sou · H9B381 · 2021-10-19 00:00:00 — Regeringen kan till exempel genom nya bestämmelser i vattenförvaltningsförordningen (2004:660) bestämma vilka förutsättningar som ska föreligga för att besluta om riskhanteringsåtgärder. Bestämmelsen genomför artikel 8 dricksvattendirektiv och utredningens överväganden finns i avsnitt 10.2.5. Paragrafen är ny. Genom paragrafens första stycke får regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om den risk- bedömning avseende fastighetsinstallationer som ska genomföras i svensk rätt enligt artikel 10 dricksvattendirektiv. Även om det finns generella bemyndiganden i 9 kap. blir det genom den nya paragrafen tydligt att det ska utföras en riskbedömning avseende fastighetsinstallationer. Med stöd av bestämmelsen kan regeringen bestämma bland annat vilken myndighet som ska utföra riskbedöm- ningen. I andra stycket finns en definition av fastighetsinstallationer som motsvarar den som framgår av artikel 2 dricksvattendirektiv. Bestämmelsen genomför artikel 10 dricksvattendirek- tiv och utredningens överväganden finns i avsnitt 10.5.4. 23.2Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) Paragrafen anger bland annat vilken skatt som ska tas ut av beskatt- ningsunderlaget för sådant vatten som avses i artikel 6 dricksvattendirektiv1. Med anledning av genomförandet av dricksvattendirektiv2 ska hänvisningen ändras till artikel 6 i Europa- parlamentets och rådets direktiv (EU) 2020/2184 av den 16 decem- ber 2020 om kvaliteten på dricksvatten (omarbetning). 23.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster Paragrafen handlar om huvudmannens ansvar. Ändringen tydliggör att huvudmannen inte bara är skyldig att ordna utan också att under- hålla ledningar och andra anordningar som behövs för avlopp och den allmänna dricksvattenförsörjningen. Detta tydliggörande inne- bär inte någon utökad skyldighet i förhållande till det som redan gäller . Kommunen har alltjämt ett övergripande ansvar för under- håll enligt 6 §. I övrigt föreslås endast redaktionella ändringar. Utredningens överväganden finns i avsnitt 13.4.1. 1Rådets direktiv /83/EG av om kvaliteten på dricksvatten. 2Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2020/2184 av om kvali- teten på dricksvatten (omarbetning). 23.4Förslaget till lag om ändring i livsmedelslagen (2006:804) I paragrafen förklaras vad som menas med olika uttryck i lagen. Änd- ringen innebär att det tydliggörs vad som avses med uttrycket dricks- vatten. Definitionen avviker från artikel 2 dricksvatten- direktiv på så sätt att den endast omfattar sådant vatten som är att anse som ett livsmedel, och inte om vatten som ska användas för andra hushållsändamål. Utredningens överväganden finns i avsnitt 8.6.1. I paragrafen anges att livsmedelslagen gäller alla stadier av produk- tions-, bearbetnings- och distributionskedjan för livsmedel. Det speci- ficeras att vatten ska jämställas med livsmedel från och med den punkt där det tas in i vattenverken till den punkt där värdena ska iakttas enligt artikel 6 i rådets direktiv /83/EG av den 3 novem- ber 1998 om kvaliteten på dricksvatten, ändrat genom Europaparla- mentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003. Med anledning av genomförandet av dricksvattendirektiv ska hänvisningen ändras till artikel 6 i och rådets direktiv (EU) 2020/2184 av om kvaliteten på dricksvatten (omarbetning). Ändringen har inte som syfte att ändra vid vilken tid- punkt som vatten jämställs med livsmedel. I övrigt föreslås endast redaktionella ändringar. Paragrafen är ny. Enligt den nya paragrafen ges regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer möjlighet att meddela föreskrifter om skyldighet för den som producerar eller tillhandahåller dricksvatten att till lämna uppgifter om kvaliteten på dricks- vatten, avhjälpande åtgärder och dricksvattenrelaterade incidenter. Med uppgifter om kvaliteten på dricksvatten, avhjälpande åtgärder och dricksvattenrelaterade incidenter menas sådana uppgifter som enligt artikel 18 dricksvattendirektiv ska rapportera till EU. Utredningens överväganden finns i avsnitt 18.2.5. Paragrafen är ny. Genom den nya paragrafen får förelägga den som producerar eller tillhandahåller dricksvatten och som inte läm- nar de uppgifter som krävs enligt föreskrifter meddelade med stöd av 19 b § att fullgöra denna skyldighet. Utredningens överväganden finns i avsnitt 18.2.5. I paragrafen anges att förelägganden enligt 22 § eller enligt de EU- bestämmelser som lagen kompletterar får förenas med vite. Änd- ringen innebär att även förelägganden enligt 22 a § får förenas med vite. Det finns allmänna bestämmelser om vite i lagen (1985:206) om viten. Ett beslut om föreläggande och vite kan överklagas med stöd av 32 §. Utdömande av vite prövas av förvaltningsrätten på ansökan av den myndighet som har utfärdat vitesföreläggandet. Ansökan kan också göras av den myndighet som har prövat denna fråga i första instans, om det har skett efter överklagande i frågan om vitesföre- läggande. Ansökan om utdömande gör myndigheten hos den för- valtningsrätt inom den domkrets den tillhör. Det krävs prövnings- tillstånd vid överklagande till kammarrätten. Utredningens övervägande finns i avsnitt 18.2.5. 23.5Förslaget till lag om ändring i (2010:900) I paragrafen ges definitioner för termer eller uttryck i plan- och bygg- lagen. Ändringen innebär att det förs in en definition av begreppet dricksvatten. Definitionen är hämtad från artikel 2 dricks- vattendirektiv. Utredningens överväganden finns i avsnitt 11.5.2. I paragrafen finns bemyndiganden för regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om bygg- produkter. Ändringen innebär en generell rätt för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om sådana material och produkter avsedda att komma i kontakt med dricksvatten som avses i artikel 11 dricksvattendirektiv. Närmare föreskrifter om sådana material och produkter kan med- delas av enligt 10 kap. 13 § plan- och byggförordningen (2011:338). Utredningens överväganden finns i avsnitt 11.5.5. 23.6Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd Paragrafen är ny. I paragrafens första stycke framgår att det är Folkhälsomyndig- heten som ska utföra riskbedömningen avseende fastighetsinstalla- tioner enligt artikel 10 dricksvattendirektiv. Riskbedöm- ningen ska vara av övergripande karaktär och får inte avse enskild Den innefattar viss övervakning av legionella och bly, som får inriktas på prioriterade fastigheter. Det är upp till Folkhälso- myndigheten att bestämma vad som är en prioriterad fastighet. På grundval av riskbedömningen kan åtgärder behöva vidtas. Sådana kan till exempel handla om att meddela nya föreskrifter med stöd av befintliga bemyndiganden, utfärda ny vägledning eller lyfta frågan till lagstiftaren om det behövs ett ändrat regelverk. Det kan också handla om att initiera utökad tillsyn eller på något annat sätt vidta åtgärder för att uppfylla kraven i direktivet. Det får anses vara upp till varje berörd myndighet, länsstyrelse eller kommun att med tillgängliga styrmedel vidta de åtgärder som riskbedömningen even- tuellt visar behov av. Av andra stycket framgår att riskbedömningen ska genomföras första gången . Den ska ses över minst och uppdateras vid behov. Bestämmelserna genomför artikel 7.6 och 10 dricksvatten- direktiv. De kan införas av regeringen med stöd av 9 kap. 5 a § miljö- balken. Utredningens överväganden finns i avsnitt 10.5.4. Paragrafen är ny. I paragrafen ges möjlighet att meddela föreskrifter om sådana parametervärden som framgår av del D i bilaga I dricksvattendirektiv. Av artikel 5 i direktivet framgår att med- lemsstaterna ska säkerställa att i direktivet angivna parametervärden ska fastställas. Till skillnad från de parametevärden som anges i del A, B och C i bilaga I gäller de parametervärden som anges i del D (legio- nella och bly) i bilaga I endast vid tillämpningen av artikel 10 och artikel 14, som i detta sammanhang avser riskbedömningen för fastig- hetsinstallationer. Det är därför ansvar att meddela de föreskrifter som behövs för att uppfylla detta krav. Bestämmelsen genomför artikel 5 dricksvattendirektiv och kan införas av regeringen med stöd av 9 kap. 5 a § . Utredningens överväganden finns i avsnitt 10.5.4. Paragrafen är ny. Av den nya bestämmelser framgår att vid utförandet av riskbedömningen enligt 38 a § ska samråda med Bo- verket, , Kemikalieinspektionen, försvarsinspektören för hälsa och miljö och . Listan är inte uttömmande och om myndigheten bedömer att det krävs samråd eller samverkan med andra aktörer, så som kommunerna eller verksamhetsutövare, ska det ske. Anledningen till att det krävs samråd kring riskbedömningen är att regleringen för att förebygga och hantera utbrott av legionella är uppdelad på flera olika rättsområden. Ansvaret för att relevant lag- stiftning följs är fördelat på flera centrala myndigheter samt länsstyr- elser och kommuner förutom byggherre, verksamhetsutövare och fastighetsägare. Närmare kunskap om de risker för människors hälsa som till exempel migrerande ämnen eller legionella kan ge upphov till finns således hos många olika aktörer. Det krävs då att ansvariga myn- digheter samverkar för att underlaget till riskbedömningen ska bli full- ständigt. Regeringen kan införa bestämmelsen med stöd av 9 kap. 5 a § miljö- balken. Utredningens överväganden finns i avsnitt 10.5.4. Paragrafen är ny. Av första stycket framgår att den kommunala nämnden och läns- styrelsen ska ge in det underlag som behöver för att utföra riskbedömningen enligt 38 a §. Med den kommunala nämnden avses enligt 3 § den kommunala nämnd som ska fullgöra kommunens uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet. Samma skyldighet gäller den som bedriver verksamhet eller vidtar åtgärder som kan befaras medföra olägenheter för människors hälsa så som det avses i och dess syfte, oavsett om det avser närings- verksamhet eller åtgärder som vidtas av någon privat. Det kan till exempel röra sig om verksamhetsutövare som är skyldiga att följa bestämmelserna i 9 kap. , så som fastighetsägare och den som nyttjar en fastighet. kan enligt andra stycket meddela närmare föreskrifter om den skyldighet som framgår av första stycket. Regeringen kan införa bestämmelserna med stöd av bemyndig- andet i 9 kap. 5 a . Utredningens övervägande finns i av- snitt 10.5.4. Paragrafen är ny. Av paragrafen framgår att ska fullgöra de uppgifter i fråga om rapportering till Europeiska kommissionen, Europeiska miljöbyrån och Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar som följer av artikel 18.1 b dricks- vattendirektiv och som rör information om den riskbedömning av- seende fastighetsinstallationer som utförts i enlighet med artikel 10. Avsikten är att kommissionen ska anta genomförandeakter som ska fastställa formatet för den information som ska lämnas och på vilket sätt den ska presenteras. Av artikel 18 framgår dock att rumsliga datatjänster enligt definitionen i artikel 3.4 i Inspiredirektivet3 ska användas för att presentera de olika dataseten om det är möjligt. I andra stycket anges vilka uppgifter som inte ska omfattas av rapporteringen enligt första stycket. Bestämmelsen bygger på den möjlighet till undantag från rapporteringskravet som finns i artikel 18.5 dricksvattendirektiv, som i sin tur hänvisar till artikel 13.1 i Inspiredirektivet. Undantagen har utformats på ett liknande sätt som i lagen om geografisk miljöinformation (2010:1767). Därutöver tydliggörs att uppgifter som är säkerhetsklassificerade enligt säker- hetsskyddslagen (2018:585) inte ska omfattas av rapporteringen. Sådana uppgifter omfattas av sekretessbestämmelser i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), som i sin tur har en motsvarighet i de undantag som finns i artikel 13.1 i Inspiredirektivet. Bestämmelserna genomför artikel 18 dricksvattendirek- tiv och kan införas av regeringen med stöd av 8 kap. 7 § regerings- formen. Utredningens överväganden finns i avsnitt 18.2.4 och 19.4.4. 3Europaparlamentets och rådets direktiv /2/EG av om upprättande av en infrastruktur för rumslig information i Europeiska gemenskapen (Inspire). 23.7Förslaget till förordning om ändring i vattenförvaltningsförordningen (2004:660) Ändringen i andra stycket innebär att det tydliggörs att 7 a kap. 1–3, 6 och 7 §§ meddelas med stöd av 15 kap. 15 a § och 7 a kap. 4–7 §§ med stöd av 15 kap. 15 b § . Övriga nya bestämmelser meddelas med stöd av 8 kap. 7 regeringsformen, vilket framgår av sista stycket. I paragrafen anges att med miljökvalitetsnorm, åtgärdsprogram, vatten- distrikt avrinningsområde avses samma som i . Ändringen innebär att med dricksvatten avses samma som i , se 5 kap. 2 a § . Utredningens överväganden finns i avsnitt 10.2.5. I paragrafen tydliggörs vad som menas med en rad olika begrepp. Ändringen innebär att det förs in en definition av vad som i förord- ningen menas med direktiv (EU) 2020/2184. Ändringen är nödvän- dig för att förstå hänvisningen till dricksvattendirektiv i bland annat 7 a kap. 1 §. Paragrafen reglerar vattenmyndighetens skyldighet att upprätta för- slag till och fastställa åtgärdsprogram för vattendistriktet. Vidare an- ges vad som ska beaktas i det arbetet. Ändringen i första stycket innebär att vattenmyndigheten även ska beakta riskbedömningen av- seende tillrinningsområdena för uttagspunkter för dricksvatten när ett förslag till åtgärdsprogram upprättas och fastställs. dighetens skyldighet att utföra riskbedömningen och på grundval av denna besluta om riskhanteringsåtgärder framgår av 7 a kap. 1 och 4 §§. I andra stycket görs en ändring som medför att ett åtgärdspro- gram även ska innehålla sådana åtgärder som avses i 7 a kap. 4 § om det behövs för att skydda kvaliteten på dricksvatten. I 5 kap. 7–11 §§ finns ytterligare bestämmelser om åtgärdsprogram. Bestämmelserna genomför artikel 8 dricksvattendirek- tiv och kan införas av regeringen med stöd av 5 kap. 10 § andra stycket . Utredningens överväganden finns i avsnitt 10.2.5. Paragrafen är ny. Av paragrafen framgår att varje vattenmyndighet i enlighet med artikel 8 dricksvattendirektiv ska se till att det utförs en riskbedömning avseende de tillrinningsområden för uttagspunkter för dricksvatten som finns inom respektive vattendistrikt. I utföran- det av riskbedömningen ingår att avgränsa och bestämma tillrinnings- områdena för uttagspunkter för dricksvatten i respektive vattendistrikt. Bestämmelsen genomför artikel 8.2 dricksvattendirektiv. Närmare bestämmelser om riskbedömningen kan meddelas av Havs- och vattenmyndigheten och geologiska undersök- ning (SGU) inom respektive ansvarsområden med stöd av 7 a kap. 7 §. Det kan till exempel röra sig om hur tillrinningsområdena ska bestämmas, vilken övervakning som riskbedömningen bör innehålla, olika bedömningsgrunder och hur riskbedömningen ska redovisas. Det är viktigt att myndigheterna utfärdar tydliga föreskrifter för att det ska bli en enhetlig tillämpning av de nya bestämmelserna i vatten- förvaltningsförordningen (2004:660). Bestämmelsen kan införas av regeringen med stöd av 5 kap. 15 a § . Utredningens överväganden finns i avsnitt 10.2.5. Paragrafen är ny. Av bestämmelsen framgår att om vattenmyndigheten begär det ska en kommun ska ge in det underlag som vattenmyndigheten be- höver för att kunna utföra riskbedömningen enligt 1 §. Det gäller endast information som kommunen redan innehar. Utredningens överväganden finns i avsnitt 10.2.5. Paragrafen är ny. Av bestämmelsen framgår att varje vattenmyndighet på ett lämp- ligt sätt ska informera de verksamhetsutövare som producerar dricks- vatten eller tillhandahåller det från en distributionsanläggning om riskbedömningen enligt 1 §. Bestämmelsen genomför artikel 8.5 och artikel 9.2 a dricksvattendirektiv. Utredningens överväg- anden finns i avsnitt 10.4.4. Paragrafen är ny. Första stycket innebär att vattenmyndigheten på grundval av risk- bedömningen enligt 1 § ska besluta om förebyggande och begränsande åtgärder i tillrinningsområdena för uttagspunkter för dricksvatten, om det behövs för att skydda kvaliteten på det yt- eller grundvatten som används för uttag till dricksvatten. Bestämmelsen genomför artikel 8.4 i2020 års dricksvattendirektiv. Åtgärder som rör vattenskydds- område får anses vara en sådan förebyggande åtgärd som avse i be- stämmelsen. De åtgärder som vattenmyndigheten beslutar om ska rikta sig mot kommuner och myndigheter. Det är sedan upp till kommunerna och myndigheterna att med befintliga styrmedel om- sätta åtgärderna i praktiken. Vilka åtgärder ett åtgärdsprogram kan innehålla framgår av 6 kap. 5 §. Det är framförallt sådana åtgärder som avses i första stycke 1 som bör bli aktuella att besluta om. Enligt andra stycket ska förebyggande och begränsande åtgärder ingå i de åtgärdsprogram som avses i 6 kap. 1 § och hanteras i den ordning som gäller för sådana åtgärdsprogram. annat att dessa blir föremål för samråd enligt 5 kap. 7 § tredje stycket och 6 kap. 7 §. Det framgår vidare av 5 kap. 11 § miljö- balken att kommuner och myndigheter inom sina ansvarsområden ska vidta de åtgärder som behövs enligt ett åtgärdsprogram som fast- ställts enligt 5 kap. 5 § . Närmare bestämmelser om riskhanteringsåtgärder kan meddelas av Havs- och vattenmyndigheten och SGU inom respektive ansvars- områden med stöd av 7 a kap. 7 §. Bestämmelserna kan införas av regeringen med stöd av 5 kap. 15 b § . Utredningens överväganden finns i avsnitt 10.2.5. Paragrafen är ny. En riskhanteringsåtgärd enligt artikel 8.5 dricksvatten- direktiv kan också vara att besluta om ytterligare övervakning i tillrinningsområdena för uttagspunkter för dricksvatten. Enligt första stycket är det vattenmyndigheten som ska se till att finns och genom- förs övervakning. Övervakningen ska gälla parametrar, ämnen eller förorenande ämnen i ytvatten eller grundvatten som kan utgöra en risk för människors hälsa via vattenförbrukning eller leda till en oaccep- tabel försämring av kvaliteten på dricksvatten. Enligt andra stycket ska övervakningen ingå i de övervaknings- program som avses i 7 kap. 1 § om vattenmyndigheten bedömer det lämpligt. Sådana övervakningsprogram tas fram av vattenmyndig- heten för att möta kraven i EU:s ramdirektiv för vatten4. Det får anses vara upp till Havs- och vattenmyndigheten samt SGU att närmare meddela föreskrifter om den övervakning som av- ses i första stycket och när det kan bedömas lämpligt att denna ingår i övervakningsprogrammen. Sådana föreskrifter kan meddelas med stöd av 7 a kap. 7 §. Bestämmelsen kan införas av regeringen med stöd av 5 kap. 15 b § och utredningens överväganden finns i avsnitt 10.2.5. 4Europaparlamentets och rådets direktiv /60/EG av om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område. Paragrafen är ny. Av paragrafen framgår att riskbedömningen och riskhanteringen enligt 7 a kap. 1, 4 och 5 §§ ska utföras första gången . Vidare framgår att den ska ses över minst och uppdateras vid behov. Bestämmelsen genomför artikel 7.4 dricksvattendirektiv. ska ha gjort riskbedömningen och även på grundval av denna ha beslutat om vilka riskhanteringsåtgärder som bör vidtas senast detta datum. Förebyggande och begränsande åtgärder ska enligt 7 a kap. 4 § föras in i de åtgärdsprogram som vattenmyn- digheten ska ta fram och fastställa enligt 6 kap. 1 § och hanteras i den ordning som gäller för dessa. Ett sådant program ska enligt ram- direktivet för vatten fastställas . Det datum som anges dricksvattendirektiv får anses vara den bortre gränsen för när riskbedömningen och riskhanteringen ska genomföras men utgångspunkten får vara att risk- bedömningen och riskhanteringen är utförda i sådan tid att de kan beaktas vid framtagandet av åtgärdsprogram enligt 6 kap. 1 § och att kraven gällande samråd i 6 kap. 7 § vattenförvaltningsförordningen (2004:660) uppfylls. Bestämmelsen kan införas av regeringen med stöd av 5 kap. 15 a och 15 b §§ . Utredningens överväganden finns i avsnitt 10.2.5. Paragrafen är ny. Den nya bestämmelsen innebär att Havs- och vattenmyndigheten och geologiska undersökning får möjlighet att inom sina ansvarsområden meddela närmare föreskrifter om hur och när de uppgifter som avses i 7 a kap. 1 § ska utföras och redovisas samt de riskhanteringsåtgärder som anges i 7 kap. 4 och 5 §§. Bemyndigandet kan införas med stöd av 5 kap. 15 a och 15 b §§ . Utredningens överväganden finns i avsnitt 10.2.5. I paragrafens första stycket framgår vilken rapporteringsskyldighet som åligger Havs- och vattenmyndigheten, bland annat med anled- ning av EU:s ramdirektiv för vatten. Ändringen innebär att det införs ett andra stycke som anger att Havs- och vattenmyndigheten också ska fullgöra de uppgifter i fråga om rapportering till Europeiska kommissionen, Europeiska miljö- byrån och Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar som följer artikel 18.1 b dricksvattendirektiv och som rör information om den riskbedömning och riskhantering avseende tillrinningsområdena för uttagspunkter för dricksvatten som utförts i enlighet med artikel 8. Avsikten är att kommissionen ska anta genomförandeakter som ska fastställa formatet för den information som ska lämnas och på vilket sätt den ska presenteras. Av artikel 18 framgår att rumsliga datatjänster enligt definitionen i artikel 3.4 i Inspiredirektivet ska användas för att presentera de olika dataseten om det är möjligt. I tredje stycket anges vilka uppgifter som inte ska omfattas av rapporteringen enligt andra stycket. Bestämmelsen bygger på den möjlighet till undantag från rapporteringskravet som finns i arti- kel 18.5 dricksvattendirektiv, som i sin tur hänvisar till arti- kel 13.1 i Inspiredirektivet. Undantagen har utformats på ett liknande sätt som i lagen om geografisk miljöinformation (2010:1767). Där- utöver tydliggörs att uppgifter som är säkerhetsklassificerade enligt säkerhetsskyddslagen (2018:585) inte ska omfattas av rapporteringen. Sådana uppgifter omfattas av sekretessbestämmelser i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) som i sin tur har en motsvarighet i de undantag som finns i artikel 13.1 i Inspiredirektivet. Bestämmelserna genomför artikel 18 dricksvattendirek- tiv och kan införas av regeringen med stöd av 8 kap. 7 § regerings- formen. Utredningens överväganden finns i avsnitt 18.2.3 och 19.4.4. Ändringen innebär att vattenmyndigheten ska lämna de riskbedöm- ningar avseende tillrinningsområdena för uttagspunkter för dricks- vatten som Havs- och vattenmyndigheten behöver för sin rapportering enligt 1 §. 23.8Förslaget till förordning om ändring i livsmedelsförordningen (2006:813) Paragrafen är ny. Av paragrafen framgår att verksamhetsutövare som producerar och tillhandahåller dricksvatten ska lämna information till allmän- heten enligt artikel 17 dricksvattendirektiv. Informationen ska lämnas på olika sätt beroende på vilka uppgifter det är fråga om. Viss information ska lämnas direkt till konsumenten och annan infor- mation ska hållas tillgänglig på internet. ska få lämna närmare föreskrifter om vilken information som ska lämnas och hållas tillgänglig för allmänheten. Sådana föreskrifter bör reglera vilken infor- mation som ska lämnas, på vilket sätt och till vem. får också föreskriva om vilka undantag som finns till informations- skyldigheten. Bestämmelsen genomför artikel 17 dricksvattendirek- tiv och kan införas med stöd av 6 § livsmedelslagen (2006:804). Ut- redningens överväganden finns i avsnitt 17.2.1, 17.2.2 och 19.4.3. Paragrafen är ny. Av paragrafen framgår att ska utföra de upp- gifter i fråga om rapportering till Europeiska kommissionen, Euro- peiska miljöbyrån och Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar som en medlemsstat har enligt artikel 18.1 a och c–e dricksvattendirektiv. Det gäller uppgifter om att förbättra tillgången till dricksvatten och främja användningen av dricksvatten ur kran, vissa övervakningsresultat, information om dricks-