sou · H9B333 · 2021-05-11 00:00:00 — 5Sameskolstyrelsen har under utredningens arbete framfört synpunkten att ämnet samiska bör ha ett nationellt bedömningsstöd och i förlängningen även nationella prov i nya årskurs 4, samt även årskurs 7 och 10. Lågstadiet ska utökas med en ny årskurs 1 skolan ska bedömningen göras i årskurs 1 om det utifrån använd- ningen av det nationella kartläggningsmaterialet, eller i årskurs 3 respektive 5 utifrån användningen av ett nationellt bedömningsstöd eller ett nationellt prov, finns indikation på att eleven inte kommer att nå de kunskapskrav för årskurs 3 eller 5 som ska uppnås. Enligt gällande rätt finns vidare en bestämmelse som reglerar skyl- digheten att i vissa situationer följa upp stöd i form av extra anpass- ningar som getts i de ämnen som omfattas av garantin för tidiga stödinsatser, nämligen svenska eller svenska som andraspråk och matematik (3 kap. 4 b § skollagen). En sådan uppföljning ska göras i slutet av förskoleklassen och i slutet av lågstadiet och resultatet ska överföras till den lärare som ska ansvara för eleven i nästa årskurs. Syftet med bestämmelsen är således dels att avgöra om de extra an- passningar som gjorts för att eleven ska nå de kunskapskrav som ska uppnås har gett effekt, dels att resultatet av uppföljningen ska lämnas över till den lärare som ska ansvara för eleven i nästa årskurs (prop. 2017/18:195 s.87). Bestämmelsen har tillkommit som en del i garantin för tidiga stödinsatser i lågstadiet och man har ansett att det är viktigt för kontinuiteten i stödinsatserna att den ansvariga läraren i samråd med personal med specialpedagogisk kompetens, i slutet av årskurs 3, gör en uppföljning av de stödinsatser som har satts in för eleven och att resultatet av uppföljningen förs över till den lärare som ska ansvara för eleven i årskurs 4 (SOU 2016:59 s. 165). Utredningen uppfattar att det vid garantins införande inte har bedömts finnas skäl för en formaliserad uppföljning och överläm- ning mellan årskurserna i lågstadiet, varför utredningen bedömer att det inte heller finns skäl att ha en formaliserad uppföljning mellan nya årskurs 1 och 2 i lågstadiet. Utredningen föreslår därför att den uppföljning som ska göras av stöd i form av extra anpassningar ska genomföras i slutet av lågstadiet. Utredningen har i tidigare avsnitt redovisat att det i betänkandet Bättre möjligheter för elever att nå kunskapskraven – aktivt stöd- och elevhälsoarbete samt stärkt utbildning för elever med intellektuell funktionsnedsättning (SOU 2021:11) föreslås att den befintliga garan- tin för tidiga stödinsatser ska utsträckas till att omfatta även elever som läser ämnena svenska eller svenska som andraspråk och mate- matik enligt grundsärskolans kursplaner (s. 636 f). Det föreslås ett bemyndigande att meddela föreskrifter om skyldighet för huvudmän att använda nationella bedömningsstöd i årskurs 3 i grundsärskolan Lågstadiet ska utökas med en ny årskurs 1 respektive i årskurs 4 i specialskolan. Vidare ges i upp- drag att ta fram sådana nationella bedömningsstöd i svenska eller svenska som andraspråk och matematik för årskurs 3. Garantin före- slås bestå av bl.a. följande delar (s. 637). De obligatoriska bedöm- ningsstöden i svenska eller svenska som andraspråk och matematik i årskurs 1 respektive årskurs 3 ska genomföras. En särskild bedöm- ning av elevens kunskapsutveckling ska göras i enlighet med gällande garanti för tidiga stödinsatser. Uppföljning av extra anpassningar som vidtagits samt överföra resultatet av uppföljningen till den lärare som ska ansvara för eleven i nästa årskurs ska också göras. I betänk- andet anges vidare att syftet med garantin är att bidra till att varje elev ges förutsättningar att uppnå de kunskapskrav som minst ska uppnås i svenska eller svenska som andraspråk och matematik i års- kurs 3 i grundsärskolan respektive i årskurs 4 i specialskolan. Om förslagen i nämnda betänkande genomförs anser utredningen att de obligatoriska bedömningsstöden ska användas i årskurs 2 och 4 i en tioårig grundsärskola och årskurs 5 i en elvaårig specialskola. 5.2.11Utvecklingssamtal och individuell utvecklingsplan Förslag: Bestämmelserna om utvecklingssamtal och skriftlig indi- viduell utvecklingsplan i , grundsärskolan, special- skolan och sameskolan ska gälla för nya årskurs 1. Skälen för utredningens förslag Vårdnadshavare och elever ska fortlöpande informeras om elevens utveckling i skolan. Detta gäller såväl och motsvarande skolformer som förskoleklassen (3 kap. 3 § skollagen). I och motsvarande skolformer gäller vidare att läraren, eleven och elevens vårdnadshavare minst en gång varje termin ska ha ett utveck- lingssamtal om hur elevens kunskapsutveckling och sociala utveck- ling bäst kan stödjas samt om vilka insatser som behövs för att eleven ska nå kunskapskraven och i övrigt utvecklas så långt som möjligt inom ramen för läroplanen (10 kap. 12 §, 11 kap. 15 §, 12 kap. 12 § och 13 kap. 12 § skollagen). Informationen i utvecklingssamtalet ska grunda sig på en utvärdering av elevens utveckling i förhållande till Lågstadiet ska utökas med en ny årskurs 1 läroplanen och kunskapskraven i de ämnen eller ämnesområden som eleven får undervisning i. Skriftliga individuella utvecklingsplaner ska upprättas en gång per läsår, vid ett av utvecklingssamtalen, för elever i årskurs 1–5 i , grundsärskolan och sameskolan samt i årskurs 1–6 i specialskolan (10 kap. 13 §, 11 kap. 16 §, 12 kap. 13§, 13 kap. 13 § skollagen). Den skriftliga individuella utvecklings- planen ska innehålla dels omdömen om elevens kunskapsutveckling i förhållande till kunskapskraven i de ämnen som eleven får under- visning i, dels en framåtsyftande planering för elevens arbete med att nå kunskapskraven och att utvecklas mot läroplanens mål (se även 2013 a). Enligt gällande bestämmelser för förskoleklassen ska läraren, eleven och elevens vårdnadshavare ha ett utvecklingssamtal minst en gång varje läsår om elevens utveckling och lärande (9 kap. 11 § skol- lagen). Enligt förarbetena är syftet med bestämmelsen att stärka sam- verkan mellan hem och förskoleklass samt säkerställa att föräldrainfly- tandet har likartade regler som andra skolformer (prop. 2009/10:165 s. 362). Det anges vidare att samtalet ska vara barnfokuserat och att barnet ska ges möjlighet att vara delaktigt och bli lyssnat på. Någon motsvarighet till skriftlig individuell utvecklingsplan upprättas inte i förskoleklassen. Utredningen har i avsnitt 5.2.2 föreslagit att eleverna i nya års- kurs 1 ska ha undervisning i ämnen (eller ämnesområden) och att läroplanen för (och övriga skolformer) ska anpassas till att förskoleklassen blir en ny årskurs 1 (se avsnitt 5.2.4). Vidare har utredningen i avsnitt 5.2.5 föreslagit utökade kunskapskrav i nya års- kurs 2 i och sameskolan. Eleverna i nya årskurs 1 kom- mer alltså att undervisas utifrån läroplanens kursplaner och kun- skapskrav, på samma sätt som elever i övriga årskurser i respektive skolform. Utredningen har dessutom föreslagit att den obligatoriska kartläggning som görs i förskoleklassen, fortsättningsvis ska göras i nya årskurs 1 i , specialskolan och sameskolan. Det innebär att det kommer att läggas större vikt på varje elevs ut- veckling och lärande framåt i förhållande till kommande kunskaps- krav. Detta förutsätter att det finns kunskap om varje elevs förut- sättningar, behov, erfarenheter och intressen. Ett sätt att säkerställa denna kunskap är att hålla utvecklingssamtal och upprätta en individuell utvecklingsplan i enlighet med bestäm- melserna som gäller för och motsvarande skolfor- Lågstadiet ska utökas med en ny årskurs 1 Utvecklingssamtalet är också viktigt för elevens rätt att komma till tals. Utvecklingssamtal och skriftliga individuella utvecklings- planer är vidare viktiga verktyg för att säkerställa att varje enskild elev får den ledning och stimulans som den behöver för sitt lärande och för sin personliga utveckling. Utvecklingssamtal syftar dessutom till att i vissa fall resultera i en utredning om särskilt stöd. Bestäm- melserna om utvecklingssamtal och skriftlig individuell utvecklings- plan bör se lika ut inom skolformerna för att garantera att eleverna får en likvärdig utbildning och därmed tillförsäkras ledning, stimulans och stöd. Utredningen föreslår därför att de bestämmelser om utvecklings- samtal och individuella utvecklingsplaner (IUP) som gäller för , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan även ska gälla för nya årskurs 1. Förslag: Skolplikt ska liksom i nuvarande regelverk inträda höst- terminen det år då barnet fyller . Barn ska börja fullfölja sin skolplikt i och med att det börjar årskurs 1 i eller i den skolform där barnet tas emot, om inte skolplikten fullgörs på något annat sätt enligt 24 kap. skol- lagen. Skolplikten ska även fortsättningsvis under vissa förutsätt- ningar kunna skjutas upp (uppskjuten skolplikt). Det ska även fortsättningsvis finnas möjlighet för barn att börja i årskurs 1 (tidigare skolstart). Skälen för utredningens förslag Skolplikt och fullföljande av skolplikt Enligt gällande bestämmelser inträder skolplikten som huvudregel höstterminen det kalenderår som eleven fyller . Bestämmelser om obligatorisk förskoleklass och en tioårig skolplikt infördes (prop. 2017/18:9, 2017/18: UbU7 och rskr. 2017/18:43). Lågstadiet ska utökas med en ny årskurs 1 Ändringarna innebar att skollagens bestämmelser om skolplikts- ansvar utvidgades till att även omfatta eleverna i förskoleklass. Vård- nadshavarna, huvudmannen och hemkommunen har således ett i lag utpekat ansvar för att se till att en skolpliktig elev i förskoleklass fullgör sin skolgång. Utredningen föreslår ingen ändring av när skolplikten ska inträda. I och med att utredningen i avsnitt 5.1 föreslår att förskoleklassen ska upphöra som egen skolform ska skolplikten börja fullgöras i års- kurs 1 i , såvida inte eleven tas emot i någon av de andra obligatoriska skolformerna dvs. grundsärskolan, specialskolan och sameskolan. Enligt gällande regler får ett barn börja fullgöra sin skolplikt först höstterminen det kalenderår som barnet fyller om det finns särskilda skäl (7 kap. 10 § andra stycket skollagen). Hemkommunen prövar och fattar då beslut om uppskjuten skolplikt (se tredje stycket samma paragraf). Ett barn som beviljas uppskjuten skolplikt blir i stället erbjuden förskola och börjar sedan fullgöra sin skolplikt det år då barnet fyller i förskoleklass. Utredningen anser att den flexibilitet som finns i bestämmel- sen om skolpliktens inträde inte ska bli mindre för att förskoleklas- sen upphör som skolform. Bestämmelserna om uppskjuten skolplikt lämnas därför oförändrade. Det innebär att ett barn som beviljats uppskjuten skolplikt börjar fullgöra sin skolgång i , grund- särskolan, specialskolan eller sameskolan, det år då barnet fyller . Skolplikten ska enligt dagens regler som huvudregel börja fullgöras i förskoleklassen (7 kap. 4 § skollagen). Enligt gällande bestämmelser får ett barn tas emot i förskoleklassen redan höstterminen det kalen- derår då barnet fyller (7 kap. 11 § skollagen). Det innebär dock inte att barnet har skolplikt i förskoleklassen vid den åldern. Skol- plikten inträder alltjämt . Däremot får barnet full- göra skolplikten i , grundsärskolan, specialskolan eller sameskolan höstterminen det kalenderår då barnet fyller om Lågstadiet ska utökas med en ny årskurs 1 barnet då har gått ut förskoleklassen (7 kap. 11a § första stycket p. 1 skollagen). Dessutom gäller att ett barn får börja fullgöra skol- plikten direkt i , grundsärskolan, specialskolan eller same- skolan, utan att först ha gått förskoleklassen, om vårdnadshavare begär det och rektorn bedömer att barnet har förutsättningar för det. Dessa bestämmelser innebär således att det även finns en viss flexi- bilitet när det gäller vid vilken ålder barnet har möjlighet att börja sin skolgång, även om skolplikten inte inträder förrän . Eftersom utredningen föreslår att förskoleklassen ska upphöra som skolform måste dagens bestämmelser om tidigare skolstart justeras. Möjligheten till tidigare skolstart har funnits och utredningen är mån om att de bestämmelser som föreslås har mot- svarande flexibilitet som de nu gällande. har utredningen övervägt om skolstart höstterminen då ett barn fyller blir för tidigt ifall förskoleklassen upphör och ersätts av en ny årskurs 1. I regleras inte när rätten till utbildning inträder. Åldern för skolstart varierar mellan olika länder inom EU. Vid bedömningen av vilken ålder som skolstart ska vara möjlig är det viktigt att beakta risken för att vissa barn skulle kunna påverkas negativt av en möjlighet att börja skolan i tidig ålder. Tanken med den nya årskurs 1 är dock att den ska vara väl anpassad för de elever som går i förskoleklassen. Även bland förskoleklassens nu- varande elever finns variationer i utveckling och mognad, liksom i nuvarande årskurs 1. Vid bedömningen av om ett barn ska få börja i blivande årskurs 1 måste också barnets behov och förutsättningar ligga till grund för ett beslut om skolstart bedöms vara lämpligt. Utredningen föreslår därför att ett barn får tas emot i grund- skolan, grundsärskolan, specialskolan eller sameskolan redan höst- terminen det kalenderår då barnet fyller , om barnets vård- nadshavare begär det och barnet bedöms ha förutsättningar för det. Beslut ska, liksom enligt gällandebestämmelser om tidigare skolstart, fattas av rektorn när det gäller eller sameskolan och Specialpedagogiska skolmyndigheten när det gäller specialskolan och barnets hemkommun när det gäller grundsärskolan. Utredningen har övervägt om beslutet om tidigare skolstart ska fattas av hemkommu- nen för samtliga elever, i likhet med äldre bestämmelser6, men bedö- 6Jfr 7 kap. 11 § skollagen innan lag (2017:1115) om ändring i skollagen och 3 kap. 8 § skollag. Lågstadiet ska utökas med en ny årskurs 1 mer att nämnda förslag innebär en mindre förändring av nuvarande ordning. Förslaget innebär att eleven kan börja i nya årskurs 1 tidi- gare, men det medför inte att eleven har skolplikt . Även den elev som kommer att börja i årskurs 1 kom- mer i praktiken anses ha fullgjort skolplikt vid utgången av nya årskurs 10, trots att genomfördes på frivillig väg. Detsamma gäller för de flesta elever som avslutar års- kurs 9, även om de inte har omfattats av skolplikt under alla år de gått i skolan. Det kan exempelvis gälla elever som under några års- kurser haft rätt till utbildning utan att ha skolplikt, som asylsökande elever vars skolplikt inträtt först när de blivit bosatta i . 5.3.2Mottagandet till grundsärskolan, specialskolan och sameskolan i nya årskurs 1 Förslag: Elever som tillhör grundsärskolans, specialskolans och sameskolans målgrupper ska kunna påbörja fullföljandet av skol- plikten i respektive skolform i och med att de börjar i nya års- kurs 1. Det ska fortsättningsvis vara möjligt för elever att tas emot . Samma regelverk som ska gälla avseende utredning inför mottagande till grundsärskolan och specialskolan, respektive pröv- ning inför mottagande till sameskolan. Det ska även fortsättningsvis vara möjligt för en elev i en obli- gatorisk skolform att få sin utbildning inom en annan skolform om de huvudmän som berörs är överens om detta och elevens vårdnadshavare medger det. ska ges i uppdrag att ta fram stödmaterial kring hur hemkommunen och regionen kan samverka för att säkerställa det underlag som krävs för att barn i förskolan ska kunna mottas till grundsärskolan på ett likvärdigt sätt. I stödmaterialet bör ansvars- fördelningen och samverkan mellan elevhälsan och regionerna när det gäller utredningar om en elev tillhör grundsärskolans mål- grupp förtydligas. Lågstadiet ska utökas med en ny årskurs 1 Skälen för utredningens förslag Mottagande till grundsärskolans nya årskurs 1 Barn som bedöms inte kunna nå upp till kunskapskrav därför att de har en utvecklingsstörning, ska tas emot i grundsärskolan (7 kap. 5 § skollagen). Frågan om mottagande i grundsärskolan prövas av barnets hemkommun. Enligt nuvarande regelverk sker mottagande i grundsärskolan tidigast i årskurs 1, vilket innebär att eleverna antingen går i förskole- klass eller i förskolan inför mottagandet. Elevens vårdnadshavare kan begära att skolplikten skjuts upp och då stannar eleven i för- skolan. Vårdnadshavaren kan också begära tidigare skolstart och då börjar eleven i årskurs 1 i grundsärskolan som sexåring. Sexåringar som tillhör grundsärskolans målgrupp finns därför van- ligen i förskoleklassen, i förskolan eller pedagogisk omsorg, eller i grundsärskolans årskurs 1. I den intervjustudie som utredningen låtit göra med tjänstepersoner med ansvar för mottagande i grundsär- skolan framkommer att kommuner i en del fall inrättat förskoleklasser i grundsärskolans miljö (se bilaga 4). Eftersom utredningen föreslår att förskoleklassen ska upphöra som skolform i avsnitt 5.1. måste frågan om eleverna kan mottas i en ny årskurs 1 i grundsärskolan övervägas. Det bör särskilt beaktas om en sådan möjlighet stärker elevgruppens rättigheter enligt samt enligt kon- ventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Grundsärskolan har, till skillnad från övriga berörda skolformer, inte tidigare haft förskoleklass kopplat till sin verksamhet. I sam- band med införandet av skolplikt och en obligato- risk förskoleklass hanterades även frågan om obligatorisk förskole- klass vid andra skolformer än (prop. 2017/18:9, s. 53). Det bedömdes att sexåringar bör kunna fullgöra av skolplikten i förskoleklassen även vid skolenheter med sameskola och specialskola, dock inte grundsärskolan. Flera remissinstanser (däribland SPSM, och Handikapp- förbunden) ansåg att ett införande av obligatorisk förskoleklass vid grundsärskolan också borde övervägas. 2017/18:9 s. 57). Argu- ment som lyftes för detta var bl.a. att möjligheten borde finnas för de elever där det tidigt fastslås att de tillhör särskolans målgrupp, samt problematiken med onödiga upprepade skolformsbyten. I inter- vjustudien framkommer att detta inneburit svårigheter för grundsär- Lågstadiet ska utökas med en ny årskurs 1 skolans målgrupp sedan införandet av obligatorisk förskoleklass (se bilaga 4). Målgruppen för grundsärskolan är mycket heterogen. För vissa barn eller elever står det tidigt klart att de tillhör grundsärskolans målgrupp och för andra kan det bli tydligt i skolgången. För vissa av eleverna som tillhör grundsärskolans målgrupp kan en del av utbildningen enligt läroplan vara lämplig, och för andra är det grundsärskolans särskilda inriktning träningsskolan som är den mest lämpliga. Utredningens utgångspunkt är därför att regelsystemet bör vara flexibelt så att utbildningen i största möjliga mån kan anpassas efter den enskilda elevens förutsättningar och för att tillgodose elevens rättigheter enligt och konven- tionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Utredningen kan vidare konstatera att förskoleklassen inte alltid anses vara den mest lämpliga utbildningen för de elever där det tidigt står klart att barnet tillhör grundsärskolans målgrupp. I de genom- förda intervjuerna anses det vara en nackdel för dessa barn att behöva gå i förskoleklassen, innan de tas emot i grundsärskolan (se bilaga 4). För de barn där det redan i förskolan konstateras indi- kationer på intellektuell funktionsnedsättning finns alltså inte alltid en tydlig utbildningsväg när den obligatoriska skolgången ska på- börjas. Detta menar utredningen går emot principen om att utbild- ningen ska vara likvärdig för alla elever, samt även elevgruppens sär- skilda rättigheter. Utredningen har i avsnitt 5.1 föreslagit att förskoleklassen ska upphöra och grundsärskolan utökas med en ny årskurs 1. För det fall som grundsärskolan inte skulle utökas med ny årskurs 1 skulle elever, trots att det redan står klart att de tillhör grundsärskolans målgrupp, fullgöra av skolplikt i oavsett elevens förutsättningar att tillgodogöra sig den utbildningen. En sådan ord- ning är, enligt utredningens bedömning, inte att betrakta som likvär- dig eller förenlig med principen om barnets bästa eller de särskilda rättigheter som tillkommer elevgruppen. De barn som tidigt bedöms tillhöra grundsärskolans målgrupp bör enligt utredningens bedömning också ha möjlighet att påbörja fullgörandet av skolplikten i den skol- formen (jfr nedan om möjligheten till integrering). Grundsärskolan har beredskap att ta emot elever redan med varierade behov och förutsättningar, och utredningen bedömer där- Lågstadiet ska utökas med en ny årskurs 1 för att grundsärskolan bör ha möjlighet att erbjuda en utbildning av god kvalitet till eleverna i nya årskurs 1. Om ett mottagande till grundsärskolan inte görs inför den första nya årskursen ska barnet fullgöra sin skolplikt enligt vad som gäller i övrigt enligt skollagen (7 kap. 5 § tredje stycket skollagen). Det inne- bär som regel att barnet börjar fullgöra sin skolplikt i . Som nämnts ovan hindrar inte bestämmelserna i skollagen att eleven blir mottagen till grundsärskolan i en senare årskurs. Eftersom det inte är en homogen elevgrupp som tillhör grundsärskolans målgrupp krävs att tidpunkten för mottagande är flexibel. Utredningen före- slår därför ingen ändring av nu gällande bestämmelser när det gäller tidpunkten för mottagande. Utredningen har i sina överväganden gällande införandet av en ny årskurs 1 i en tioårig grundsärskola även vägt in bedömningen att det finns fördelar om de obligatoriska skolformernas struktur överens- stämmer, både utifrån ett likvärdighetsperspektiv och ett organisa- toriskt perspektiv. Det kan finnas stora fördelar för grundsärskolans elever, liksom för elever i , specialskolan eller sameskolan som senare kan komma att tas emot i grundsärskolan, om skolfor- struktur överensstämmer. Det kan bland annat gälla möjlig- heterna att på ett enklare sätt byta skolform om det råder överens- stämmelse gällande årskurser och stadieindelning. Utredning inför mottagande till grundsärskolan Ett beslut om mottagande i grundsärskolan ska föregås av en utred- ning som omfattar en pedagogisk, psykologisk, medicinsk och social bedömning (7 kap. 5 § skollagen). Samråd med barnets vårdnads- havare ska ske när utredningen genomförs. Ett barn får tas emot i grundsärskolan utan sin vårdnadshavares medgivande, om det finns synnerliga skäl med hänsyn till barnets bästa. Det är hemkommunen som ansvarar för utredningen. Enligt gällande bestämmelser finns ingen tidsram för när ett beslut om mottagande till grundsärskolan kan fattas. Om förutsättningarna bedöms vara uppfyllda kan ett mottagande till grundsärskolan ske i vilken årskurs som helst, dock tidigast från den första årskursen. Det innebär att en utredning enligt 7 kap. 5 § skollagen som regel tidigast sker inför skolstarten i års- kurs 1, dvs. det kalenderår då eleven fyller . Lågstadiet ska utökas med en ny årskurs 1 Eftersom utredningen föreslår att elever ska kunna tas emot i grund- särskolan i nya årskurs 1, dvs. höstterminen det kalenderår som eleven fyller innebär det att utredningen enligt 7 kap. 5 § skol- lagen kommer att behöva göras för de elever där det tidigt står klart att de kan komma att bedömas tillhöra målgruppen. Utredningen bedömer att det är viktigt att sådana bedömningar görs i rätt tid för eleven för att säkerställa att eleven får den utbildning som han eller hon har rätt till. Utredningen har emellertid uppfattat att vissa svårigheter kan föreligga när en utredning ska göras i tidig ålder. Det handlar dels om att det är svårare att göra en bedömning av om barnet har en utvecklingsstörning, dels att det finns frågor om ansvar, kompetens och resurser hos involverade myndigheter. Utredningen bedömer att det är viktigt att det finns adekvata förutsättningar för det utred- ningsarbete som ligger till grund för ett mottagande till grundsär- skolan. Det innebär att det bör vara tydligt hur utredningen ska göras och vad respektive del i utredningen ska innehålla.