sou · H9B329 · 2021-04-29 00:00:00 — Det finns ett antal processuella regler som anger hur brev och andra försändelser får hanteras i det brottsbekämpande arbetet. Bestämmelser som ger de brottsbekämpande myndigheterna tillgång till sådana uppgifter inom en förundersökning finns i 27 kap. RB. I lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott (preventivlagen) och lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll (LSU) finns regler som ger brottsbekämpande myndigheter tillgång till uppgifterna utanför en förundersökning. För finns särskilda regler. Enligt 27 kap. 1 § RB får föremål som skäligen kan antas ha betydelse för utredning om brott eller vara avhänt någon genom brott eller förverkat på grund av brott tas i beslag. Detsamma gäller föremål som skäligen kan antas ha betydelse för utredning om förverkande av utbyte av brottslig verksamhet. I 27 kap. 3 § regleras möjligheten att ta brev och andra försändelser som finns hos ett postbefordringsföretag i beslag. För sådana försändelser ställs särskilda krav. Medan beslag i allmänhet får beslutas oberoende av brottets svårhetsgrad, krävs det för beslag av brev och andra försändelser hos ett postbefordringsföretag ett brott för vilket det är föreskrivet fängelse . Det innebär att fängelse ska ingå i brottets straffskala. Beslag enligt paragrafen får beslutas i alla stadier av en brottsutredning och även rikta sig mot icke misstänkta. Regleringen omfattar bl.a. brev, paket, telegram, vykort och utbetalningsavier. Däremot omfattas inte elektroniska meddelanden. Det ställs inte något krav på att försändelsen ska vara avsedd för eller härröra från en misstänkt. Paragrafen är tillämplig enbart så länge försändelsen finns hos, dvs. hanteras av, befordringsföretaget. avses företag som på affärsmässiga grunder huvudsakligen förmedlar meddelanden i form av postförsändelser som andra lämnar för distribution (se prop. 1992/93:200 s. 161 f.). Brev eller andra försändelser som finns hos ett postbefordringsföretag får tas i beslag efter beslut av åklagare eller annan undersökningsledare, men inte av en polis (27 kap. 4 § andra stycket). Vidare ställs det i 27 kap. 12 § särskilda krav i fråga om granskning av försändelsen. Utgångspunkten är att försändelser får undersökas närmare endast av rätten, åklagaren eller annan undersökningsledare och att brev och andra slutna handlingar inte heller får öppnas av någon annan än de nu uppräknade kategorierna. Det anses dock tillåtet för den som verkställer beslaget att göra en ytlig undersökning, om det krävs för att klarlägga om handlingen är sådan att den ska tas i beslag. Åklagare eller annan undersökningsledare får vidare delegera granskningen till den som anlitas för utredningen eller till en sakkunnig. Om den, från vilken beslag sker, inte är närvarande vid beslaget, ska denne utan dröjsmål underrättas om beslaget och om vad som har skett med det beslagtagna. Om en försändelse hos ett befordringsföretag har tagits i beslag, ska mottagaren underrättas först när det kan ske utan men för utredningen. Även en känd avsändare ska underrättas (se 27 kap. 11 §). Normalt sker underrättelsen genom att vederbörande får en kopia av beslagsprotokollet. I 27 kap. 9 § RB regleras ett hemligt tvångsmedel, nämligen möjligheten att hålla kvar försändelser under befordran för att möjliggöra eventuellt beslag (ofta kallat postkontroll). stycke får rätten, på yrkande av undersökningsledaren eller åklagaren, förordna att en försändelse som får tas i beslag och som väntas komma in till ett befordringsföretag, ska hållas kvar till dess frågan om beslag har avgjorts. Ett förordnande ska, enligt andra stycket, meddelas att gälla , högst en månad, från den dag då förordnandet delgavs befordringsföretaget. I förordnandet ska det tas in en underrättelse om att meddelande om åtgärden inte utan tillstånd av undersökningsledaren eller åklagaren får lämnas till avsändaren, mottagaren eller någon annan. Den som i ett enskilt fall utan tillstånd avslöjar åtgärden kan därmed straffas enligt 9 kap. 6 § RB. Liksom i 27 kap. 3 § avses med försändelse i 27 kap. 9 § inte bara brev utan även paket och andra försändelser. Fler befordringsföretag än postbefordringsföretag omfattas av regleringen. Paragrafen är även tillämplig på försändelser som har avlämnats för befordran med t.ex. järnväg, buss, fartyg eller något annat transportmedel (se prop. 1942:5 s. 209 f. och 508). Även budföretag omfattas således. Det ställs inte upp något krav på att försändelsen ska vara avsedd för någon som är misstänkt. Däremot begränsar regleringen i 27 kap. 3 § RB möjligheten att ta en försändelse i beslag hos ett postbefordringsföretag, genom kravet på att det ska vara föreskrivet fängelse för brottet. I 27 kap. 9 a § finns en möjlighet för åklagare att fatta ett interimistiskt beslut om postkontroll, om det kan befaras att det skulle medföra en fördröjning av väsentlig betydelse för utredningen att inhämta rättens tillstånd till åtgärden. Om åklagaren fattar ett sådant beslut ska det anmälas skriftligen till rätten, som skyndsamt ska pröva frågan. Paragrafen ska tillämpas endast i situationer där syftet med åtgärden riskerar att gå förlorat om rättens beslut skulle avvaktas. Möjligheten att hålla kvar försändelser enligt här angivna regler används sällan. Ett skäl härtill är att det numera finns andra sätt att kommunicera skriftligen än genom postbefordran. Tvångsmedlet har dock fortfarande betydelse för att kontrollera postdistribution av t.ex. misstänkt narkotika. Ett annat skäl till att tvångsmedlet inte används så ofta är att det anses vara så tidskrävande och omständligt att misstänkta försändelser riskerar att distribueras till mottagaren innan beslut om postkontroll har hunnit fattas. har i betänkandet Beslag och husrannsakan – ett regelverk för dagens behov (SOU 2017:100) föreslagit vissa änd- ringar i här återgivna bestämmelser om beslag och kvarhållande av försändelser. Ändringarna har som främsta syfte att förenkla hanteringen och att modernisera språket i bestämmelserna. Förslagen bereds inom . Den som i postverksamhet får tillgång till uppgifter som rör kvarhållande eller beslag av försändelser enligt 27 kap. RB har tystnadsplikt enligt 2 kap. 14 § postlagen. Tystnadsplikten gäller även i förhållande till avsändaren och mottagaren av försändelsen. 5.2.2Kontroll och kvarhållande enligt preventivlagen Lagen om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott (preventivlagen) ger myndigheter möjlighet att använda hemliga tvångsmedel för att förhindra brott, dvs. Preventivlagen rör främst brottslig verksamhet inom område, men även kan använda sig av lagen. Det sker dock mycket sällan. I 4 § regleras förutsättningarna för att meddela tillstånd att undersöka, öppna och granska brev, telegram, paket och andra försändelser som finns hos ett befordringsföretag (s.k. postkontroll). Regleringen liknar den i 27 kap. 9 § RB, men medger ett delvis annat förfarande. Eftersom tvångsmedlen som regleras i preventivlagen ska användas utanför förundersökning måste försändelsen kunna granskas och hanteras utan något beslut om beslag. Ett tillstånd till postkontroll får meddelas, om det med hänsyn till omständigheterna finns en påtaglig risk för att en person kommer att utöva brottslig verksamhet som innefattar bl.a. sabotage, spioneri och terroristbrott. Tillstånd får också meddelas, om det finns en påtaglig risk för att det inom en organisation eller grupp kommer att utövas sådan brottslig verksamhet och det kan befaras att en person som tillhör eller verkar för organisationen eller gruppen medvetet kommer att främja denna verksamhet (se 1 och 4 §§). I tillståndet kan rätten förordna att en viss försändelse som ankommer till ett befordringsföretag ska hållas kvar till dess att den närmare har undersökts, öppnats eller granskats. Förordnandet ska innehålla en underrättelse om att meddelande om åtgärden inte får lämnas till avsändaren, mottagaren eller någon annan, utan tillstånd av den som har begärt åtgärden (4 § andra stycket). Frågor om tillstånd till tvångsmedel enligt preventivlagen prövas av domstol () efter ansökan av åklagare. Tillstånd får meddelas endast om åtgärden är proportionerlig och av synnerlig vikt för att förhindra brottslig verksamhet. En försändelse som omfattas av tillstånd enligt 4 § får undersökas, öppnas eller granskas av rätten, en åklagare, eller . Efter anvisning får granskningen utföras även av en sakkunnig eller någon annan som har anlitats i ärendet. Försändelsen ska undersökas möjligt. När undersökningen har slutförts, ska en försändelse som finns hos ett befordringsföretag sändas till den som försändelsen är ställd till, om försändelsen inte tas i beslag. (14 §) 5.2.3Kontroll och kvarhållande enligt lagen om särskild utlänningskontroll Enligt lagen om särskild utlänningskontroll får en utlänning utvisas ur landet bl.a. om det med hänsyn till vad som är känt om utlänningens tidigare verksamhet och övriga omständigheter kan befaras att denne kommer att begå eller medverka till terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott eller försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott (1 § LSU). Om ett beslut om sådan utvisning tills vidare inte ska verkställas på grund av inhibition eller ett tidsbegränsat uppehållstillstånd, får den myndighet som beslutar om utvisning också besluta att vissa tvångsmedelsregler som finns i 19–22 §§ LSU ska tillämpas på utlänningen. Detsamma gäller om ett beslut om avvisning eller utvisning enligt 8 kap. utlänningslagen (2005:716), eller utvisning på grund av brott enligt 8 a kap. utlänningslagen eller motsvarande äldre bestämmelser, inte kan verkställas och det finns omständigheter avseende utlänningen som nämnts ovan. Det är då , eller regeringen efter överklagande, som får besluta om tillämpning av tvångsmedelsbestämmelserna. (11 och 11 a §§ LSU) Lagens tvångsmedel innebär bl.a. att rätten under vissa förutsättningar får meddela Säkerhetspolisen eller tillstånd att närmare undersöka, öppna eller granska post- eller telegrafförsändelser, brev, andra slutna handlingar eller paket som finns hos ett befordringsföretag. Rätten får också i ett sådant tillstånd förordna att en försändelse som avses i tillståndet och som ankommer till ett befordringsföretag, ska hållas kvar till dess att den närmare har undersökts, öppnats eller granskats. Förordnandet ska innehålla en underrättelse om att meddelande om åtgärden inte får lämnas till avsändaren, mottagaren eller någon annan, utan tillstånd av den som har begärt åtgärden. (20 §) Frågan om tillstånd till tvångsmedel enligt lagen prövas av på begäran av Säkerhetspolisen eller . En försändelse eller någon annan handling som omfattas av tillstånd enligt 20 § får inte närmare undersökas, öppnas eller granskas av någon annan än rätten, en åklagare, eller . En sådan handling ska undersökas möjligt. När undersökningen har slutförts ska en försändelse som finns hos ett befordringsföretag sändas till den som försändelsen är ställd till, om den inte tas i beslag. (22 §) 5.2.4Kontroll, kvarhållande och beslag enligt tullagen och lagen om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen Kontroll av postförsändelser och försändelser förmedlade av kurirföretag I tullagen (2016:253) finns bestämmelser om övervaknings- och kontrollverksamhet vid yttre gräns, dvs. gräns mot ett land som inte är medlem i EU. Tullagen kompletterar bl.a. den s.k. unionstullkodexen1. Kontrollen av varor som förs in från ett annat EU-land regleras i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen (inregränslagen). Av 4 kap. 19 § tullagen följer att en tulltjänsteman får undersöka postförsändelser, såsom paket, brev och liknande försändelser, och motsvarande försändelser förmedlade av kurirföretag. En försändelse får öppnas om den finns hos , på ett utväxlingspostkontor eller vid ett kurirföretags första sorteringsterminal och det finns anledning att anta att försändelsen innehåller en vara för vilken deklarations- eller uppgiftsskyldigheten inte har fullgjorts. 1Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av om fastställande av en tullkodex för unionen. sändelser som innehåller förtroliga meddelanden finns särskilda restriktioner. Beslut om att öppna försändelser får, enligt 20 §, fattas endast av en tjänsteman som har förordnats för uppgiften av chefen för . Om försändelsen innehåller ett förtroligt meddelande ska detta tillslutas och skickas vidare till mottagaren. I 21 § anges att en försändelse som öppnats med stöd av 20 § inte får undersökas närmare än vad som är nödvändigt för att uppnå syftet med undersökningen. Det anges också att det ska föras protokoll över undersökningen. Om det inte finns särskilda skäl som talar emot det ska mottagaren av försändelsen, och om möjligt även avsändaren, underrättas om att försändelsen har öppnats. Även inregränslagen ger befogenhet att kontrollera postförsändelser. Av 8 § framgår att en tulltjänsteman får undersöka postförsändelser, såsom paket, brev och liknande försändelser, och motsvarande försändelser förmedlade av kurirföretag. Försändelsen får öppnas bara om det finns anledning att anta att den innehåller en vara som omfattas av lagen och att denna vara kan tas i beslag enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling (smugglingslagen). För försändelser som kan antas innehålla förtroliga meddelanden gäller i övrigt samma förutsättningar och begränsningar för kontrollen som enligt tullagen (se 9 och 10 §§ inregränslagen). Lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter ger också befogenhet att undersöka och öppna postförsändelser (se 3 kap. 1–3 §§). Även tullagen och inregränslagen innehåller bestämmelser om kvarhållande av försändelser (här kallat postspärr). Enligt 4 kap. 22 § tullagen och 11 § inregränslagen har möjlighet att besluta att en postförsändelse eller en motsvarande försändelse som förmedlas av ett kurirföretag, ska hållas kvar av befordringsföretaget för att ska kunna utföra sina kontroller. Kvarhållande kan beslutas, om det finns anledning att anta att försändelsen innehåller narkotika, vapen, ammunition eller explosiv vara som kan tas i beslag enligt smugglingslagen och det är nödvändigt för att beslag ska kunna ske. Beslutet behöver dock inte fattas av rätten utan det är tillräckligt att beslutet fattas av en chefstjänsteman som har förordnats av chefen för . Beslutet får endast gälla , högst en månad, från den dag då beslutet delgavs befordringsföretaget. Ett beslut om kvarhållande får verkställas , men ska prövas av chefen för eller chefen för . I 4 kap. 23 § tullagen och 11 § tredje stycket inregränslagen anges att ett befordringsföretag är skyldigt att på begäran av överlämna en försändelse som har belagts med postspärr. innehåller tullagen och inregränslagen bestämmelser om tystnadsplikt för kurirföretag. I 4 kap. 23 a § tullagen och 11 a § inregränslagen anges att den som i ett kurirföretag har fått del av eller tillgång till uppgifter som handlar om att hålla kvar försändelser eller om ett efterföljande beslag enligt 22 § smugglingslagen, inte obehörigen får röja eller utnyttja vad denne därigenom har fått veta. I paragraferna erinras om att bestämmelser om tystnadsplikt för den som i postverksamhet har fått del av eller tillgång till motsvarande uppgifter finns i 2 kap. 14 § postlagen. I 4 kap. 23 b § tullagen och 11 b § inregränslagen erinras om att bestämmelser om ansvar för den som bryter mot tystnadsplikten finns i 20 kap. 3 § BrB. Enligt 4 kap. 18 § tullagen är ett befordringsföretag skyldigt att till anmäla, om det i företagets verksamhet uppkommer en misstanke om att en försändelse innehåller narkotika, vapen, ammunition eller explosiv vara som kan tas i beslag enligt smugglingslagen. På begäran av ska försändelsen överlämnas till verket. Motsvarande bestämmelser finns i 12 § inregränslagen. 6Ökade möjligheter att lämna uppgifter till brottsbekämpande myndigheter I uppdraget ingår att se över postlagens bestämmelser om tystnadsplikt m.m. i syfte att underlätta de brottsbekämpande myndigheternas arbete mot och förhindra illegal handel via post med narkotika, inklusive narkotikaklassade läkemedel, samt med varor som dopningsmedel, prekursorer för framställning av narkotika, hälsofarliga varor, vapen, explosiva varor och förfalskade id-handlingar. I uppdraget ingår också att analysera och bedöma arbetsmiljöaspekter för personal på utlämningsställen och hos postoperatörer, såväl utifrån nuvarande situation som vid ändrade förutsättningar för informationsutbyte med de brottsbekämpande myndigheterna. Nödvändiga författningsförslag ska lämnas. har handeln över internet utvecklats allt mer. Även möjligheterna att via internet köpa narkotika och andra missbrukssubstanser har ökat. sker en stor del av narkotikahandeln via internet och handeln ökar (se , s. 3 ff.). Beställningar kan ske såväl på öppna sidor på internet som inom den krypterade näthandeln (”Darknet”). Betalning sker vanligtvis via krypteringstjänster och kryptovaluta. Liksom vid legal näthandel skickas varorna hem till köparen. En stor del av Ökade möjligheter att lämna uppgifter till brottsbekämpande myndigheter narkotikaförsäljningen över internet sker inom via svenska hemsidor. Enligt en uppskattning från omsätter svenska slutkunders handel med narkotika över internet mellan 700 miljoner och . Handeln över nätet gör det enklare för enskilda att få tag på narkotika och andra missbrukssubstanser. Vid försäljning via internet finns en stor risk för att narkotika sprids utan kontroll över köparnas ålder eller hälsotillstånd. Den ökade tillgången via internet innebär också att narkotika sprids till orter och platser där någon fysisk droghandel inte sker. För den som är bosatt i glesbygd är inköp över internet ofta det enda sättet att få tillgång till narkotika och andra missbrukssubstanser. I norra bedöms näthandeln med narkotika generellt vara större än gatuhandeln (se , s. 9). Den ökade försäljningen över internet har medfört att en tilltagande mängd narkotika och andra missbrukssubstanser transporteras i det nationella postflödet. Således skickas och sprids narkotika i allt högre grad via sorteringsterminaler, brevbärarkontor och utlämningsställen runt om i landet. Enligt uppskattning skickas upp till en miljon narkotikaförsändelser med inrikespost . Mindre brev innehållande narkotika delas ut direkt i den enskildes postlåda. Skrymmande brev och paket lämnas ut hos ombud. Det förekommer även att narkotika skickas i rekommenderade brev, där betalning sker i samband med att ett brev hämtas ut. Det är enligt bedömning i huvudsak brev som används för narkotikaleveranser. Den troliga anledningen till det är att paket är spårbara och att det därför finns en större risk för upptäckt vid användning av paket. Ett exempel på hur narkotika säljs via internet och skickas till köpare med post går att finna i ett avslutat mål vid (dom i mål B 945-20). I målet har två personer dömts till ansvar för synnerligen grovt narkotikabrott och brott mot lagen (2009:366) om handel med läkemedel efter att ha sålt narkotika och läkemedel via olika näthandelssajter på Darknet. En- ligt domen har narkotika och läkemedel sålts och levererats till närmare 2 000 adresser runt om i , men även till köpare i andra länder. Varorna har skickats till kunderna som postförsändelser. Målet omfattar närmare 7 700 överlåtelser av narkotika till ett sammanlagt värde om , fram och anses vara ett av de största målen i någonsin när det gäller Ökade möjligheter att lämna uppgifter till brottsbekämpande myndigheter försäljning av narkotika via internet. Påföljden för de båda inblandade har av tingsrätten bestämts till vardera fängelse. Efter överklagande i målet avseende den ena tilltalade har hovrätten bestämt påföljden för denne till fängelse och (mål B 4071-20). Hovrättens dom har vunnit laga kraft. Att posten används för att skicka substanser som används för missbruk är inte unikt för . Enligt Europol har posttjänster kommit att användas i allt högre utsträckning för att transportera narkotika. I ett flertal EU-länder har man sett en ansenlig ökning av antalet brev och paket som innehåller narkotika (se Europols rapport 2019, s. 64). Regeringen har gett i uppdrag att studera narkotikamarknader i . Studien ska bl.a. omfatta handeln med narkotika och narkotikaklassade läkemedel över internet. I uppdraget ingår att belysa marknadernas organisation och aktörer samt hur distributionen och försäljningen går till. Studien ska också belysa kopplingar mellan narkotikamarknaderna och annan brottslighet i kriminella miljöer. Uppdraget ska redovisas till regeringen . 6.2.2Annan olaglig verksamhet kopplad till hantering av post Teoretiskt sett kan nästan vad som helst skickas i en postförsändelse. Narkotika utgör också endast en del av den omfattande handeln med illegala eller farliga varor där varorna skickas via post. Dopningsmedel och prekursorer för framställning av narkotika är exempel på andra olagliga varor som säljs över internet och skickas hem till enskilda. För dopningsmedel bedöms näthandeln vara större än gatuhandeln i hela landet (se , , s. 9). Det förekommer också att läkemedel som inte är narkotikaklassade, säljs via internet av någon som inte har tillstånd till det och därefter skickas hem till enskilda via post. Illegala vapen, explosiva varor och förfalskade id-handlingar är exempel på andra varor som förekommer i postflödet. I samband med att försändelser lämnas in eller hämtas ut hos ombud förekommer det att misstänkt förfalskade id-handlingar används som legitimationshandlingar. Det har blivit allt vanligare att varor beställs eller köps över nätet i någon annans Ökade möjligheter att lämna uppgifter till brottsbekämpande myndigheter namn och därefter hämtas ut från paket- eller postombud med hjälp av förfalskade eller stulna id-handlingar. Enligt utgör förfalskade id-handlingar ett problem i samband med utredningar om bedrägerier där varor, t.ex. mobiltelefoner, köpts över internet. Organiserad brottslighet omfattar ofta olika brottsområden. Enligt Europol handlar de kriminella nätverken inte sällan med flera olika illegala varor, t.ex. narkotika och vapen. Förfalskade id-handlingar används ofta i samband med hanteringen av försändelser med illegalt innehåll. (Se Europols rapport 2019, s. 66 ff.) Hos postoperatörerna sker hanteringen av postförsändelser vid olika sorteringsterminaler, på brevbärarkontor och utlämningsställen och av enskilda brevbärare. Personalen kan komma i kontakt med narkotika och andra olagliga varor som skickas via post t.ex. i samband med att en försändelse går sönder, läcker eller om pulver eller tabletter trillar ur ett kuvert. Misstankar om att narkotika eller andra olagliga varor skickas med posten kan även uppkomma om en försändelse luktar eller om den är identisk med en tidigare försändelse som har innehållit t.ex. vapen eller narkotika. En misstanke om olagligt innehåll kan också väckas på grund av en logotyp på ett kuvert som man vet kommer från en viss webbsida, eller på grund av kuvertets form eller kännedom om mottagaren. Brev hanteras inte bara av personal hos postoperatörerna utan även av personal hos olika postombud. Postnord har drygt 1 600 postombud och 300 utlämningsställen, där det är möjligt att lämna och hämta brev och paket. Ombuden består huvudsakligen av dagligvarubutiker. Vissa av ombuden är även ombud för olika paketdistributörer och hanterar därför även paket från t.ex. Schenker och DHL. Personalen hos postombuden kommer i kontakt med misstänkta försändelser främst i samband med utlämnande av rekommenderade brev eller brev som inte har kunnat lämnas ut i den enskildes postlåda. Misstankar kan även uppkomma i samband med utlämnande av paket, även om det främst synes vara brev som används för transport av otillåtet innehåll. Det förekommer också att misstankar om att