sou · H9B355 · 2021-07-01 00:00:00 — För det stora flertalet som förväntas öppna ett mikroföretagarkonto bedöms skillnaderna mellan skatteuttaget på kontot och enligt kon- ventionella regler vara små, vilket medför att effekterna på konkur- rensen gentemot konventionellt beskattad verksamhet bör vara små. För personer med högre inkomster kan dock kontot medföra en lägre beskattning, vilket potentiellt sett kan påverka konkurrens- förutsättningarna. Jämförelse med enskild näringsidkare utan kapitalbeskattade inkomster Den största möjliga skattesänkningen relativt en enskild närings- idkare uppkommer om kontoinnehavaren betalar högsta marginal- skatt i det konventionella systemet och inte har några faktiska utgifter i sin verksamhet. Vidare antas att näringsidkaren inte kan använda positiv räntefördelning. Skatteuttaget som andel av omsättningen i det konventionella systemet uppgår då till 50 procent.1 På kontot är den effektiva skattesatsen efter avdrag för utgifter om (som kontoinnehavaren inte har). Vid en omsättning på ska mervärdesskatt redovisas och betalas oavsett om verksamheten beskattas genom kontot eller konventionellt. Mer- värdesskatten påverkar därför inte jämförelsen. 1Skatten beräknas som högsta marginalskatt i inkomstslaget näringsverksamhet om ungefär 63procent på omsättningen efter avdrag för 25 procents utgående mervärdesskatt: (1 − 0,2) × 0,63 = 0,50. Skillnaden i skattesatser är större om ingen mervärdesskatt redovisas. Eftersom detta endast är möjligt på en omsättning som inte överstiger exklusive mer- värdesskatt är dock skillnaden räknat i kronor mindre: (0,63 − 0,3) × 37 500 = . ning som kan uppnås genom att välja kontot uppgår därmed till . Den maximala skattefördelen vid 25 procents mervärdesskatt uppgår till vid den omsättningsgräns som föreslås för kontot (= (0,50 − 0,375) × 120 000). Vid 6 procents mervärdesskatt blir skattefördelen större eftersom beskattningen av kontot är kalibrerad efter att omsättningen är belagd med 25 procents mervärdesskatt. Enligt konventionella regler skulle skatteuttaget vid en marginalskatt på bli (= 0,63 × (1 − 0,566)), medan beskattningen på kontot är . Skillnaden i beskattning blir (= (0,59 − 0,375) × 120 000). Den teoretiska skattesänkningen i förhållande till omsättnings- gränsen är därmed stor i procentuella tal. För att den inte ska bli allt för stor i kronor kan omsättningsgränsen inte vara alltför hög. Detta måste dock vägas mot att en alltför låg omsättningsgräns medför att målgruppen för kontot blir mindre. Jämförelse med enskild näringsidkare och delägare i fåmansföretag med kapitalbeskattade inkomster Räkneexemplet i föregående avsnitt utgår ifrån att näringsidkaren inte kan ta ut kapitalbeskattad inkomst ur verksamheten. Den som bedriver enskild näringsverksamhet eller är aktiv delägare i ett få- mansföretag har dock vissa möjligheter att ta ut en del av ersätt- ningen ur företaget som kapitalinkomst. Möjligheterna till detta styrs av reglerna om räntefördelning i enskild näringsverksamhet och reglerna om gränsbelopp i fåmansföretag. I den mån det scha- bloniserade utrymmet för kapitalbeskattade inkomster i dessa regel- system är större än den faktiska kapitalavkastningen uppkommer också möjligheter att omvandla högre beskattade arbetsinkomster till lägre beskattade kapitalinkomster, så kallad inkomstomvandling. Positiv räntefördelning innebär en effektiv beskattning om 30 pro- cent (enkelbeskattad kapitalinkomst). Inom gränsbeloppet beskat- tas utdelning och kapitalvinst från fåmansföretag med bolagsskatt (i företaget) och en nedsatt kapitalskattesats om (hos ägaren), till en effektiv skattesats om vid en bolagsskatt om . Hur stort belopp som kan räntefördelas är beroende av vilket kapitalunderlag som finns i näringsverksamheten, medan gräns- beloppet i fåmansföretag bland annat beror på anskaffningsvärdet för aktierna, ägarens eget löneuttag och den totala lönesumman i företaget. Det finns också en förenklingsregel som möjlig- gör utdelning av per företag. Omsättningsgränsen för kontot är därmed betydligt lägre än det kapitalbeskattade utrymmet i ett fåmansföretag. Någon motsvarande möjlighet till kapitalbeskat- tade inkomster finns inte för mikroföretagarkontot. Däremot ligger den effektiva beskattningen av inkomster på kontot på ungefär samma nivå som de kapitalbeskattade inkomsterna i dessa båda system. Om ingen mervärdesskatt ska redovisas och betalas är den effek- tiva beskattningen på mikroföretagarkontot i nivå med skatten på räntefördelning och lägre än skatten på utdelning i ett fåmansföretag, men detta är endast möjligt för en omsättning . Om mervärdesskatt ska redovisas och betalas är det mer förmånligt att använda räntefördelning än att använda kontot, medan konto- beskattningen ligger i nivå med skatten på utdelning från ett fåmans- företag. Eftersom det inte går att ha ett konto och driva annan verk- samhet kan systemen inte kombineras för att få ett större lågbeskattat utrymme. Givet de små skillnaderna i effektiv beskatt- ning synes det inte finnas skattemässiga skäl för att öppna ett konto i stället för att starta ett aktiebolag eller en enskild näringsverksam- het. Skillnaderna i beskattning är inte heller så stora att det bedöms kunna påverka konkurrensen mellan kontoinnehavare och konven- tionellt beskattade företag. Jämförelse med löntagare utan möjligheter till inkomstomvandling Det är enklare att öppna ett schablonbeskattat konto än att starta ett eget företag. Det är också ett av de uttalade syftena med kontot. Det är dock inte önskvärt att kontot används av personer med högre inkomster (som inte är företagare) för att omvandla högre beskat- tade inkomster till längre beskattade kontoinkomster. Det är dock inte möjligt att med skatterättslig verkan hänföra vilka inkomster som helst till kontot. Endast vissa i inkomstskatte- lagen (1999:1229) angivna inkomster är undantagna från beskattning om de betalas till ett mikroföretagarkonto. Inkomster som inte är undantagna men som ändå betalas till kontot kommer initialt att dubbelbeskattas, och dubbelbeskattningen ska lösas genom att käll- skatten betalas tillbaka. Det är därför inte möjligt att inkomstomvandla genom att hänföra hela eller delar av en löneinkomst till kontot. Om så sker beskattas inkomsten både enligt inkomstskattelagen och med källskatt, vilket medför ett mycket högt skatteuttag. Kapitalinkomster kan inte heller hänföras till kontot utan att de blir dubbelbeskattade. De verksamheter som kan beskattas genom ett konto är sådana som typiskt sett saknar investerat kapital på vilket kontoinnehavaren kan erhålla en kapitalavkastning. Kontoinnehavarna har därför inte, likt konventionellt beskattade företagare, möjlighet att styra över till vilket inkomstslag en inkomst i verksamheten ska hänföras. Eftersom det inte är möjligt att driva ett konventionellt be- skattat företag och inneha ett konto kan inte heller even- tuella kapitalinkomster från ett företag som personen själv kontrol- lerar hänföras till kontot. De möjligheter till inkomstomvandling som en konventionellt beskattad företagare kan ha finns därmed inte för den som bedriver verksamhet som beskattas genom ett konto. De inkomster som kan hänföras till kontot måste komma från andra uppdrag än en anställning. I den mån inkomsterna annars skulle ha redovisats som hobbyinkomster eller via ett egenanställningsföre- tag kan kontot medföra en sänkt beskattning. I det fall personen annars hade startat ett aktiebolag eller en enskild näringsverksamhet blir be- skattningsutfallet som beskrivits ovan, dvs. skattebelastningen blir ungefär densamma inom kontot som om inkomsten hade tagits ut som kapitalinkomst i företaget. Enligt förslaget får kontoinnehavaren inte bedriva verksamhet i annan form som hen innehar kontot. Inom kontot finns heller ingen möjlighet till kapitalbeskattade inkomster. För personer med högre inkomster kan avsaknaden av kapitalbeskattning inom mikroföretagarkontot medföra att kontolösningen blir mindre attrak- tiv, givet att reglerna om positiv räntefördelning kan tillämpas om verksamheten i stället beskattas konventionellt. Om så är fallet får näringsidkaren väga mikroföretagarkontots fördel av en förenklad beskattning mot denna nackdel. Beskattningen på mikroföretagarkontot är kalibrerad för att ge samma skattebelastning som om verksamheten hade bedrivits som enskild näringsverksamhet. Systemet är frivilligt, och därför antas i effektberäkningarna att ingen väljer att använda kontot om detta medför en högre beskattning än om verksamheten hade beskattats konventionellt. Beskattningen kan därför endast bli densamma eller lägre än enligt dagens regler. För medelinkomsttagare medför kontot ungefär samma skatte- belastning som konventionellt beskattad näringsverksamhet om om- sättningen ligger på en sådan nivå att mervärdesskatt ska redovisas och betalas. Om kontoinnehavaren däremot inte redovisar och beta- lar mervärdesskatt medför kontot en något lägre beskattning. Detta är dock enbart möjligt vid en omsättning , och skatteeffekten av detta är därför mycket liten i kronor räknat. För personer med lägre inkomster blir beskattningen ungefär densamma som vid konventionellt beskattad näringsverksamhet om ingen mervärdesskatt redovisas och betalas, och något högre om mervärdesskatt ska redovisas och betalas. Det är därför tveksamt om personer med låga inkomster kommer att använda kontot om omsätt- ningen är så hög att mervärdesskatt måste betalas. Personer med svag förankring på arbetsmarknaden kan dock gynnas av kontot genom att det blir enklare att deklarera inkomster, vilket sänker tröskeln för att börja bedriva verksamhet. Därigenom kan kontot underlätta steget in i en egen försörjning. För personer med högre inkomster kan beskattningen på kontot bli lägre än om motsvarande verksamhet hade beskattats konventio- nellt. Dessa kan därför gynnas av förslaget. Beskattningen på kontot motsvarar ungefär den effektiva inkomstbeskattningen vid positiv räntefördelning eller utdelning inom gränsbeloppet från ett fåmans- företag. Det är därför inte givet att mikroföretagarkontot kommer att medföra en lägre beskattning. I den mån sådana effekter finns be- döms de inte heller få genomslag på inkomstfördelningen eftersom förslaget till finansiering, sänkt uppräkning av skiktgränsen för statlig inkomstskatt, påverkar samma inkomstgrupper som kan dra nytta av en sänkt skatt genom kontot. De sammantagna effekterna på inkomstfördelningen bedöms ut- ifrån detta vara mycket små. Detta beror på att omsättningsgränsen för kontot är förhållandevis låg, vilket medför att förändringar av den effektiva beskattningen inte kan få alltför stort genomslag på kontoinnehavarnas disponibla inkomster efter skatt. Av direktiven framgår att jag ska beakta de villkor som ställs på ut- formningen för att reglerna ska vara förenliga med , inklu- sive reglerna om statligt stöd. 11.3.1Förenlighet med EUF-fördragets regler om fri rörlighet Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) innehåller bestämmelser som tillförsäkrar fri rörlighet inom gemen- skapen för arbetskraft, varor och kapital. Dessutom finns en rätt att starta och driva företag var som helst inom EU, dvs. Det nu presenterade förslaget berör i första hand etableringsfriheten. De föreslagna reglerna om mikroföretagarkonto är ett alternativ till konventionell beskattning som kan väljas av den som är skatt- skyldig i . Begränsat skattskyldiga ges samma möjligheter att inneha ett konto som obegränsat skattskyldiga. Beskattningen av in- komster på kontot för begränsat skattskyldiga motsvarar de inkom- ster som sådana personer ska ta upp i enligt inkomstskatte- lagen. Mikroföretagarkontot föreslås tillhandahållas och administreras av banker. Möjligheten att tillhandahålla konton finns också för ut- ländska banker i den utsträckning de har tillstånd att bedriva bank- rörelse i . Bedömningen är således att förslaget inte innehåller några inslag av direkt eller indirekt diskriminering eller hinder för någon att utöva de av garanterade fri- och rättigheterna. De lämnade förslagen bör därmed vara förenliga med fördraget. 11.3.2EU:s regler om statligt stöd De grundläggande EU-rättsliga bestämmelserna om förbud mot stat- ligt stöd finns i EUF-fördragets artiklar 107–109. För att ett stöd ska vara förbjudet enligt fördraget krävs att tre kriterier är uppfyllda sam- . –ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, –påverkar handeln mellan medlemsstaterna, och –snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion. En stödordning som inte uppfyller samtliga dessa kriterier är således inte ett statligt stöd i unionsrättslig mening och den är därmed tillåten ur ett statsstödsperspektiv. Grundprincipen är alltså att statligt stöd är förbjudet, men EUF-fördraget tillåter ett antal undantag och ett stöd kan efter prövning av kommissionen förklaras vara förenligt med den inre marknaden. En stödåtgärd kan därmed vara tillåten antingen genom att den inte är ett statligt stöd i EU-rättslig mening eller om den utformats så att den är förenlig med . har antagit regler om stöd av mindre betydelse, s.k. de minimis-stöd. Reglerna innebär i korthet att stöd som per stödberättigat företag inte överskrider inte uppfyller kriterierna för att vara ett förbjudet statligt stöd.2 Ett de minimis-stöd behöver därför inte heller anmälas till kommissionen. I vissa fall ska stöd av mindre betydelse läggas ihop och räknas som ett stöd vid bedömningen av om gränsbeloppet över- skrids. har ett antal stödordningar på skatteområdet som anses utgöra stöd av mindre betydelse. –avgiftsreduktion på den först anställdas arbetsgivaravgifter (det s.k. växa-stödet), –skattereduktion vid mikroproduktion av förnybar el, –stöd i form av lägre fastighetsskatt för vindkraftverk, och –avdrag från arbetsgivaravgifter inom ett stödområde (s.k. regionalt stöd). Mikroföretagarkontot är avsett att underlätta för de minsta före- tagen genom att förenkla beskattningen. Avsikten är däremot inte att ge dessa företag skattelättnader, och därmed inte heller att kontot ska vara ett statligt stöd. Beskattningen på kontot är kalibrerad ut- ifrån beskattningen av aktiva enskilda näringsidkare av motsvarande storlek, och avsikten är alltså att kontobeskattningen ska vara neutral relativt beskattningen av näringsverksamhet i det nuvarande syste- met. Eftersom beskattningen bygger på en schablon är det dock fullt möjligt att det i det enskilda fallet uppstår skillnader i effektiv skatt mellan olika aktörer, även mellan sådana som bedriver samma eller likartad verksamhet. Det kommer därför sannolikt att vara möjligt 2Kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 av om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse. att hitta exempel där kontoinnehavaren gynnas relativt någon som är enskild näringsidkare. Skillnaden i skattenivå kan sägas riskera att snedvrida konkurrensen. Dessa effekter bedöms dock på det stora hela vara mycket begränsade, se avsnitt 11.2.2. Ett förbjudet stöd ska också påverka handeln mellan medlems- staterna. Det bör vara ovanligt att någon som innehar ett mikroföre- tagarkonto bedriver gränsöverskridande verksamhet eller konkurre- rar med utländska aktörer. Det kan emellertid inte heller uteslutas. Även om kontobeskattningen skulle kunna ses som ett statligt stöd enligt fördraget är bedömningen att stödet bör kunna utgöra ett de minimis-stöd och därför inte är förbjudet. I avsnitt 11.2.2 be- räknas den högsta möjliga skattelättnaden som kontot kan innebära jämfört med konventionell beskattning till per person och år. Därmed skulle det högsta möjliga stödet kunna uppskattas till (25 800 × 3) vilket är betydligt lägre än gränsen för de minimis-stöd på under en treårs- period.3 Även om samtliga de minimis-stöd på skatteområdet räknas ihop bör det sammantagna stöd som en kontoinnehavare kan ta emot väl understiga gränsen. Eftersom kontoinnehavaren inte med- ges avdrag för faktiska kostnader bör de som har anställda eller an- skaffar anläggningar för elproduktion inte välja kontobeskattning. Bedömningen är därför att befintliga de minimis-stöd på skatte- området inte kommer att ges till kontoinnehavare. Slutligen bör det framhållas att beskattningsmodeller motsvarande mikroföretagar- kontot redan finns inom EU. 11.4Beskrivning av vilka som berörs och effekter för företagen I avsnitt 5.1 konstateras att kontot sannolikt främst kommer att an- vändas av personer som har inkomster från gigekonomin men också av personer som vill starta en ny näringsverksamhet i mindre skala. Konsekvensanalysen utgår därför i det följande från två målgrupper: utförare inom gigekonomin och enskilda näringsidkare. 3För företag i vissa branscher är gränsvärdena lägre. Exempelvis är gränsen för jordbrukssektorn och för fiskeri- och vattenbrukssektorn. Den högsta möjliga skattesänkningen understiger således även dessa gränsvärden. Med hän- syn till att sådana verksamheter kräver insatskapital och därmed har investeringskostnader be- döms de inte komma att använda mikroföretagarkontot i någon nämnvärd utsträckning. målgruppen för kontot bedömer jag dock finnas bland företag som ännu inte startats och bland personer som har oredovisade inkomster inom gigekonomin. Förslaget berör också de banker som väljer att tillhandahålla konton och egenanställningsföretagen. Finansieringsförslaget berör de fysiska personer som har inkoms- ter över gränsen för statlig inkomstskatt. För en beskrivning av hur dessa berörs, se avsnitt 11.7. I avsnitt 4.6 definieras plattformsekonomin som den del av ekono- min där transaktioner förmedlas via en digital plattform. Med del- ningsekonomi menas den del av plattformsekonomin där det sker någon form av delning (uthyrning, leasing, byte, utlåning) av fysiska tillgångar, medan gigekonomi används för den del av plattforms- ekonomin där tjänster säljs eller byts. I avsnitt 4.6 finns också mer utförliga beskrivningar av gigekonomin och utförarna. För aktiviteter inom gigekonomin saknas statistik om antalet personer som är aktiva, inkomstnivåer och hur inkomsterna beskat- tas . Beskrivningen av gigekonomin i bygger där- för på olika uppskattningar. Dessa baseras dels på forskning kring demografin bland de som är aktiva inom gigekonomin internatio- nellt, dels på ett antal aktuella enkätundersökningar av gigekono- mins omfattning i . Antalet aktiva utförare inom gigekonomin Jag har studerat sex olika undersökningar av gigekonomin i . Undersökningarna är gjorda –2019. Tabell 11.1 visar andelen aktiva i befolkningen enligt respektive undersökning. Tabell 11.1 Skattad andel av befolkningen 20–som är aktiva inom gigekonomin 2020 Huws m.fl. (2017) egen uppskattning av gig SCB, BIT 2019** Gig via avsedd plattform Gig, persontransport* eller boende* via en avsedd plattform *Avser andelen som använt delnings- eller gigtjänster. Övriga undersökningar avser andelen som ut- fört tjänster. **Avser befolkningen 18–. Undersökningarna använder dock olika definitioner av gig och del- ningsekonomi, vilket gör det svårt att rakt av jämföra resultaten. De smalaste definitionerna avser arbete som förmedlas via digitala platt- formar som är avsedda för det ändamålet, medan andra också om- fattar gig, uthyrning eller försäljning via digitala plattformar gene- rellt. Undersökningarna visar dock att många av de som är aktiva inom gigekonomin även är aktiva inom andra delar av den digitala ekonomin. Definitionen av gig har stor betydelse för bedömningen av hur många som är aktiva inom gig.4 Definitionen är dock mindre viktig för utformningen av förslaget till mikroföretagarkonto efter- som kontot inte är begränsat till tjänster som förmedlas via digitala plattformar eller som utförs inom gigekonomin. 4Huws m.fl. (2018) för en diskussion kring hur gig förhåller sig till andra former av tillfälliga anlitandeformer. Uppdragen inom gigekonomin kännetecknas av att de är korta och tillfälliga, och plattformarna själva framhåller ofta flexibiliteten i arbetstider och möjligheterna för giggare att själva välja sina uppdrag. Graden av oberoende och flexibilitet varierar dock mellan olika typer av gig och mellan olika plattformar. Författarna menar att oberoendet och flexi- biliteten inte är unikt för gigekonomin, men ofta mer långtgående än i andra anlitandeformer som bemanningsanställningar eller timanställningar. Vidare är traditionella anställningar inte heller i alla branscher, utan inom exempelvis kultur och media är det i stället vanligare att arbeta som egen företagare eller på olika former av tillfälliga kontrakt. Författarna menar därför att gigekonomin och den traditionella ekonomin överlappar varandra, dels genom att de som utför gig vanligtvis också har traditionella anställningar, dels genom att de aspekter som kännetecknar uppdrag inom gigekonomin också finns inom den traditionella ekonomin. Detta gör att det inte heller från teoretisk synvinkel är helt enkelt att avgöra var gränsen går mellan gig och andra typer av tillfälliga eller flexibla uppdrag eller anställningar. Av dessa undersökningar är det främst två som är av intresse: Global entrepreneurship monitor för (Braunerhjelm m.fl. 2020, benämnd GEM 2020 i det följande) och den som genomfördes av Utredningen om arbetsmiljöregler för ett modernt arbetsliv (SOU 2017:26, eftersom dessa är de enda som behandlar gigekono- min avskilt från delningsekonomin och sett från utförarsidan. Utred- ningen visar att av befolkningen i åldern 20–var aktiva inom gigekonomin 2016 medan GEM 2020 visar att unge- fär var aktiva . Undersökningen i Huws m.fl. (2017) har en bredare definition och omfattar utförare inom hela plattformsekonomin (förutom gig och delning även crowdfunding eller att sälja egentillverkade varor eller andra privata tillgångar via digitala plattformar). Det är i viss mån möjligt att separera de resultat som endast avser gigekonomin. Undersökningen baseras på dock ett mycket mindre urval för än den som görs i SOU 2017:26, vilket medför en större osäkerhet i resultaten. Undersökningen visar att av befolk- ningen var aktiva inom denna bredare definition av gig- och del- ningsekonomin. Även i Eurobarometern (2018) undersöks aktiviteten inom flera olika delar av plattformsekonomin inom samtliga EU- länder. Även i Eurobarometern går det i viss mån att skilja resultat som rör gigekonomin från de som rör delningsekonomin. SCB:s undersökning ”Befolkningens IT-användning” (BIT 2019) innehåller också frågor om gigekonomin, enligt en smalare defini- tion som endast omfattar tjänster som förmedlas via digitala platt- formar som är avsedda för det ändamålet. Undersökningen bygger på ett förhållandevis stort urval, men enkäten behandlar främst andra typer av IT-användning än gig, vilket kan ha påverkat resultaten. Enkäten innehåller också frågor om att som konsument ordna bil- transport eller semesterboende via en digital plattform. Även utredningen om användarna i delningsekonomin (SOU 2017:24) genomförde en enkätundersökning där det ingick frågor om delning av tjänster, dvs. gigekonomin med denna utred- nings terminologi. Frågorna i den utredningen avsåg dock endast deltagande i plattformsekonomin som konsument och inte som ut- förare. Eftersom även företag kan vara köpare inom plattforms- ekonomin ger undersökningen inte heller en fullständig bild av marknaden för gig sett från köparnas synvinkel, utan endast en upp- fattning om storleken på marknaden bland privatpersoner. Undersökningarna är genomförda . Tillväxten inom plattformsekonomin är dock mycket snabb. Europeiska kom- missionen (2020) räknar till exempel med en tillväxt på inom EU . Tillväxten i kan ha varit ännu snabbare –2019. En indikation på detta är att antalet egenanställda ökat med i storleksordningen 30–50 pro- cent –2017. Eftersom majoriteten av de egenanställda kan antas vara giggare kan detta indikera en hög till- växt inom gig i .