sou · H9B380 · 2021-10-08 00:00:00 — Det gäller i första hand akut vård som utförs utanför hemregionen, och öppen vård där en patient av olika anledningar väljer att vända sig till en annan region, t.ex. för att hemregionen inte kan uppfylla vårdgarantin (se 9 kap. 1 § patientlagen [2014:821] och 8 kap. 3 § hälso- och sjukvårdslagen [2017:30]). 6.4.3Privat vårdgivare bedriver vård utan regionen som huvudman Hälso- och sjukvård kan även bedrivas av privata vårdgivare helt i privat regi, dvs. utan att det finns ett avtal med regionen om att utföra vården. I dessa fall är regionen inte huvudman enligt hälso- och sjukvårdslagens (2017:30) definition. Några egentliga begräns- ningar för vilken vård en privat utförare kan erbjuda, med undantag för vård som inbegriper myndighetsutövning (vilket kräver stöd i 29Se t.ex. SKR (2012). Ansvaret för hälso- och sjukvården lag), finns inte.30 Finansieringen av denna vård kan ske t.ex. med kontanta medel eller via en privat sjukvårdsförsäkring. Finansier- ingen som sker med kontanta medel kan utöver att vara en ren kon- tant betalning för en vårdkontakt också vara betalning som sker genom en medlemsavgift/abonnemangskostnad som ger fri tillgång till den vård som vårdgivaren bedriver, eller genom avbetalning som sker via ett finansbolag.31 Det saknas uppgifter om hur stor del av den totala hälso- och sjukvården som finansieras privat, bortsett från uppgiften om finan- siering via sjukvårdsförsäkringar. Uppgiften om finansiering via pri- vata sjukvårdsförsäkringar är en uppskattning utifrån inbetala premier.32 Det saknas också officiella uppgifter om antalet privata vårdgivare som bedriver vård utan uppdrag av regionen. 6.4.4Privat vårdgivare bedriver vård med regionen som huvudman Regionen uppdrar åt privat vårdgivare att bedriva vården Regionen kan välja att anlita någon annan utförare för att på uppdrag av regionen, via avtal, bedriva hälso- och sjukvård. Regionen är då huvudman medan den som bedriver vården är vårdgivare. I vilken utsträckning regionen kan utöva inflytande på den beställda vården i egenskap av huvudman, beror på situationen och omfattningen av avtalet. En upphandling av driften av t.ex. ett sjukhus innehåller många fler parametrar jämfört med en upphandling av enstaka vård- kontakter. Uppdragen från regionen kan överlämnas med stöd av lagen (2008:962) om valfrihetssystem, LOV, lagen (2016:1145) om offent- lig upphandling, , eller så kan det vara fråga om verksamhet som privatpraktiserande läkare eller fysioterapeuter utför enligt lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning (LOL) respektive lagen (1993:1652) om ersättning för fysioterapi (LOF). De två senare lagarna är något speciella i sin konstruktion, och ett flertal avtal har tecknats under tidigare system där var avtals- 30Se 12 kap. 4 § regeringsformen, 10 kap. 1 § kommunallagen (2017:725) och 15 kap. 1 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:30). 31Se t.ex. Barnsjukhuset medlemskap, Sturebadets hälsoabonnemang samt Capios samarbete med för möjlighet till delbetalning. 32Se mer i kapitel 5.9 och 6.3. Ansvaret för hälso- och sjukvården tecknare, varför det inte alltid är regionen som tecknat avtal enligt dessa bestämmelser. I SOU 2020:19 God och nära vård – En reform för ett hållbart hälso- och sjukvårdssystem föreslogs att LOL och LOF ska upphävas vid utgången av 2022, men att lagen ska gälla för an- slutna personer som längst till utgången av 2028. Förslaget är före- mål för beredning i . Det är regionerna som betalar för den vård som de köper av privata vårdgivare. Vid en upphandling () och inom valfrihets- system (LOV) följer vårdgivarens ersättning av avtalen. Ersättnings- modellerna kan variera i sin utformning. Inom ett vårdvalssystem följer vidare ersättningen patientens val av utförare. Läkarvårds- ersättning enligt LOL och ersättning för fysioterapi enligt LOF utges enligt nationella taxor. Omfattningen av vård som utförs av privata vårdgivare på uppdrag av regionerna Omfattningen av den vård som bedrivs av privata vårdgivare utifrån avtal med regionen varierar mellan regionerna. I figur 6.3 redovisas regionernas köp av specialistvård från privata vårdgivare i två kartor. Den ena kartan visar den totala kostnaden i , och den andra visar köp som andel av regionernas nettokostnader för hälso- och sjukvård. Uppgifterna avser specialistvården eftersom det fram- för allt är sådan vård som finansieras via privata sjukvårdsförsäk- ringar. Ansvaret för hälso- och sjukvården Figur 6.3 Köpt specialistvård från privata vårdgivare1 per region i kronor och i andel relativt nettokostnaden2 (2019) Tal angett i och procent 10,1–20,0 5,1–10,0 2,1– 5,0 0–2,0 1)Avser specialiserad somatisk vård och specialiserad psykiatrisk vård från privata vårdgivare och ideella föreningar och stiftelser. 2)Avser nettokostnader inklusive läkemedelskostnader för specialiserad somatisk vård och specialiserad psykiatrisk vård. Not: har exkluderats. Källa: SCB/Statistikdatabasen (2019). Av tabell 6.1 och 6.2 framgår att regionerna köper vård från ett antal olika typer av vårdgivare. I tabell 6.1 anges regionernas köp av vård fördelat per motpart i och i tabell 6.2 anges regio- nernas köp av vård per motpart i procent av den totala vårdpro- duktionen. Köp från privata vårdgivare dominerar, men mycket vård köps även från andra regioner, bl.a. avseende högspecialiserad vård. Regionerna köper även vård från kommuner och kommunförbund och i mer begränsad utsträckning från utlandet. Region , och köper mer vård från privata vårdgivare jämfört med övriga regioner. I utgör köp av vård från privata vårdgivare cirka en fjärdedel av de totala utgifterna för hälso- och sjukvården. I och fall något mindre. Även mindre regioner köper vård från privata vårdgivare, och då i första hand från husläkarmot- tagningar som drivs i privat regi. Exempelvis genomfördes av alla behandlingar i primärvården i Region av Ansvaret för hälso- och sjukvården privata utförare.33 Region köper mycket vård från andra regioner, och , Region och Region köper vård från utlandet, om än små volymer. Regioners köp av vård1 per motpart (2019) 1)Inklusive tandvård. 2)I egen KCR. Källa: SCB:s nationalräkenskaper. 33Region , Årsredovisning 2018. SOU 2021:80Ansvaret för hälso- och sjukvården Tabell 6.2 Regioners köp av vård1 per motpart (2019) 1)Inklusive tandvård. 2)I egen KCR. Källa: SCB:s nationalräkenskaper. 6.4.5Vårdgivare med flera uppdragsgivare En privat vårdgivare kan välja att enbart bedriva vård på uppdrag av en region, att enbart bedriva vård utan regionuppdrag, eller att be- driva vård på uppdrag av regioner och flera andra uppdragsgivare. En vårdgivare kan därmed bedriva vård både på uppdrag av en eller flera regioner via avtal och på uppdrag av t.ex. försäkringsbolag eller patienter. Den privata vårdgivaren kan välja att organisera vården i Ansvaret för hälso- och sjukvården en eller flera verksamheter. Det är endast den vård som bedrivs på uppdrag av en region som är offentligfinansierad, och således är det endast den vården som regionen är huvudman för, oavsett hur den privata vårdgivaren har utformat sin verksamhet. Att lagstiftaren förutsatt att en privat vårdgivare kan ha flera upp- dragsgivare, dvs. bedriva både offentligfinansierad vård och privat- finansierad vård, beskrivs i flera förarbeten till förändringar i hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), HSL. I förarbetena till den nya HSL resoneras t.ex. kring att kostnadseffektivitetsprincipen bara gäller för den delen av verksamheten som är offentligfinansierad.34 I sam- band med upphävandet av de bestämmelser i gamla hälso- och sjuk- vårdslagen (1982:763) som gällde –2007 och som på olika sätt begränsade möjligheterna för regionerna att överlämna driften av vård till privata vårdgivare, gjorde regeringen några uttalanden. Regeringen uttalade då att det kan finnas ett intresse hos den privata vårdgivaren att utnyttja en eventuell överkapacitet, eftersom lokaler och utrustning därmed kan användas mer kostnads- effektivt. Vidare anfördes att den privata vårdgivaren blir mindre sårbar med fler än en uppdragsgivare.35 6.4.6Avtalsförfarandet vid regionens upphandling Lagen om offentlig upphandling (2016:1145), , gäller för upp- handling, dvs. de åtgärder som vidtas i syfte att anskaffa varor, tjänster eller byggentreprenader genom tilldelning av kontrakt, som genomförs av en upphandlande myndighet (se 1 kap. 2 § ). används i första hand för upphandling av specialistvård. Upp- handlingen sker i konkurrens och avtalen är specifika för varje vård- givare. Avtalen kan avse specificerad vård eller vårdrelaterade tjänster så som t.ex. laboratorietjänster och radiologi. Majoriteten av köp av specialistvård sker genom LOU.36 I , exempelvis, löpte 58 olika avtal inom olika specialiteter . Region har löpande avtal för specialisttjänster grupperade i 20 områden med ett varierande 2016/17:43, s. 96. Se även uttalanden i SOU 2016:62, s. 242. 2006/07:52, s. 12. 36Detta stämmer dock inte i , där vårdval i stället är den vanligaste formen. Ansvaret för hälso- och sjukvården antal avtal inom varje grupp. Några exempel på grupper är ”Speciali- serad kirurgi i öppenvård,” (4 avtal), ”Psykiatrisk specialistvård för vuxna” (15 avtal) och ”Specialiserad ätstörningsvård” (3 avtal). Den vård som finansieras via privata sjukvårdsförsäkringar avser huvudsakligen specialistvård i öppenvården. Lagen (2008:962) om valfrihetssystem, LOV, gäller när en upp- handlande myndighet har beslutat att tillämpa valfrihetssystem inom ett område, dvs. när en enskild har rätt att välja leverantör inom systemet (se 1 kap. 1 § LOV). LOV används huvudsakligen för köp av primärvård, där det är obligatoriskt att tillämpa LOV, men även för köp av specialistvård. Inom respektive vårdvalsområde är avtalen likalydande och vårdgivare ansöker om att få erbjuda vård enligt dessa avtal. Genom avtalen åtar sig vårdgivaren att utföra det upp- drag som anges i uppdragsbeskrivningen för det specifika uppdraget. I avtalen specificeras även ersättningsmodell och ersättningsnivåer. Omfattningen av vårdvalssystem skiljer sig åt mellan regionerna. I erbjöds vårdval inom elva områden inklusive primärvård. I Region erbjöds vårdval inom 49 områden inklusive olika typer av primärvård, primär- vården närliggande områden, annan specialiserad vård, och tandvård. Gemensamt om avtalsförfarandet för och LOV När regionerna köper vård av privata vårdgivare sker det genom ett avtalsförfarande. Hur avtalen kommer till varierar beroende på vil- ken lagstiftning som gäller. Inom ramen för och kan avtalsförfarandet beskrivas med hjälp av figur 6.4 och 6.5, där be- greppet upphandlingsförfarande används även för avtal enligt LOV. Figurerna illustrerar båda ett upphandlingsförfarande med de olika delarna kravställning, avtalstecknande och uppföljning. Beroende på vilken typ av avtal det är och hur långt avtalet sträcker sig kan pro- cessen i vissa fall ha ett mer linjärt upplägg, medan det i andra situa- tioner är mer relevant att tala om en cirkulär process, där de olika stegen upprepas i olika avtalsförfaranden som har koppling till var- Ansvaret för hälso- och sjukvården Oaktat detta visar de två figurerna att uppföljningen är en central del i avtalsförfarandet. Figur 6.4 Upphandlingsförfarandet som en cirkulär process Figur 6.5 Upphandlingsförfarandet som en linjär process Avtal enligt LOL och LOF Regionerna kan ha s.k. samverkansavtal med specialistläkare och fysioterapeuter inom ramen för lagen (1993:1651) om läkarvårds- ersättning (LOL) respektive lagen (1993:1652) om ersättning för fysioterapi (LOF). Läkaren respektive fysioterapeuten har en etabler- ing som är personligt knuten till den egna personen, men själva verksamheten bedrivs normalt i bolagsform. Samverkansavtalen är i regel inte tidsbegränsade. Avtalen kan överlåtas enligt ett särskilt förfarande som är reglerat i LOL och LOF. Det går att vara verksam enligt LOL inom de flesta kliniska specialiteter. De generella villkoren för vårdgivarens verksamhet regleras i LOL medan ersättningsnivåerna förhandlas mellan och med regelbundna intervall. Ansvaret för hälso- och sjukvården ningarna beslutas av regeringen och fastställs i förordningen (1994:1121) om läkarvårdsersättning. Ersättningen är grupperade i enkla, normala och särskilda arvoden, specifika för varje specialitet och kopplade till patientbesök. När den sammanlagda ersättningen under ett kalenderår når upp till en viss nivå, som varierar för varje specialitet, reduceras ersättningen i två steg. Reduktionen över tak 1 är och över tak 2 är reduceringen . är cirka 670 läkare anslutna till nationella taxan.37 De flesta arbetar som småföretagare. Motsvarande ordning som för LOL gäller för LOF. De generella villkoren regleras i LOF medan ersättningsnivåerna förhandlas mellan Fysioterapeuterna (för fysio- terapeuter och sjukgymnaster) och SKR, och regleras i förordningen (1994:1120) om ersättning för fysioterapi. Knappt 1 400 fysiotera- peuter är anslutna till den nationella taxan.38 Mycket fysioterapi erbjuds också genom vårdvalssystem. 6.5Regionernas ansvar för avtalen och uppföljning av avtalen 6.5.1Lagbestämmelser om avtal och uppföljning Skyldigheten att ange särskilda avtalsvillkor Av 15 kap. 1 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), följer att det av avtalet mellan regionen och den som ska utföra vården ska framgå de särskilda villkor som gäller för överlämnandet. Skrivningen om särskilda villkor infördes och anledningen var att det bedömdes nödvändigt att betona att regionen genom särskilda villkor måste skapa garantier för att entreprenören (dvs. vårdgivaren) beaktar de allmänna regler som gäller för offentlig förvaltning.39 Det finns inte någon närmare ledning i förarbetena om vilken typ av villkor som ska ingå i avtalen.40 Avsikten var att skulle ta fram allmänna råd rörande avtalen men några sådana har inte tagits fram. Regionen har således ett ansvar att genom krav och avtalsvillkor säkerställa att regionens ansvar uppfylls även då vården överlämnas 37SKR (2021). 38SKR (2021). 2004/05:89, s. 21. 40För en närmare beskrivning av olika förarbetsuttalanden, se kapitel 3.3.4. Ansvaret för hälso- och sjukvården till privata vårdgivare. Det är med andra ord inte möjligt att friskriva sig från ansvar genom att hänvisa till ofullständigt eller bristfälligt utformade avtal. För att fullgöra det ansvar som följer av huvud- mannaskapet måste regionerna vidare, enligt 10 kap. 8 § kommunal- lagen (2017:725), KL, kontrollera och följa upp att verksamhet som utförs av privata vårdgivare följer de bestämmelser som finns på området samt de andra krav som uppställts i avtal med den privata vårdgivaren. Av 10 kap. 9 § KL framgår också att regionen genom avtalet ska tillförsäkra sig information som gör det möjligt att ge allmänheten insyn i den verksamhet som lämnas över. Vidare fram- går av 5 kap. 3 § KL att fullmäktige för varje mandatperiod ska anta ett program med mål och riktlinjer för sådana kommunala ange- lägenheter som utförs av privata utförare, dvs. bl.a. privata vård- givare, och att det i programmet ska anges hur fullmäktiges mål och riktlinjer ska följas upp och hur allmänhetens insyn ska tillgodoses. Regionens skyldighet att följa upp avtalen Upphandlande myndighet har som huvudregel stor frihet att formu- lera kraven på det som ska upphandlas. Det finns dock vissa begräns- ningar, som i första hand följer av de grundläggande upphand- lingsrättsliga principerna. Avtalsuppföljningen syftar till att säkerställa att leverantören levererar det som är efterfrågat och uppfyller de krav som är ställda i upphandlingsdokumenten. En förutsättning för uppföljning är att kraven är tydligt reglerade i avtalen. Är kraven inte tydliga är det svårt för regionen att ta sitt ansvar för uppföljningen. Det är även viktigt att det finns en plan för och avsatta resurser till uppfölj- ningsarbetet. Regionens avtal med de privata vårdgivarna måste följa de principer som gäller för valfrihetssystem respektive upphandling, t.ex. proportionalitetsprincipen som innebär att krav, kriterier och villkor ska stå i rimlig proportion till det som upphandlas och ha ett naturligt samband med det (1 kap. 2 § lagen [2008:962] om val- frihetssystem, och 4 kap. 1 § lagen [2016:1145] om offentlig upp- handling, ). De krav som ställs i samband med upphandlingen ska därför ha en koppling till upphandlingsföremålet, dvs. den vara eller tjänst som ska upphandlas. Kraven ska vidare vara både lämpliga Ansvaret för hälso- och sjukvården och nödvändiga för att uppnå syftet med upphandlingen. Det är även viktigt att formulera kraven och definiera behoven i kravställningen på ett så tydligt sätt att leverantören förstår vad den förväntas leve- rera under hela kontraktsperioden. Kraven ska också vara möjliga att följa upp.41 I förarbetena till den tidigare insynsbestämmelsen i kommunal- lagen anges följande. När en kommun eller ett landsting ska överlämna vården av en kom- munal angelägenhet till en privat entreprenör är normalt tillämp- lig på förfarandet. Vid en upphandling bör upphandlingsdokumenten innehålla uppgifter om hur möjligheten till insyn ska regleras. När kra- ven på insyn ska formuleras är det viktigt att den upphandlande enheten inte ställer mer långtgående krav på leverantören än sådana som behövs och är ändamålsenliga för upphandlingen.42 Avtalet mellan kommunen eller och den privata entrepre- nören bör innehålla närmare villkor om vilken information som ska lämnas in till huvudmannen. Vilken information som bör lämnas och hur ofta detta ska ske kan inte bestämmas generellt utan detta beror bl.a. på verksamhetens art. Det är inte ovanligt att en entreprenör bedriver annan verksamhet vid sidan av den överlämnade kommunala verksam- heten. Förslaget om allmänhetens rätt till insyn omfattar dock endast den kommunala angelägenheten. De uppgifter som ska lämnas av entre- prenören förutsätts inte vara av den arten att omfattande undersök- ningar och analyser krävs för att sammanställa och presentera dem. Uppgifterna ska finnas tillgängliga i verksamheten och sammanställ- ningen av dessa ska normalt endast kräva en begränsad arbetsinsats.43 Det finns särskilda regler om regionernas verksamhetsuppföljning m.m.för de verksamheter som omfattas av lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning och lagen (1993:1652) om ersättning för fysio- terapi i dessa lagar. 6.5.2Vägledning till regionerna från olika aktörer I förarbetena till förslaget om att införa en bestämmelse om att det i avtalet ska anges särskilda villkor, uttalar regeringen att den förut- sätter att , till ledning för sjukvårdshuvudmännen, behandlar entreprenadavtalens innehåll i allmänna råd.44 Några 41För mer om de olika upphandlingsrättsliga principerna, se kapitel 3.7.2. 2001/02:80, s. 105. 2001/02:80, s. 138. 2004/05:89, s. 21. Ansvaret för hälso- och sjukvården sådana allmänna råd har, såvitt utredningen har erfarit, inte tagits fram. Inte heller har någon vägledning. Det finns dock även andra aktörer som har till uppgift att ge vägledning i fråga om upp- handling av hälso- och sjukvård. Vägledning från kommuner och regioner kommuner och regioner, SKR, är en medlems- och arbets- givarorganisation som alla kommuner och regioner är med- lemmar i. SKR ger stöd åt regionerna i frågor om anskaffning av hälso- och sjukvård från externa leverantörer, ur olika perspektiv, tex. utifrån lagen (2016:1145) om offentlig upphandling, , respektive lagen (2008:962) om valfrihetssystem, LOV, och stöd för uppföljning av verksamhet som överlämnats till privata vårdgivare. SKR erbjuder även regionerna nätverk och utbildningar inom dessa områden. Ett stort antal skrifter har tagits fram på dessa teman. Det finns dock inte några stöddokument till regionerna som särskilt tar upp frågan om den privata vårdgivaren har flera uppdragsgivare och t.ex. tar emot både offentligfinansierade patienter och patienter som betalar vården med privata sjukvårdsförsäkringar. har det samlade ansvaret för att utveckla, förvalta och stödja den upphandling som genomförs av upphandlande myndigheter och enheter. Myndigheten ska verka fören rättssäker, effektiv och socialt och miljömässigt hållbar upphandling till nytta för medborgarna och näringslivets utveckling. Myndigheten ska främja innovativa lösningar inom upphandling. Myndigheten ska också ge upphandlingsstöd till upphandlande myndigheter, enheter och leve- rantörer. Stödet ska inriktas på att bl.a. bidra till att upphandlingar hanteras strategiskt, genom metodutveckling eller på annat sätt och bidra till att upphandlingar planeras, genomförs, följs upp och utvär- deras på ett ändamålsenligt sätt. Myndigheten driver Valfrihetswebben, som är den nationella annonsplats där samtliga tjänster inom LOV ska annonseras. Inom ramen för sitt uppdrag som stödmyndighet har myndigheten bl.a. tagit fram vägledningar, t.ex. om avtalsuppföljning i allmänhet. Ansvaret för hälso- och sjukvården har en Vägledning (nr 2 2017) Avtals- uppföljning av vård och omsorg. Det är en praktisk vägledning som ger stöd genom hela avtalsuppföljningsprocessen för vård och om- sorg. har även en Frågeservice dit bl.a. regioner kan vända sig för att ställa frågor. Vidare tillhandahåller stöd om vilka krav som får ställas i upp- handlingar. Det finns dock inte något stöd som särskilt tar upp frågan om den privata vårdgivaren har flera uppdragsgivare och t.ex. tar emot både offentligt och privatfinansierade patienter. har visst stöd om hur beställarnät- verk45 fungerar och hur de kan bildas och har även haft regerings- uppdrag om beställarnätverk.46 Myndigheten följer upp den Natio- nella upphandlingsstrategin (NUS). I det ingår att följa upp i vilken grad uppföljning av avtal görs. Detta har gjorts genom enkätunder- sökningar. är myndigheten även statistik- myndighet på området för offentlig upphandling. uppdrag beskrivs i förordningen (2015:527) med instruktion för . är förvaltningsmyndighet för konkurrensfrågor och tillsynsmyndighet för offentlig upphandling. Myndighetens uppgift är att arbeta för en effektiv konkurrens i privat och offentlig verksamhet till nytta för konsumenterna och en effektiv offentlig upphandling till nytta för det allmänna och marknadens aktörer. På konkurrensområdet arbetar med lagtillämpning och förebyggande åtgärder för konsumenternas bästa. Myndigheten lägger särskild vikt vid kartellbekämpning, att ingripa mot privata och offentliga aktörer som missbrukar en dominerande ställning på marknaden samt mot konkurrensbegränsande offentlig säljverk- samhet. På upphandlingsområdet är tillsynsverksamheten prioriterad med fokus på otillåtna direktupphandlingar. Särskild vikt läggs vid 45I beställarnätverk kan beställare på nationell, regional och lokal nivå arbeta tillsammans med behovsanalys, marknadsdialog och aktiviteter, för att samla köpkraft, kompetens och resurser från olika parter, och på så vis möjliggöra förnyelse, utveckling och innovation inom ett specifikt område. Ansvaret för hälso- och sjukvården åtgärder för att underlätta för små och medelstora företag att delta i offentliga upphandlingar. har också i uppgift att verka för en enhetlig tillämpning av de nationella upphandlingsreg- lerna. har tillsyn över upphandlingslagstiftningen och valfrihetssystemen. Myndigheten har till uppgift att arbeta för en effektiv konkurrens i privat och offentlig verksamhet och för en effektiv offentlig upp- handling. I dess arbete ingår att informera om upphandlingsregel- verken för att förebygga lagöverträdelser. har skrifter med introduktion till regelverket. Även saknar dock stöddokument eller vägled- ningar som särskilt tar sikte på situationer där en privat vårdgivare har flera uppdragsgivare och tar emot både offentligfinansierade och privatfinansierade patienter. uppdrag beskrivs i förordningen (2007:1117) med instruktion för . Regionerna har vissa samarbeten i olika konstellationer gällande upphandlingsfrågor. T.ex. finns via för regioner- nas upphandling (LfU) ett antal kategoriråd, t.ex. ett för upphand- ling av hälso- och sjukvårdstjänster, där flera regioner ingår.