sou · H9B369d2 · 2021-08-20 00:00:00 — Om det blir enklare att ha vilande ersättning för studier kan det också antas att fler av dem som har aktivitetsersättning vill pröva att studera. Man kan således förvänta sig att förslaget ger en positiv effekt både på antalet som väljer att ha vilande ersättning för prö- votid för studier och de som sedan väljer att fortsätta studera med vilande ersättning. är det omkring 500 personer som har prövotid för studier och ca 1 700 personer som har vilande aktivi- tetsersättning för studier. Sammantaget innebär det att ca 2 200 per- soner antingen har prövotid för studier eller bedriver studier med vilande aktivitetsersättning, se avsnitt 15.2.2 En fördubbling av detta antal, dvs. en ökning med 2 000 personer skulle givet att studier be- drivs på halvtid, innebära en besparing av aktivitetsersättningen med . Detta beräknat på en genomsnittlig ersättning hos de som har aktivitetsersättning på ca per år.6 Även om det i närtid inte kan förväntas ske någon större ökning av antalet personer som prövar studier under tid med sjuk- eller aktivitetsersättning kan de generösare reglerna kring rätten till dessa ersättningar som utredningen föreslår innebära att antalet 5Bidrag kan beviljas till och med det år man fyller . höjs åldersgränsen till . Rätten till studielån begränsas från och med det år man fyller 47, gäller 6Genomsnittet är beräknat med hänsyn tagen till den omfattning som aktivitetsersättning betalas ut på. De som vill och kan studera antas göra det på heltid . Utredningens förslag berör således bara de som vill studera mindre än heltid. Eftersom vi inte vet vilken omfattning studier kommer bedrivas antar vi att de bedrivs på halvfart. Arbete, studier och uppdrag m.m. – konsekvenser av utredningens förslag personer ökar i större utsträckning. För detta talar det faktum att de som med utredningens förslag kan beviljas sjuk- eller aktivitetser- sättning i genomsnitt har en mindre nedsättning av arbetsförmågan än dagens ersättningstagare. Det innebär att efterfrågan på utbild- ningsplatser kan öka. För att utredningens förslag ska få den effekt som avses, att fler i den aktuella målgruppen väljer att studera, är det centralt att utbildningsanordnare kan möta de krav på utbildningen som ställs från denna målgrupp. finns en utmaning för komvux och andra studieanordnare att allt fler grupper med studie- ovana söker sig dit, som det saknas omfattande stöd för att elever med dessa större behov ska kunna genomföra och fullfölja sina studier. Utredningen ser därmed att med fler från denna mål- grupp som söker sig till olika utbildningar kommer kostnaderna för utbildning att öka då behovet av stöd och hjälp för att kunna delta i utbildning är större i denna grupp än hos andra. Den aktuella mål- gruppen är emellertid diversifierad där en del kommer behöva mer stöd och andra mindre. Att på förhand uppskatta hur omfattande behov som finns av ytterligare resurser till utbildningssektorn är där- för svårt. Utredningen anser därför att regeringen noga bör följa denna utveckling så att utbud och efterfrågan på utbildning för den aktuella gruppen går hand i hand. I den utsträckning ytter- ligare resurser krävs till utbildningssektorn för att förslaget ska få avsedd effekt, får detta bli en del av den förhandling om medel som sker inom ramen för statens bidrag till kommunsektorn. Vid införandet av de föreslagna förändringarna kommer en revider- ing krävas av styrande och stödjande dokument som information på webbplatsen, vägledning och processbeskriv- ning, ansökningsblanketter och brevmallar samt en omarbetning av de utbildningar som genomför. Därtill kommer de kostnader för utveckling av it-stödet som regeländringarna med- för. beräknade denna kostnad vid ett införande 2016 till ca . Utredningens bedömning är att denna nivå är en rimlig utgångspunkt även vid ett införande 2023, dock med en justering av den prisökningen som skett under dessa år. Arbete, studier och uppdrag m.m. – konsekvenser av utredningens förslag Utredningen bedömer därför att de sammantagna administrativa kost- nader uppgår till . Med fler som studerar ökar administrationen i studiemedelssystemet. Utredningens bedömning är dock att det åtminstone inledningsvis handlar om ett begränsat antal personer som väljer att ha sin sjuker- sättning och aktivitetsersättning vilande för att studera. Ovan har beräkningsexempel för konsekvenser i sjuk- och aktivitetsersätt- ningen redovisats för en ökning om ca 2 500 personer. Om dessa 2 500 beviljas studiemedel på i genomsnitt halv studietakt innebär det ökade utgifter för studiemedelsystemet om ca 137 miljoner kro- nor.7 Effekterna för studiemedelsystemets administration bedöms bli begränsade och utredningen bedömer att Centrala studiemedels- nämnden klarar en sådan marginell ökning inom befintlig ram. 17.5Ökade möjligheter att delta i ideellt arbete, föreningsverksamhet, fritidsverksamhet, hemarbete m.m. Förslaget kan förväntas ha en positiv effekt på antalet personer med sjuk- eller aktivitetsersättning som deltar i samhällslivet genom upp- drag, ideellt arbete, fritidsverksamhet m.m. Eftersom detta kan göras utan att ersättningen reduceras har det inga konsekvenser för utgift- erna inom vare sig sjuk- eller aktivitetsersättningen. Däremot har det administrativa konsekvenser för . Förslaget inne- bär t.ex. ett förtydligande av vilka sysslor som kan utföras utan att de behöver anmälas till och till hur stor del dessa kan utföras. Det leder enligt utredningens mening till att färre fall än behöver anmälas till och därmed behöver också bedöma färre ärenden. Det får vidare administrativa effekter, såsom revideringar av styrande och stödjande dokument samt utbildningar. Det kan också, åtminstone inlednings- vis, innebära en ökning av antalet frågor från de försäkrade till 7Lång och bidrag vid halvtidsstudier uppgår till /vecka. Vid 40 stu- dieveckor innebär det ca . Om 2 500 ytterligare söker studiemedel på denna nivå innebär det 54 600*2 500=110 miljoner kronor. Arbete, studier och uppdrag m.m. – konsekvenser av utredningens förslag handläggare, vilket ökar handläggningskostnaderna. Det kan också för personer som får aktivitetsersättning och ansöker om en ny period eller om en övergång till sjukersättning leda till ett utökat informa- tionsinhämtande och mer tidskrävande utredningar i samband med nya beslut. Sammantaget bedömer dock utredningen att förslaget innebär minskade administrativa kostnader för . Utredningen saknar dock underlag för att mer exakt kunna kostnads- beräkna storlek på denna minskning. 17.6Ett arbetsmarknadspolitiskt ramprogram införs Utredningen föreslår att ett nytt arbetsmarknadspolitiskt rampro- gram ska inrättas för försäkrade som beviljats aktivitetsersättning för nedsatt arbetsförmåga och som har behov av sådana insatser från Arbetsförmedlingen som syftar till att den försäkrade ska få eller återfå arbetsförmåga med ersättning. Att klarlägga om den försäkrade kan a delta i programmet ska ske i samråd mellan och Arbetsförmedlingen. Ramprogrammet bör innefatta insatser som avser arbetsförbered- ande insatser och arbetslivsinriktade rehabiliteringsinsatser som är anpassade till den enskildes behov. Effekter för den enskilde Förslaget förväntas medföra att fler försäkrade får mer ändamåls- enligt stöd för att kunna få eller återfå arbetsförmåga och därmed kunna försörja sig själva genom förvärvsarbete. Det finns samarbeten mellan Arbetsförmedlingen och med fokus på stöd till unga som beviljas aktivitetsersättning. Inte minst eftersom kraven att beviljas aktivitetsersättning enligt förslagen i detta betänkande kommer bli aningen mer generösa behöver dock än mer göras i detta avseende. är det också få av de försäkrade som har aktivitetsersättning för nedsatt arbetsförmåga som deltar i det förstärkta samarbetet mellan Arbetsförmedlingen och Försäk- ringskassan. var det 1 100 personer med aktivitetser- sättning som fick rehabiliteringsinsatser inom ramen för det för- Arbete, studier och uppdrag m.m. – konsekvenser av utredningens förslag stärkta samarbetet.8 Utredningens bedömning är att det bör vara fler personer som har medicinska förutsättningar att ta del av insatser hos Arbetsförmedlingen. Systemet med aktivitetsersättning ska ge ekonomisk trygghet vid nedsatt arbetsförmåga. Det är också angeläget att tillvarata möjlig- heter till utveckling för att få eller återfå arbetsförmåga för att kunna komma ut i arbete för de personer med aktivitetsersättning som har förutsättningar för detta. Det föreslagna ramprogrammet förväntas alltså kunna bidra till att fler personer som har förutsättningar för det ska få relevant stöd för att återfå arbetsförmåga och kunna få ett arbete. Utan ett aktivt stöd och hjälp av berörda aktörer är det risk att personer som har potential att återfå arbetsförmåga ändå blir kvar mer permanent i sjukförsäkringen. Visserligen innebär beviljad aktivitetsersättning för de allra flesta personer att individens ekonomi stärks. innebär det att ifall personen blir kvar länge i sjukförsäkringen och t.ex. även fort- sätter med sjukersättning när han eller hon fyller , kommer personen få lägre inkomster än personer i motsvarande åldrar som förvärvsarbetar. Ersättningen för dessa personer är ofta på garanti- nivå, vilket också medför en låg ålderspension. Även dessa aspekter gör det angeläget att fler unga försäkrade ska får mer ändamålsenligt stöd för att kunna få eller återfå arbetsförmåga och därmed på kunna försörja sig själva genom förvärvsarbete. Som nämnts tidigare är syftet med införande av ramprogrammet att fler försäkrade ska kunna få eller återfå arbetsförmåga och därmed kunna försörja sig själva genom förvärvsarbete. Det kommer minska försäkringskostnaderna eftersom den totala tiden en för- säkrad har behov av aktivitetsersättning förväntas minska. Denna effekt torde dock uppstå först om ett tag, varför det initialt förväntas bli ökade kostnader med införande av detta ramprogram. 8Myndigheterna konstaterar att antalet kan ha påverkats av pandemin och svårig- heten för både Arbetsförmedlingen och dess fristående aktörer att hitta relevanta arbets- träningsplatser och övriga aktiviteter hos arbetsgivare, se t.ex. och , Insatser för personer som är sjukskrivna och för unga med aktivitetsersättning, rapport . Dock kan noteras att motsvarande siffa var likartat (och uppgick till 1 168 personer). Arbete, studier och uppdrag m.m. – konsekvenser av utredningens förslag Genom införandet av det arbetsmarknadspolitiska ramprogrammet för unga med aktivitetsersättning beräknas styckkostnaderna för programmet vara högre jämfört med kostnaderna för insatser inom ramen för det nuvarande så kallade förstärkta samarbetet mellan Arbetsförmedlingen och . Detta antagande base- ras framför allt på att den försäkrade förväntas få mer insatser inom ramen för det nya ramprogrammet. Beräkningen baseras på en jäm- förelse med ungefärliga kostnader för det nuvarande befintliga för- stärkta (rehabiliterings-) samarbetet mellan och Arbetsförmedlingen.9 Beräkningen baseras vidare på ett antagande att en försäkrad i genomsnitt deltar i programmet. Kostnaden för deltagande i programmet antas därför uppgår till ca och person. Kostnaden för att delta i rehabili- teringsinsatser inom ramen för det förstärkta samarbetet uppgår i genomsnitt till ca och person.10 Utred- ningen gör antagandet att ramprogrammet kommer kosta ca 20 pro- cent mer per person och år, jämfört med det nuvarande förstärkta samarbetet. Det innebär en ökad kostnad med ca per person och år. Utredningen gör vidare antagandet att antal deltagare i rampro- grammet inledningsvis ungefär kommer fördubblas jämfört med hur många personer med aktivitetsersättning som får insatser inom ramen för det förstärkta samarbetet. Det ger cirka 2 200 personer som förväntas delta i det arbetsmarknadspolitiska ramprogram- met för unga med aktivitetsersättning. Jämfört med de ungefärliga kostnaderna 2020 för deltagare med aktivitetsersättning i det för- stärkta samarbetet innebär det en kostnadsökning med ca 23 mil- joner kronor. , när ramprogrammet kommit mer på plats etc. är också förväntningen att fler unga personer med aktivitetsersätt- ning kommer kunna delta i programmet. Administrativa effekter för och Arbetsförmedlingen Även om vissa arbetsmetoder etc. i det förstärkta samarbetet även kan vara relevant i förhållande till det nya ramprogrammet, behöver myndigheterna vidareutveckla och till viss del även ta fram nya rutiner 9Uppgifterna om de nuvarande kostnaderna för det förstärkta samarbetet för personer med aktivitetsersättning har lämnats av Arbetsförmedlingen. Beloppen är mycket ungefärliga. 10Beloppet innefattar Arbetsförmedlingens kostnader för gemensam kartläggning. Arbete, studier och uppdrag m.m. – konsekvenser av utredningens förslag bl.a. för klarläggande om de försäkrades möjligheten att delta i ram- programmet. Det kommer även finnas behov av att uppdatera styr- ande och stödande dokument m.m. och Arbetsförmedlingen ska tillsammans klar- lägga om försäkrade som har aktivitetsersättning för nedsatt arbets- förmåga kan delta i ramprogrammet. ska initiera denna utredning. Om det är uppenbart att den försäkrade inte kan delta i programmet behöver samråd med Arbetsförmedlingen dock inte ske. Myndigheternas utredning, för att klarlägga om de försäkrade kan delta i programmet, bedöms bli något mindre omfattande jäm- fört med dagens gemensamma kartläggningar.11 Detta beror på att delar av den kartläggning och planering som sker i den gemen- samma kartläggningen framöver ska ingå som en del i själva rampro- grammet. gjordes ca 1 700 gemensamma kartläggningar för personer som uppbar aktivitetsersättning för nedsatt arbetsför- måga. Utredningen gör antagandet att det är avsevärt fler personer för vilka det kommer var aktuellt att klarlägga om de kan anvisas till det nya ramprogrammet. Beräkningen är att det kommer vara cirka 3 000–4 000 personer som ska genomgå denna utredning. Styckkostnaden för detta klarläggande bedöms uppgå till totalt för båda myndigheterna. är den totala styckkost- naden för gemensamma kartläggningar ca per ärende.12 Således innebär det en ökad kostnad på totalt ca 3–för de båda myndigheterna vad gäller klarläggande om de för- säkrade kan anvisas till programmet. den försäkrade deltar i ramprogrammet ska Försäk- ringskassan på sedvanligt sätt ansvara för samordning. Det finns inga uppgifter om nuvarande kostnader för detta när den försäkrade deltar i insatser inom ramen för det förstärkta sam- arbetet. En uppskattning är emellertid att denna kostnad i genomsnitt uppgår till ca per ärende och år. Eftersom ramprogrammet bl.a. förväntas innefatta fler åtgärder än vad som ingår i det förstärkta samarbetet, beräknas även samordningsbehovet öka. Antagandet är att kostnaden för samord- ning den försäkrade deltar i ramprogrammet igenom- 11Som genomförs inom ramen för det förstärkta samarbetet mellan myndigheterna. 12Det finns ingen uppgift att tillgå om kostnad för dessa kartläggningar, men i denna beräkning gör utredningen antagandet att kostnaden för är desamma som för Arbetsförmedlingen. Arbete, studier och uppdrag m.m. – konsekvenser av utredningens förslag snitt kommer uppgå till ca per ärenden och år. Den totala ökade kostnaden kommer enligt denna beräkning bli totalt för ansvar för samord- ning av insatser den försäkrade deltar i ramprogrammet. 17.7Förbättrad statistik om vilka aktiviteter som personer med aktivitetsersättning deltar i Utredningen föreslår att ska ges i uppdrag att utveckla statistik över vilka aktiviteter enligt socialförsäkringsbalken som de försäkrade deltar i. Vidare anser utredningen att uppfölj- ningar bör genomföras om vilka aktiviteter som har störst positiv effekt på de försäkrades fysiska och psykiska prestationsförmåga. En systematisk uppföljning är avgörande för att öka kunskapen om vilka aktiviteter som är framgångsrika i att stödja personer att närma sig arbetsmarknaden. Det gäller både på individuell nivå och på över- gripande nivå. behöver därför utveckla ett statistiksystem och registrera vilka åtgärder som ges till respektive individ. Det innebär utöver kostnader för ändringar i dagens it-system även ökad hand- läggstid och en högre handläggningskostnad. Utan kunskap om vilka åtgärder som ges till enskilda individer inom ramen för de aktiviteter och rehabiliteringsinsatser som de enskilde erbjuds är det svårt att utvärdera vilka av åtgärderna som har en positiv effekt på möjlig- heten att närma sig arbetsmarknaden. Utredningen förslår att 1 mil- jon kronor anslås för att ska kunna utveckla ett statistiksystem som gör det möjlig att redovisa vilka aktiviteter som ges till personer under tid med aktivitetsersättning. En sådan redo- visning är en grund för att kunna utvärdera effektiviteten i de aktivi- teter som ges till de försäkrade. bör vid utform- andet av ett sådant statistiksystem rådgöra med utvärderande myndigheter som t.ex. Inspektionen för socialförsäkringen så att statistiksystemet utformas på ett sätt som gör att det kan användas för utvärdering av enskilda åtgärders effektivitet. Arbete, studier och uppdrag m.m. – konsekvenser av utredningens förslag 17.8Informationsinsatser om möjligheterna till arbete, studier etc. under tid med ersättning Nya och/eller ändrade regler innebär alltid, åtminstone inledningsvis, en osäkerhet kring hur regelverket ska tolkas. Som tidigare nämnts bidrar information om regler och hur en reform är avsedd att fungera till vilket genomslag reglerna och reformen får. För att de föreslagna regeländringarna vad gäller möjligheterna till arbete, studier, uppdrag m.m. under tid med ersättning ska få ge- nomslag anser utredningen att regeringen bör ge uppdrag om riktade informationsinsatser till berörda försäkrade. In- formationsinsatser kan göras på många olika sätt, exempelvis genom personliga brev, information på hemsida m.m. Utredningen föreslår att regeringen anslår medel för informationsin- satser till de berörda målgrupperna motsvarande . Förmåner vid rehabilitering – kapitel 18–23 18Förmåner vid rehabilitering – rehabiliteringsbegreppet och berörda aktörer Av kommittédirektiven framgår att utredningen ska se över förmån- erna vid rehabilitering i socialförsäkringsbalken. Eventuella problem med nuvarande lagstiftning ska identifieras och analyseras ur såväl den enskildes som och andra aktörers perspektiv.1 Dessa förmåner inom SFB utgörs huvudsakligen av två förmåner: rehabiliteringsersättning, som kan betalas ut under tid med arbets- livsinriktad rehabilitering och utges i form av rehabiliteringspenning och särskilt bidrag, samt förebyggande sjukpenning2, som beviljas för genomförande av medicinsk behandling och rehabilitering. För- månerna, som infördes genom den s.k. rehabiliteringsreformen 1992, syftar till att förebygga sjukdom, förkorta sjukdomstiden och under- lätta för den försäkrade att bibehålla eller återfå arbetsförmåga.3 För att kunna analysera förmånerna och identifiera eventuella problem med nuvarande lagstiftning och komma med förslag på lös- ningar behöver begreppen definieras och analyseras. En given ut- gångspunkt är därför begreppet rehabilitering och dess innebörd, skillnaden på medicinsk respektive arbetslivsinriktad rehabilitering samt vilka aktörer som ansvarar för den försäkrades rehabilitering och på vilket sätt. Av intresse är också hur många försäkrade som genomgår rehabilitering och historiskt har uppburit någon av för- månerna samt hur rehabiliteringsåtgärderna ser ut i praktiken. Av- snittet inleds därför med en redogörelse av begreppet rehabilitering och dess aktörer och därefter beskrivs de ersättningsformer som 2Denna ersättningsform benämns också sjukpenning i förebyggande syfte. 1990/91:140 och Prop. 1990/91:141. Förmåner vid rehabilitering – rehabiliteringsbegreppet och berörda aktörer kan bli aktuella för en försäkrad som genomgår någon typ av rehabilitering. Ibörjan av lyftes rehabilitering, såväl medicinsk som arbetslivsinriktad, fram som centrala förutsättningar för en fungerande sjukförsäkring. Ansvar för och ekonomisk ersättning vid arbetslivs- inriktad rehabilitering tydliggjordes och ansvaret för rehabiliteringen lades i första hand på arbetsgivens medan en särskild rehabiliterings- ersättning beslutades motsvara sjukpenningen. Rehabiliteringsrefor- men 1992 innebar bl.a. att två nya förmåner infördes, dels förebygg- ande sjukpenning vid medicinsk behandling och rehabilitering, dels rehabiliteringsersättning vid arbetslivsinriktad rehabilitering. Inför- andet var en del av en rehabiliteringsreform som också omfattade ändringar i arbetsmiljölagstiftningen. Förmånerna syftar till att före- bygga sjukdom, förkorta sjukdomstiden och underlätta för den för- säkrade att bibehålla eller återfå arbetsförmågan. Reformen hade två syften: att ge arbetsgivarna ett tydligare ansvar för arbetsanpassning och arbetslivsinriktad rehabilitering och att ge ett uttalat ansvar för att samordna frågor om rehabilitering, både på strukturell nivå och i enskilda ärenden.4 Den medicinska rehabiliteringen ansågs vara en viktig del i före- byggande hälsovård och innebar att den försäkrade kunde få ersätt- ning motsvarande sjukpenning om det behövdes för att förebygga sjukdom eller nedsatt arbetsförmåga samt var ordinerad av läkare och fastställd av i en rehabiliteringsplan. Ersätt- ning vid medicinsk rehabilitering kunde alltså betalas ut trots att den försäkrade varken uppfyllde kriteriet sjukdom eller nedsatt arbets- förmåga. I ett sådant fall krävdes att en läkare på grundval av veten- skap och beprövad erfarenhet konstaterade att den försäkrade hade en förhöjd sjukdomsrisk.5 Bestämmelserna om sjukpenning i förebyggande syfte har sitt ur- sprung i förslag från utredningen . Ett av den utredningens förslag var att göra det möjligt att betala ut ersätt- ning från sjukförsäkringen i förebyggande syfte.6 Det ansågs vara angeläget att den som genomgår behandling för att förebygga sjuk- dom eller nedsättning av arbetsförmågan ska kunna få sjukpenning för den tid som behandlingen kräver.7 1990/91:140, prop. 1990/91:141. 1990/91:141, s. 85. 1990/91:141, s. 33 och 84 f. Förmåner vid rehabilitering – rehabiliteringsbegreppet och berörda aktörer Genom syftet med förebyggande sjukpenning kan ersättningen betalas ut redan innan den försäkrade har en sjukdom som sätter ned arbetsförmågan med minst en fjärdedel. Det måste då bedömas att det, grundat på vetenskap och beprövad erfarenhet, finns en förhöjd sjukdomsrisk. Sjukdomen ska även vara sådan att den kan förväntas leda till en nedsättning av arbetsförmågan.8 I samband med att bestämmelserna om förebyggande sjukpen- ning ändrades uttalade socialförsäkringsutskottet att det var mindre lämpligt att – vilket då hade föreslagits av regeringen – som förut- sättning för ersättning kräva att den försäkrade avstår från förvärvs- arbete och går miste om förvärvsinkomst. Utskottet konstaterade att avsikten inte var att ändra förutsättningarna för t.ex. en arbetslös att få förebyggande sjukpenning och förslaget genomfördes inte.9 Uttalandet gjordes mot bakgrund av att det i propositionen hade föreslagits att den försäkrade måste avstå från förvärvsarbete i viss minsta omfattning.10 I samband med att rehabiliteringskedjan infördes angavs i förarbetena att tidigare angivna kriterier och uttalade riktlinjer för när rehabiliteringsersättning ska lämnas fortfarande ska gälla.11 Reglerna om rehabiliteringsersättning för nedsatt arbetsförmåga föregår införandet av den s.k. rehabiliteringskedjan. Avsikten var att stimulera till deltagande i aktiv rehabilitering genom att göra det ekonomiskt fördelaktigt. När rehabiliteringsersättningen infördes betalades rehabiliteringspenning ut med ett belopp som motsvarade av den försäkrades SGI.12