sou · H9B318 · 2021-03-31 00:00:00 — I detta betänkande benämns det som i direktivet betecknas som ”rätt att avyttra aktier” och ”kontantersättning” som ”rätt att få sina aktier inlösta” respektive ”inlösenbelopp” (jfr avsnitt 4.8.2). Medlemsstaterna får kräva att en uttrycklig invändning mot planen för den gränsöverskridande delningen, aktieägares avsikt att utöva sin rätt att avyttra sina aktier, eller båda, ska dokumenteras på lämpligt sätt, senast vid den bolagsstämma som ska godkänna den gränsöverskridande delningen. Medlemsstaterna får tillåta att regi- strering av en invändning mot planen för den gränsöverskridande delningen betraktas som vederbörlig dokumentation av ett negativt omröstningsresultat. Medlemsstaterna ska vidare, enligt punkten 2, fastställa den tids- frist inom vilken de aktieägare som avses i punkten 1 måste anmäla till det överlåtande bolaget att de har beslutat att utöva rätten att avyttra sina aktier. Denna tidsfrist får inte vara längre än en månad från den bolagsstämma som ska godkänna den gränsöverskridande delningen. Medlemsstaterna ska säkerställa att det bolag som delas anger en elektronisk adress för mottagande av denna anmälan på elektronisk väg. Medlemsstaterna ska också, enligt punkten 3, fastställa den tids- frist inom vilken den kontantersättning som anges i planen för den gränsöverskridande delningen ska betalas. Denna tidsfrist får inte löpa ut senare än efter den dag då den gränsöverskridande delningen får verkan. Enligt punkten 4 ska medlemsstaterna säkerställa att aktieägare som har anmält sitt beslut att utöva rätten att avyttra sina aktier men som anser att den kontantersättning som erbjuds av det överlåtande bolaget inte är korrekt fastställd har rätt att begära ytterligare kon- tantersättning vid behöriga myndigheter eller organ som är bemyn- digade enligt nationell rätt. Medlemsstaterna ska fastställa en tidsfrist för begäran om ytterligare kontantersättning. De får föreskriva att det slutliga beslutet att ge ytterligare kontantersättning ska gälla alla de aktieägare i det bolag som delas som har anmält sitt beslut att utöva rätten att avyttra sina aktier i enlighet med punkt 2. Vidare ska medlemsstaterna, enligt punkten 5, säkerställa att den medlemsstats lagstiftning som ett överlåtande bolag omfattas av regle- rar de rättigheter som avses i punkterna 1–4 och att den medlems- staten har exklusiv behörighet när det gäller att lösa eventuella tvister som rör dessa rättigheter. I punkten 6 anges att medlemsstaterna ska säkerställa att aktie- ägare i det överlåtande bolaget som inte hade rätt att avyttra sina aktier eller inte utövade denna rätt men som anser att det utbytesför- hållande för aktierna som anges i planen för den gränsöverskridande delningen inte är adekvat får invända mot detta förhållande och begära kontantersättning. Förfarandet för detta ska inledas vid de behöriga myndigheter eller organ som är bemyndigade enligt den medlemsstats lagstiftning som det överlåtande bolaget omfattas av, inom den tidsfrist som fastställs i den medlemsstatens nationella lagstiftning, och ett sådant förfarande ska inte hindra registreringen av delningen. Beslutet ska vara bindande för de mottagande bolagen och, vid en partiell delning, även för det bolag som delas. Slutligen får, enligt punkten 7, medlemsstaterna föreskriva att det övertagande bolaget och, vid en partiell delning, också det överlå- tande bolaget, kan tillhandahålla aktier eller annan ersättning i stället för kontantersättning. 5.9.2Aktieägares rätt att lämna bolaget Vårt förslag: En aktieägare i ett överlåtande bolag som har röstat emot ett godkännande av delningsplanen ska ha rätt att få sina aktier inlösta av bolaget i utbyte mot ett i delningsplanen angivet inlösenbelopp. Den som vill utnyttja denna rätt ska anmäla detta till bolaget inom en månad för stämman. (Jfr arti- kel 160i.1.) Inlösenbeloppet ska betalas ut från det att delningen fick verkan. En aktieägare som inte är nöjd med det inlösenbelopp som anges i delningsplanen ska kunna begära ytterligare ersättning av bolaget. Det ska ske genom att han eller hon väcker talan vid allmän domstol. Talan ska väckas från godkän- nandet av delningsplanen. (Jfr artikel 160i.4 första stycket och artikel 160i.6.) Skälen för förslaget: Artikel 160i i ändringsdirektivet innehåller bestämmelser som ger en aktieägare som har röstat mot delningen rätt att ”avyttra” sina aktier till ett i delningsplanen angivet belopp. Det är fråga om i princip samma regler som finns i regelverket om gränsöverskridande fusioner och som vi i avsnitt 4.8.2 har beskrivit som en rätt att påkalla att bolaget löser in aktieägarens aktier. I regelverket ingår också en rätt för aktieägare att, om han eller hon inte är nöjd med inlösenbeloppet, påkalla ytterligare ersättning. I avsnitt 4.8.2 har vi, såvitt gäller inlösen i samband med gräns- överskridande fusioner, ingående redovisat hur regelverket enligt vår bedömning bör införlivas med svensk rätt. Skälen för de förslag som vihar lämnat i fråga om gränsöverskridande fusioner gör sig lika gäll- ande när det gäller gränsöverskridande fusioner. Vi föreslår därför sammanfattningsvis följande. En aktieägare i ett överlåtande bolag som har röstat mot delningen ska – under förutsättning att delningen medför att hans aktier byts ut mot aktier i ett utländskt bolag – kunna påkalla att bolaget löser in hans eller hennes aktier. Anmälan om detta ska göras inom en månad från stämman. Det inlösenbelopp som har angetts i delningsplanen ska då be- talas ut från det att delningen fick verkan. En aktieägare som inte är nöjd med beloppet storlek ska kunna väcka talan vid allmän domstol om ytterligare ersättning. 5.9.3Aktieägares rätt till kompletterande utjämningsvederlag Vårt förslag: Om det utbytesförhållande för aktier eller andra värdepapper som anges i delningsplanen inte är adekvat och detta får till följd att en aktieägare som inte får sina aktier inlösta blir otillräckligt kompenserad, har han eller hon rätt till ytterligare ersättning. Frågan om rätt till sådan ersättning ska prövas vid allmän domstol enligt vad som gäller om tvistemål i allmänhet. Skälen för förslaget: I artikel 160i.6 i ändringsdirektivet finns en särskild bestämmelse till skydd för de aktieägare i det överlåtande bolaget, som inte har haft rätt att ”avyttra sina aktier” (dvs. få sina aktier inlösta) eller inte har utövat denna rätt. Om en sådan aktie- ägare anser att det utbytesförhållande för aktierna som anges i del- ningsplanen inte är adekvat, får han eller hon invända mot detta för- hållande och begära kontantersättning. Förfarandet för detta ska inledas vid de myndigheter eller organ som är behöriga enligt den lagstiftning som det överlåtande bolaget omfattas av och inom den tidsfrist som medlemsstaten fastställer. Ett sådant förfarande ska inte hindra registreringen av den gränsöverskridande delningen. Beslutet ska vara bindande för de övertagande bolagen och, vid en partiell delning, även för det överlåtande bolaget. Dessa bestämmelser motsvarar i allt väsentligt vad som enligt första stycket i artikel 126a.6 gäller vid gränsöverskridande fusioner. Vid ett svenskt genomförande av artikel 160i.6 gör sig samma prin- cipiella aspekter gällande som vid genomförandet av artikel 160i.4 (dvs. 126a.4 för gränsöverskridande fusioner). Vi hänvisar därför till våra överväganden i avsnitt 4.8.3. I aktiebolagslagen bör alltså tas in bestämmelser som innebär att en aktieägare som anser att utbytes- förhållandet inte är adekvat har rätt att väcka talan mot bolaget, var- vid domstolen kan tillerkänna honom eller henne ytterligare utjäm- ningsvederlag. 5.10Borgenärsskydd (artikel 160j) 5.10.1Nuvarande bestämmelser i aktiebolagslagen En delning kan på samma sätt om en fusion innebära vissa risker för det överlåtande bolagets borgenärer. Delningen innebär vanligen att det övertagande bolagets skulder fördelas på de övertagande bolagen. Den nya gäldenären, det övertagande bolaget, kan ha sämre betal- ningsförmåga än det överlåtande bolaget. En gränsöverskridande delning innebär dessutom, liksom en gränsöverskridande fusion, alldeles särskilda risker för borgenärerna, eftersom det bolag som de hädanefter kan rikta sina anspråk mot kan vara underkastat delvis andra kapitalskyddsregler än det överlåtande bolaget var. 24 kap. aktiebolagslagen innehåller olika regler som syftar till att skydda borgenärernas intressen vid inhemska delningar. Lagen ställer bland annat krav på att borgenärerna – med vissa undantag – underrättas om den förestående delningen (se 17 §). Underrättelserna ska innehålla uppgift om att bolaget avser att ansöka om tillstånd att verkställa delningsplanen samt uppgift om borge- närernas rätt att motsätta sig att planen verkställs. Också det åtföljande tillståndsförfarandet hos tar hänsyn till borgenärernas intressen. ska utfärda en kallelse på bolagens borgenärer (24 §); kallelsen ska dock inte om- fatta, såvitt nu är av intresse, omfatta borgenärer vilkas anspråk avser en fordran på lön, pension eller annan ersättning som omfattas av lönegaranti enligt lönegarantilagen (1992:497). Kallelsen ska kun- göras i och innehålla ett föreläggande för den som vill motsätta sig ansökan att senast viss dag skriftligen anmäla detta. Om ingen av de borgenärer som har blivit kallade motsätter sig ansökan inom förelagd tid, ska ge bolagen tillstånd att verkställa delningsplanen (25 §). Motsätter sig någon borgenär an- sökan, ska verket överlämna ärendet till tingsrätten i den ort där styrelsen i det överlåtande bolaget ska ha sitt säte. Om ett ärende om tillstånd till verkställande av delningsplan har överlämnats till allmän domstol, ska tillstånd lämnas först om det visas att de borgenärer som har motsatt sig ansökan har fått full betalning eller har betrygg- ande säkerhet för sina fordringar. I annat fall ska ansökan avslås. Borgenärernas ställning tryggas också genom bestämmelserna i 24 kap. 5 § om övertagande bolags betalningsansvar. Av bestäm- melserna följer att om en skuld har övergått till ett vist bolag ansvarar även övriga i delningen deltagande bolag subsidiärt för skulden, dock högst med ett belopp som motsvarar den nettobehållning som till- delats respektive bolag vid delningen. Artikel 160j i ändringsdirektivet innehåller bestämmelser om skydd av borgenärer. Enligt artikeln ska medlemsstaterna på ett betrygg- ande sätt skydda rättigheterna för de borgenärer som har fordringar som har uppkommit före offentliggörandet av planen för den gräns- överskridande delningen och som inte var förfallna till betalning vid offentliggörandet. Borgenärer som inte är nöjda med de skydds- åtgärder som erbjuds i delningsplanen får efter offentliggörandet av delningsplanen ansöka hos behörig myndighet om betryggande skyddsåtgärder. Rätten till betryggande skydds- åtgärder förutsätter dock att borgenärerna på ett trovärdigt sätt kan visa att den gränsöverskridande delningen medför att deras fordringar riskerar att inte tillgodoses och att inga betryggande skyddsåtgärder har erhållits från bolaget. Skyddsåtgärderna ska vara villkorade av att den gränsöverskridande delningen får verkan i enlighet med arti- kel 160q9. Det nu angivna borgenärsskyddet överensstämmer nära med vad som gäller för gränsöverskridande fusioner (jfr avsnitt 4.9). Borge- närerna skyddas dock därutöver genom bestämmelser om visst soli- dariskt ansvar (se artikel 160j.2). Om en borgenär till det överlåtande bolaget inte får fullgörelse från det bolag som skulden fördelas på, ska nämligen de övriga övertagande bolagen, och vid en partiell delning eller en delning genom separation även det bolag som delas, ansvara solidariskt för skyldigheten att betala skulden tillsammans med det bolag som skulden fördelas på. Det solidariska ansvaret för ett bolag som deltar i delningen ska emellertid begränsas till värdet av de netto- tillgångar som fördelas på det bolaget. Detta värde räknas på den dag då delningen får verkan. Medlemsstaterna får därutöver kräva att förvaltnings- eller led- ningsorganet för det överlåtande bolaget (dvs. bolagets styrelse) lämnar en förklaring om bolagets ekonomiska ställning på ett datum som får infalla tidigast en månad innan förklaringen offentliggörs (se artikel 160j.3). I förklaringen ska anges att det, på grundval av den information som är tillgänglig för det för förklaringen och efter att ha gjort rimliga undersökningar, inte känner till någon anledning till att något av de övertagande bolagen eller, vid en partiell delning, det bolag som delas, efter det att delningen får verkan inte skulle kunna fullgöra de skyldigheter som fördelats på dem enligt delningsplanen då de ska fullgöras. Förklaringen ska offentliggöras tillsammans med delningsplanen. I direktivet framhålls särskilt att det inte påverkar tillämpningen av lagstiftningen i medlemsstaten för det bolag som delas om full- görande av eller ställande av säkerhet för betalningsskyldigheter eller andra skyldigheter gentemot offentliga organ. (artikel 160j.4) 9Se avsnitt 5.15. Vårt förslag: De bestämmelser till skydd för borgenärer som gäller vid inhemska delningar ska tillämpas även vid gränsöver- skridande delningar. Det gäller dels bestämmelserna om att borge- närerna, med vissa undantag, ska underrättas om delningen och att ska utfärda en kallelse på dem, dels bestämmelserna om subsidiärt ansvar för andra bolag än det primärt ansvariga bolaget. Bestämmelserna kompletteras dock med vissa särregler som gäller endast vid gränsöverskridande delningar. Det överlåtande bolagets borgenärer ska ha möjlighet att inom viss av angiven tid motsätta sig en ansökan om till- stånd att verkställa delningsplanen. Tiden får inte vara kortare än för offentliggörande av delningsplanen. (Jfr artikel 160j.1 andra stycket.) Motsätter sig någon borgenär ansökan, ska över- lämna ärendet till tingsrätten. Om borgenären lämnar trovärdiga uppgifter om att delningen innebär en risk för hans eller hennes fordringar och bolaget inte visar att borgenären har fått betalning eller betryggande säkerhet för sina fordringar, ska ansökan avslås. (Jfr artikel 160j.1 andra stycket.) Vår bedömning: Den möjlighet som direktivet ger att kräva att styrelsen i det överlåtande bolaget upprättar en förklaring som korrekt återspeglar bolagets ekonomiska ställning före offentliggörandet av delningsplanen (solvensförklaring), bör inte utnyttjas. (Jfr artikel 160j.3.) Skälen för förslaget och bedömningen: De risker och komplikationer som inhemska respektive gränsöver- skridande fusioner kan föranleda för de deltagande bolagens borge- närer motsvarar väsentligen de risker som borgenärer till överlåtande bolag måste förhålla sig till vid inhemska respektive gränsöver- skridande delningar. När det gäller gränsöverskridande fusioner har vifunnit att borgenärerna bör skyddas framför allt genom bestäm- melser om underrättelse till och kallelse på borgenärer och bestäm- melser som ger borgenärerna rätt att under vissa förhållanden kräva betalning eller betryggande säkerhet. Redan detta talar för att det som sägs i artikel 160j i ändringsdirektivet om borgenärsskydd bör genomföras genom bestämmelser av samma slag. Till detta kommer att bestämmelserna om borgenärsskydd vid inhemska delningar är utformade på likartat sätt. I 24 kap. 21 § aktie- bolagslagen finns bestämmelser om underrättelse till det överlåtande bolagets kända borgenärer och i 24 § bestämmelser om att Bolags- verket ska kalla bolagets borgenärer. Dessa bestämmelser tillgodoser till en del de krav som uppställs i ändringsdirektivet. Genom att göra bestämmelserna tillämpliga även vid gränsöverskridande delningar genomförs artikel 160j delvis. För att genomföra artikel 160j i dess helhet måste emellertid vissa tillägg göras i 24 kap. Borgenärernas rätt att motsätta sig delningsplanen Lagen behöver tillföras en bestämmelse som säkerställer att borge- närerna har rätt att motsätta sig delningsplanen från registreringen av delningsplanen. Vidare måste det göras en anpassning av de kriterier som gäller vid den domstolsprövning som ska göras när en borgenär motsätter sig delningen. Direktivets bestämmelser om dessa kriterier är desamma för gränsöverskridande fusioner och gränsöverskridande delningar och innebär bland annat att det är borgenären som har bevisbördan för att delningen äventyrar hans eller hennes rätt. Vi har behandlat denna fråga, såvitt gäller gränsöverskridande fusioner, i avsnitt 4.9.3. Den lösning som vi har förordat där bör gälla även vid gränsöver- skridande delningar. Det innebär att domstolen ska avslå ansökan om verkställande av en delningsplan om de borgenärer som har mot- satt sig ansökan har lämnat trovärdiga uppgifter om att delningen medför fara för att deras fordringar inte ska bli betalda och bolagen inte har visat att dessa borgenärer har fått full betalning eller be- tryggande säkerhet för sina fordringar. I artikel 160j.4 klargörs att artikeln inte ska påverka tillämp- ningen av lagstiftning om fullgörande av eller ställande av säkerhet för betalningsskyldigheter eller andra skyldigheter gentemot offent- liga organ. En liknande bestämmelse finns, såvitt gäller gränsöver- skridande fusioner, i artikel 126b.3. I avsnitt 4.9.3 har vi uttalat att den bestämmelsen inte behöver föranleda någon uttrycklig reglering i svensk lag. Vi gör samma bedömning i fråga om artikel 160j.4. Av punkten 2 i artikel 160j följer att de bolag som vid delningen inte har övertagit det primära ansvaret för en viss skuld ändå har ett visst subsidiärt ansvar för skulden. deltar i delningen visst solidariskt ansvar för det överlåtande bolagets förpliktelser. Bestämmelsen mot- svarar vad som enligt 24 kap. 5 § aktiebolagslagen gäller vid en in- hemsk delning (se ovan). Vi föreslår mot denna bakgrund att artikel 160j.2 genomförs genom att 24 kap. 5 § görs tillämplig även vid gränsöverskridande delningar. Enligt punkten 3 i artikel 160j har medlemsstaterna möjlighet att kräva att styrelsen i ett överlåtande bolag avger en förklaring om bolagets aktuella ekonomiska ställning. I en sådan förklaring ska sty- relsen också ange att den inte känner till någon anledning till att övertagande bolag inte skulle kunna fullgöra sina skyldigheter (solvensförklaring). Solvensförklaringen ska offentlig- göras tillsammans med delningsplanen. En likadan bestämmelse finns, såvitt gäller gränsöverskridande fusioner, i artikel 126b.2 (se avsnitt 4.9.5). I avsnitt 4.9.5 har vi redovisat uppfattningen att det inte bör upp- ställas något krav på att det upprättas solvensförklaringar i samband med gränsöverskridande fusioner. Det finns inte anledning att göra någon annan bedömning när det gäller gränsöverskridande del- ningar. Vi förordar därför att det inte införs något lagkrav på att styrelsen i det överlåtande bolaget ska upprätta en solvensförklaring. 5.11Information till och samråd med arbetstagare (artikel 160k) 5.11.1Arbetstagares rätt till information och samråd enligt gällande rätt Vi har i avsnitt 4.10 beskrivit närmare hur både aktiebolagslagen och lagen (2008:9) om arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande fusioner (medverkandelagen) innehåller flertalet bestämmelser som ska säkra arbetstagarnas och deras representanters tillgång till den information som behövs för att de ska kunna tillvarata sina rättig- heter vid gränsöverskridande fusioner. Eftersom det enligt gällande rätt inte finns något regelverk om gränsöverskridande delningar saknas av naturliga skäl motsvarande bestämmelser om arbetstagares insyn vid sådana förfaranden. Enligt våra förslag i avsnitt 7 föreslår viemellertid att medverkandelagen ska göra tillämplig även vid gräns- överskridande delningar och ombildningar. Den redogörelse vi har lämnat i avsnitt 7.2.4 för medverkandelagens bestämmelser om in- formation och samråd vid gränsöverskridande förfaranden blir där- med relevant även i fråga om gränsöverskridande delningar. Genom ändringsdirektivet införs tre nya artiklar med sinsemellan motsvarande innehåll; 126c för gränsöverskridande fusioner, 160k för gränsöverskridande delningar och 86k för gränsöverskridande ombildningar. Artiklarna reglerar, med vissa språkliga skillnader som är anpassade efter de olika typerna av gränsöverskridande förfaran- den, information till och samråd med arbetstagare. I avsnitt 4.10.2 redovisas innehållet i artikel 126c som reglerar förfarandet för gräns- överskridande fusioner. Motsvarande gäller även för gränsöver- skridande delningar och ombildningar. För en närmare beskrivning av artiklarnas innehåll hänvisas därför till nämnda avsnitt. Vår bedömning: Med de förslag som vi har lämnat om vad en delningsplan och en styrelseredogörelse ska innehålla vid en gränsöverskridande delning motsvarar svensk rätt de krav som följer av artikel 160k i direktivet. Skälen för bedömningen: I avsnitt 4.10.3 har vi konstaterat att be- stämmelserna i medbestämmandelagen innebär att en arbetsgivare fortlöpande ska hålla arbetstagarna, genom deras arbetstagarorga- nisationer, informerade om hur verksamheten utvecklas produk- tionsmässigt och ekonomiskt och att vi bedömer att regelverket därför lever upp till direktivets krav på att arbetstagare ska hållas in- formerade även innan fusionsplanen upprättats och förhandlings- delegationen inrättats. Motsvarande gäller således även innan en del- ningsplan har upprättats. På samma sätt som vid en gränsöverskridande fusion kommer de uppgifter som enligt vårt förslag ska lämnas i en delningsplan om bl.a. formerna för medverkan att bidra till att arbetstagarna kan involveras i det fortsatta förfarandet. Genom att – såsom vi föreslår i avsnitt 7 – medverkandelagen görs tillämplig även vid gränsöver- skridande delningar kommer det bolag som ska delas att vara skyl- digt att informera om hur delningen fortskrider och om förändringar inom företagsgruppen som kan påverka sammansättningen av för- handlingsdelegationen.10 Genom att 23 § medverkandelagen görs gällande vid gränsöver- skridande delningar införs också en förpliktelse för det överlåtande bolaget vid en gränsöverskridande delning, att informera förhand- lingsdelegationen om förekomsten och omfattningen av medverkan i de övertagande bolagen och om planerna för det gränsöverskridande förfarandet. Det överlåtande bolaget måste också informera om hur genomförandet fortskrider till dess att delningen har registrerats. In- formationsskyldigheten gäller oavsett om förhandlingar ska genom- föras eller inte.11 Som redan kommenterats i avsnitt 4.10.1 innehåller aktiebolags- lagen i sig inte några bestämmelser som anger innehållet i rätten till medverkan. Däremot innehåller lagen flera bestämmelser om att 2007/08:20 s. 111. 11Se avsnitt 7.3.5. arbetstagarna ska tillhandahållas information om sin rätt till med- verkan. Artikel 160k överensstämmer i sak med artikel 126c. Båda artik- larna innebär att direktiv kopplas till ett antal särskilda direktiv som reglerar principerna för rätten till medverkan enligt medlemsstaternas nationella lagstiftningar.12 Hur dessa principer har genomförts i svensk lagstiftning har vi redogjort för i avsnitt 4.10.3. Denna lagstiftning får genomslag även vid gränsöverskridande del- ningar. Mot denna bakgrund – och då våra förslag till bestämmelser om information och samråd vid gränsöverskridande delningar motsvarar vad som gäller vid gränsöverskridande fusioner – bedömer vi att svensk rätt kommer att leva upp till de krav som uppställs i artikel 160k. 5.12Myndighetskontrollen av delningen och utfärdande av delningsintyg (artikel 160m och 160n) Myndighetskontrollen inför utfärdandet av delningsintyg Av punkten 1 i artikel 160m i ändringsdirektivet framgår att med- lemsstaterna ska utse en behörig myndighet med uppgift att kontrol- lera huruvida en gränsöverskridande delning är lagenlig med avseende på de delar av delningen som regleras av det överlåtande bolagets medlemsstats lagstiftning. När denna kontroll har fullgjorts, ska myn- digheten utfärda ett s.k. delningsintyg.