sou · H9B355 · 2021-07-01 00:00:00 — De företag som tillhandahåller mikroföretagarkonton bör vara samma företag som kan tillhandahålla vanliga bankkonton för inlåning. Bedömningen är därför att de företag som ska kunna tillhanda- hålla mikroföretagarkonton bör ha tillstånd att bedriva bankrörelse enligt lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. Det före- tag som tillhandahåller ett mikroföretagarkonto bör benämnas konto- förande institut. Bör det införas ett krav på beslut om tillstånd för att kunna erbjuda mikroföretagarkonton? I lagen om investeringssparkonton finns en uppräkning av olika kate- gorier av företag som får tillhandahålla sådana konton. Denna grupp benämns investeringsföretag, se 5 § lagen om investeringssparkonto. Alla företag som omfattas av uppräkningen kan således tillhandahålla investeringssparkonton till sina kunder. Det finns dock en viktig skillnad när det gäller det offentliga åta- gande som följer av att tillhandahålla investeringssparkonto jämfört med mikroföretagarkonto. Med investeringssparkonton följer en skyldighet att lämna kontrolluppgift om den schablonintäkt som En ny lag om mikroföretagarkonto följer av reglerna i inkomstskattelagen, se 22 kap. 16 § skatteför- farandelagen (2011:1244), förkortad SFL. Preliminär inkomstskatt ska inte dras från kontot. Med mikroföretagarkonton förhåller det sig dock annorlunda. Den som tillhandahåller kontot ska göra definitiva skatteavdrag på samtliga inbetalningar samt redovisa och betala in dessa till Skatte- verket. Den som tillhandahåller mikroföretagarkonton tar därmed också på sig att ansvara för skatteuppbörden. En fråga som uppkom- mer är om detta förhållande bör medföra att bör ges möjlighet till en mer noggrann kontroll över de företag som till- handahåller mikroföretagarkonton. Mot en sådan kontrollfunktion kan invändas att motsvarande uppgifter uppfylls av en mängd arbetsgivare, banker m.fl. Arbetsgivare gör skatteavdrag för sina an- ställda och betalar in den avdragna skatten till i efter- hand. Banker och andra finansiella företag gör skatteavdrag på räntor och utdelningar. Dessa aktörer behöver inte ha tillstånd för att sköta motsvarande uppgifter, varför det kan hävdas att sådant tillstånd inte heller bör behövas för den som tillhandahåller mikroföretagarkonton. Skatteavdrag för särskild inkomstskatt för utomlands bosatta ska göras av den som betalar ut ersättning, se 13 kap. 3 § SFL. Hanter- ingen av sådan särskild inkomstskatt skiljer sig således från vad som är tanken bakom mikroföretagarkontot. När det gäller kupongskatt vilar skyldigheten att innehålla skatt i första hand på värdepappers- central, men den kan övergå till det utdelande avstämningsbolaget, förvaltare eller fondbolag, se 7–12 §§ kupongskattelagen (1970:624). Kupongskattelagen är dock av ett äldre datum. De befintliga bestäm- melserna är inte utformade med hänsyn till den digitala utvecklingen av betalningsflöden. Den utredning som har tittat på nya regler för kupongskatten har föreslagit ett system med godkända mellanhänder för att hantera skatteuppbörden (Ds 2020:10 s. 209–220). Sådana mellanhänder ska godkännas av efter ansökan. IEstland, där liknande bestämmelser om schabloniserad konto- beskattning redan har funnits , finns det ingen skyldighet för bankerna att tillhandahålla mikroföretagarkonton och det synes inte heller finnas något krav på tillstånd för att göra det. Som fördelar med ett tillståndsförfarande kan nämnas att de åta- ganden som följer med att tillhandahålla mikroföretagarkonton bättre kan synliggöras för företagen samt att det ger förutsättningar för att föra ett register över vilka företag som har tillstånd En ny lag om mikroföretagarkonto att tillhandahålla mikroföretagarkonton. Ett sådant register kan under- lätta för de fysiska personer som vill öppna ett konto genom att det blir tydligt vart de kan vända sig. Efter en samlad bedömning anser jag emellertid att det är tillräck- ligt att enbart reglera kretsen av företag som får tillhandahålla mikro- företagarkonto genom en uppräkning i lagen. Arbetsgivare och andra företag är skyldiga att göra skatteavdrag och betala in avdragen skatt utan särskilt tillståndsförfarande varför samma ordning bör vara möjligt för de företag som ska tillhandahålla mikroföretagarkonto. Ytterligare ett argument mot ett särskilt tillstånd är att bankerna är föremål för offentlig tillsyn genom försorg. Även om bedömer andra parametrar än skatt och upp- börd kan förfarandet anses vara en garant för att företagen i fråga be- driver en seriös verksamhet och är noggranna med regelefterlevnaden. Med detta sagt är det inte givet att alla banker vill tillhandahålla mikroföretagarkonton. Det kommer att vara ett affärsmässigt beslut för bankerna att erbjuda sådana konton. De kostnader som är för- knippade med att utveckla de lösningar som krävs för att kontot ska kunna fungera som avsett får vägas mot de avgifter som banken be- dömer som lämpliga samt värdet av nya och framtida kundrelationer. Jag tror emellertid att i vart fall vissa banker kommer att erbjuda mikroföretagarkonton om efterfrågan blir tillräckligt stor. Förslaget föranleder införandet av 6 § i den nya kontolagen. 7.3Parter i ett avtal om mikroföretagarkonto Förslag: Ett avtal om mikroföretagarkonto ingås mellan ett konto- förande institut och en fysisk person. Avtalet får inte innehålla villkor som är oförenliga med bestämmelserna i kontolagen eller i källskattelagen. Om kontoinnehavaren avlider får avtalet om mikroföretagar- konto tas över av dödsboet. För dödsboet tillämpas såväl för döds- året som kommande beskattningsår de bestämmelser som skulle ha gällt för den döde under dödsåret. En ny lag om mikroföretagarkonto Av direktiven följer att schablonbeskattning bara ska erbjudas en- skilda näringsidkare. Detta tolkar jag som att det bara är fysiska per- soner som ska kunna schablonbeskattas, men inte aktiebolag eller andra juridiska personer. Med andra ord bör alla fysiska personer som uppfyller villkoren kunna öppna ett mikroföretagarkonto, även de vars bedrivna verksamhet inte uppfyller näringskriterierna i in- komstskattelagen. En fysisk person som vill omfattas av schablonbeskattning och därför öppna ett mikroföretagarkonto gör det genom att ingå ett avtal med ett kontoförande institut. Avtalet får inte innehålla några villkor som är oförenliga med de bestämmelser som föreslås i konto- lagen. Om så skulle vara fallet är kontot inte ett mikroföretagar- konto, utan ett konto av något annat slag. Avtalsvillkoren får inte heller vara oförenliga med bestämmelserna i källskattelagen. Det går till exempel inte att avtala om att källskatt inte ska dras av. Det kan bara finnas en kontoinnehavare till ett mikroföretagar- konto. Det blir därmed tydligt att de schabloniserade skatteavdragen görs för en enda person, vilket är nödvändigt för att det ska vara möjligt att allokera den socialavgiftskomponent som ingår i schablo- nen (se avsnitt 6.9). En fysisk person kan bara ha ett enda mikroföretagarkonto. Skälet för detta är främst att omsättningsgränsen för schablonbeskattning ska respekteras och enkelt kunna kontrolleras. Det ska inte vara möjligt att få ett större schablonbeskattat utrymme genom att öppna flera konton. Eftersom kontot kan användas oavsett vilket verksam- het som bedrivs finns det inte heller något egentligt behov av att ha fler konton per person. Det finns inget som hindrar att en fysisk person som till exempel deltar i flera olika gigaktiviteter, som träd- gårdsarbete, varutransporter och läxhjälp, får ersättning för alla dessa uppdrag till ett och samma konto. Ett och samma mikroföretagarkonto kan bara föras av ett enda kontoförande institut. Det finns således ingen risk för att hanter- ingen av skatteavdrag och redovisning av skatt för ett mikroföretagar- konto delas upp mellan olika aktörer. Att byta bank bör dock fort- farande vara möjligt, även för de som har ett mikroföretagarkonto, se avsnitt 7.4.4. Ett mikroföretagarkonto bör vara kopplat till en viss fysisk per- son och bör inte kunna överlåtas till någon annan. Den som vill föra över behållningen på kontot till någon annan kan utan hinder göra En ny lag om mikroföretagarkonto Det är bara innehavet av själva kontot som inte kan överlåtas. Från överlåtelseförbudet bör det dock göras ett undantag. Om kon- toinnehavaren avlider bör kontot kunna tas över av dödsboet. Det kan finnas utestående fordringar som betalas till kontot efter döds- fallet. För att underlätta beskattningen i dessa fall bör dödsboet kunna behålla mikroföretagarkontot så länge det behövs, dock längst till dess dödsboet är avslutat. Om avtalet tas över av dödsboet är döds- boet att betrakta som kontoinnehavare. Det kan noteras att ett dödsbo efter en utomlands bosatt fysisk person för senare beskattningsår än dödsåret ska tillämpa de bestäm- melser som gäller för utländska bolag vid inkomstbeskattningen, se 4 kap. 3 § IL. Genom den föreslagna hänvisningen till inkomstskatte- lagen i 2 § kan det få till följd att ett sådant dödsbo anses som ett utländskt bolag. Bolag kan inte inneha ett mikroföretagarkonto. För att undvika oklarheter i detta avseende bör det i bestämmelsen anges att när det gäller mikroföretagarkonto och beskattningen på kontot ska dödsbon som är kontoinnehavare tillämpa de bestämmelser som gällde för den döde när denne avled. Därmed blir det också tydligt vilken av de skattesatser som anges i 7 och 8 §§ källskattelagen som ska tillämpas för dödsboet. Bedömningen är att bestämmelsen blir tillämplig även avseende källskattelagen genom den hänvisning till kontolagen som finns i 2 § källskattelagen. Bestämmelsen innebär dock inte att skattesatsen för år efter dödsåret ska bestämmas med hänsyn till omsättningen under dödsåret. För varje beskattningsår gäller en omsättningsgräns om . Förslaget föranleder införandet av 7 och 10 §§ i den nya konto- lagen. 7.4Villkor för att öppna ett mikroföretagarkonto Av det tidigare avsnittet framgår att mikroföretagarkonton kan öpp- nas och innehas av fysiska personer. En fråga som uppkommer är om alla fysiska personer bör ha den möjligheten eller om det bör upp- ställas villkor för att kunna öppna ett konto. Om det bör ställas vill- kor finns det även anledning att överväga hur en sådan reglering bäst bör utformas. En ny lag om mikroföretagarkonto Ett alternativ för att utforma regler om villkor vid öppnande av mikro- företagarkonto är att ange dessa direkt i kontolagen. Ett annat alter- nativ kan vara att ställa krav på innehav av en särskild skattsedel – som exempelvis kan benämnas MF-skatt – för att kunna öppna ett konto. Regler om MF-skatt bör i så fall införas i skatteförfarandelagen. Regler om MF-skatt skulle tydliggöra att kontoinnehavare skatte- mässigt behandlas som en särskild form av företagare. Sådana bestäm- melser skulle också tydliggöra ansvarsfördelningen mellan och kontoförande institut när det gäller kontrollen av kontoinne- havarna. Det skulle då vara som ansvarar för att förut- sättningarna för MF-skatt finns såväl vid kontots öppnande som fortlöpande. ansvarar enbart för att tillse att det finns ett beslut om MF-skatt för den som vill öppna ett konto och att vidta nödvändiga åtgärder om en kontoinnehavare skulle bli av med sin MF-skatt. Regler om MF-skatt kan utformas med ledning av de befintliga bestämmelserna om godkännande för F-skatt. En tydlig nackdel med att föreslå regler om MF-skatt är dock att en fysisk person som vill öppna ett mikroföretagarkonto måste vända sig till två olika aktörer. Det krävs en ansökan om MF-skatt till och först efter beslut om detta kan personen vända sig till ett kontoförande få ett konto. Hela systemet med mikroföretagarkonton har utformats för att vara så enkelt som möjligt för kontoinnehavaren. Regler om MF-skatt skulle därför i viss mån motverka syftet med kontot och bör således inte föreslås. I stället bör det uttryckas direkt i lagen om mikroföretagarkonto vilka kriterier som måste vara uppfyllda för att ett konto ska kunna öppnas, dvs. för att ett avtal om mikroföretagarkonto ska kunna in- gås mellan det kontoförande institutet och kontoinnehavaren. För att förenkla hanteringen i så stor utsträckning som möjligt bör det ankomma på den blivande kontoinnehavaren att se till att kriterierna för att öppna ett konto är uppfyllda. bör inte åläggas att kontrollera uppgifter som de inte enkelt kan verifiera. Avtalet om mikroföretagarkonto bör därför bygga på att den fysiska personen som vill öppna kontot intygar att förutsättningarna för detta är uppfyllda. får sedan i efterhand, med ledning av uppgifter i lämnade deklarationer, kontrollera att förutsättningarna för att inneha ett konto fanns och fortsätter att finnas. En ny lag om mikroföretagarkonto De villkor som bör uppställas på en blivande kontoinnehavare begränsas till att personen inte bedriver verksamhet i någon annan form med kontot. Mer om det i avsnitt 7.4.2. För en per- son som inom ramen för den verksamhet som beskattas genom kontot vill erbjuda sina kunder skattereduktion för RUT- och ROT- tjänster direkt på fakturan ställs dock högre krav, se avsnitt 10.1. 7.4.2Annan verksamhet tillsammans med ett mikroföretagarkonto Förslag: En fysisk person som vill ingå avtal om mikroföretagar- konto ska intyga att personen inte bedriver verksamhet i annan form eller redan har ett mikroföretagarkonto. Jag har övervägt om en fysisk person ska kunna bedriva en konventionellt beskattad enskild näringsverksamhet och inneha ett mikroföretagarkonto. är också relevant för andra företagsformer som handelsbolag och aktiebolag. Vid bedömningen finns ett flertal aspekter att beakta. Det huvudsakliga skälet för att införa ett system med schablo- niserad inkomstbeskattning för de minsta företagen är att förenkla redovisning och betalning av skatt för denna grupp. Nystartade verksamheter är en särskilt viktig målgrupp. Den som redan bedriver enskild näringsverksamhet får förmodas redan ha kunskap om reg- lerna för beskattning i inkomstslaget näringsverksamhet. Den löpan- de hanteringen av skatter och avgifter kan förenklas även för denna grupp, men den totala förenklingspotentialen är mindre eftersom dessa redan är insatta i skattesystemet och har gått igenom det som krävs för att starta en verksamhet. Den som redan bedriver enskild näringsverksamhet drar därför inte lika stora fördelar av ett schablon- beskattat konto som den som ska starta en ny verksamhet. Detta resonemang är giltigt även för de som tidigare valt att starta verksamheten i ett handels- eller aktiebolag. En individ som övervägt olika företagsformer kan förutsättas ha kännedom om de skatte- rättsliga konsekvenser som medföljer valet av en viss form. Således får inte förenklingsaspekterna med mikroföretagarkontot fullt genom- slag för delägare i handelsbolag eller aktiebolag, och behovet för dessa En ny lag om mikroföretagarkonto att kunna öppna ett sådant konto bör vara mindre än för de som står i begrepp att starta en ny verksamhet. För den som redan bedriver enskild näringsverksamhet eller som är delägare i ett fåmansföretag är det relativt enkelt att utöka den befintliga verksamheten till andra områden. För en sådan fysisk per- son finns det således egentligen inga skäl för att öppna ett mikro- företagarkonto. I direktiven anges att jag ska analysera risken för att inkomster förs över till den schablonbeskattade sfären medan kostnaderna dras av i en konventionellt beskattad verksamhet. Denna risk ökar betyd- ligt om en fysisk person utan restriktioner kan bedriva både en kon- ventionellt beskattad verksamhet och en verksamhet som beskattas genom ett mikroföretagarkonto. Eftersom det inte finns någon möjlighet för kontoförande institut att granska eller kontrollera de inbetalningar som kommer till kontot finns det inget automatiskt hinder mot att inkomster i den konventionellt beskattade verksam- heten betalas till mikroföretagarkontot. Det finns inte heller något sådant mekaniskt verkande hinder mot att utgifter för att förvärva schablonbeskattade inkomster dras av i den konventionellt beskattade verksamheten. Det bör emellertid framhållas att som allmän princip för bokföringen gäller att det bara är utgifter för det som tillkommer företaget som ska bokföras.1 Utgifter som helt saknar koppling till företagets verksamhet, och som i stället är hänförliga till en annan verksamhet, ska inte bokföras. Det finns alltså hinder mot att dra av utgifter som inte har något samband med den bedrivna verksamheten. Vid kontroll kan dock gränsdragningen mellan olika verksamheter vara svår att göra, särskilt om en och samma verksam- het tillåts delas upp på flera olika beskattningsmodeller. Det kan hävdas att det inte finns något hinder mot att sam- tidigt driva en enskild näringsverksamhet och vara delägare i ett aktiebolag eller i ett handelsbolag. Inkomster och utgifter kan för- delas på fel sätt även mellan dessa företagsformer, vilket inte är något som lagstiftaren sett anledning att korrigera för. Här bör dock fram- hållas att även om det finns olika skatteregler för olika företags- former så beskattas de inom ramen för samma system. Beskattning av verksamhet enligt inkomstskattelagen sker av nettoinkomsten, dvs. inkomsten efter avdrag för utgifter. Det som särskiljer mikro- 1Se till exempel punkt 3.18 och 3.19 i allmänna råd för enskilda närings- idkare som upprättar förenklat årsbokslut (BFNAR 2006:1). En ny lag om mikroföretagarkonto företagarkontot är att det är en schablonbeskattning av bruttoinkoms- ten där avdrag för utgifter inte får göras. Risken för att de utgifter som inte alls får dras av inom ramen för kontot dras av i någon annan beskattningsmodell bedöms som större än att utgifter flyttas mellan exempelvis ett aktiebolag och en enskild näringsverksamhet. Risken för ett oönskat beteende kan minskas till exempel genom att samma eller likartad verksamhet inte får bedrivas i en enskild näringsverksamhet som den verksamhet som beskattas genom mikro- företagarkontot. Sådana regler finns i . Sådana regler kan dock medföra svårigheter att definiera vad som utgör samma eller likartad verksamhet. Det kan även bli svårt att kontrollera om det är fråga om samma eller likartad verksamhet, särskilt med den ordning som valts för mikroföretagarkontot där kontot inte är kopplat till en viss verksamhet. Slutligen är ett förbud mot samma eller likartad verksamhet inte en garanti för att utgifter ändå inte hänförs till fel verksamhet. Det kan finnas utgiftskategorier som finns i båda verk- samheterna, trots att de inte är samma eller likartade, och att då av- göra till vilken verksamhet en viss utgift hör kan vara en mycket svår uppgift. Sammantaget gör jag bedömningen att det inte är tillräckligt för att motverka missbruk att befintlig verksamhet inte kan kombineras med ett mikroföretagarkonto inom samma eller likartad verksamhet. Den som vill bedriva verksamhet som beskattas genom ett mikro- företagarkonto bör inte överhuvudtaget kunna bedriva verksamhet i annan form . Av särskild betydelse för bedömningen är det faktum att den som redan bedriver verksamhet i princip saknar be- hov av den förenkling som schablonbeskattningen medför, och att detta bör vara huvudskälet för att välja den beskattningsmodellen. En fysisk person kan således inte ingå avtal om mikroföretagar- konto om någon av följande situationer är för handen. –Personen bedriver en sådan självständig verksamhet som enligt bestämmelserna i inkomstskattelagen ska tas upp i inkomstslagen tjänst eller näringsverksamhet. Härmed avses såväl enskild närings- verksamhet som hobbyverksamhet och sådan självständig upp- dragsverksamhet som ska tas upp i tjänst. En sedvanlig anställ- ning kan dock alltid kombineras med ett mikroföretagarkonto. En ny lag om mikroföretagarkonto –Personen redan bedriver en verksamhet som beskattas genom ett mikroföretagarkonto. En kontoinnehavare kan således inte ha två mikroföretagarkonton . Om personen redan har ett mikroföretagarkonto måste det kontot först avslutas innan ett nytt öppnas. Det finns dock inget som hindrar att ett och samma konto används för inbetalningar från sinsemellan skilda verksam- heter, till exempel från IT-projekt och läxhjälp. –Personen är delägare i ett handels- eller kommanditbolag. –Personen är delägare i ett fåmansföretag. Med delägarskap avses att personen direkt eller indirekt innehar andelar i ett fåmansföre- tag, se 56 kap. 6 § IL. avses enligt 56 kap. 2 § IL aktiebolag och ekonomiska föreningar där fyra eller färre del- ägare äger andelar som motsvarar av rösterna för samtliga andelar i företaget. En näringsverksamhet som är uppdelad på verksamheter som är oberoende av varandra kan ock- så utgöra ett fåmansföretag, om en fysisk person har den faktiska bestämmanderätten över en sådan verksamhet och självständigt kan förfoga över dess resultat. –Personen är godkänd för F-skatt enligt 9 kap. SFL. Eftersom F-skatt medför särskilda rättsverkningar, till exempel när det gäller betal- ning av arbetsgivaravgifter och egenavgifter samt skyldigheten att lämna preliminär inkomstdeklaration, bör innehav av mikroföre- tagarkonto inte kunna kombineras med F-skatt. Den som redan är godkänd för F-skatt måste begära att godkännandet återkallas enligt 9 kap. 4 § SFL innan kontot öppnas. Styrelsearvoden och liknande ersättning föreslås inte kunna beskattas genom kontot, se avsnitt 6.4.4. Det innebär dock inte att styrelse- uppdrag diskvalificerar den fysiska personen från att inneha ett konto. Det är alltså möjligt att inneha ett mikroföretagarkonto sam- tidigt som kontoinnehavaren är styrelseledamot, men det är inte möj- ligt att beskatta styrelsearvodet genom mikroföretagarkontot. Delägarskap i handelsbolag är inte förenligt med kontoinnehav, inte bara fåmanshandelsbolag. Skälet för det är att den skattskyldiges andel av inkomsten från ett handelsbolag ska tas upp i inkomstslaget näringsverksamhet. Tanken är att den som är kontoinnehavare inte ska ha inkomster som ska tas upp i inkomstslaget närings- verksamhet. En ny lag om mikroföretagarkonto Att mikroföretagarkontot inte kan förenas med annan verksamhet i någon form föreslås gälla även för utomlands bosatta fysiska per- soner som vill öppna ett konto. För denna kategori kontoinnehavare föreslås även ytterligare villkor för kontoinnehav, se avsnitt 6.4.6. Kontroll av förutsättningarna för mikroföretagarkonto En fråga som uppkommer är vem som ansvarar för att kontoinne- havaren inte bedriver verksamhet i en annan form med kontot. Ytterst är det kontoinnehavarens eget ansvar som gäller. Reglerna är uppbyggda så att valmöjligheten att öppna ett mikroföretagar- konto finns, men förutsättningarna måste vara uppfyllda. Det an- kommer på den fysiska personen att inte avtala om ett sådant konto om förutsättningarna brister. För att det ska vara tydligt vem som ansvarar för att förutsättningarna är uppfyllda föreslås att konto- innehavaren ska intyga att denne inte bedriver annan verk- samhet. kan med stöd av intyget öppna ett mikroföretagarkonto i den fysiska personens namn. Det ankommer därefter på att i efterhand stämma av mot kontoinnehavarens inkomstdeklaration, bolagsregistret, register över personer godkända för F-skatt och annan lämplig information för att tillse att kontoinnehavaren inte bedriver annan verk- samhet. Om annan verksamhet skulle bedrivas bör det undersökas hur länge denna verksamhet pågått. Om den pågick redan när mikro- företagarkontot öppnades bör rättsverkningarna av kontot bortses från eftersom det aldrig fanns förutsättningar för att avtala om ett konto. Har den andra verksamheten startats efter att kontot öppnats är det i stället grund för att kontot ska upphöra, se avsnitt 7.6. Hur be- skattningen ska korrigeras framgår då av reglerna om avslut av kontot. Ansvaret för att förutsättningarna för att öppna ett mikroföre- tagarkonto är uppfyllda ligger alltså på den blivande kontoinnehava- ren i första hand.