sou · H9B396 · 2021-12-15 00:00:00 — Men hänsyn till hur viktigt det är för förtroendet för valsystemet och valens legitimitet att det finns en kontroll av och insyn i val- förfarandet, är det angeläget att den reglering som syftar till att säkerställa insynen är tydlig både för dem som arbetar i val och för dem som granskar valens genomförande. För att klargöra det ansvar som har när det gäller valobservation är det enligt utred- ningens mening viktigt att detta också ska framgå av vallagen, dels för att undanröja varje tvivel om vad det innebär när det gäller åtaganden, dels för att tydliggöra vad som kan krävas av kommun- erna (i praktiken kommunernas valnämnder) för att ska upp- fylla sina förpliktelser på området. En föreskrift om reglering och ackreditering för valobservatörer föreslås därför tas in i vallagen som klargör detta. Föreskriften någon begränsning av allmänhetens och medias rätt till insyn i valförfarandet och att granska valens genom- förande. Föreskriften heller någon begränsning för en internationell eller nationell organisation eller institution som inte har sökt ackreditering för sina valobservatörer att genomföra val- observation. som kan bli föremål för valobservation åtagande när det gäller valobservation är allmänt hållna och gäller enligt artikel 8 i Köpenhamnsdeklaration nationella och lokala val. Det innebär att valen till respek- tive region- och kommunfullmäktige samt om- fattas av skyldigheten att ta emot och bjuda in valobservatörer. Uppgiften att ackreditera valobservatörer Uppgiften att ackreditera valobservatörer från nationella och inter- nationella organisationer eller institutioner föreslås ligga på den centrala valmyndigheten (). Ackreditering för val- observatörer ska bara kunna sökas av nationella eller internationella organisationer eller institutioner, men själva ackrediteringen gäller den enskilde observatören såsom representant för organisationen eller institutionen. Privatpersoner faller därmed utanför kretsen som kan söka ackreditering som valobservatör. Det framstår inte som nödvändigt att införa särskilda föreskrifter för valobservationer. En ackreditering ska i princip ges alla observatörer som anmäls oavsett när så sker. Ges ingen ackredi- tering så utgör det inget hinder för observatören att genomföra en valobservation. Förvaltningslagens allmänna bestämmelser om över- klaganden av förvaltningsbeslut gäller. Ett behov av en särskild över- klagandebestämmelse finns därför inte för det fall någon ackreditering inte ges. Skulle det i efterhand visa sig att en ackreditering skulle behöva återkallas, så ges en sådan möjlighet med tillämpning av 37 § förvaltningslagen. Skyldigheten att ta emot ackrediterade valobservatörer Det finns ingen föreskrift som ålägger kommunerna, länsstyr- elserna och de utlandsmyndigheter som anordnar förtidsröstning att ta emot ackrediterade valobservatörer och vidta de åtgärder som behövs för att de ska kunna genomföra sina valobservationer. Ut- redningen föreslår att en sådan bestämmelse tas in i vallagen. Väljargrupper med svårigheter att utnyttja sin rösträtt Kraven på tillgänglighet tydliggörs FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsned- sättning har till syfte att främja, skydda och säkerställa det fulla och lika åtnjutandet av alla mänskliga rättigheter och grundläggande friheter för alla personer med funktionsnedsättning och att främja respekten för deras inneboende värde. ratificerade konven- tionen och den trädde i kraft . Det är således en given utgångspunkt att alla väljare, även de som på grund av sjukdom, funktionsnedsättning eller ålder har svårt att utnyttja sin rösträtt därmed ska ges så jämbördiga förutsättningar som möj- ligt att kunna utnyttja den rätten. Enligt vallagen ska kommunerna se till att det finns lämpliga lokaler som kan användas som val- och röstningslokaler och som i fråga om lokalisering, tillgänglighet och öppethållande ger väljarna goda möjligheter att rösta. I de kontakter utredningen haft med organisationer som företräder personer med funktionsnedsättningar har för utredningen framhållits att det finns svårigheter för deras väljargrupper att kunna utnyttja sin rösträtt som inte bara handlar om lokalernas fysiska tillgänglighet utan också om andra delar av röstningsförfarandet, t.ex. information om röstningsförfarandet an- passad till väljargrupper med skilda funktionsnedsättningar och ut- bildning för röstmottagare för att på bästa sätt kunna hjälpa dessa väljargrupper. Liknande synpunkter har också framkommit i flera nationella och internationella rapporter, från bland andra Myndig- heten för delaktighet och Europeiska ekonomiska och sociala kom- mittén inom Europeiska unionen, och återkommit . Det finns därför, enligt utredningens mening, skäl för att höja ambitionsnivån genom en bestämmelse i vallagen som tydliggör att tillgänglighet omfattar inte bara lokalernas beskaffenhet utan också röstningsförfarandet och informationen till väljarna. Den föreslagna bestämmelsen avser generellt verkande åtgärder som kommunerna kan vidta för att alla väljare ska ges så jämbördiga förutsättningar som möjligt att kunna utnyttja rätten att rösta i val- och röstnings- lokaler. En höjning av ambitionsnivån innebär emellertid inte att alla lokaler för röstning måste ha samma utformning. Det behöver vara möjligt för kommunerna att anordna röstmottagning i lokaler som kan erbjuda en viss variation av anpassningar. Det ska även noteras att antalet lokaler för förtidsröstning och deras lokalisering utgör en generell tillgänglighet som behöver kunna beaktas tillsammans med lokalernas utformning. En närmare konkretisering av den föreslagna bestämmelsen får i ett första skede ske genom råd och rekommendationer För att säker- ställa att råd och rekommendationer ger önskvärd effekt ska till- gängligheten vid val regelbundet följas upp i syfte att bedöma om föreskrifter bör införas. En gemensam vägledning för att säkerställa tillgängligheten vid val För att underlätta arbetet med tillgänglighet inom valadministra- tionen föreslår utredningen att får i uppdrag att ta fram och upprätthålla en vägledning med samlade regler och rekom- mendationer för tillgänglighet vid val. Vägledningen ska utarbetas i samverkan med både organisationer som företräder personer med funktionsnedsättningar och med Myndigheten för delaktighet och i samråd med Kommuner och Regioner. Val- och röstningslokalers tillgänglighetsstatus För att ytterligare stärka informationen om tillgänglighet föreslås att ska samla in röstmottagningsställenas tillgänglig- hetsstatus och när och hur väljare kan begära ambulerande röstmot- tagare samt tillhandahålla informationen på myndighetens webbplats. Det ska vidare finnas en upplysning på väljarnas röstkortsför- sändelse att de kan vända sig till kommunen för information om lokalernas tillgänglighet samt om när och hur man kan begära ambu- lerande röstmottagare. Varje kommun ska senast före valdagen meddela Val- myndigheten var och när röstmottagningen kan ske inom kom- munen samt uppgifter om lokalernas tillgänglighet. Målgruppen för ambulerande röstmottagare breddas Utöver väljare som på grund av sjukdom, funktionsnedsättning eller ålder inte själva kan ta sig till ett röstmottagningsställe föreslår ut- redningen en utökning av de väljargrupper som kan använda ambu- lerande röstmottagare. Det gäller personer som är placerade i polis- arrest, på särskilt ungdomshem, LVM-hem eller annan inrättning som begränsar deras möjligheter att rösta i röstningslokal. För att stärka skyddet för valhemligheten ersätts den nuvarande möjligheten att rösta med lantbrevbärare som bud med möjligheten att använda ambulerande röstmottagare. Detta innebär att kommunen får ansvar för all röstmottagning inom kommunen. Väljare som har ställföreträdare Det bör klargöras i utbildningen för gode män och förvaltare att de så långt möjligt ska hjälpa sin huvudman att kunna utnyttja sin röst- rätt och att detta är en uppgift som ligger inom godmanskapet och förvaltarskapet även om det inte uttryckligen framgår av deras för- ordnande. bör inför varje val uppmärksamma gode män och förvaltare på deras uppgift att så långt möjligt hjälpa sina huvudmän att kunna utnyttja sin rösträtt. Ett problem med det nuvarande valförfarandet för väljare med syn- nedsättning rör ordningen för att lämna en särskild personröst och hur den förhåller sig till rätten att rösta med bibehållen valhemlighet. En väljare som vill personrösta ska som regel på valsedeln ange detta i ett markerat utrymme intill den kandidat som den helst vill se vald. I vissa fall är det även möjligt att personrösta genom att skriva till en kandidat på valsedeln. För att lämna en särskild personröst kan per- soner med synnedsättning därför behöva hjälp för att kunna göra i ordning sin röst. Det innebär att valhemligheten måste röjas för den som hjälper till. Det är främst två problem som den som har en synnedsättning ställs inför för att kunna rösta med bibehållen valhemlighet, det vill säga att själv utan hjälp från någon annan person kunna välja valsedel, och om han eller hon så vill, lämna en särskild personröst. För den som är helt blind eller har en grav synnedsättning finns ingen möjlighet att kunna personrösta med bibehållen valhem- lighet. Synsvaga personer, men långt ifrån alla, som använder för- storingsprogram, ibland i kombination med talsyntes kan ha möjlig- het att personrösta med bibehållen valhemlighet. Personer som är helt blinda eller har en grav synnedsättning Som ett led i att undersöka möjliga tekniska hjälpmedel som kan underlätta röstningen för personer med synnedsättning, anlitade utredningen forskningsinstitutet () för att genomföra ett idé- och prototyparbete för utveckling av hjälpmedel som gör det möjligt i första hand för personer som är helt blinda eller har en grav synnedsättning att kunna rösta med bibehållen valhemlighet. Uppdraget innefattade att arbeta fram idéer, framställa prototyper av dessa idéer och testa dem gentemot mål- gruppen. Idéerna skulle ligga inom ramen för nuvarande valsystem och inte innebära någon form av elektronisk röstning. har i sin rapport rösträtt presenterat tre prototyper som på olika sätt möjliggör för personer med syn- nedsättning att avge en parti- och personröst utan hjälp. Prototyp- erna är fortfarande i ett relativt tidigt skede i produktutvecklingen och utredningen anser att alla tre prototyperna är så pass intressanta att de bör utvecklas vidare. Enligt utredningens mening är det angeläget att vidareutveck- lingen påbörjas . Problemet med att personer med synned- sättning inte kan personrösta utan att röja sin valhemlighet har på- talats . Utredningen ser därför att de hjälpmedel som vidareutvecklas behöver kunna testas så fort som möjligt för att kunna utvärderas. Lämpligen bör detta ske i samverkan mellan den centrala valmyndigheten, ändamålsenlig forskningsinstans och före- trädare för målgruppen med målsättningen att det ska finnas utveck- lade hjälpmedel att testa i ett antal frivilliga kommuner senast vid valet till 2024. För att ytterligare underlätta för personer med synnedsättning att rösta föreslår utredningen att kommunerna ska kunna erbjuda för- storingshjälpmedel och belysningsförstärkning på alla röstmottagnings- ställen, om möjligt bakom alla avskärmade valsedlar och valskärmar. En rekommendation om förstoringshjälpmedel och belysnings- förstärkning ska ingå i den föreslagna vägledningen som Valmyndig- heten ska ansvara för. Valsedlar med tillskrifter i punktskrift ska avläsas först vid rösträkningen hos länsstyrelserna Sedan de allmänna valen 2018 har länsstyrelserna kommit överens om att punktskrift som tillförts på valsedlar ska bedömas som en tillåten tillskrift. Om en väljare röstat i sin vallokal och lämnat in sin valsedel med tillskriven punktskrift finns det en risk att röstmottag- arna skulle kunna känna igen vilken väljare som gjort en sådan till- skrift. Utredningen föreslår därför att sådana valsedlar ska avläsas först vid den slutliga rösträkningen hos länsstyrelserna. På så sätt blir valsedelns tillskrift inte sammankopplad med en viss väljare i lokalen. Det behöver uppmärksammas vid den preliminära rösträkningen att valsedlar med punktskrift kan förekomma. Utredningen föreslår därför att utbildningsmaterial för röstmottagare, liksom utbildningsmaterial för länsstyrelserna, ska innehålla information om, och hantering av, valsedlar med tillskriven punktskrift. Det bör även finnas information tillgänglig för allmän- heten och media om vilka röster som redovisas vid den preliminära och den slutliga rösträkningen, liksom anledningarna därtill. Valdeltagandet bland utlandssvenskar har med undantag riksdagsval legat på . Det finns flera förklaringar till det förhållandevis låga valdeltagandet. Men oavsett förklaring fram- står det som angeläget att utlandssvenskar ges goda förutsättningar att rösta. Utredningen föreslår därför att bestämmelserna i vallagen ändras så att utlandssvenskar som fallit ur röstlängden ska kunna återupptas i röstlängden genom att avge en förtidsröst i . ska lägga till dessa väljare i röstlängden. För dessa väljare ska ett adresskort2 användas vid röstmottagningen i stället för ett röstkort. För att ytterligare underlätta för utlandssvenskar att använda sin rösträtt föreslår utredningen kravet på en registrerad utlandsadress i folkbokföringen tas bort, som en anmälan om ny adress i utlandet som lämnas in utan att någon uttrycklig anmälan om att åter- upptas i röstlängden alltid ska anses som en anmälan om att åter- upptas i röstlängden. Vidare föreslås att – om möjligt – underrättar de väljare som lämnar in en anmälan om att återupptas i röstlängden eller en anmälan om ny utlandsadress, att anmälan är mottagen och hanterad samt vilket datum anmälningen registrerats. På så sätt får väljaren information om datum för den nya tioårsperioden i röstlängden och när det är dags att lämna in en ny anmälan. För att säkerställa utlandssvenskarnas kunskaper om rösträtt och röstningsmöjligheter föreslår utredningen att får i uppdrag att fördjupa informationen till utlandssvenskarna. Allt fler personer får numera merparten av sin post digitalt från våra myndigheter. Enligt Myndigheten för digital förvaltning har över halva vuxna befolkning en digital brevlåda. Ett sätt att under- lätta för väljarna att få tillgång till sina röstkort är att digitalisera röstkorten. På så sätt kan väljarna få sina röstkortsuppgifter och väljarinformation snabbare än vid vanlig postgång. För utlands- svenskarnas del torde en sådan ordning också innebära att fler ut- landsröstkort än når sin rätta mottagare. Utredningen föreslår därför att det ska vara möjligt att skicka röstkort digitalt till de väljare som har en elektronisk brevlåda för svenska myndighetsförsändelser. 2Ett adresskort är en blankett för ifyllnad av väljaruppgifter och uppgifter om adress till den kommun dit förtidsrösten ska distribueras för räkning. Röstkortet, eller en dubblett av detta, används vid förtids- röstningen som adressbärare3 för vidarebefordran till den valnämnd där väljaren är upptagen i röstlängden. Visar väljaren upp ett digitalt röstkort vid röstningen, ska i de fall en dubblett inte kan skrivas ut i röstningslokalen, ett adresskort användas i stället. Val vid allvarliga fredstida kriser Vi har i valt att redan i fredstid införa regler som skapar grund för legalt handlande även i krigstid. Men vi har inte någon motsvarande beredskap för de konsekvenser en extraordinär händelse skulle kunna få för genomförande av de allmänna valen i fredstid. Vid extraordinära händelser, som exempelvis stora olyckor, extrema väderförhållanden, epidemier eller terrorangrepp, kan många väljare vara fysiskt förhindrade att rösta eller avstå från att rösta på grund av sådana händelser. Det väcker flera frågor; bör det vara möjligt att skjuta upp ett val i förväg, bör det vara möjligt att förlänga mandat- perioden före eller under ett val och om en sådan händelse före valet eller på själva valdagen kan motivera ett omval eller en förlängning av mandatperioden efter det att valet har genomförts. En sista fråga, men minst lika viktig, är också vem som i så fall ska ha behörigheten att besluta om att valet ska skjutas upp, att mandatperioden ska för- längas, eller att valet ska göras om. nämnda frågor aktualiseras av den rådande covid-19 pandemin. Några särskilda konstitutionella regler om allvarliga fredstida nöd- situationer eller kriser finns som nämnts inte i regeringsformen. Området är omdiskuterat men alltjämt gäller att sådana situationer får hanteras inom ramen för de allmänna reglerna i regeringsformen. En helhetssyn inför framtida kriser av olika slag fordrar enligt utredningens bedömning en god författningsberedskap för fredstida nödsituationer eller kriser i samband med de allmänna valen. Reglerna i 15 kap. regeringsformen om krig och krigsfara ger lagstöd för handlande i samband med de allmänna valen i krigstid. Men någon motsvarande beredskap för de konsekvenser en extraordinär hän- delse i fredstid skulle kunna få för genomförande av de allmänna valen finns inte. Det bör därför så långt det är möjligt skapas ett 3Röstkortet innehåller förtryckta uppgifter om adress till den kommun dit förtidsrösten ska distribueras för räkning. lagstöd för handlade vid valen även vid fredstida nödsituationer eller kriser. En reglering skapar legitimitet för handlandet och kan bli föremål för en öppen debatt och klargör också statsmakternas kon- stitutionella ansvar. Alternativet att avvakta en extraordinär händelse där ett beslut måste tas mer eller mindre i en svår situa- tion utan stöd i lag bör enligt utredningens bedömning undvikas. Även om denna fråga inte ingår i utredningens direktiv tangerar den de säkerhetsfrågor i valadministrationen som finns i direktiven. Utredningen har varken ambitionen eller de resurser som krävs för att närmare överväga förutsättningarna för en reglering för de högsta statsorganens verksamhet i fredstida nödsituationer eller kriser i sam- band med val. Men utredningen menar ett det bör tillsättas en utred- ning med detta uppdrag. En utgångspunkt för ett sådant utredningsarbete kan vara de frågor som utredningen inledningsvis listat i kombination med de internationella erfarenheterna av val under covid-19 pandemin. Det kan alltså finnas anledning att också överväga andra lösningar för valgenomförandet än sådana som förutsätter grundlagsändringar, men under förutsättning att principerna för fria och hemliga val upp- rätthålls. Rekrytering och utbildning av röstmottagare En förutsättning för ett korrekt genomförande av valen och därmed väljarnas förtroende för valförfarandet är att röstmottagarna är väl insatta i de bestämmelser som gäller för val. Men det är minst lika viktigt att kunna bemanna alla vallokaler och röstningslokaler med tillräckligt många kompetenta röstmottagare för uppgiften. Detta måste därför betraktas som en av kommunernas kärnuppgifter. Utredningen har uppmärksammat att kommunerna har problem att rekrytera röstmottagare. Rekryteringsbasen framstår inte som fullt så god som . Det finns inte någon aktuell samlad bild över rekryteringsläget och inte heller någon analys av vad som orsakar problemen. Den senaste undersökningen i frågan om kommunernas förutsättningar för rekrytering och utbildning av röstmottagare är års val. Enligt utredningens bedömning måste frågan om rekryteringen av röstmottagare uppmärksammas, särskilt som de förslag som ut- redningen lägger kommer att innebära ökade anspråk såväl på antalet röstmottagare som deras kompentens. Detta är en viktig uppgift för kommunkollektivet, som på olika sätt samverkar för erfarenhets- utbyte och gemensamma insatser kommuner emellan. I en sådan sam- verkan är och länsstyrelserna som regionala valmyn- digheter de naturliga parterna från statens sida. Utredningen förordar att de framlagda förslagen ska kunna tillämpas vid valet till 2024. Arbetet med att vidareutveckla prototyper som möjliggör röstning utan hjälp för personer med synnedsättning bör dock påbörjas för att möjliggöra testning vid valet till 2024. Det här är vårt uppdrag Vårt uppdrag är att ta reda på om vårt valsystem behöver fungera bättre. Med valsystem menar vi hur man röstar och hur rösterna räknas i allmänna val. Till allmänna val räknas val till riksdag, region och kommun. är det val och då röstar svenska folket. Då väljer vi vilka partier och personer vi vill ska styra i , regionen och kommunen. EU-valet räknas också som allmänt val. Då väljer vi vilka svenska politiker som ska jobba i . om saker som rör alla länder som är med i EU. För att se om valsystemet kan bli bättre har vi undersökt flera viktiga saker. •vem som ska ha ansvar för säkerhetsfrågor vid val •om vi ska ha en rutin för att rapportera om någonting händer vid röstning och rösträkning •om vi behöver regler för valobservatörer. En valobservatör är en person som bevakar ett val för att se om valreglerna följs. De skriver oftast en rapport om vad de sett. Vi har också funderat på •hur det kan bli lättare för väljare som har svårt att rösta •hur väljare som är blinda eller har en synnedsättning ska kunna rösta utan hjälp •hur det kan bli enklare för svenskar som bor i utlandet att rösta. Vi har också funderat på •om reglerna för väljare att kunna klaga på val behöver bli tydligare •hur vi ska kunna hålla val om det händer allvarliga saker, till exempel en pandemi eller naturkatastrof •hur kommunerna kan hitta tillräckligt många personer som kan jobba med val •om ska kunna skicka röstkorten digitalt. är en av de myndigheter som ansvarar för våra val. Våra förslag om säkerhet Här kan du läsa om våra olika förslag som handlar om säkerhet vid våra val. ska samordna valadministrationens säkerhetsfrågor Det finns flera myndigheter som har ansvar för att valen är säkra. Ansvaret är utspritt på alla myndigheter som ingår i valadministrationen. •alla länsstyrelser (21 stycken) •alla kommuner (290 stycken) •vissa svenska ambassader och konsulat i utlandet (cirka 200 stycken). Varje myndighet som ingår i valadministrationen har eget ansvar för att valen sker på ett säkert sätt. Vi tycker att det finns en risk med att ansvaret är utspritt på många. Därför föreslår vi att ska samordna valadministrationens säkerhetsfrågor. Det finns också andra myndigheter som arbetar med säkerheten vid ett val. Det är till exempel •Myndigheten för samhällsskydd och beredskap •Myndigheten för psykologiskt försvar. Vi föreslår att det ska finnas regler för hur de ska samarbeta med . Vi föreslår också att det ska bli ett nytt kapitel i vallagen. Här ska det finnas regler kring hur myndigheterna ska arbeta med säkerheten. För att samarbeta på ett bra sätt behöver myndigheterna också dela med sig av information till varandra. Det har fungerat ganska bra. Men det finns problem med att dela med sig av all information. Om informationen är hemlig får myndigheterna inte dela den med varandra. Efter det allmänna valet vill vi ta reda på hur det har gått för myndigheterna att dela information med varandra. Efter det kan regeringen bestämma om det finns några problem. Då kan regeringen också bestämma om vi behöver ändra reglerna för hur myndigheterna kan dela information. ska ta fram rutiner för att rapportera incidenter Alla som ingår i valadministrationen behöver rapportera om det händer en incident vid ett val. En incident är en händelse som bryter mot reglerna för hur vi genomför våra val. Det kan till exempel vara •om någon inte följer reglerna för val •om någon hindrar röstningen •om det blivit fel i något system •om det händer en naturhändelse. Men i har vi inga regler som säger att valadministrationen måste rapportera sådana händelser. Det vill vi ändra på. Därför föreslår vi att valadministrationen måste rapportera om något händer vid ett val. Vi föreslår också att •Valmyndigheten ska ta emot alla rapporter om vad som hänt •Valmyndigheten ska ta fram rutiner för hur rapporteringen ska gå till