sou · H8B324 · 2021-01-01 00:00:00 — Även vid rehabilitering ska en individuell plan upprättas.33 Enligt 16 kap. 4 § HSL finns en skyldig- het för kommuner och regioner att gemensamt upprätta en indi- viduell plan för en enskild som har behov av insatser både från hälso- och sjukvården och från socialtjänsten.34 Den enskildes samtycke är en förutsättning för att en plan ska upprättas. Kravet att insatser från andra aktörer ska redovisas i planen innebär att huvudmännen och den enskilde tillsammans ska identifiera vilka åtgärder från andra aktörer som kan ha betydelse för den enskildes behov. Det kan exempelvis handla om insatser från Arbetsförmedlingen eller . 2.3.2Hälso- och sjukvården intygar nedsatt arbetsförmåga Det finns ingen lagstadgad skyldighet för läkare att intyga att arbets- förmågan är nedsatt på grund av sjukdom trots att rätt till sjuklön och sjukpenning kräver att individen kan tillhandahålla ett sådant intyg. Hälso- och sjukvården har dock en lagstadgad skyldighet att lämna intyg om vården vad gäller behandling till en individ som efter- frågar ett sådant.35 Enligt 3 kap. 16 § patientdatalagen (2008:355), ska den som är skyldig att föra patientjournal på begäran av patienten 1992/93:159 s. 202. 3312 kap. 5 § andra stycket HSL. 34Motsvarande bestämmelse finns i 2 kap. 7 § SoL. 3510 kap. 3 § patientlag (2014:821). Aktörernas ansvar i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen utfärda intyg om vården. Ytterligare krav för intyg, utlåtanden och andra handlingar om någons hälsotillstånd, behov, förmåga eller annat förhållande orsakat av hälsotillståndet finns i intygsföreskrift36, som reglerar läkarnas arbete med intyg. Regioner får enligt 7 kap. 9 § första stycket hälso- och sjukvårds- lagen (2017:30; HSL) träffa överenskommelser med kommuner, och Arbetsförmedlingen om att inom ramen för regionernas uppgifter enligt HSL (inklusive rehabilitering) samverka i syfte att uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser. Regionen får också enligt samma paragraf delta i finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet enligt lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser. är regionerna enligt lagen (2018:744) om försäkringsmedicinska utred- ningar skyldiga att tillhandahålla försäkringsmedicinska utredningar på begäran av . infördes en skyldighet för regionerna att erbjuda koordineringsinsatser för sjukskrivna patienter som har ett särskilt behov av individuellt stöd för att kunna återgå till eller inträda i arbetslivet. Insatserna ska ges inom hälso- och sjukvården och bestå av personligt stöd, intern samordning och samverkan med andra aktörer.37 Rehabiliteringskoordinatorn ska samordna insatserna runt patienten och samverka med vårdenheter och övriga verksamheter i hälso- och sjukvården. Den externa samverkan bygger på att pati- enten ger sitt samtycke. Rehabiliteringskoordinatorn kan då kontakta arbetsgivare eller arbetsförmedling för att möjliggöra eventuell anpass- ning av arbetsplatsen, arbetsuppgifter eller arbetslivsinriktad rehabili- tering. Syftet är att underlätta för patienten att inträda, återgå eller vara kvar i arbete. Andra viktiga samarbetspartners är Försäkrings- kassan och kommunens socialtjänst.38 Regionens ansvar ska inte 36Gemensamma författningssamlingen avseende hälso- och sjukvård, socialtjänst, läkemedel, folkhälsa m.m. föreskrifter om att utfärda intyg i hälso- och sjukvården; HSLF-FS 2018:54. Ny lag om koordineringsinsatser för vissa sjukskrivna patienter. /halsasjukvard/sjukskrivningochrehabilitering/funktionforkoordinering.1033.html. Aktörernas ansvar i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen omfatta insatser som andra aktörer ansvarar för enligt andra före- skrifter. Regionen ska också, om patienten samtycker till det, infor- mera om en sjukskriven patient kan antas behöva rehabiliteringsåtgärder enligt 30 kap. SFB.39 har staten och SKR ingått överenskommelser för att stimulera regionerna till att ge sjukskrivningsfrågan högre prioritet i hälso- och sjukvården och för att utveckla sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen. Syftet med överenskommelserna har varit att ge regionerna ekonomiska drivkrafter att prioritera sjukskrivnings- frågan för att åstadkomma en effektiv och kvalitetssäker sjukskriv- nings- och rehabiliteringsprocess och bidra till en stabil sjukfrån- varo.40 Utöver detta bereds i skrivande stund, , förslaget om finansiell samordning mellan hälso- och sjukvården och sjukförsäk- ringen i (Samspel för hälsa, SOU 2018:80). Om dessa förslag omsätts i praktiken kan hälso- och sjukvårdens ansvar i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen förstärkas ytterligare. roll i sjukskrivnings- och rehabiliteringspro- cessen är att bedöma och besluta om rätten till ersättning, betala ut ersättning samt samordna och utöva tillsyn över rehabiliterings- insatser. Sjukförsäkringen ska ge ekonomisk trygghet vid sjukdom och ett effektivt stöd för att individen ska återfå arbetsförmågan och återgå i arbete.41 administrerar också andra för- måner inom sjukförsäkringen som exempelvis förebyggande sjuk- penning, rehabiliteringsersättning och sjuk- och aktivitetsersättning. ansvarar även för att utforma olika blanketter och underlag som andra aktörer ska använda i sjukförsäkringsprocessen, exempelvis ansökan om sjukpenning och läkarintyg. ska också, liksom alla myndigheter enligt för- valtningslagens så kallade serviceskyldighet, lämna den enskilde sådan Ny lag om koordineringsinsatser för vissa sjukskrivna patienter. 40Staten, genom , och kommuner och regioner, SKR (2019), En kvalitetssäker och effektiv sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess Överenskommelse mellan staten och Kommuner och regioner 2020. 41Regleringsbrev för avseende . Aktörernas ansvar i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen hjälp att han eller hon kan ta till vara sina intressen. Hjälpen ska ges i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. Den ska ges utan onödigt dröjsmål.42 I lagens förarbeten skrivs att servicenivån måste anpassas till förutsättningarna i det enskilda fallet.43 Utöver detta ska se till att ett ärende blir utrett i den omfattning som dess beskaffenhet kräver, den så kallade utrednings- skyldigheten som regleras i förvaltningslagen44 och i SFB45. 2.4.1Samordna och utöva tillsyn över rehabiliteringsverksamheten har ett övergripande samordningsansvar för rehabi- literingsverksamheten.46 Av 30 kap. 9 § SFB framgår att Försäkrings- kassan i samråd med den försäkrade ska se till att den försäkrades behov av rehabilitering klarläggs, och att de åtgärder vidtas som behövs för en effektiv rehabilitering av den försäkrade. Försäk- ringskassan har också skyldighet att se till att rehabiliteringsåtgärder påbörjas så snart det är möjligt av medicinska och andra skäl.47 Av förarbetena framgår att det innebär att kontin- uerligt följer rehabiliteringsärendena för att undvika att någon hamnar utanför och att ingenting görs.48 ska enligt 30 kap. 12 § SFB upprätta en rehabi- literingsplan när den enskilde får sådana åtgärder som kan ge rätt till rehabiliteringsersättning. Om det är möjligt ska det göras i samråd med den försäkrade. Det är en plan för att ska kunna bevaka att arbetslivsinriktade rehabiliteringsåtgärder genom- förs i det enskilda fallet. Det är dessutom ett underlag för att För- säkringskassan ska kunna fatta beslut om rehabiliteringsersättning. Om den försäkrade medger det ska i arbetet med rehabiliteringen samverka med olika aktörer. I 30 kap. 10 § första stycket SFB föreskrivs att ska samverka med den försäkrades arbetsgivare och arbetstagarorganisation, hälso- och 426 § förvaltningslag (2017:900). 2016/17:180, s. 291. 4423 § förvaltningslag (2017:900). 45110 kap. 13 §. 4630 kap. 8 § SFB. 4730 kap. 11 § SFB. 1990/91:141, s. 91. Aktörernas ansvar i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen sjukvården samt med vissa myndigheter. ska verka för att de organisationer och myndigheter som anges, var och en inom sitt verksamhetsområde, vidtar de åtgärder som behövs för en effektiv rehabilitering av den försäkrade. ska alltså försöka förmå den eller dem som svarar för själva åtgärden eller åtgärderna att genomföra dem. har tillsynsansvar över den del av rehabiliter- ingsverksamhet som regleras i SFB. ska således följa upp och utvärdera rehabiliteringsverksamheten.49 Det finns dock inga sanktionsmöjligheter i SFB i de fall en arbetsgivare inte fullgör sitt rehabiliteringsansvar. När bestämmelserna om rehabilitering in- fördes uttalades i förarbeten att om en arbetsgivare försummar sitt ansvar för rehabilitering i enskilda fall kan det vara lämpligt att väcka frågan om arbetsgivarens organisation för anpassning och rehabi- litering fungerar.50 I praktiken innebär detta att ansvarar för att anmäla fall som dessa till . En kommun har det yttersta ansvaret för att de som vistas i kom- munen får det stöd och den hjälp de behöver.51 Det är kommunens socialtjänst som betalar ut försörjningsstöd och ansvarar för behand- ling av missbruksproblem, familjerådgivning med mera. Principen om kommunens yttersta ansvar avser inte att förändra det som andra huvudmän eller aktörer har. Med det yttersta ansvaret följer emeller- tid uppgiften för kommunen att vidta åtgärder i väntan på att andra huvudmän kan ge den enskilde det stöd som behövs. Individer som har nedsatt arbetsförmåga på grund av sjukdom och som saknar SGI kan uppbära ekonomiskt bistånd från kom- munen.52 Av 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (SoL) framgår att den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har rätt till bistånd av försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. Syftet med bestäm- melsen är att tillförsäkra den enskilde en rätt till stöd och hjälp från 2017/18:1, utgiftsområde 10, s. 60. 1990/91:141, s. 50. 512 kap. 1 § SoL. 52Arbetsförmedlingen, och kommuner och landsting (2016), Viljeinriktning. Samverkan kring personer som saknar sjukpenninggrundande inkomst och har sin arbetsförmåga nedsatt på grund av sjukdom. Aktörernas ansvar i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen samhällets sida, när han på grund av bristande arbetsförmåga, funk- tionshinder, ålder eller av annan liknande omständighet befinner sig i en situation som gör insatser från samhällets sida nödvändiga. En samordnad individuell plan, så kallad SIP, ska tas fram när en individ behöver insatser från både och hälso- och sjukvården och när insatserna behöver samordnas. och hälso- och sjukvården är skyldiga att ta initiativ till en SIP när de ser att det behövs samordning för att en person ska få rätt stöd, men arbetet kan också starta med att individen själv ber om att få en SIP. Av den samordnade individuella planen ska det framgå vilka insatser som behövs, vilken aktör som ansvarar för vilken insats, och vilken aktör som har det övergripande ansvaret för planen. En SIP kan bara upprättas med individens samtycke.53 En individ kan genom kommunens försorg få ett personligt ombud. Verksamheten personligt ombud riktar sig till personer som är eller äldre, som har en psykisk funktionsnedsättning och betydande och väsentliga svårigheter att utföra aktiviteter på olika livsområden. Ett personligt ombud arbetar på uppdrag av klienten och ska tillsammans med klienten identifiera och formulera behovet av vård, stöd, service, rehabilitering och sysselsättning samt ha behov av långvariga kontakter med , primärvården och psyki- atrin och andra myndigheter.54 Arbetsförmedlingen har i uppdrag att bedriva arbetslivsinriktad rehabi- litering i form av vägledande, utredande, rehabiliterande eller arbets- förberedande insatser. Målgruppen för arbetslivsinriktad rehabi- litering är arbetssökande som har nedsatt arbetsförmåga på grund av funktionsnedsättning eller ohälsa. Dessa personer ska ha tillgång till Arbetsförmedlingens samlade utbud av tjänster, metoder och arbets- marknadspolitiska program.55 Arbetsförmedlingen ansvarar för kart- läggning och arbetslivsinriktad rehabilitering av arbetssökande sjuk- 53http:///fragorochsvar/samordnadindividuellplan-sip. 541–5 §§ förordning (2013:522) om statsbidrag till kommuner som bedriver verksamhet med personligt ombud. 555 § punkten 5, 11 och 12 §§ förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Aktörernas ansvar i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen skrivna hos Arbetsförmedlingen som inte kan söka arbete på grund av sjukdom.56 Arbetsförmedlingen har till uppgift att se till att personer med funktionsnedsättning prioriteras inom de arbetsmarknadspolitiska programmen. Det kan bland annat handla om anställningsstöd till personer med svag position på arbetsmarknaden, utvecklingsanställ- ning som ger en person möjlighet att genom arbete i kombination med andra insatser, öka sin förmåga och anställbarhet. De olika formerna av lönebidrag är anställningsstöd som kan beviljas för att en person ska få eller behålla en anställning och där arbetet orga- niseras med hänsyn till nedsättningen. Arbetsförmedlingen ska samverka med de andra aktörerna. I myn- dighetsinstruktionen 14 § anges att Arbetsförmedlingen särskilt ska samverka med , och Socialsty- relsen i syfte att uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser inom rehabiliteringsområdet. Arbetsförmedlingen ska i samma syfte samverka med , kommun och landsting enligt lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser. Myndigheten för arbetsmiljökunskap har till uppgift att arbeta med kunskapsuppbyggnad och kunskapsspridning för frågor om arbets- miljö. Myndigheten för arbetsmiljökunskap ska även arbeta med utvärdering och analys inom dessa områden. Syftet är att kunskapen ska komma till användning i praktiken.57 Myndighetens arbete ska ske i samverkan med arbetsmarknadens parter.58 Utredningen har betraktat Myndigheten för arbetsmiljökunskap som en del av ut- vecklingen inom förebyggande arbete och stöd för återgång och myndigheten ges därför en mer ingående beskrivning i avsnitt 6.2.2. 5611 § förordning (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmedlingen. 57Förordning (2018:254) med instruktion för Myndigheten för arbetsmiljökunskap. 58Regleringsbrev för avseende Myndigheten för arbetsmiljökunskap. Aktörernas ansvar i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen har till uppgift att ha tillsyn över att arbetsmiljö- och arbetstidslagstiftningen följs och planerar tillsynen främst med utgångspunkt i analyser av arbetsmiljörisk och risk för att aktörer medvetet bryter mot regelverket.59 är enligt 7 kap. 1 § AML ansvarig över att AML och föreskrifter som meddelats med stöd av lagen följs. De före- skrifter som främst är viktiga för sjukskrivnings- och rehabiliterings- processen är AFS 2001:1 om systematiskt arbetsmiljöarbete och AFS 1994:1 om arbetsanpassning och rehabilitering. I föreskrifterna finns även allmänna råd och kommentarer till enskilda paragrafer. tillsyn syftar till att stärka arbetsplatsens egen förmåga att förebygga risker som arbetsgivaren får besked om vad som behöver göras för att förbättra arbetsmiljön. Om arbets- givaren inte uppfyller kraven i AML, arbetsmiljöförordningen och föreskrifterna kan arbetsmiljöverkets inspektör kräva att arbetsgiv- arens rättar till bristerna (föreläggande) eller förbjuda viss hantering eller viss verksamhet (förbud). Om föreläggandet eller förbudet inte följs kan sätta ut ett vite. Vitet kan överklagas till Förvaltningsdomstol.60 är delar av regelverket kombinerat med sanktionsavgift. Det innebär att vid inspektion där det identifieras brister i bestämmelse som är förenad med sanktionsavgift, kan utfärda sådan sanktion. har också i uppdrag att samverka med För- säkringskassan, Arbetsförmedlingen och i syfte att uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser inom rehabi- literingsområdet.61 är förvaltningsmyndighet för verksamhet som rör hälso- och sjukvård och annan medicinsk verksamhet, tandvård, socialtjänst, stöd och service till vissa funktionshindrade samt frågor om alkohol och missbruksmedel.62 592 § förordning (2007:913) med instruktion för . 609 kap. 2 § AML. 617 § förordning (2007:913) med instruktion för . 621 § förordning (2015:284) om instruktion för . Aktörernas ansvar i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen uppdrag i sjukskrivnings- och rehabiliterings- processen handlar till stor del om att utveckla och förvalta det försäk- ringsmedicinska beslutsstödet. Det försäkringsmedicinska besluts- stödet består av två delar. Den ena delen utgörs av övergripande principer för sjukskrivning och den andra delen utgörs av rekom- mendationer om bedömning av arbetsförmåga för olika diagnoser. Ambitionen med beslutsstödet är att det ska användas av både För- säkringskassans handläggare och av läkare i hälso-och sjukvården.63 I regleringsbrev fick i uppdrag att redovisa hur arbetet med det försäkringsmedicinska beslutsstödet bidrar till en kvalitetssäker och effektiv sjukskrivningsprocess som bygger på vetenskap och beprövad erfarenhet.64 ska samverka med relevanta aktörer inom sitt verk- samhetsområde för att uppnå målen med verksamheten. Myndig- hetens arbete att styra med kunskap ska planeras och utföras i sam- verkan med andra berörda myndigheter så att den statliga styrningen med kunskap avseende av hälso- och sjukvård och socialtjänst är samordnad. Bestämmelser om samverkan med vissa andra myndig- heter finns i förordningen (2015:155) om statlig styrning med kun- skap avseende hälso- och sjukvård och socialtjänst. ska särskilt samverka med , och i syfte att uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser inom rehabiliteringsområdet.65 ingår också som en part i överenskommelsen om en effektiv och kvalitetssäker sjukskrivnings- och rehabiliterings- process mellan staten och SKR, vilket framgår av myndighetens regleringsbrev. Därutöver har regelbundet fått i uppdrag att i sam- verkan med andra arbeta i sjukskrivnings- och rehabiliteringsproces- sen, exempelvis fick och i uppdrag av regeringen att verka för att samarbetet och dialogen mellan och hälso- och sjukvården förbättras.66 63https://roi.socialstyrelsen.se/fmb/om-forsakringsmedicinskt-beslutsstod/sa-ska- beslutsstodet-anvandas. 64Regleringsbrev för avseende . 6511–12 §§ förordning (2015:284) om instruktion för . 66Försäkringskassan och (2019), Bättre dialog mellan och hälso- och sjukvården. Ställningstaganden och åtgärder för en mer ändamålsenlig sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess. Aktörernas ansvar i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen 2.7.4Sveriges kommuner och regioner (SKR) SKR är en arbetsgivar- och intresseorganisation och medlemsorga- nisation för kommuner och regioner. SKR:s uppgift är att stödja och bidra till att utveckla kommuner och regioners verksamhet och fungerar som ett nätverk för kunskaps- utbyte och samordning.67 SKR har stor betydelse för sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen eftersom organisationen är största arbetsgivarorganisation68 med stort inflytande över arbetsmiljö- arbetet i kommuner och regioner. SKR är också kunskapsstöd för kommuner och regioner i arbetet med sjukskrivningar. För arbetet med sjukskrivningar i regionerna har SKR spelat en central roll eftersom det är med SKR som staten tecknat överenskommelser om en effektiv och kvalitetssäker sjuk- och rehabiliteringsprocess. SKR har som undertecknande part haft stort inflytande över innehållet och utformningen av villkoren i över- enskommelsen. SKR har inom ramen för arbetet med överenskom- melsen utgjort ett kunskaps- och implementeringsstöd för region- erna. SKR bedriver många av sina uppdrag tillsammans med , ett företag som utvecklar digitala tjänster och som ägs av , regioner och kommuner. Finansiell samordning får enligt 1 § lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser bedrivas mellan Försäkrings- kassan, Arbetsförmedlingen, kommuner och landsting för att uppnå en effektiv resursanvändning. Lagen gör det möjligt att samverka finansiellt inom välfärds- och rehabiliteringsområdet. Tillsammans bildar de fyra parterna ett samordningsförbund.69 Enligt 5 § i lagen om finansiell samordning ska bidra av medlen, regionen och den kommun som deltar ska också bidra av medlen. I lagen regleras inte nivån på hur mycket medel som parterna kan 67https:///tjanster/omskr.409.html. 68https:///arbetsgivarekollektivavtal.hsida.html. 694 § lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser. Aktörernas ansvar i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen sätta in i samordningsförbundet. Från statens sida bestäms detta i regeringens budgetproposition. Målet med verksamheten är att individer i behov av samordnande rehabiliterande insatser ska kunna återfå eller förbättra sin arbets- förmåga.70 är ett för parterna gemensamt men själv- ständigt samordningsorgan som fattar beslut i eget namn. kan bland annat besluta om övergripande mål och riktlinjer för den finansiella samordningen. har gemensamma resurser och fattar beslut om resursernas fördelning utifrån individers behov. Medlen ska användas så att det är förenligt med syftet, det vill säga att finansiera rehabiliteringsinsatser som riktar sig till målgruppen för att de ska närma sig arbetsmarknaden eller återfå sin arbetsförmåga. får inte täcka kostnader för individens försörjning. Det anges i lagen att ett sam- ordningsförbundet inte får fatta beslut i frågor om förmåner eller rättigheter för enskilda. Förbunden får heller inte vidta åtgärder i övrigt som innefattar myndighetsutövning eller som avser tillhanda- hållande av tjänster avsedda för enskilda. Detta innebär att det fort- farande är som beslutar om sjukpenning och att socialnämnden, eller annan behörig nämnd, beviljar bistånd enligt SoL. Det är fortfarande sjukvårdshuvudmännen som tillhandahåller sjukvård.71 ska svara för uppföljning och utvärdering av den finansiella samordningen.72 ska också stödja samarbetet mellan de samverkande parterna.73 Nationella rådet för finansiell samordning bildades av , , Kommuner och Landsting samt . Syftet med rådet är att ge finansiell samverkan den legitimitet och förankring som är nödvändig. Rådet bidrar till utveckling, ökad professionalitet och kunskap inom den finansiella samordningen och rådet utgör även ett forum för gemensamma 702 § lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser. 717 § lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser. Se även prop. 2002/03:132, s. 109. 2002/03:132, s. 109. 737 § lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser. Aktörernas ansvar i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen ställningstaganden i strategiska frågor vad gäller finansiell sam- ordning.74 Regeringen har gett Inspektionen för socialförsäkringen i upp- drag utvärdera samordningsförbundens verksamhet. Uppdraget har delredovisats och ska slutredovisas i december 2021.75 74www.finsam.se/nationellaradet. 2019/20:1, utgiftsområde 10, s. 33. 3Individen i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen Detta kapitel beskriver de individer som befinner sig i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen och deras upplevelse av processen. Kapitlet är uppdelat i tre delar. Första delen beskriver hur många individer som befinner sig i processens olika delar och vilka dessa individer är. Uppgifterna är hämtade från de statistikförande myn- digheterna och sammanställningen är gjord för att skapa förståelse för numerärerna i processen. Andra delen beskriver individernas upp- levelse av sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen. Denna del är baserad på undersökningar som utredningen genomfört. Kapitlet avslutas med utredningens slutsatser. 3.1Sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen inkluderar nästan alla individer i arbetsför ålder Sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen berör många individer. fanns 10 miljoner invånare i , 5,1 miljoner var i syssel- sättning, 4,6 miljoner av dessa hade en anställning och 0,48 miljoner studerade.1,I detta avsnitt beskrivs först hur stor andel av de anställda som uppbär sjuklön.