sou · H9B355 · 2021-07-01 00:00:00 — En del av reduceringsinkomsten utgörs av av de inkomster som anses som annan inkomst vid beräkning av den bidragsgrundande inkomsten, om inkomsten är av motsvarande slag som arbetsinkomst enligt 67 kap. 6 § första stycket inkomstskatte- lagen. Med arbetsinkomst avses bland annat sådana inkomster som i stället för att tas upp enligt inkomstskattelagen kan betalas till ett mikroföretagarkonto och schablonbeskattas. Inbetalningar till kontot bör således ses som motsvarande arbetsinkomster. Jag menar därför att sådana inbetalningar bör omfattas av den nuvarande reglering av beräkningen av reduceringsinkomst utan ändringar. Vid beräkning av särskilt bostadstillägg enligt 102 kap. 26–30 §§ SFB synes det vara disponibel inkomst som ska beaktas, dvs. det belopp som kontoinnehavaren har att röra sig med efter skatt. Med hänsyn till att inbetalningar till mikroföretagarkonto anses innefatta 25 procents utgående mervärdesskatt och att utgifter får beaktas bör disponibel inkomst beräknas som inbetalningen efter avdrag för mervärdesskatt, kostnader och källskatt (som även innefattar förmånsgrundande egenavgifter). Observera dock att av- dragen är schabloniserade och kan avvika från kontoinnehavarens verkliga förhållanden. Kontoinnehavaren kan i realiteten vara helt befriad från mervärdesskatt eller redovisa mervärdesskatt med en lägre procentsats än . De faktiska utgifterna kan uppgå till såväl ett större som ett mindre belopp än vad som motsvarar 10 pro- cent av inbetalningarna. till samtliga kontoinnehavare bör dock hänsyn till schablonerna ge ett resultat som bättre överensstämmer med verkligheten jämfört med att helt bortse från mervärdesskatt och utgifter. Inbetalningar till mikroföretagarkonto bör därför till Övriga regelverk som påverkas av förslaget räknas med vid beräkningen av underlag för särskilt bo- stadstillägg (se bilaga 2 för beräkning). Den som vid årets ingång har fyllt betalar lägre egenavgifter och källskatt än de som är yngre. För denna grupp ska kvotering därför i stället göras . Förslagen föranleder ändringar av 97 kap. 13 § och 102 kap. 15 och 29 §§ SFB. Förslag: Inbetalningar till mikroföretagarkonto ska beaktas vid beräkningen av den bidragsskyldiges inkomst vid bestämmande av betalningsskyldighet för underhållsstöd. För den som vid årets ingång fyllt ska kvotering i stället göras . Ett barn kan få underhållsstöd utbetalat från . Om det finns en bidragsskyldig förälder är denne i sin tur skyldig att betala ett belopp till som helt eller delvis motsva- rar underhållsstödet. Bestämmelser om underhållsstöd och föräld- rars betalningsskyldighet finns i 17–19 kap. SFB. Av 19 kap. 10 § SFB framgår att betalningsskyldigheten bestäms med hänsyn till den bidragsskyldige förälderns inkomst. Inkomsten ska enligt 19 kap. 11 § SFB bestämmas med ledning av beslut om slut- lig skatt med vissa justeringar som anges i kapitlet. Inkomst som betalas till och beskattas genom ett mikroföretagar- konto bör också utgöra underlag för betalningsskyldigheten enligt 19 kap. SFB. Enligt 19 kap. 14 § SFB ska överskott av näringsverk- samhet justeras för avdragna underskott, pensionsavsättningar samt avsättningar till periodiseringsfond och expansionsfond. För att bruttoinbetalningar till mikroföretagarkontot ska motsvara den netto- inkomst som beaktas i inkomstslaget näringsverksamhet bör det beaktas att inbetalningarna innefattar mervärdesskatt, schablonise- rat avdrag för utgifter och egenavgifter. Efter denna justering ska av inbetalningarna beaktas vid inkomstberäkningen. För den som vid årets ingång har fyllt är kvoten i stället . Skillnaden beror på att äldre betalar lägre egenavgifter och därför får en högre nettoinkomst. Förslaget föranleder ändring av 19 kap. 11 § SFB. Övriga regelverk som påverkas av förslaget 10.3.6Maxtaxa inom förskolan m.m. Kommuner får ta ut en skälig avgift för en plats i förskolan, 8 kap. 16 § skollagen (2010:800). Enligt använder dock alla kom- muner sig av maxtaxan i dag.1 Maxtaxan innebär att det finns ett tak för hur hög avgiften får bli. Om en familj betalar den högsta tillåtna avgiften får förskolan inte ta ut någon mer avgift än denna. Maxtaxan är dock inte lagreglerad. I förordning (2001:160) om statsbidrag till kommuner som tillämpar maxtaxa inom förskolan och fritidshemmet finns bestämmelser om storleken på de statliga bidrag som betalas ut. Där framgår att den högsta tillåtna avgiften är beroende av ett hushålls avgiftsgrundande inkomst. Denna inkomst utgörs av skattepliktiga inkomster i inkomstslagen tjänst och närings- verksamhet enligt inkomstskattelagen. Inbetalningar till mikroföretagarkonto är en inkomst med en alter- nativ beskattningsmodell, vid sidan av inkomstskattelagen. Rimligen bör även dessa inkomster ingå vid beräkningen av avgiftsgrundade inkomst för maxtaxan. När det gäller inbetalningar till mikroföre- tagarkontot får nettoinkomsten anses motsvaras av bruttoinbetal- ningen efter justering för mervärdesskatt, utgifter och egenavgifter, vilket motsvarar av inbetalningarna (se bilaga 2 för be- räkning). Eftersom bestämmelserna finns i en förordning lämnar jag dock inga förslag till en sådan ändring. 10.4Frågor om dataskydd och sekretess Bedömning: Den tillkommande behandling av personuppgifter som följer av förslaget är förenlig med EU:s dataskyddsförord- ning och föranleder inget behov av lagändringar. Det nu presenterade förslaget innehåller ett antal nya uppgifter som förutsätter personuppgiftsbehandling, såväl av som av kontoförande institut. I detta avsnitt behandlas innebörden av den tillkommande behandlingen och behovet av ändrad lagstiftning på området. 1www.skolverket.se/regler-och-ansvar/ansvar-i-skolfragor/avgifter, hämtat . Övriga regelverk som påverkas av förslaget Den generella regleringen av personuppgiftsbehandling inom EU finns i och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på be- handling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförord- ning), i det följande kallad EU:s dataskyddsförordning. Dataskydds- förordningen är i alla delar bindande och direkt tillämplig i samtliga EU:s medlemsländer. En inledande bedömning är att EU:s dataskyddsdirektiv2 inte blir tillämpligt på den personuppgiftsbehandling som förslaget kan ge upphov till för . Förslaget berör funktion som beskattningsmyndighet, dvs. det avser myndighetens beskatt- ningsverksamhet och inte dess brottsbekämpande verksamhet. Skatte- verket agerar därmed inte i egenskap av behörig myndighet enligt dataskyddsdirektivet vid de behandlingar av personuppgifter som kan bli aktuella (prop. 2017/18:232 s. 100). Av EU:s dataskyddsförordning framgår att det är tillåtet och i vissa fall nödvändigt att medlemsstaterna kompletterar förordningen med nationell lagstiftning. För personuppgiftsbehandling i beskattningsverksamheten finns ett sådant komplement i lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattnings- verksamhet. Lagen gäller i huvudsak behandling av personuppgifter om enskilda personer, 1 kap. 1 § andra stycket. För det aktuella för- slaget avser all personuppgiftsbehandling enskilda eftersom mikro- företagarkonto enbart kan innehas av fysiska personer. Den personuppgiftsbehandling som tillkommer för på grund av förslaget avser som tidigare nämnts be- skattningsverksamhet. Det handlar i huvudsak om att sammanställa de uppgifter som kontoförande institut lämnar, att med ledning av dessa uppgifter fördela egenavgifter på korrekt sätt samt att kontrol- lera att de skattskyldiga följer reglerna för mikroföretagarkontot. 2Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680 av om skydd för fysiska personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder, och det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av rådets rambeslut /977/RIF. Övriga regelverk som påverkas av förslaget Den rättsliga grunden för behandlingen hos är i första hand att den är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse eller som ett led i den personuppgiftsansvariges myndighetsutövning på det sätt som anges i artikel 6.1 e i EU:s dataskyddsförordning. Den aktuella grunden för behandlingen är vidare fastställd i den nationella rätten på det sätt som krävs enligt artikel 6.3 i dataskyddsförord- ningen. Den rättsliga grunden är fastställd både i den nya källskatte- lagen och i skatteförfarandelagen. De uppgifter som kommer att be- handlas är inte sådana känsliga personuppgifter som avses i artikel 9.1 i EU:s dataskyddsförordning. De närmare ändamålen för behandlingen liksom andra specifice- rade bestämmelser finns i lagen om behandling av uppgifter i Skatte- verkets beskattningsverksamhet. Av 1 kap. 4 § 1 lagen om behand- ling av uppgifter i beskattningsverksamhet framgår att uppgifter får behandlas för att tillhandahålla information som be- hövs hos för fastställande av underlag för samt bestäm- mande, redovisning, betalning och återbetalning av skatter och avgif- ter. Uppgifter som behövs för bestämmande av pensionsgrundande inkomst får också behandlas enligt andra punkten. Enligt punkten 4 i samma paragraf får uppgifter behandlas även för revisions- eller kontrollverksamhet. Av 2 kap. 2 § framgår vidare att i beskattnings- databasen får uppgifter behandlas om personer som omfattas av verk- samhet enligt 1 kap. 4 § 1–9. I 2 kap. 3 § och i förordningen (2001:588) om behandling av upp- gifter i beskattningsverksamhet finns bestämmelser om vilka uppgifter som får behandlas i beskattningsdatabasen. Det kan noteras att i 2 § första stycket 1 i nämnda förordning finns en uppräkning av lagar som handläggning grundar sig på, och där uppgifterna får behandlas i beskattningsdatabasen. Här skulle den nya källskattelagen kunna läggas till uppräkningen. Eftersom uppräkningen avslutas med att detta också gäller ”annan författning med bestämmelser om skatter och socialavgifter” är dock bedöm- ningen att ett sådant tillägg inte är nödvändigt. Något förslag om förordningsändring lämnas därför inte. Den behandling av uppgifter som förslaget ger upphov till behövs vid myndighetens handläggning av ärenden som görs med stöd av bland annat skatteförfarandelagen och är tillåten enligt de ovan an- givna bestämmelserna. Det eventuella integritetsintrång som person- uppgiftsbehandlingen kan medföra får anses stå i proportion till det Övriga regelverk som påverkas av förslaget Jag bedömer att den personuppgiftsbehandling som förslaget ger upphov till för är förenlig med EU:s dataskyddsförordning och inte föranleder något behov av ändringar i lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverk- samhet. Personuppgiftsbehandling hos kontoförande institut För kontoförande institut, dvs. bankerna, finns ingen särskild norm- givning som kompletterar EU:s dataskyddsförordning. Bankerna ska i stället tillämpa de allmänna regler som införts i genom lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s data- skyddsförordning, förkortad dataskyddslagen. Den personuppgiftsbehandling som tillkommer för kontoförande institut med anledning av förslaget är i huvudsak att registrera de uppgifter som behövs för att fullgöra skyldigheten att lämna skatte- deklaration till . Avsikten är att mikroföretagarkontot ska fungera som ett vanligt bankkonto med undantaget att källskatt ska dras från samtliga inbetalningar till kontot. Den eventuella per- sonuppgiftsbehandling som krävs för kontot i övrigt, dvs. som inte avser beskattning och redovisning till , bör vara den- samma som förekommer avseende andra former av bank- konton. Den rättsliga grunden för behandlingen är att den är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar kontoförande in- stitut, dvs. Denna grund anges i arti- kel 6.1 c i EU:s dataskyddsförordning samt i 2 kap. 1 § dataskydds- lagen. Den aktuella grunden för behandlingen är vidare fastställd i den nationella rätten på det sätt som krävs enligt artikel 6.3 i data- skyddsförordningen. Den rättsliga grunden fastställs i den nya käll- skattelagen och i skatteförfarandelagen. De uppgifter som kommer att behandlas är inte sådana känsliga personuppgifter som avses i artikel 9.1 i EU:s dataskyddsförordning. Syftet med personuppgiftsbehandlingen är att möjliggöra läm- nandet av fullständiga uppgifter på individnivå i skattedeklarationen. Dessa uppgifter lämnas i första hand för att tillse att kontoinne- havaren tillgodoförs korrekta sociala avgifter, och kravet får anses Övriga regelverk som påverkas av förslaget vara begränsat till ändamålet på det sätt som anges i artikel 5.1 b i EU:s dataskyddsförordning. Det bör också tilläggas i sammanhanget att laglig personuppgifts- behandling även kan grunda sig på den registrerades samtycke, se artikel 6. 1 a i EU:s dataskyddsförordning. Det bör vara möjligt att den blivande kontoinnehavaren i avtalet om mikroföretagarkonto samtycker till den personuppgiftsbehandling som är nödvändig inom ramen för kontot. Även när det gäller personuppgiftsbehandlingen hos kontoförande institut får det eventuella integritetsintrång som behandlingen kan medföra anses stå i proportion till det eftersträvade målet. Jag be- dömer att den personuppgiftsbehandling som förslaget ger upphov till för kontoförande institut är förenlig med EU:s dataskyddsförordning. Bedömning: De föreslagna bestämmelserna om skyldighet att lämna uppgifter mellan och kontoförande institut och vice versa är förenliga med befintliga sekretessregler. Det finns därför inte något behov av lagändringar på området. Sekretess innebär att en sekretessbelagd uppgift inte får röjas i andra fall än vad som följer av lag. Bestämmelser om sekretess finns i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL. Som har berörts kommer hanteringen av den föreslagna källskatten att ske inom ramen för beskattningsverk- samhet. De befintliga regler om offentlighet och sekretess som gäller för beskattningsverksamheten bedöms därför kunna tillämpas även avseende den nya källskatten. I detta avsnitt bedöms de före- slagna särskilda bestämmelserna om uppgiftslämnande mellan konto- förande institut och ur ett sekretessperspektiv. Uppgifter som ska lämnas av till kontoförande institut Av 17 § i den nya kontolagen följer att ska lämna vissa uppgifter till kontoförande institut. Uppgifterna avser sådana omstän- digheter som medför att mikroföretagarkontot ska avslutas enligt Övriga regelverk som påverkas av förslaget 12 § 2 samma lag, dvs. uppgifter om att kontoinnehavaren bedriver verksamhet i annan form. Sådan verksamhet kan vara enskild närings- verksamhet, hobbyverksamhet eller delägarskap i fåmansföretag, han- delsbolag eller kommanditbolag. Att kontoinnehavaren blivit godkänd för F-skatt är också en sådan omständighet som föranleder informa- tionsskyldighet. Uppgifterna kommer sannolikt ofta från kontoinne- havarens inkomstdeklaration eller från ett beslut om godkännande för F-skatt. Den s.k. skattesekretessen regleras i 27 kap. 1 § första stycket OSL och gäller för uppgifter om enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden i en myndighets verksamhet som avser bland annat be- stämmande av skatt eller fastställande av underlag för skatt. Skatte- sekretessen är absolut, vilket innebär att det inte behöver finnas någon risk för skada eller men för att en uppgift ska vara sekretessbelagd. Av 27 kap. 7 § 1 OSL framgår dock att skattesekretessen inte hindrar att uppgift lämnas från till en enskild om det föreskrivs i lag om förfarandet vid beskattningen. Den nu aktuella skyldigheten att lämna uppgifter följer av den nya kontolagen. Be- stämmelsen som skyldigheten följer av får anses utgöra en för- farandebestämmelse i detta avseende. Om det skulle anses tveksamt att det finns förutsättning att tillämpa den sekretessbrytande regeln i 27 kap. 7 § 1 OSL på grund av att den nya kontolagen inte kan ses som en lag om förfarandet vid beskattningen kan paragrafen i stället flyttas till skatteförfarandelagen. Jag har valt att placera bestämmel- sen i kontolagen dels eftersom den har att göra med avslut av kontot, dels för att den inte naturligen passar in i systematiken i skatteför- farandelagen. Den skulle dock kunna placeras sist i 13 kap. SFL, efter de bestämmelser som reglerar skyldigheten att göra skatteavdrag. Andra alternativ kan vara i 40 kap. SFL som handlar om skyldigheter i vissa fall eller i ett eget nytt 42 b kapitel SFL. Sekretessreglerna bör således inte hindra att denna information lämnas till kontoförande institut. Uppgifter som ska lämnas av kontoförande institut till Förslaget innehåller ett antal skyldigheter för kontoförande institut att lämna uppgifter om mikroföretagarkonton och aktiviteten på dessa. Den grundläggande skyldigheten består av att lämna skatte- Övriga regelverk som påverkas av förslaget deklaration till och därmed också de uppgifter som ska finnas i deklarationen. är vidare skyldigt att på begäran av lämna kontoutdrag för ett visst mikro- företagarkonto . Det föreslås även flera skyldig- heter att lämna information till kontoinnehavaren, men dessa omfat- tas inte av sekretessregler. Den s.k. banksekretessen regleras i 1 kap. 10 § lagen om bank- och finansieringsrörelse. Av första stycket i nämnda paragraf fram- går att enskildas förhållanden till kreditinstitut inte får obehörigen röjas. I obehörighetsrekvisitet ligger dock att en bank får lämna ut uppgifter om sina kunder när uppgiftsskyldigheten följer av lag (prop. 2002/03:139 s. 479). I detta fall följer de föreslagna skyldigheterna av lag. Bedöm- ningen är därför att banksekretessen inte uppställer hinder för de föreslagna reglerna. Förslag: De nya bestämmelserna om en kontobaserad schablon- beskattning för de minsta företagen träder i kraft . Förslaget ska finansieras genom att skiktgränsen för statlig skatt för justeras med prisfaktorn med tillägg av , i stället för med tillägg av . Finansieringsförslaget gäller enbart vid beräkningen av skiktgrän- sen för . Förslaget om schabloniserad inkomstbeskattning för de minsta före- tagen är ett omfattande lagstiftningspaket med två nya lagar och ändringar i ett antal andra. Innan reglerna träder i kraft ska såväl som kontoförande institut hinna med nödvändigt ut- vecklingsarbete. Det är viktigt att dessa aktörer ges den tid som be- hövs för att systemet ska kunna träda i kraft utan praktiska bekymmer. Övriga regelverk som påverkas av förslaget behöver konstruera system för elektronisk redovis- ning av den nu införda särskilda skattedeklarationen. Myndigheten måste också ha en organisation på plats som kan säkerställa en god servicenivå vid ikraftträdandet och en tillräcklig kontrollfunktion för att granska regelefterlevnaden. måste kon- struera mikroföretagarkontot och bygga automatiska funktioner för skatteavdrag och rapportering. Digitala applikationer för information om och öppnande av mikroföretagarkonton är sannolikt också nöd- vändigt. Det är därför lätt att inse att ikraftträdandetidpunkten måste ligga så långt fram att aktörerna ges tillräcklig tid att klara sina åtaganden i dessa delar. Det absolut viktigaste är att klarar av sina åtaganden innan ikraftträdandet. Om kontoförande institut inte hinner få detta på plats innebär det bara att inga konton kan öppnas. Det är dock rimligt att anta att det ligger i aktörernas intresse att ordna detta , om det finns en efterfrågan på konton från blivande företagare. Finns det ingen efterfrågan finns det heller inget behov av kontot varför det i ett sådant fall inte gör någonting om utvecklingen inte är färdig vid ikraftträdandetidpunkten. När det gäller ikraftträdandetidpunkten är min bedömning att den bör vara i samband med ett årsskifte. Det sammanhänger främst med att omsättningsgränsen på mikroföretagarkontot gäller för ett kalenderår. Vidare innebär kontot en hel del förändringar i befintlig lagstiftning som bör träda i kraft för att övergången ska fungera smidigt. När förslaget ska träda i kraft är den tidigast möjliga ikraftträdandetidpunkten då lagstiftningen kan vara på plats. bedömer dock att det är i princip omöjligt att hinna med den IT-utveckling som krävs till det datumet. Det får anses sannolikt att detsamma gäller för banksektorn. Med beaktande av det sagda anser jag att den tidigaste rimliga ikraft- trädandetidpunkten för alla inblandade parter är . Förslagen föreslås finansieras av en engångsjustering av beräkningen av skiktgränsen för statlig skatt, se avsnitt 11.7.1 för motiveringen. Skiktgränsen för statlig skatt fastställs av regeringen för varje be- Övriga regelverk som påverkas av förslaget skattningsår i förväg. Som exempel kan nämnas att skiktgränsen fastställdes i förordning (2020:1009) om skiktgräns för statlig inkomstskatt för som utfärdades . För att bestämmelsen om ändrad beräkning av skiktgränsen för ska vara tillämplig vid beräkningen krävs därför ett tidigare ikraftträdande avseende den paragrafen. Detta bör regleras genom ett förslag om ändring i inkomstskattelagen som är fristående från övriga ändringar i lagen. Den nya lydelsen av 65 kap. 5 § IL föreslås träda i kraft och tillämpas vid beräkningen av skiktgränsen för . Med hänsyn till att finansieringen ska göras i form av en engångs- justering anges i det förslag till ändring av inkomstskattelagen som avser övriga förslag, och som ska träda i kraft , att 65 kap. 5 § IL ska ändras tillbaka till den lydelse paragrafen hade före . För exempel på lagstiftningstekniken med dubbla förslag till lagändring se till exempel prop. 2020/21:79 och de däri föreslagna ändringarna i ordningslagen (1993:1617). Förslaget föranleder två ändringar av 65 kap. 5 § IL och ikraftträdande- bestämmelser till samtliga förslag. Jag ska enligt direktiven redovisa offentligfinansiella effekter och andra effekter av förslagen i enlighet med kommittéförordningen (1998:1474) och förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Jag ska även redovisa eventuella fördelningseffekter av förslagen samt hur de påverkar den ekonomiska jämställdheten mellan kvinnor och män. Konsekvensanalysen ska även beakta de villkor som ställs på utformningen för att reglerna ska vara förenliga med , inklusive reglerna om statligt stöd. Jag ska enligt direktiven även bedöma lämpligheten av schablon- beskattningssystemet och rekommendera om det bör införas eller inte. Förslagen ska också analyseras utifrån konkurrens- och rätt- viseaspekter. Slutligen ska förslagen analyseras utifrån om de innebär någon faktisk förenkling och risken att förslagen kan utnyttjas för skatteundandragande. 11.1Problemställning, förslag och alternativa lösningar Enligt direktiven ska förslaget göra det mindre komplicerat att starta och driva verksamhet, och underlätta för den skattskyldige att göra rätt och undvika oavsiktliga fel. Det är givet av direktiven att förenklingen ska ske genom en schabloniserad inkomstbeskatt- ning, att beskattningen ska baseras på omsättningen och att enbart företag med omsättning under en viss gräns ska omfattas. Vidare ska systemet vara frivilligt och endast omfatta fysiska personer. Avgränsningarna i direktiven styr därmed målgruppen till mindre verksamheter. Eftersom omsättningen ska vara skattebasen kommer modellen att vara relevant för de som har låga utgifter i verksam- heten. Frivilligheten medför att kontot främst kommer att vara in- tressant om skatteuttaget är detsamma eller lägre än enligt de konven- Eftersom utformningen av förslaget är så styrt av direktiven har min utgångspunkt varit att kraftigt förenkla för den givna målgruppen, dvs. de som har mycket små inkomster av sitt företagande. För personer som driver mycket små verksamheter, till exempel inom gigekonomin, kan det vara svårt att avgöra om de är bok- föringsskyldiga, om inkomsterna ska tas upp som inkomst av närings- verksamhet eller som hobbyverksamhet i inkomstslaget tjänst, eller att avgöra vem som ska betala eventuella socialavgifter.