att bl.a. öka direktivets överensstämmelse med regelverken för klimat, energi och cirkulär ekonomi. ska kommissionen även presentera förslag till översyn av EU:s klimat- ramverk inklusive utsläppshandelsdirektivet (se avsnitt 3.2.3). Den politiska vikten av klimatfrågan har förändrats som det nu finns erfarenhet av hur långt EU ETS styrande verkan räcker för att minska olika typer av utsläpp. Förbudet mot gränsvärden kan tas bort eller t.ex. bli valfritt för medlemsstaterna att tillämpa. Det skulle öka möjligheterna att införa kompletterande styrning av verk- samheter i EU ETS och innebära att berörda bestämmelser i miljö- balken skulle behöva anpassas. Det är avhängigt utformningen av EU ETS hur mycket klimat- nytta kompletterande styrning ger. Med den nuvarande upptagnings- takten och annulleringen i marknadsstabilitetsreserven regleras över- skottet i EU ETS på ett sätt som har lett till väsentligt ökade priser på utsläppsrätter (avsnitt 3.2.4). Det behöver säkerställas att överskottet även fortsatt hålls på en tillräckligt låg nivå och att överskott som skapas genom nationell styrning annulleras genom marknadsstabi- litetsreserven eller på annat sätt. Då kan också nationell styrning ge ökad klimatnytta och främja att medlemsstater med mer ambitiösa klimatmål än EU:s går före i omställningen. Den svenska klimatpolitiken innebär att fortsatt både minska de egna utsläppen i enlighet med de nationella målen och driva på för ett mer ambitiöst EU ETS. Utredningen ser att nationella åtgärder som driver fram snabbare utsläppsminskningar inom den handlande sektorn än vad EU ETS kräver kan öka de politiska möjligheterna att skärpa systemet. Att har ett mer ambitiöst klimatmål till 2050 än EU kan leda till ett högre omställningstryck på svenska företag och ett åtstramat EU ETS kan gynna deras konkurrenskraft genom att förutsättningarna i förhållande till konkurrenter i andra medlemsstater blir mer likartade. 3Bilagor till meddelande från Europeiska kommissionen, Kommissionens arbetsprogram 2021 – Ett livskraftigt EU i en känslig omvärld, COM(2020) 690 final, . EU-rättsligt utrymme för ökad styrning Utredningens konstaterar att omfattar även klimat- påverkan enligt förarbetena (se avsnitt 6.1.1) men att villkor som styr utsläpp av växthusgaser har tillämpats i mycket begränsad omfattning i svensk praxis. Tillsammans med utformningen av 16 kap. 2 c §, 24 kap. 20 § och 26 kap. 9 § samt 1 kap. 11 § industri- utsläppsförordningen, och att industriutsläppsdirektivet genomförs i sin helhet genom generella föreskrifter som inte leder till uppdaterade villkor (se avsnitt 6.1.7), säkerställer det svenska genomförandet inte den skyddsnivå för miljön som industriutsläppsdirektivet innebär. Artikel 193 fördraget om den Europeiska unionens funktionssätt tillåter medlemsstaterna att tillämpa en högre skyddsnivå för miljön än vad anger men inte en lägre. Utredningen lägger därför förslag om ändringar i och industriutsläppsförordningen för ett stärkt genomförande av de berörda delarna av industriutsläpps- direktivet. För en tillräcklig skyddsnivå för klimatet behöver dock också krav som minskar utsläpp av växthusgaser tillämpas i praxis, med undantag för sådana villkor om gränsvärden som inte får ställas enligt 16 kap. 2 c § . Det finns oklarheter kring rättsläget men med tanke på de natio- nella styrmedel som ett antal medlemsstater redan har infört för den handlande sektorn, och som kommissionen har accepterat, och EU:s allt mer ambitiösa klimatpolitik bedömer utredningen att utrymmet för medlemsstaterna att tillämpa kompletterande styrmedel för verk- samheter i EU ETS är relativt stort. Analys av handlingsutrymme enligt Denna analys utgör gemensam bakgrund till förslagen i avsnitt 6.1.2 Försiktighetsprincipen, 6.1.3 Hushållningsprincipen, 6.1.4 Stoppregeln, 6.1.5Anpassning till industriutsläppsdirektivet och 6.1.7 Ompröv- ning och tidsbegränsning av tillstånd och villkor. Utveckling av EU:s klimatpolitik EU ETS har varit det viktigaste styrmedlet i EU:s gemensamma klimatpolitik sedan det infördes . har det vetenskap- liga och politiska läget förändrats och klimatfrågan är betydligt högre prioriterad i förhållande till andra politikområden och EU-rättsligt utrymme för ökad styrning Det framgår bl.a. av den starka utveckling som skett av EU:s lagstiftning på både klimatområdet och andra politikområden med effekt på utsläppen av växthusgaser. Klimatfrågan är också en av kommissionens viktigaste frågor och en mängd åtgärder och lag- stiftningar ska tas fram och ses över under dess innevarande man- datperiod. I sitt meddelande om en Europeisk grön giv4 anger kommissionen bl.a. att industrin måste delta fullt ut för att det ska gå att uppnå en klimatneutral och cirkulär ekonomi. Kommissionen framhåller att det är mycket viktigt att minska koldioxidutsläppen i den energiintensiva industrin och att modernisera den. Enligt med- delandet går omställningen av industrisektorn alldeles för långsamt, och framstegen är begränsade och ojämna. Kommissionen bedömer också att det tar att ställa om en industrisektor och alla värde- kedjor. För att omställningen ska bli klar till 2050 måste politiska beslut om att införa åtgärder fattas . enades om målet att EU ska nå nettonollutsläpp till 2050 men klimatramverk innebär att ska nå nettonollutsläpp . Utredningen bedömer att det är osannolikt att EU åtminstone på kort eller medellång sikt kommer att anta lika eller mer ambitiösa klimatmål än . Utgångspunkten för det svenska klimatarbetet bör därför vara att kommer att ha skarpare klimatmål än EU. Kommissionens bedömning om en 25-årig omställningstid pekar på att en svensk omställning till 2045 behöver genomföras omgående. För att EU ska kunna nå sina mål, med nuvarande utformning och fördelning, bedömer utredningen att det ligger i unionens intresse att en del medlemsstater går före i att minska sina utsläpp. Det finns flera medlemsstater förutom , t.ex. och , som har antagit nationella klimatmål som är mer ambitiösa än EU:s och som omfattar även den handlande sektorn. Resultatet av Mark- och tolkning i dess yttrande till regeringen i mål nr M 11730-18 i ären- det om Preemraff blir att villkor inte kan ställas om utsläpp av växt- husgaser i tillstånd för verksamheter i EU ETS på grund av EU- rätten, som därmed tolkas som att den hindrar medlemsstaterna från att driva en mer ambitiös klimatpolitik för den handlande sektorn än 4Meddelande från Europeiska kommissionen, Den Europeiska gröna given, COM(2019) 640, 11december 2019, s. 7. EU-rättsligt utrymme för ökad styrning Utredningen bedömer att innebörden av EU:s klimatpolitik med den Europeiska gröna given är att unionslagstift- ningen inte ska hindra klimatomställningen. Det bör hållas i åtanke att förarbetena till lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter5 skrevs innan EU ETS hade tagits i bruk och att man då hade stora förväntningar på att ett marknadsbaserat system skulle hantera utsläppen av växthusgaser från de sektorer som ingår i systemet. Resonemanget i samband med det svenska genom- förandet utgick därför till stora delar från att EU ETS skulle nå den skyddsnivå som behövs för klimatet. Exempel på kompletterande styrning av den handlande sektorn I konsekvensanalysen i kapitel 8 behandlas varför EU ETS som styr- medel inte är konstruerat för att bidra i tillräcklig utsträckning till klimatmål som är mer ambitiösa än EU:s, nyttan av komplet- terande styrning i den handlande sektorn samt den s.k. vattensängs- effekten (se främst avsnitt 8.4.2). I detta kapitel ges exempel på kompletterande styrning av den handlande sektorn utöver EU ETS eftersom det ger en bild av hur stort det rättsliga utrymmet för sådan styrning är i praktiken. I tillämpas redan ett flertal kompletterande nationella styr- medel i den handlande sektorn som koldioxidskatt, energiskatt, flyg- skatt och Industriklivet (se avsnitt 3.6). Inom EU har olika åtgärder beslutats som innebär komplette- rande styrning av den handlande sektorn. De mest uppenbara är kanske energieffektiviseringsdirektivet6 och förnybartdirektivet7 (se avsnitt 6.1.3) där bl.a. har pekat på att det senare går emot logiken i EU ETS.8 Även EU-lagstiftning som inte är direkt riktade mot utsläpp av växthusgaser som t.ex. ekodesigndirektivet9 bidrar i viss mån till utsläppsminskningar genom att det ställer krav på pro- 2003/04:132, Handel med utsläppsrätter. 6Europaparlamentets och rådets direktiv /27/EU av om energi- effektivitet(energieffektiviseringsdirektivet). 7Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av om främ- jande av användningen av energi från förnybara energikällor (förnybartdirektivet). 8Langlet, (2019). 9Europaparlamentets och rådets direktiv /125/EG av om upprät- tande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energirelaterade produkter (ekodesign- direktivet). EU-rättsligt utrymme för ökad styrning dukters miljöprestanda och energianvändning ur ett livscykelper- spektiv och detsamma gäller avfallslagstiftningen10. Utsläppshandelsdirektivet innehåller sedan den senaste översynen en uttrycklig hänvisning till nationella åtgärder i den handlande sek- torn. Enligt artikel 12.4 kan medlemsstaterna annullera överskott av utsläppsrätter som skapats till följd av nationella åtgärder för att stänga elproduktionskapacitet. Bestämmelsen är skriven med utfas- ningen av kolkraft i åtanke för att inte riskera att den leder till över- skott och därmed sänkta priser på utsläppsrätter och vattensängs- effekt. Den risken minskas dock av marknadsstabilitetsreserven som tar upp och annullerar en del av det överskott som kan uppstå. har redan beslutat att annullera de överskott av utsläpps- rätter som uppstår till följd av landets utfasning av kolkraft och som inte tas upp av marknadsstabilitetsreserven. Det finns ett antal exempel på när medlemsstater har valt att inte införa nationella styrmedel i den handlande sektorn för att de t.ex. har bedömts strida mot förbudet mot gränsvärden, strida mot EU ETS syften eller skapa för stora konkurrensnackdelar. Det finns dock också en rad exempel på att andra medlemsstater använder kompletterande nationell styrning inom EU ETS. Ett av de mest kända exemplen på kompletterande styrning är det prisgolv i elsektorn som införde 2013.11 har tolkat artikel 4 utsläppshandelsdirektivet och artikel 9.1 industri- utsläppsdirektivet som att de bara förbjuder gränsvärden i de särskilda tillstånd som krävs för verksamheter inom EU ETS. har ansett att medlemsstaterna i övrigt är fria att införa nationella regler, gränsvärden och andra tillståndsordningar. Syftet med infö- randet av prisgolvet var att kunna nå nationella klimatmål som var mer ambitiösa än EU:s och inkluderade utsläpp i den handlade sektorn. Prisgolvet infördes som ett skattepåslag så att det sammanlagda priset för utsläppsrätter plus den nya nationella skatten blev ett föreskrivet belopp. Effekten av prisgolvet blev signi- fikant och utsläpp inom den handlande sektorn halverades mellan 2006 och 2018.12 har också använt utsläppsstandarder (Emission Performance Standards) för att sätta tak för utsläppen av koldioxid 10Europaparlamentets och rådets direktiv /98/EG av om avfall (avfallsdirektivet). 11Finance Act 2011, . 12Romson, m.fl. (2020), s. 16-17. EU-rättsligt utrymme för ökad styrning från vissa anläggningar för fossil energiproduktion. Det innebär en typ av gränsvärden men har ansetts verka parallellt med, och inte i stället för, EU ETS. Åtgärden notifierades till kommissionen i enlig- het med artikel 193 fördraget om Europeiska unionens funktions- sätt. Dessa utsläppsstandarder gäller till 2044 och ses över var femte år. De följer inte EU ETS men kan anpassas vid större ändringar av utsläppshandelssystemet och för att säkerställa att de två styrmedlen är kompatibla.13 klimatmål inkluderar utsläpp i den handlade sektorn och är inskrivna i klimathandlingslag.14 För att genomföra målen har antagit en detaljerad tidplan för när varje kolkraftverk ska stänga samt hur ägarna ska kompenseras eko- nomiskt.15 I en underlagsrapport till utredningen menar IVL16 att politik visar att det går att kombinera regleringar med ut- släppshandel men menar att det är osäkert hur stor skillnad politik har gjort eftersom antalet kolkraftverk i EU har minskat stadigt och i snabbare takt i samband med att priset på utsläppsrätter har stigit. Det är fler medlemsstater som har antagit lagstiftning med slutdatum för användning av kol, t.ex. har beslutat att det är förbjudet att använda kol som bränsle vid produktion av el eller värme17, har beslutat att deras kolkraftverk ska stänga 202218 och att kol- kraftverken ska stänga . använder även styrmedel för att stötta infasningen av förnybar energi20 genom att producenter av förnybar el garanteras ett pris per såld kWh förnybar el, s.k. inmatningstariff. Enligt IVL:s analys21 har inmatningstarifferna sannolikt lett till att sänka kostna- derna för förnybar el, även för resten av EU. 13The Energy Act 2013 och Emission Performance Regulations 2015. Se även (2019), s. 3. 14Gesetz zur Einführung eines Bundes-Klimatschutzgesetzes und zur Änderung weiterer Vorschriften, . 15Gesetz zur Reduzierung und zur und zur Änderung weiterer Gesetze (Kohleausstiegsgesetz), . 16Romson, m.fl. (2020), s. 17. 17Lag om förbjudande av energiutvinning ur kol, 29.3.2019/416. 18LOI n°2019-1147 du 8 novembre 2019 relative à l'énergie et au climat (1). 19493 van , houdende Regels voor het produceren van elektriciteit met behulp van kolen (verbod op kolen bij elektriciteitsproductie). 20Gesetz für den Ausbau erneuerbarer Energien (Erneuerbare-Energien-Gesetz - EEG 2017), version från . 21Romson, m.fl. (2020), s. 24. EU-rättsligt utrymme för ökad styrning blev förnybar el ett konkurrenskraftigt alternativ vilket har skyndat på utfasningen av kolkraft i EU. har tidigare övervägt att införa gränsvärden för utsläpp av koldioxid för kolkraftverk men det ansågs inte möjligt med tanke på artikel 9.1 industriutsläppsdirektivet så i stället använ- des frivilliga överenskommelser. nationella klimat- strategi från 201922 innehåller ett antal förslag varav ett är införandet av ett prisgolv eller skattepåslag för elproducenter, likt det som finns i . I strategin ingår också ett skattepåslag (Carbon ) som trädde i kraft för industri som ingår i EU ETS. Skatten läggs ovanpå kravet att inneha utsläppsrätter i EU ETS och skattesatsen sätts så att summan av skatten och kost- naden för utsläppsrätterna blir en föreskriven summa. Om priset på utsläppsrätterna varierar kommer den sammantagna kostnaden för företagen att vara densamma. Priset startar på (sam- manlagd kostnad för skatten och utsläppsrätterna) och ökar avsevärt . Strängare skyddsåtgärder - industriutsläppsdirektivet och EU ETS Enligt industriutsläppsdirektivet antas s.k. BREF-dokument och slutsatser om bästa tillgängliga teknik (Best Available Techniques – BAT) för olika branscher. Slutsatser om bästa tillgängliga teknik enligt industriutsläppsdirektivet riktar sig generellt inte mot utsläpp av växthusgaser men det finns några exempel. En del av slutsatserna sätter gränsvärden för utsläpp men de innehåller också andra typer av försiktighetsmått som kan påverka utsläpp av växthusgaser, vilket beskrivs mer utförligt i avsnitt 6.1.2. Utsläppshandelsdirektivet ska enligt artikel 2 inte påverka tillämp- ningen av industriutsläppsdirektivet. När utsläpphandelsdirektivet förhandlades fram valde dock medlemsstaterna att göra ett undantag från artikel 2 genom att harmonisera att gränsvärden för direkta utsläpp av växthusgaser inte får sättas i tillstånd för verksamheter som ingår i EU ETS. Huvudregeln är att medlemsstaterna får tillämpa strängare skyddsåtgärder än enligt artikel 193 fördraget om den Europeiska unionens funktionssätt. 22Integraal Nationaal Energie- en Klimaatplan 2021-2030, . 23Wet belastingen op milieugrondslag, Geldend van 01-01-2021 t/m heden. EU-rättsligt utrymme för ökad styrning notifieras till kommissionen Det gäller dock inte om skyddsnivån har harmoniserats eftersom medlemsstaterna i de fallen har enats om var nivån ska ligga inom hela EU. I enlighet med artikel 26 utsläppshandelsdirektivet anger därför artikel 9.1 EU:s industriutsläppsdirektiv att tillstånd för verksamheter som ingår i EU ETS inte ska omfatta gränsvärden som syftar till att begränsa direkta utsläpp av de växthusgaser som ingår i utsläpps- handelssystemet. Undantag är om sådana gränsvärden är nödvändiga för att förhindra betydande lokala föroreningar, något som inte är aktuellt för koldioxid men i vissa fall kan gälla perfluorkolväten och dikväveoxid som också ingår i utsläppshandelssystemet. Bestämmel- sen genomförs i svensk rätt i 16 kap. 2 c § som anger att det inte får beslutas om villkor om gränsvärden för sådana utsläpp men med ett tillägg om att det inte heller får beslutas om villkor som genom att reglera använd mängd fossilt bränsle syftar till en begräns- ning av koldioxidutsläpp. När EU ETS skulle införas gjorde kommissionen en analys24 av synergierna mellan förslaget till utsläppshandelsdirektiv och IPPC- direktivet25 (industriutsläppsdirektivets föregångare). Kommissionen fastställde att IPPC-direktivet täckte även utsläpp av växthusgaser. Enligt kommissionen infördes förbudet mot gränsvärden eftersom utsläppshandel bör tillåta utsläppen att få variera efter ekonomiska beslut av verksamhetsutövaren. Att sätta gränsvärden skulle också minska fördelarna av utsläppshandeln eftersom anläggningarna inte skulle få öka sina utsläpp. Kommissionen framhöll dock att IPPC-direktivet fortsatt skulle tillämpas fullt ut för anläggningar utanför EU ETS och att utsläpps- handelssystemet inte fick leda till en ökning av andra utsläpp över gränsvärdena.