sou · H8B383 · 2021-01-01 00:00:00 — Inte minst utombordsmotorer släpper ut avgaser med miljögifter i en aggressiv form direkt i vattenmiljön, ofta i grunda och känsliga områden.83 Enligt Transportstyrelsen finns det cirka 170 000 gamla tvåtaktsmotorer i Sverige.84 Läs mer om fritidsbåtars påverkan på den miljön i kapitlet där alla vill vara. 82Lagerström, M. 2019, Occurrence and environmental risk assessment of antifouling paint biocides from leisure boats, Doctoral Thesis in Applied Environmental Science, : . 83Havsmiljöinstitutet , Fritidsbåtars påverkan på grunda kustekosystem i , Rapport nr 2019:3. 84Transportstyrelsens webb, /sv/sjofart/Fritidsbatar/Batlivets- miljofragor/batmotorer/Ny-motor-eller-alkylat, . En ytterligare fråga, av betydelse för människors hälsa, är förekomsten av miljögifter i fisk från och vissa insjöar. Fet Östersjöfisk som lax och strömming innehåller höga halter av giftiga substanser som dioxiner och dioxinlika PCB:er, oftast oförenliga med gällande gränsvärden inom EU. Även om fisk överlag är ett nyttigt livsmedel, med innehåll av hälsosamma fetter, så gäller det inte fisk med miljö- gifter. En stor del av befolkningen i har ett intag över EFSA:s riktvärde för dioxiner.85 beviljades dock ett permanent undantag 2012, från de rättsligt bindande gränsvärdena inom EU. Livsmedels- verket avrådde dock från tillämpning av det svenska undantaget och påtalade att det ur ett folkhälsoperspektiv vore bra att tillämpa gräns- värdet i . Undantaget gäller förutsatt att det finns ett system som ”garanterar att konsumenterna får fullständig information” om de kostrekommendationer som behövs. Enligt studier är det dock enbart en minoritet bland allmänheten och i de viktigaste målgrupperna som känner till kostrekommendationerna, vilket är problematiskt. Även om fisk överlag är ett nyttigt livsmedel, med innehåll av hälsosamma fetter, så gäller det inte fisk med miljögifter.86 15.8.7Forskning och kunskap om farliga ämnen Kemikalieinspektionen saknar egna medel för forskning. Myndigheten har framfört att dess samverkan med forskningsfinansiärer och andra aktörer inom forskningen därför är särskilt viktig för att kunna påverka och bidra till att forskningen utformas så att den ger resultat som är lätta att tillämpa och snabbt kan komma till användning i utveckling av kemikaliekontrollen. I sin underlagsrapport till Miljömålsberedningen pekar Kemikalie- inspektionen på områden där behovet av forskning och mer kunskap är särskilt stort. Exempel på områden där forskning och kunskap behövs är bl.a. klimatförändringarnas effekter och farliga ämnen i havsmiljön, mikroplasters effekter på ekosystem och män- niskors hälsa, omfattningen av farliga ämnen i havsmiljön och om- fattningen av utsläpp av farliga ämnen från kommersiell sjöfart. 85EFSA: Safety Authority, EU:s motsvarighet till . 86Karlsson 2020, En giftfri havsmiljö, rapport till Miljömålsberedningen. Som redovisningen ovan visar pågår många olika insatser för att minska människors och miljöns exponering för farliga ämnen. Det handlar om att enas om gemensamma strategier, både internationellt och inom EU. Det handlar även om nationella strategier, etappmål och åtgärder. Viktiga åtgärder för havsmiljön genomförs inom ramen för åtgärdsprogrammen för havs- och vattenmiljön med stöd av miljö- kvalitetsnormer för farliga ämnen. Flera stora utmaningar kvarstår dock. Den snabbt ökande produk- tionen, konsumtionen och globala handeln med varor ökar spridning- en av kemiska ämnen och bidrar till den exponering som havsmiljön utsätts för. Klimatförändringarna kommer sannolikt att medföra en försvagad motståndskraft i havsmiljön för tillförsel av farliga ämnen. Kunskapen om vilka farliga ämnen och i vilken omfattning de finns i haven måste också öka, särskilt kunskap om effekter av s.k. kom- binationseffekter. Mer forskning behövs om vilka farliga ämnen som finns i haven och hur de påverkar de ekosystemen. Miljömålsberedningen lämnar här förslag till åtgärder som är steg på vägen i arbetet med att minska farliga ämnen i havsmiljön. Åtgär- derna ska ses tillsammans med övriga åtgärder som beredningen före- slagit och övriga åtgärder som pågår globalt och inom EU och där svenska initiativ är drivande. Ett helhetsperspektiv behövs för att nå miljömålen för havet För att kunna nå de havsanknutna miljökvalitetsmålen måste farliga ämnens påverkan på havsmiljön och dess ekosystem beaktas i större utsträckning. Farliga ämnens påverkan på havsmiljön och dess eko- system är dock ett ämne som Miljömålsberedningen ser ännu inte har blivit tillräckligt uppmärksammat i havsmiljöpolitiken. behandlas farliga ämnen och kemikaliefrågor för sig och kopplas inte i tillräckligt hög utsträckning samman med havsmiljöfrågor. I ett källa-till-hav-perspektiv är källan till farliga ämnen i havet till helt övervägande del produktion och användning av miljögifter och läke- medel på land. Produktionen av både kemikalierna i sig, men även produkterna, ligger ofta i länder utanför . För att minska till- försel av farliga ämnen i havsmiljö behövs därför ett systematiskt arbete från internationella regler och EU-lagstiftning till införande av avancerat rening i kommunalt VA och sanering av förorenad mark och vrak. När farliga ämnen nått havsmiljön är det i princip omöjligt att rena och förhindra upptag i växter och djur. Ett helhetsperspektiv i förvaltningen som inkluderar farliga ämnen i havsmiljöpolitiken behövs för att nå de havsmiljöanknutna målen. 15.9.1Det behövs tuffa internationella regelverk –att regeringen behöver prioritera att fortsätta arbeta inter- nationellt för stränga regleringar och kontroll av farliga ämnen och att dessa även ska bidra till minskad tillförsel av farliga ämnen till havsmiljön. De globala trenderna med en kraftigt ökad kemikalieproduktion och en ökad kemikalieanvändning, samt en ökad produktion av varor i länder utanför EU, gör att det globala kemikaliearbetet blir allt vik- tigare. Den kraftigt ökande e-handeln från länder utanför EU med- för att varor, ofta med mycket bristfällig information om kemikalie- innehåll, kommer in i med risk för att miljöfarliga ämnen sedan hamna i havsmiljön. Kemikalielagstiftning och kontroll behöver stärkas, särskilt i länder med växande ekonomier och ökande pro- duktion och konsumtion men med dåligt utvecklad kemikalielag- stiftning. behöver därför fortsätta att verka internationellt för regleringar och kontroll av farliga ämnen och särskilt lyfta dess påverkan även på havsmiljön. Det är bl.a. viktigt att få på plats ett nytt globalt ramverk som ska ersätta den nuvarande internationella kemikaliestrategin (SAICM) som löper ut samt att verka för ett konkret arbete med farliga ämnen, samt även marint skräp och mikroplast, inom , Unea. 15.9.2Sverige ska driva på utvecklingen inom EU –att regeringen ska fortsätta att verka för en utvecklad kemikalie- lagstiftning inom EU, samt verka för att EU:s kemikalielag- stiftning harmoniseras med EU:s vatten- och havsmiljölag- stiftning. kemikalielagstiftning är till övervägande del harmoniserad med EU:s lagstiftning. måste därför fortsätta att arbeta aktivt inom EU med en utveckling av EU:s kemikalielagstiftning. EU:s nya kemikaliestrategi för en giftfri miljö innebär viktiga steg i riktning mot att hantera kombinationseffekter av farliga ämnen och att fasa ut de farligaste ämnena från konsumentprodukter. behöver aktivt driva på för att säkerställa genomförande av den nya strategin. Miljömålsberedningen har noterat att EU:s kemikaliearbete i begränsad omfattning fokuserar på effekter i havsmiljö. bör därför driva på inom EU för att se till att EU:s kemikalielagstiftning länkas samman med EU:s havs- och vattenmiljölagstiftning. Syftet är att få synergieffekter mellan olika politikområden, snabbare pro- cesser och därmed ett mer kostnadseffektivt och sammanhängande regelsystem. Beslut om klassificering och begränsning av farliga ämnen som tas inom kemikalieregelverken i EU bör per automatik kunna kopplas till vattendirektivet och havsmiljödirektivet samt till Helcom och Ospar med tillhörande listor över prioriterade ämnen i vatten- miljön. En brist som har påtalats är att de ämnen som finns med på listan över prioriterade ämnen87 att bevaka är alldeles för få – endast 45 ämnen –och att de flesta redan har varit förbjudna eller begränsade . Mot bakgrund av dagens diffusa källor – med tusentals kemikalier i omlopp, vars toxikologiska egenskaper i många fall är okända – säger den nuvarande listan över prioriterade ämnen inte mycket om den faktiska kemikaliestatusen i våra vatten.88 En annan viktig fråga är att driver på inom EU för att öka möjligheten till gruppvis riskbedömning av kemikalier, i synnerhet 87Direktiv /39/EU (Prioämnesdirektivet). 88https:///sv/bloggar-pa-baltic-eye/baltic-eye-kommenterar/vattendirektivet- revideras-inte/. inom Reach-förordningen, i enlighet med förslagen i Utredningen om kombinationseffekter och gruppvis hantering av ämnen.89 Ett systematiskt arbetssätt med gruppvis bedömning bör ha som mål att det även ska kunna utformas uppföljningsmått inom havs- och vatten- för god kemisk status och god miljöstatus. 15.9.3Kopplingen mellan miljökvalitetsmålen Giftfri miljö och Hav i balans samt levande kust och skärgård förstärks –att förslaget om färre preciseringar till miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård kommer att medföra en ökad tydlighet för alla offentliga aktörer och allmänheten om vilket tillstånd regeringen och har beslutat ska nås. Två av de tre föreslagna preciseringarna till miljökvali- tetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård kopplar till farliga ämnen. Miljömålsberedningen bedömer därför att för- slaget även bör medföra ett större fokus hos samtliga aktörer som genomför åtgärdsarbete för att nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. I kapitlet Havsmiljöarbetet har många mål, kriterier och indikatorer, föreslår Miljömålsberedningen att miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård ska få färre preciseringar. Det finns en mycket nära koppling och även direkt överlapp mellan miljökvalitetsmålen Hav i balans samt levande kust och skär- gård och Giftfri miljö. Två av preciseringarna under Hav i balans samt levande kust och skärgård är helt kopplat till arbetet med farliga ämnen 1.kust- och havsvatten har god miljöstatus med avseende på fysi- kaliska, kemiska och biologiska förhållanden i enlighet med havs- miljöförordningen (2010:1341), 2.kustvatten har minst god ekologisk status eller potential och god kemisk status i enlighet med förordningen (2004:660) om förvalt- ning av kvaliteten på vattenmiljön. Samtliga preciseringar i miljökvalitetsmålet Giftfri miljö kopplar även till havsmiljön. Kopplingen är direkt genom beskrivning av den på- verkan som ska upphöra på miljön och biologisk mångfald som också avser havsmiljön. Den är även indirekt genom beskrivning av det upp- strömsarbete som krävs i den förebyggande kemikaliekontrollen för att undvika att havsmiljön förorenas av farliga ämnen. Trots detta in- går inte effekter av farliga ämnen på havsmiljöns arter och livsmiljöer i någon utsträckning i miljömålsuppföljningen av Giftfri miljö. Miljömålsberedningen tolkar att det finns en bristande ömsesidig- het i myndigheternas arbete med farliga ämnen i havsmiljö även om måluppfyllelse av miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård är helt beroende av arbetet med farliga ämnen nationellt, inom EU och internationellt. Miljömålsberedningen menar därför att havsmiljöfrågorna behöver få en tydlig plats i arbetet med farliga ämnen – i internationella förhandlingar, i EU-arbetet och inte minst nationellt. 15.9.4Regeringen bör besluta om nya etappmål om farliga ämnen och det finns behov av fler etappmål med fokus på farliga ämnen i havsmiljön –att det finns behov av etappmål om farliga ämnen med fokus på havsmiljön. De flesta av de föroreningar som återfinns i haven har sitt ursprung från aktiviteter och källor på land. Det gäller näringsämnen, skräp och farliga kemikalier. Flera av de nationella miljökvalitetsmålen, och förutsättningarna att nå dessa, får därför stor påverkan på tillståndet i haven och miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård. Kemikalieinspektionen har lämnat förslag till en ny strategi och tre nya etappmål för farliga ämnen till regeringen. Strategin fokuserar på att öka skyddet för hälsa och miljö i den europeiska kemikalielag- stiftningen och att stärka de globala styrmedlen så att särskilt farliga ämnen även ska fasas ut globalt. Kemikalieinspektionen har före- slagit att ska verka för att kombinationseffekter av kemikalier ska hanteras i och att en ökad samordning ska ske av olika regelverk, så att ett och samma ämne snabbare kan begränsas i alla användningsområden. De tre nya etappmål som har föreslagits av Kemikalieinspektionen motsvarar tre viktiga fokusområden, nämligen att användningen av särskilt farliga ämnen ska upphöra, att det behövs giftfria varor för en cirkulär ekonomi och att den samlade exponeringen för farliga ämnen ska minska.90 Miljömålsberedningen bedömer att de före- slagna etappmålen behövs. Miljömålsberedningen menar också att det finns behov av ytterligare etappmål för farliga ämnen med sär- skilt fokus på havsmiljön, som kan bidra till att nå miljökvalitets- målen Giftfri miljö och Hav i balans samt levande kust och skärgård. Ett område där etappmål efterfrågas i underlagsrapporten till bered- ningen är skyddet av grunda vikar. Skyddet av grunda skyddade vikar, havens barnkammare och därmed särskilt känsliga för mänsklig akti- vitet och påverkan, behöver öka enligt analysen i rapporten.91 Höga koncentrationer av farliga ämnen har uppmätts i sådana miljöer där havets organismer lever under sina utvecklingsstadier och därmed är som känsligast för störningar från farliga ämnen. Ett etappmål som styr mot ökat skydd för dessa livsmiljöer skulle kunna hjälpa till att fokusera insatser på lokal och regional nivå till att höja kvaliteten på dessa områden och därmed stärka arbetet mot uppsatta miljökvali- tetsmål och hållbarhetsmål. 15.9.5Miljökvalitetsnormer för grupper av farliga ämnen –att regeringen ger Kemikalieinspektionen, Havs- och vatten- myndigheten och vattenmyndigheterna i uppdrag att sam- manställa kunskapsunderlag för att bedöma om det finns tek- niska möjligheter att utforma miljökvalitetsnormer för grupper av ämnen och i så fall ta fram förslag på sådana miljökvalitets- normer. 90Förslagen till nya etappmål är redovisade i avsnitt 15.3.5. 91Miljömålsberedningen har gjort samma analys vilket framgår bl.a. i kapitlet där alla vill vara. Miljökvalitetsnormer enligt 5 kap. anger vilken kvalitet som behöver nås för miljötillståndet. Gränser för farliga ämnen är väl ägnade att utformas som miljökvalitetsnormer då gränser kan sättas som halter antigen i t.ex. vatten eller biota. Miljökvalitets- normer för hav- och kustvatten bör ligga till grund för utformning av åtgärdsprogram och övriga styrmedel och åtgärder som behövs för att de havsanknutna miljömålen ska nås. Miljömålsberedningen ser ett behov av att genomförande av vatten- förvaltningen, havsmiljöförvaltningen och art- och habitatdirektivet för akvatiska arter och livsmiljöer samordnas och förslår bl.a. i kapit- let Miljökvalitetsnormer, att miljökvalitetsnormer för vattenför- valtningen och havsmiljöförvaltningen ska harmoniseras. Miljömålsberedningen föreslår att Havs- och vattenmyndigheten får i uppdrag att till se över och harmonisera miljökva- litetsnormer för kustvatten som beslutas med stöd av havsmiljö- förordningen och vattenförvaltningsförordningen. Beredningen före- slår vidare att bedömningsområden för miljökvalitetsnormer som beslutas med stöd havsmiljöförordningen, där det är möjligt, ska överensstämma med vattenförvaltningens kustvattenförekomster. I detta arbete ingår miljökvalitetsnormer för farliga ämnen. Både havsmiljödirektivet och vattendirektivet är minimidirektiv. Miljömåls- beredningen ser inget hinder för att besluta om miljökvalitetsnormer för farliga ämnen som går utöver EU:s prioämnesdirektiv. Miljömålsberedningen anser att en utmaning är att det finns en enorm mängd olika farliga ämnen och läkemedel. Detta är orsaken till att det bör öppnas för gruppvis riskbedömning t.ex. i Reach-för- ordningen. Miljömålsberedningen anser att det behöver undersökas om även miljökvalitetsnormer kan utformas för grupper av farliga ämnen. Kemikalieinspektionen och Havs- och vattenmyndigheten bör få i uppdrag att sammanställa kunskapsunderlag som underlag för bedömning av tekniska möjligheter och föreslå en utformning för att sätta miljökvalitetsnormer för grupper av ämnen.92 92Miljömålsberedningen föreslår i kapitlet om Havsmiljödata att Havs- och vattenmyndig- heten bör ta över ansvaret för den akvatiska miljöövervakningen av miljögifter vilket bör bidra till ett bättre kunskapsunderlag. 15.9.6Ett fortsatt åtgärdsarbete mot farliga ämnen och läkemedelsrester i avloppsvatten –att regeringen ändrar förordningen (2018:495) om bidrag för rening av avloppsvatten från läkemedelsrester så att den upp- hör att gälla , vid utgången av 2030. Avloppsreningsverken är från början konstruerade för att ta hand om näringsämnen, inte farliga ämnen och olika sorters kemikalier. Därför behövs det ett fortsatt arbete för att utveckla och införa ny teknik i reningsverken så att farliga ämnen inte sprids till miljön med utloppsvattnet eller med avloppsslammet från reningsverken. Det finns god kunskap om metoder att rena avloppsvatten från läkemedelsrester. har ett antal regeringsuppdrag initierats och rapporterats som syftar till att minska spridningen av farliga ämnen från reningsverken. Havs- och vattenmyndigheten har finansierat åtta projekt som syftat till att utveckla teknik för att rena avloppsvatten från läkemedelsrester och miljöfarliga ämnen och har redovisat ett regeringsuppdrag om förutsätt- ningar för att införa avancerad rening och reningsmetoder. Dessutom har regeringen satsat statliga medel på kommunala investeringar i avancerad avloppsrening. Genom förordningen (2018:495) om bidrag för rening av avloppsvatten från läkemedels- rester får betala ut bidrag till investeringar i teknik som har till syfte att avskilja läkemedelsrester från avloppsvatten i avloppsreningsverk eller till förstudier eller andra förberedande åt- gärder inför investeringar i en sådan teknik eller metod. De som får söka bidrag är kommuner, kommunala bolag eller kommunalförbund. Bidrag får ges av investeringskostnaden. På framgår att bidraget syftar till att öka takten i arbetet med att minska samhällets utsläpp av läkemedels- rester till hav, sjöar och vattendrag. Förutom att bidraget ska leda till konkreta åtgärder i form av installationer i fullskala ska satsade medel även bidra till en ökad kunskapsuppbyggnad kring avancerad rening. Denna satsning började gälla 2018 och pågår till och med 2020.93 Miljömålsberedningen bedömer att satsningen behöver fortsätta även efter 2020 för att ge fler kommuner och kommunala bolag möjlighet att satsa på ny teknik. En förlängning av stödet kan också förväntas bidra till innovation och utveckling av ny reningsteknik samt ge många företag nya utvecklings- och affärsmöjligheter. Regeringens stöd kan enligt beredningen vara ett steg i riktning mot att vid en viss senare tidpunkt införa krav på obligatorisk avancerad renings- teknik i alla kommunala avloppsreningsverk. Miljömålsberedningen bedömer att stödet bör fortsätta till i vart fall 2030 och föreslår där- för att förordningen om bidrag för rening av avloppsvatten från läkemedelsrester ändras i enlighet härmed. 93Övergångsbestämmelser till förordningen (2018:495) om bidrag för rening av avloppsvatten från läkemedelsrester. Marint skräp, framför allt plast, är ett av de främsta hoten mot de ekosystemen. hittar man marint skräp och plast i alla världens hav, även i svenska vatten. För att kunna nå miljökvalitets- målet Hav i balans samt levande kust och skärgård måste även marint skräp och dess påverkan på havsmiljön beaktas. Flera statliga utredningar har utrett problem med plast och marint skräp. Utredningen om hållbara plastmaterial föreslog bl.a. att en nationell plastresurs skulle inrättas och att efterfrågan på återvunnen plast skulle ökas med hjälp av ekonomiska styrmedel.1 I betänkandet Skatt på engångsartiklar, lämnade förslag om skatt på engångsartiklar.2 16.1Problemet med marint skräp finns plast i alla världens hav, och merparten av den plast som hamnat i haven kan komma att finnas kvar , kanske längre. Mikroplastpartiklar kan komma från tvätt av syntetiska textilier, slitage av bildäck, konstgräsplaner, båtbottenfärger, färgprodukter, kosmetika och många andra källor. Tillsammans med landbaserat plastskräp når dessa partiklar havet via dagvatten, avloppsvatten, vatten- drag och luft.3 beräknas mellan plastskräp hamna i haven. av allt skräp som finns i världshaven uppskattas komma från land.4 Plastskräpet ackumuleras och beräknas omkring plast flyta runt i haven. 1SOU 2018:84, Det går om vi vill, Förslag till en hållbar plastanvändning, betänkande av Ut- redningen om hållbara plastmaterial. 2SOU 2020:48, Skatt på engångsartiklar, betänkande av . 3Stockholms universitet, 2018. Policy Brief, Mikroplasters effekter på marint liv – försiktig- hetsprincipen kräver åtgärder, Östersjöcentrum, . 4Håll Rent, webbsida, . från hela världen samlas i stora virvlar långt ute till havs och bildar enorma ansamlingar av skräp. Sådana ansamlingar flyter ofta runt under ytan och kan inte upptäckas från flyg eller satellit. De finns i norra och södra , norra och södra samt . Haven är fulla med plastskräp och tillförseln ökar.5 16.1.1Plastskräp påverkar djur, människor och näringsliv Plast som hamnar i havet kan orsaka stor skada för det djur- livet och de fåglar som lever vid kusten. Skräpet försämrar djurens livsmiljöer. Vidare kan fåglar, fiskar och däggdjur trassla in sig i plasten eller missta den för mat. När djuren äter plast i stället för mat blockerar plasten deras matsmältning, vilket hindrar deras näringsintag. De kan även bli förgiftade när de exponeras för kemi- kalier som finns i plasten. Djur som lever i havet exponeras för plastpartiklar, som tas upp i alla nivåer av födoväven; från djurplankton, musslor och maskar till fiskar, fåglar och havslevande däggdjur. Rovfiskar och sälar antas få i sig mikroplastpartiklar både via vattnet och via sina byten.6 Plast i haven har även andra negativa konsekvenser på djurlivet. Insnärjda djur skadas eller drunknar när de blir överansträngda av att försöka komma loss. Deras möjligheter att undkomma fiender minskar och de kan få sår och infektioner. Skräpet kan förutom att orsaka död och skador på djuren också leda till skador på habitat på grund av slitage och annan påverkan på bottnar. Förlorade fiskeredskap kan vara intakta och fortsätta fånga fisk och andra arter . Detta kallas ofta ”spökfiske” och kan ha effekt på fisk- bestånden. Djur som fastnat i fiskeredskapen blir bete åt rovdjur som själva kan fastna.7 Plastskräp är vanligt även vid svenska stränder. Flera av de van- ligaste skräpkategorierna som återfinns på våra stränder är av plast. Skräpet som återfinns på bedöms främst komma från havet och eventuell påverkan från besökare på stränderna är minimal. På de oexploaterade stränderna längs , och Öster- sjön bedöms den största delen av skräpet komma från havet, men på 5SOU 2020:48, Skatt på engångsartiklar, betänkande av , s. 88. 7SOU 2018:84, Det går om vi vill, Förslag till en hållbar plastanvändning, betänkande av Utred- ningen om hållbara plastmaterial. de stadsnära stränderna bedöms skräpet i första hand komma från besökarna. De mest nedskräpande föremålen på stränderna vid Katte- gatt, och är: cigarettfimpar, plastfragment, snus, engångsbestick, trä, godis- och glasspapper samt snabbmatsbehållare, kapsyler och lock, rep och plastpåsar.8 Havsströmmarna gör att på är särskilt drabbad av marin nedskräpning. Där spolas det i land cirka 8 000 kubik- meter skräp .