sou · H9B354 · 2021-07-02 00:00:00 — Mot den bakgrunden anser utredningen att de föreslagna kraven ska tillämpas endast på anmälningsärenden som kommit in till Migra- tionsverket efter . Utredningen föreslår att det av övergångsbestämmelserna ska framgå att äldre föreskrifter ska tillämpas vid handläggningen av sådana anmälningsärenden som har kommit in till eller före . Äldre föreskrifter ska också gälla vid överklagande av beslut som har meddelats före , och beslut i sådana ärenden som har handlagts enligt äldre föreskrifter. I avsnitt 7.5 föreslår utredningen att anmälningsärenden där Säker- hetspolisen hos har föreslagit att anmälan ska avslås av skäl som rör säkerhet eller allmän säkerhet ska klassificeras som säkerhetsärenden enligt 27 § andra stycket lagen om svenskt med- borgarskap. Konsekvensen av detta är att ett beslut om avslag på en anmälan om förvärv av svenskt medborgarskap som klassificeras som ett säkerhetsärende ska överklagas till regeringen enligt 27 § medbor- garskapslagen. Förslaget i avsnitt 7.5 föreslås dock bara tillämpas i anmälningsärenden som kommit in till efter . Förslag: De äldre föreskrifterna i 22, 24 och 26 §§ medborgar- skapslagen och 10 § medborgarskapsförordningen ska tillämpas vid handläggningen av sådana anmälningsärenden som har kommit in till före . Enligt 22 § första stycket medborgarskapslagen prövar Migrations- verket ärenden enligt lagen, om inte annat framgår av andra stycket. Enligt andra stycket prövas anmälningar enligt 7, 8, 9, 18 eller 19 § som gäller medborgare i , , eller av . I 3 § andra stycket medborgarskapsförordningen anges att sådana anmälningar ska ges in till vissa länsstyrelser. Dessa läns- styrelser är enligt 24 § medborgarskapslagen ansvariga för att meddela beslut i sådana anmälningsärenden. Enligt 22 § första stycket och 24 § medborgarskapslagen är ansvarig myndig- het för att handlägga och fatta beslut i övriga ärenden om förvärv av medborgarskap, dvs. naturalisation och ärenden om förvärv av med- borgarskap efter anmälan som länsstyrelserna inte är ansvariga för. Enligt 10 § medborgarskapsförordningen ska utfärda bevis om svenskt medborgarskap när någon har förvärvat svenskt medborgarskap genom anmälan eller naturalisation. Men om för- värvet skett genom en anmälan som avses i 3 § andra stycket, ska dock beviset enligt 10 § utfärdas av den länsstyrelse som först har prövat ärendet. I kapitel 8 föreslås att alla ärenden om förvärv av medborgarskap efter anmälan ska flyttas över till . Därför föreslås att 22 och 26 §§ medborgarskapslagen ska ändras och att 24 § medborgarskapslagen ska upphävas. Vidare föreslås att 3 och 10 §§ medborgarskapsförordningen ska ändras. För att undvika bl.a. praktiska svårigheter föreslår utredningen att de äldre föreskrifterna i 22, 24 och 26 §§ medborgarskapslagen samt 10 § medborgarskapsförordningen ska fortsätta tillämpas i sådana anmälningsärenden som har kommit in till och läns- styrelsen före . I avsnitt 14.2.2 föreslår utredningen att det ska föras in övergångs- bestämmelser enligt vilka det ska framgå att äldre föreskrifter ska tillämpas vid handläggningen av sådana anmälningsärenden som har kommit in till eller före . En sådan formulering täcker in även 22, 24 och 26 §§ medbor- garskapslagen. Men det behövs en övergångsbestämmelse också i med- borgarskapsförordningen där det framgår att de äldre föreskrifterna i 10 § ska tillämpas i anmälningsärenden som har kommit in till Migra- tionsverket eller före . Det behövs dock inte någon övergångsregel i fråga om 3 § eftersom den endast reglerar till vilken myndighet en anmälan ska ges in. Förslagen innebär bl.a. att länsstyrelserna ska fortsätta att hand- lägga de ärenden som kommit in till dem före ikraftträdandet och att detta ska ske enligt de föreskrifter som gällde före ikraftträdandet (jfr 14.2.2 och 14.2.4). 14.2.4Tidpunkten för förvärv av medborgarskap i anmälningsärenden Förslag: Äldre föreskrifter om prövningen och förvärv av med- borgarskap genom anmälan ska tillämpas vid handläggningen av sådana ärenden som har kommit in till före . Äldre föreskrifter ska gälla för överklagande av a)beslut som har meddelats före , eller b)beslut i sådana ärenden som har handlagts enligt äldre före- skrifter. I avsnitt 9.3 föreslår utredningen att prövningen av förvärv av svenskt medborgarskap genom anmälan ska utgå från förhållandena vid tid- punkten för beslutet och att förvärv av svenskt medborgarskap ska fastställas till beslutsdagen. Förslaget omfattar inte anmälnings- ärenden enligt 18 och 19 §§ medborgarskapslagen. Förslaget föreslås genomföras genom att uttrycket ”förvärv genom anmälan” i 6–10 §§ medborgarskapslagen och relevanta övergångsbestämmelser ersätts med uttrycket ”förvärv efter anmälan”. När det gäller processrättslig lagstiftning är utgångspunkten att nya regler ska tillämpas på varje processuell företeelse som inträffar efter det att regleringen har trätt i kraft.1 För många processrättsliga bestämmelser behövs därför inte några övergångsbestämmelser. I vissa fall kan det dock finnas anledning att överväga behovet av övergångs- bestämmelser även för processrättsliga bestämmelser. Utredningen anser att förslaget att prövningen av förvärv av svenskt medborgarskap genom anmälan ska utgå från förhållandena vid tid- punkten för beslutet inte egentligen ryms inom det processrättsliga området, men att samma synsätt skulle kunna appliceras på utredning- ens förslag. Mot bakgrund av att utredningens förslag i avsnitt 7.4– 7.6och 7.9 i hög grad motiveras av hänsyn till den allmänna rätts- känslan skulle det ha kunnat vara befogat att den nya ordningen hade börjat gälla vid ikraftträdandetidpunkten och att de ärenden som då var inneliggande hos myndigheterna hade handlagts enligt de nya bestämmelserna. Men av likartade skäl som anförts emot att tillämpa de nya kraven i 7.4–7.6 och 7.9 i avsnitt 14.2.2 samt för att skapa 2012/13:45 s. 161 f. förutsebarhet för den enskilde har utredningen stannat för att de nya bestämmelserna inte ska tillämpas. Utredningen föreslår alltså att det nya förslaget att prövningen av förvärv av svenskt medborgarskap genom anmälan ska utgå från förhållandena för beslu- tet och att förvärv av svenskt medborgarskap ska fastställas till besluts- dagen ska tillämpas i ärenden endast om anmälan kommer in till efter ikraftträdandet. I avsnitt 14.2.2 lämnas förslag på övergångsbestämmelser enligt vilka äldre bestämmelser i 7–10 §§, punkt 4 i ikraftträdande- och enligt övergångsbestämmelserna till lagen (2001:82) om svenskt med- borgarskap och punkt 2 i ikraftträdande- och övergångsbestämmel- serna till lagen (2014:481) om ändring i lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap ska tillämpas vid handläggningen av anmälningsären- den som kommit in till eller en länsstyrelse före . Förslaget om att prövningen av förvärv av svenskt medborgarskap genom anmälan ska utgå från förhållandena vid tid- punkten för beslutet och att förvärv av svenskt medborgarskap ska fastställas till beslutsdagen berör också 6 § medborgarskapslagen. Äldre föreskrifter ska också gälla vid överklagande av beslut som har meddelats före , och beslut i sådana ärenden som har handlagts enligt äldre föreskrifter. 14.2.5Befrielse från svenskt medborgarskap Förslag: Äldre föreskrifter om befrielse i 15 § lagen om svenskt medborgarskap ska tillämpas vid handläggningen av sådana ären- den som har kommit in till före . Äldre föreskrifter om befrielse i 15 § lagen om medborgarskap ska gälla för överklagande av a)beslut som har meddelats före , eller b)beslut i sådana ärenden som har handlagts enligt äldre före- skrifter. Bestämmelserna om återkallelse av beslut om befrielse i lagen om svenskt medborgarskap ska inte tillämpas på beslut om be- frielse som har fattats före . Utredningen föreslår i kapitel 11 att det ska krävas samtycke från barn som har fyllt för befrielse från svenskt medborgarskap och att befrielse endast ska få ske om det inte bedöms stå i strid med barnets bästa. Vid bedömningen av barnets bästa ska hänsyn tas till barnets åsikter med beaktande av barnets ålder och mognad, även då samtycke inte krävs på grund av att barnet är Vidare föreslås att bestämmelserna om befrielse ska ändras på så sätt att befrielse ska kunna vägras om det finns anledning att anta att den befrielsen gäller, inte själv vill befrias från sitt svenska medbor- garskap. Utredningen anser att äldre föreskrifter ska tillämpas på ansök- ningar om befrielse som har getts in före ikraftträdandetidpunkten liksom eventuella överklaganden kopplade till beslut som fattats med stöd av äldre föreskrifter eller före detta datum. Detta eftersom de nya bestämmelserna bl.a. innehåller krav på samtycke från barn som har fyllt och en bedömning av om en befrielse kan anses stå i strid med barnets bästa. En annan ordning skulle innebära att skulle behöva komplettera de ansökningar som kommit in före ikraftträdandet. Av samma anled- ning bör eventuella överklaganden av beslut som har fattats före ikraftträdandet eller med stöd av äldre föreskrifter prövas mot äldre förskrifter i 15 § medborgarskapslagen. Vad sedan gäller förslaget om återkallelse av ett beslut om befrielse i 15 b § medborgarskapslagen anser utredningen att endast beslut om befrielse som har fattats med stöd av de nya bestämmelserna i 15 § medborgarskapslagen ska kunna återkallas, dvs. beslut som har fattats eller därefter. Utredningen grundar sitt ställningstagande på att de nya bestäm- melserna om befrielse kommer att kräva att samtycke och barnets bästa utreds liksom en utredning av om det finns anledning att anta att den som ansökt om befrielse inte själv vill befrias från sitt svenska medborgarskap. kommer därför sannolikt att ha något fler uppgifter i befrielseärendena än tidigare, vilket torde under- lätta handläggningen av begäran om återkallelse. Utredningen före- slår därför att det införs övergångsbestämmelser av denna innebörd. 14.2.6Nya bestämmelser i medborgarskapsförordningen Bedömning: Det krävs inte några övergångsbestämmelser när det gäller förslagen i medborgarskapsförordningen om •att anmälningar om befrielse och återkallelse av ett tidigare fattat befrielsebeslut alltid ska ges in till (5 §) •tydligare författningsstöd för informations- utbyte med andra myndigheter med anledning av prövning av kravet på hederligt levnadssätt i 11 § 5 medborgarskapslagen och utredningens förslag om nya krav i anmälningsärenden (7 a §) •avgiftsförändringar (11 §). Utredningen bedömer att det inte finns något behov av övergångs- bestämmelser när det gäller förslaget om ändringar i 5 § medborgar- skapsförordningen om att ansökningar om befrielse och återkallelse av ett befrielsebeslut ska ges in till . Det finns inte heller någon anledning att föreslå några övergångsbestämmelser med anledning av den nya 7 a § medborgarskapsförordningen rörande tyd- ligare författningsstöd för prövning av kravet på hederligt levnadssätt i 11 § 5 medborgarskapslagen (avsnitt 13.1.2) och tydligare författningsstöd för handläggning av de nya kraven i anmälningsärenden (kapitel 7). När det gäller utredningens förslag på höjning av avgiften i 11 § medborgarskapsförordningen för anmälningsärenden enligt 7–9 §§ medborgarskapslagen med och förslaget om en ny avgift om för anmälningsärenden enligt 10 § medborgarskaps- lagen och punkt 2 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen (2014:481) om ändring i lagen om svenskt medborgarskap som är kopplade till förslagen om nya krav, ändrad tidpunkt för när vill- koren för förvärv ska vara uppfyllda och överflyttning av alla anmäl- ningsärenden till bedömer utredningen att det också saknas behov av övergångsbestämmelser. Utredningen föreslår därför inga övergångsbestämmelser avseende dessa bestämmelser. Däremot har utredningen föreslagit i avsnitt 14.2.3 att det ska tas in en övergångsbestämmelse avseende 10 §. I 14 § kommittéförordningen (1998:1474) anges att om kommittéer presenterar förslag, som påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, regioner, företag eller andra enskilda, ska en beräk- ning av dessa konsekvenser redovisas i betänkandet. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt ska dessa redovisas. I de fall beräkningarna visar att förslagen leder till kostnadsökningar eller intäktsminskningar för staten, kommuner eller regioner ska kom- mittén föreslå en finansiering. I 15 § kommittéförordningen anges att om förslagen har betydelse för den kommunala självstyrelsen, ska konsekvenserna i det avseendet anges. Detsamma gäller när ett förslag har betydelse för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företag, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. I förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regel- givning finns kompletterande anvisningar. I 6 § nämnda förordning anges bl.a. att betänkandet ska innehålla en beskrivning av vilka alter- lösningar som finns för det man vill uppnå och vilka kostnads- mässiga och andra skillnader som finns mellan de olika alternativen. De förslag som presenteras i detta betänkande bedöms få begrän- sade ekonomiska konsekvenser. Förslagen bedöms få vissa ekonomiska konsekvenser för staten. Dessa redovisas därför i det inledande avsnittet. Därefter redogörs för de ekonomiska konsekvenserna som bedöms kunna uppstå för kommuner, regioner, länsstyrelser, företag och enskilda. Därefter görs en bedömning av de konsekvenser utred- ningens förslag bedöms få för domstolarna och regeringen i egenskap av överprövningsinstans. Sedan följer en redogörelse för övriga konsekvenser. I redogörelsen ingår en bedömning av den betydelse förslagen kan förväntas få för jämställdheten mellan kvinnor och män och de integrationspolitiska målen. Därefter behandlas konsekvenserna för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet och eventuella konsekvenser ur klimat och miljö- perspektiv. Härefter behandlas andra än ekonomiska konsekvenser för kommuner och regioner, konsekvenser för den regionala tillväxten, konventionsåtaganden och övrigt. Avslutningsvis lämnas förslag till finansiering av de förslag som utredningen presenterar i betänkandet. 15.1Ekonomiska konsekvenser för staten I kapitel 4 utreds frågan om automatiskt förvärv av svenskt medbor- garskap för vissa statslösa barn födda i . Utredningens bedöm- ning är att ett sådant system med automatiska förvärv inte bör införas. För att ge ett så gott beredningsunderlag som möjligt redogör utred- ningen ändå i detta kapitel för sina bedömningar av vilka effekter ett sådant system skulle få för framför allt och Migrations- verket. I avsnitt 7.4–7.7.1 föreslås att det ska införas nya krav på frånvaro av allvarlig brottslighet m.m. i medborgarskapslagens bestämmelser om förvärv av medborgarskap efter anmälan för dem som fyllt . Förslagen förutsätter att har kännedom om perso- nens identitet. Utredningen har därför i avsnitt 7.9 föreslagit att det även införs ett krav på att den eller de som har vårdnaden om ett barn som fyllt , eller annars den som anmälan avser, gör sannolikt att den uppgivna identiteten är riktig. Enligt nu gällande ordning handläggs anmälningsärenden rörande nordiska medborgare av vissa utpekade länsstyrelser. I kapitel 8 före- slår utredningen att dessa ärenden flyttas över till . I kapitel 9 föreslår utredningen att prövningen av förvärv av svenskt medborgarskap genom anmälan ska utgå från förhållandena vid tid- punkten för beslutet och att förvärv av svenskt medborgarskap ska fastställas till beslutsdagen i stället för till anmälningstillfället. I avsnitt 11.3.2 föreslår utredningen att det ska införas bestämmel- ser om krav på en bedömning av om en befrielse kan antas stå i strid med barnets bästa och på samtycke från barn fyllda , i ärenden om befrielse från svenskt medborgarskap. I avsnitt 11.4.2 föreslås att bestämmelserna om befrielse från svenskt medborgarskap ska justeras på så sätt att befrielse ska kunna vägras om det kan antas att sökan- den inte själv vill befrias från sitt svenska medborgarskap. 11.5.2föreslås också att beslut om befrielse ska kunna återkallas under vissa omständigheter, såvida inte särskilda skäl talar emot. Bedömning: Utredningens förslag om införande av nya krav i anmälningsärenden, ändrad tidpunkt för när villkoren för förvärv ska vara uppfyllda och att alla anmälningsärenden ska flyttas över till uppskattas innebära en kostnad för Migra- tionsverket om . De ökade kost- naderna för föreslås täckas genom anslag. Förslaget om nya krav på samtycke m.m. i bestämmelserna om befrielse från svenskt medborgarskap i lagen om svenskt medbor- garskap och de nya bestämmelserna om återkallelse av ett tidigare fattat befrielsebeslut bedöms innebära endast marginellt ökade kostnader för . Kostnaderna bedöms därför rym- mas inom befintliga anslag. I ett system med automatiskt förvärv av medborgarskap för statslösa barn födda i bedöms få kostna- der om /år för arbetet med att bistå Skatte- verket i bedömningen av statslöshet i ärenden om automatiskt för- värv av svenskt medborgarskap för statslösa barn födda i och för kontrollen av om någon av barnets föräldrar har permanent uppehållstillstånd. Kostnaden för att underhålla det tekniska syste- met uppskattas till /år och i uppstartskostnad. Utredningen bedömer att införandet av nya krav i anmälningsärenden generellt kommer att innebära att handläggningen av anmälnings- ärenden blir mer resurskrävande än den är . Även om inhämtande av utdrag ur bl.a. misstanke- och belastningsregistret och mottagan- det av yttrande och eventuell erinran från Säkerhetspolisen inte bedöms medföra någon större arbetsinsats bedöms kraven i 7.4–7.6 och 7.9 medföra en ökad arbetsbörda. Ett ökat antal krav innebär också i sig att det finns fler anledningar för den enskilde att t.ex. komplettera sitt ärende eller vilja kommunicera med myndigheten. Utredningen har redan i delbetänkandet (SOU 2021:2) föreslagit nya krav på kunskaper i svenska och samhällskunskap för svenskt medborgar- skap. Därtill kommer utredningens förslag i kapitel 9 att prövningen av förvärv av svenskt medborgarskap efter anmälan ska utgå från förhållandena för beslutet och att förvärv av svenskt medborgarskap ska fastställas till beslutsdagen, vilket kan komma att innebära ytterligare handläggning i ärendena och ökade handlägg- ningstider. bedömer utredningen att införandet av de nya kraven sannolikt kommer att påverka antalet personer som själva, eller genom vårdnadshavare, anmäler att de vill bli svenska medborgare. Antalet ärenden kommer alltså sannolikt att minska något. Sammantaget är utredningens bedömning att de krav som före- slås i detta betänkande kommer att innebära en ökad kostnad när det gäller handläggningen av anmälningsärendena. Hur stor denna ökning kan antas bli är dock svårt att bedöma. Enligt årsredovisning för var den genom- snittliga kostnaden per avgjort medborgarskapsärende för det året 1 681 kronor.1 Ansökningsavgiften i ett naturalisationsärende är för alla utom för utlänningar under som adopteras av en svensk medborgare. För dessa är avgiften . Enligt 11 § medborgarskapsförordningen är avgiften för prövningen av en anmälan enligt 6–9 §§ medborgarskapslagen , men för anmälan enligt 18 och 19 §§ – som handläggs av vissa länsstyrelser – är avgiften . Avgift ska inte i något fall tas ut av den som är statslös och som fått flyktingförklaring eller resedokument av en svensk myn- dighet. Utredningen utgår ifrån antagandet att skillnaden mellan avgif- terna hos avspeglar den skillnad som har funnits när det gäller omfattningen av handläggningsåtgärder i anmäl- ningsärenden jämfört med naturalisationsärenden. En prövning av en ansökan om naturalisation är diskretionär och kan innehålla många svåra och resurskrävande bedömningar. Mot denna bakgrund och med beaktande av hur avgiften har satts för en prövning enligt 18 och 19§§ medborgarskapslagen, med de krav som ställs i dessa paragrafer, anser utredningen att det är rimligt att uppskatta att de föreslagna 1Migrationsverket (2021). årsredovisning 2020, s. 76. kraven på frånvaro av allvarlig brottslighet m.m. och identitet (av- snitt 7.4–7.6 och 7.9) kommer att innebära en väsentligt ökad arbets- insats jämfört med ett anmälningsärende . kan det noteras att de nya kraven i kapitel 7 bara före- slås gälla dem som fyllt . Av tabell 15.1 nedan framgår hur många inkomna anmälningsärenden hos som –2019 gällde personer som fyllt . Någon motsvarande sta- tistik gällande ärenden hos länsstyrelserna finns inte. Tabell 15.1 Inkomna anmälningsärenden till Åren 2017–2019 Punkt 4 ikraft- och övergångs- bestämmelserna till 2001:82* Punkt 2 ikraft- och övergångs- *I dess lydelse enligt SFS 2014:481. Som framgår är många av de som anmäler förvärv av medborgarskap enligt 7 § medborgarskapslagen, eller punkt 4 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen (2001:82) om svenskt medborgar- skap, under . Eftersom personer som är inte föreslås omfattas av de föreslagna kraven om frånvaro på allvarlig brottslig- het m.m. och identitet skulle det kunna anses omotiverat att beräkna ökade kostnader i dessa fall. Det totala antalet anmälningsärenden som gäller personer är dock relativt stort. Mot den bakgrunden anser utredningen att det är rimligt att utgå från att tillämpningen av de nya kraven innebär en genomsnittlig ökning per ärende med , vilket innebär att ett genomsnittligt ärende antas kosta . Av statistik i årsredovisning framgår att antalet anmälningsärenden har sjunkit markant . kom det in 29 652 anmälningsärenden, var siffran 16 444 2020 endast handla om 11 511 ärenden.2 Utredningen gör bedömningen att det stora antalet ärenden var en effekt av den markant ökade invandringen – 2016 medan siffrorna för speglar effekter av tillämpningen av lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i (den tillfälliga lagen), enligt vilken möj- ligheten till permanent uppehållstillstånd starkt begränsades. 2020/21:191 föreslås att huvudregeln ska vara att asylsökande beviljas tidsbegränsade uppehållstillstånd och att möjlig- heterna till permanent uppehållstillstånd ska förenas med vissa vill- kor.3 Förslaget har ännu inte behandlats i , men kommer, mot bakgrund av den politiska samsynen åtminstone när det gäller permanenta uppehållstillstånd, sannolikt leda till att möjligheterna till permanent uppehållstillstånd kommer att begränsas . Mot den bakgrunden och med beaktande av att de krav som föreslås i delbetänkandet (SOU 2021:2) bedöms leda till ett minskat antal medborgarskapsärenden och förslaget i detta betänkande sannolikt kommer att medföra något färre anmälningsärenden, gör utred- ningen bedömningen att det är rimligt att utgå ifrån att Migrations- verket kommer att få in ungefär 10 000 anmälningsärenden, som redan enligt dagens regler behandlas av . Den ökade kostnaden för att i dessa ärenden hantera de nya kraven kan beräknas till (10 000 × 300) . I avsnitt 9.3 föreslås att alla anmälningsärenden ska prövas av , dvs. också sådana ärenden avseende nordiska med- borgare som prövas av länsstyrelserna. I tabell 15.2 nedan finns en sammanställning av antalet anmälningsärenden som –2019 kommit in till de länsstyrelser som enligt 3 § medborgar- skapsförordningen handlägger anmälningsärenden. Uppgifterna måste läsas med viss försiktighet på grund av att länsstyrelserna har olika rutiner för diarieföring av dessa ärenden och att vissa uppgifter har uppgetts vara ofullständiga. 2Migrationsverket (2021). årsredovisning 2020, s. 75. 2020/21:191, s. 54–58 och 64–71. Tabell 15.2 Antal inkomna anmälningsärenden till länsstyrelserna Åren 2016–2019 Källa: Uppgifter från länsstyrelserna inhämtade av utredningen. Således får länsstyrelserna i snitt in cirka 3 520 ärenden (14 074/4 = 3 519).