sou · H9B317 · 2021-03-31 00:00:00 — När det gäller överträdelser av den s.k. generalklausulen om god marknadsföringssed i 5 § MFL finns det dock en begränsning. Så- dana överträdelser kan endast ge rätt till skadestånd om närings- idkaren har brutit mot ett förbud eller åläggande. I andra fall är möjligheten till skadestånd enligt bestämmelsen utesluten. Regler- ingen innebär en viss begränsning av konsumenters möjligheter att få ersättning för skador som de drabbats av till följd av att närings- idkare begår överträdelser av artiklarna 5.1 och 5.2 i direktivet. Som nämnts ovan ges medlemsstaterna dock rätt att bestämma villkoren för tillämpningen av de avhjälpande åtgärderna och deras effekt. Med- lemsstaterna får i lämpliga fall ta hänsyn till den otillbörliga affärs- metodens allvar och art, den skada konsumenten har lidit samt andra relevanta omständigheter. Enligt utredningens bedömning bör kravet på att näringsidkaren har brutit mot ett förbud eller åläggande vid överträdelser av general- klausulen kunna anses utgöra ett sådant villkor för tillämpningen som sägs i direktivet och som medlemsstaterna har möjlighet att ta ställning till. Begränsningen när det gäller rätten till skadestånd har ansetts motiverad mot bakgrund av att allmän förmögenhetsskada som allmän princip i svensk rätt inte ersätts i utomobligatoriska för- hållanden. Vidare har framhållits att generalklausulen har ett mycket vidsträckt tillämpningsområde.23 Generalklausulen inbegriper bl.a. speciallagstiftning, föreskrifter och allmänna råd, normer som domstolar skapar genom sin praxis och andra inter- nationellt vedertagna normer inom ramen för lagens syfte. 1994/95:123 s. 109. Moderniserade bestämmelser om otillbörlig marknadsföring Med hänsyn till detta framstår begränsningen av rätten till skade- stånd vid överträdelser av generalklausulen som väl avvägd. Enligt utredningens bedömning måste begränsningen anses ligga inom det utrymme som medlemsstaterna har enligt direktivet att bestämma villkoren för tillämpningen av skadeståndet och därmed också vara förenlig med direktivet. En förutsättning för att en konsument ska kunna få skadestånd enligt 37 § MFL är att näringsidkaren handlat med uppsåt eller oakt- samhet. Även denna begränsning bedömer utredningen vara förenlig med den EU-rättsliga regleringen. Som har beskrivits finns det även i andra lagar regler om rätt till skadestånd för konsumenter i kontraktsrättsliga situationer, vilka kan aktualiseras när en konsument lidit skada på grund av en otillbörlig affärsmetod. Enligt 30 § konsumentköplagen kan en konsument t.ex. få ersättning för skada som denne drabbats av till följd av att en vara inte överensstämmer med sådana uppgifter om varans egenskaper som säljaren har lämnat vid marknadsföringen. En liknande bestämmelse om skadestånd finns i 31 § konsumenttjänstlagen. Konsumenttjänst- lagen har i praxis ansetts analogt tillämplig när det gäller andra typer av tjänster än de som direkt omfattas av lagen. Även bl.a. produkt- ansvarslagen innehåller bestämmelser om rätt till skadestånd för kon- sumenter i situationer kopplade till näringsidkarens marknadsföring. Utredningen bedömer mot denna bakgrund att de skadestånds- bestämmelser som finns i MFL och andra konsumenträttsliga lagar uppfyller direktivets krav på att konsumenter ska ges rätt till skade- stånd vid näringsidkares användning av otillbörliga affärsmetoder. Enligt direktivet ska konsumenter, i relevanta fall, även ges till- gång till andra avhjälpande åtgärder i form av prisavdrag eller rätt att avsluta avtalet (hävning). Det framgår inte av direktivet vad som av- ses med uttrycket relevanta fall. Med tanke på att medlemsstaterna får fastställa villkoren för tillämpningen av de avhjälpande åtgärderna och deras effekt torde det dock finnas ett visst utrymme att be- stämma i vilka situationer som påföljderna ska gälla, så länge det inte strider mot direktivets krav på proportionalitet och effektivitet. Därtill kommer att en medlemsstat även får ha andra påföljder än de som nämns i direktivet. Påföljder i form av prisavdrag och hävning aktualiseras endast i kontraktsrättsliga förhållanden. Detta tydliggörs i direktivtexten genom att åtgärderna ska vara tillgängliga ”i relevanta fall”. Moderniserade bestämmelser om otillbörlig marknadsföring alltså inte fråga om att en konsument ska ha rätt att häva köpet på grund av en i och för sig otillbörlig marknadsföring om det inte föreligger något fel i varan eller tjänsten. Som beskrivits ovan inne- håller både konsumentköplagen och konsumenttjänstlagen bestäm- melser som ger konsumenter rätt till såväl prisavdrag som hävning av köpet i olika situationer. Dessa bestämmelser har ett brett tillämp- ningsområde och knyter an till de paragrafer som handlar om mark- nadsansvaret. Det finns även bestämmelser som reglerar konsumen- ters rätt till prisavdrag och hävning i andra lagar som rör särskilda avtalstyper. Slutligen finns det även allmänna köprättsliga principer som kan tillämpas på avtal som inte omfattas av tillämpningsområdet för de köprättsliga lagarna. Enligt utredningens bedömning måste dessa bestämmelser och allmänna principer anses innebära att kon- sumenter ges tillgång till avhjälpande åtgärder i relevanta fall på det sätt som sägs i direktivet och att svensk rätt därmed redan lever upp till direktivets krav. Sammantaget bedömer utredningen att de regler som finns om rätt till skadestånd, prisavdrag och hävning i situationer då en konsu- ment drabbats av skada till följd av otillbörliga affärsmetoder är väl förenliga med krav på proportionalitet och effektivitet. Därtill kommer att det även finns andra avhjälpande åtgärder i svensk rätt, t.ex. rätt att kräva avhjälpande och omleverans samt att hålla inne betalning. Det finns inte behov av författningsändringar med anledning av den nya bestämmelsen i direktiv /29/EG om möjligheter till kompensation för konsumenter. 6 Information om prissänkningar 6.1En ny bestämmelse om prissänkningar i direktiv /6/EG Enligt ändringsdirektivet införs en ny artikel, 6 a, i direktiv /6/EG som reglerar vilka uppgifter ett tillkännagivande av en prissänkning ska innehålla. Enligt artikeln ska varje tillkännagivande av en pris- sänkning innehålla uppgift om det tidigare pris som näringsidkaren har tillämpat före tillämpningen av pris- sänkningen. Med tidigare pris avses det lägsta pris som näringsidkaren har tillämpat inte understigande före tillämpningen av prissänkningen. Artikeln innehåller vissa möjliga undantag från huvudregeln. Medlemsstaterna får föreskriva andra regler för varor som sannolikt kan försämras eller har kort sista för- brukningsdatum. De får, om produkten funnits på marknaden i , även föreskriva . För det fall att prissänkningen ökas gradvis, får det föreskrivas att det tidi- gare priset är priset utan prissänkningen före den första tillämpningen av prissänkningen. Syftet med den nya bestämmelsen om prissänkningar är att skydda konsumenter från vilseledande prissänkningar där näringsidkaren fel- aktigt anger ett för högt jämförpris. Den tillkom i ett sent skede av EU-förhandlingarna och förklaras inte i något särskilt skäl i ändrings- direktivet. Kommissionen har dock vid ett möte om genomförande av direktivet lämnat viss information och vägledning om hur den ska tillämpas. Bestämmelsen är endast tillämplig när en näringsidkare tillkännager en prissänkning av en vara som näringsidkaren salufört tidigare. Be- stämmelsen påverkar inte näringsidkares frihet att variera sin prissätt- ning. Den påverkar inte heller längden på prissänkningskampanjer och är inte tillämplig på s.k. prisjämförelser, dvs. jämförelser med pris för samma vara som säljs av annan näringsidkare. Enligt vad kom- missionen har uppgivit är den inte heller tillämplig på erbjudanden där ett köp av en vara ger konsumenten rätt till en ytterligare vara kostnadsfritt, t.ex. erbjudanden av typen ”köp en vara få en vara på köpet”. Sådana erbjudanden omfattas av reglerna i direktiv /29/EG. Generella rabattkort eller kuponger som ger konsumenten rätt till en prissänkning vid köp hos en näringsidkare eller medlemskap i s.k. lojalitetsprogram där konsumenten vid köp av varor får särskilda förmåner vid framtida köp omfattas inte av den nya bestämmelsen. Det gör inte heller framställningar i marknadsföring som innehåller generella påståenden om en näringsidkares varor såsom ”lägsta pri- ser”, ”realisation” eller ”lanseringspris” och som inte innehåller en specifik och mätbar information om en prissänkning. Kommissionen har framhållit att en överträdelse av den nya be- stämmelsen om prissänkningar i artikel 6 a också kan utgöra en överträdelse av bestämmelserna om otillbörlig marknadsföring enligt direktiv /29/EG. Enligt punkterna 1 och 2 i artikel 6 a i direktiv /6/EG ska varje till- kännagivande om en prissänkning innehålla uppgift om det tidigare pris som näringsidkaren har tillämpat inte under- stigande före tillämpningen av prissänkningen. Med pris- sänkning avses näringsidkarens upplysning om att denne har sänkt det pris som tidigare gällt för produkten. Detta görs normalt genom att näringsidkaren anger det nya priset tillsammans med en hänvis- ning till det tidigare priset överkryssat och/eller en sänkning med ett visst procenttal alternativt visst belopp. Med pris avses det försäljningspris som anges i artikel 2 a i direktiv /6/EG. Försäljningspris är det slutliga priset på en enhet eller en be- stämd mängd av en vara, inklusive mervärdesskatt och alla övriga skatter. Före prissänkningen ska näringsidkaren fastställa det lägsta pris som varan haft . Detta är det tidigare pris som näringsidkaren ska informera om i samband med prissänkningen. Näringsidkaren är inte skyldig att informera om hur länge närings- idkaren använt det tidigare priset utan behöver endast säkerställa att det tidigare priset är det lägsta pris som tillämpats . Enligt punkten 3 i artikeln får medlemsstaterna föreskriva andra regler för varor som sannolikt kan försämras eller har kort sista förbruk- ningsdatum. Syftet är att möjliggöra regler för sådana varor som kan behöva prissänkas oftare än andra på grund av att varans sista för- brukningsdatum närmar sig. Medlemsstaterna får, om produkten funnits på marknaden i , även föreskriva än den period som anges i andra punkten (punkten 4). Medlemsstaterna kan reglera en kortare fast period, t.ex. , som näringsidkaren måste ha sålt varan till fullt pris innan denne får informera om en prissänkning. Medlemsstaterna kan också tillåta näringsidkaren att själv välja en annan för att fastställa det tidigare priset, utan att längden på regleras i lag. I det senare fallet får tillbör- ligheten i agerandet bedömas för varje enskilt fall utifrån bestämmel- serna i direktiv /29/EG. Medlemsstaterna får, för fall då prissänkningen ökas gradvis, före- skriva att det tidigare priset är priset utan prissänkningen före den första tillämpningen av prissänkningen (punkten 5). Syftet med denna valmöjlighet är att tillåta näringsidkare att som tidigare pris vid upp- repade prissänkningar som ökas gradvis fortsätta att ange det ur- sprungliga priset före den första prissänkningen. 6.2Gällande bestämmelser i prisinformationslagen Prisinformationslagen (2004:347) () genomför direktiv /6/EG och innehåller bestämmelser om den prisinformation som en närings- idkare ska lämna när denne tillhandahåller bestämda produkter. En- dast om produkten som marknadsföringen avser låter sig specificeras så till vida att produkten kan identifieras och särskiljas uppkommer skyldighet att lämna prisinformation enligt lagen. Enligt 11 § får regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer meddela föreskrifter om skyldigheten att lämna prisinformation och om beräkningen av pris och jämförpris. Bemyn- digandet avseende skyldigheten att lämna prisinformation omfattar inte bara föreskrifter om uppgiftsskyldigheten som sådan, utan även bestämmelser om hur och på vilket sätt prisinformation skall lämnas. Enligt 4 § i förordningen (2009:607) med instruktion för Konsument- verket får myndigheten meddela föreskrifter om skyldigheten att lämna prisinformation och om beräkningen av pris och jämförpris enligt . Med stöd av den bestämmelsen har meddelat föreskrifter om prisinformation (KOVFS 2012:01).1 Föreskrifterna innehåller bestämmelser om skyldigheten att lämna prisinformation och om beräkningsgrunderna för pris och jämförpris. Där framgår bl.a. att när en bestämd produkt bjuds ut i en försäljningslokal, i ett skyltfönster eller i omedelbar anslutning till säljstället ska priset och, i tillämpliga fall, jämförpriset anges (2 §). Prisinformationen ska som huvudregel vara skriftlig. Sådan prisinformation lämnas 1. på varan eller dess förpackning, eller 2. på en hyllkantsetikett, skylt eller på annat likvärdigt sätt i produktens omedelbara närhet (3 §). Det finns inte någon bestämmelse som reglerar prissänkningar i . Det finns dock vissa bestämmelser i som kan vara tillämp- liga när en näringsidkare annonserar en prissänkning. Enligt 10 § MFL är det förbjudet för en näringsidkare att använda sig av fel- aktiga påståenden eller andra framställningar som är vilseledande i fråga en produkts pris, grunderna för prisberäkningen, särskilda pris- fördelar och betalningsvillkor. En näringsidkare får vid marknads- föring av produkter använda uttrycket ”realisation” eller något annat uttryck med motsvarande innebörd bara om försäljningen avser pro- dukter som ingår i näringsidkarens ordinarie sortiment, försäljningen sker , och priserna är väsentligt lägre än när- ingsidkarens normala priser för motsvarande produkter (17 § MFL).2 1Se även KOVFS 2018:1 som rör prisinformation för elavtal. 2Patent- och har meddelat ett avgörande där en näringsidkare, med stöd av 10 och 8 §§ MFL, förbjudits att jämföra försäljningspriset med ett ordinarie pris eller ett överstruket pris, om inte detta är det pris som bolaget vanligen tillämpar och har tillämpat före den senaste prissänkningen (PMT 13403-19). 6.3En ny bestämmelse om prissänkningar i Utredningens förslag: En ny bestämmelse, 7 a §, om prissänk- ningar införs i . Information om att priset på en produkt har sänkts ska även innehålla uppgift om det tidigare pris som gällde före sänkningen. Med tidigare pris avses det lägsta pris som har gällt för pro- dukten före prissänkningen. Om pris- sänkningen har skett gradvis, avses i stället det pris som gällde före den första prissänkningen. Skyldigheten att informera om prissänkningar ska inte gälla varor som snabbt kan försämras eller bli för gamla. 6.3.1Tillkännagivande av prissänkningar ska innehålla uppgift om tidigare pris I syfte att genomföra den nya bestämmelsen i direktivet behöver det införas en ny paragraf, 7 a §, i . Av paragrafen bör det framgå att information om att priset på en produkt har sänkts även ska innehålla uppgift om det tidigare pris som gällde före sänkningen. Uttrycket tidigare pris bör, med viss språklig justering, definieras på samma sätt som i direktivet, dvs. som det lägsta pris som har gällt för produkten före prissänkningen. Direktivet är endast tillämpligt på varor medan bestämmelserna i gäller produkter, dvs. varor, tjänster eller andra nyttigheter, dock inte fast egendom och arbetstillfällen (2 § ). Som exempel på konsumentnyttigheter som omfattas av lagen kan nämnas telekom- munikationstjänster och andra former av elektroniska kommunika- tionstjänster, elektrisk kraft, fjärrvärme, finansiella tjänster och nyttigheter av alla slag såsom inlåningstjänster, försäkringar och värde- pappersfonder. Enligt utredningens bedömning bör den nya bestäm- melsen om prissänkningar gälla samtliga produkter som omfattas av . Syftet att skydda konsumenter från vilseledande prissänkningar gör sig gällande inte bara i fråga om varor utan även när det gäller tjänster och andra nyttigheter. Det finns inte anledning att göra någon skillnad i detta avseende. Eftersom direktiv /6/EG inte harmoni- serar regelverket beträffande annat än varor så utgör inte något hinder mot en sådan ordning. Utredningen bedömer att det saknas behov av en uttrycklig regler- ing i lagtexten beträffande nya produkter som har funnits på mark- naden . Det får anses följa redan av första stycket i 7 a § att informationen i ett sådant fall ska innehålla det lägsta pris som näringsidkaren har tillämpat på produkten sedan den började säljas. Utredningen vill i detta sammanhang också peka på att sär- skilda introduktionspris i samband med att en ny produkt lanseras på marknaden inte träffas av bestämmelsen i 7 a §, utan det är först när det genomförs en prissänkning av produkten i förhållande till det tidigare priset som bestämmelsen blir tillämplig. 6.3.2Prissänkningar som sker gradvis Utredningen anser att det finns goda skäl att utnyttja möjligheten som finns i direktivet till särreglering beträffande prissänkningar som sker gradvis av bl.a. hållbarhetsskäl. Det är vanligt förekommande under vissa perioder, t.ex. vid säsongsutförsäljningar av kläder och utrustning, att en näringsidkare först sänker priset på en produkt med t.ex. tjugo procent för att sedan sänka priset och slutligen . I ett sådant fall kommer näringsidkaren, med den föreslagna regleringen, att kunna ange det pris som denne tillämp- ade på produkten innan sänkningen med tjugo procent som det tidi- gare priset vid samtliga efterföljande prissänkningar. Beträffande prissänkningar som sker gradvis föreslår utredningen alltså att den nya paragrafen i 7 a § ska innehålla en bestämmelse om att informationen ska avse det pris som gällde före den första pris- sänkningen. 6.3.3Varor som snabbt kan försämras eller bli för gamla Som har beskrivits ovan ger direktivet möjlighet att göra undantag från kravet på information om prissänkningar när det gäller varor som sannolikt kan försämras eller har kort sista förbrukningsdatum. Exempel på sådana varor är vissa typer av livsmedel som kan behöva prissänkas oftare än andra för att de ska kunna säljas innan de blir förstörda. Ett annat exempel kan vara växter. Ett liknande undantag för varor som snabbt kan försämras finns i artikel 16 d i direktiv /83/EU. I syfte att underlätta för näringsidkare att snabbt kunna genom- föra prissänkningar beträffande dessa varor och därigenom undvika onödig värdeförstöring och matsvinn bedömer utredningen att bör utnyttja möjligheten till särreglering på så sätt att varorna helt undantas från informationskravet i 7 a §. Utredningen föreslår därför att det i den föreslagna paragrafen om prissänkningar tas in en sär- skild undantagsbestämmelse om detta. Bestämmelsen bör formule- ras på liknande sätt som 2 kap. 11 § 4 i . 7Moderniserade bestämmelser om distansavtal och avtal utanför affärslokaler I samband med att ändringsdirektivet antogs identifierades ett antal områden där konsumentskyddet behöver moderniseras inom unio- nen. Det övergripande syftet är att anpassa lagstiftningen med anled- ning av utvecklingen och digitaliseringen av konsumentmarknaden. Som har redogjorts för i avsnitt 3.2.4 är ett av direktiven som har ändrats direktiv /83/EU (konsumenträttighetsdirektivet). Direk- tivet har i i huvudsak genomförts genom lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler (). Utredningen be- handlar i detta kapitel behovet av ändringar i lagen i syfte att genom- föra ändringarna i direktivet. De rör till stor del frågor med anknyt- ning till avtal om tillhandahållande av digitalt innehåll och digitala tjänster. Det handlar bl.a. om näringsidkarens skyldighet att ge in- formation till konsumenten innan ett avtal ingås, konsumentens rätt att frånträda (ångra) ett avtal och verkningarna av att konsumenten frånträder avtalet. Vidare aktualiseras bl.a. frågor om konsumenters rätt till information vid avtal som ingås på en s.k. marknadsplats online. I konsumenträttighetsdirektivet har även införts nya bestämmelser om sanktioner och sanktionsavgifter. Utredningen återkommer till dessa frågor i avsnitt 9. Moderniserade bestämmelser om distansavtal och avtal utanför affärslokaler Utredningens förslag: Bestämmelserna i 2 kap. ska gälla för avtal varigenom en näringsidkare överlåter eller upplåter lös egendom till eller utför en tjänst åt en konsument och som inne- bär en betalningsförpliktelse för konsumenten. Kapitlet ska också gälla för avtal om tillhandahållande av digitalt innehåll som levereras på något annat sätt än på ett fysiskt medium och om utförande av en digital tjänst, om avtalet inte innebär en betalningsförpliktelse men konsumenten ska tillhandahålla sina personuppgifter, utom när de behandlas av näringsidkaren endast för att uppfylla rättsliga krav eller för att kunna fullgöra avtalet. Bestämmelserna om i vilka fall kapitlet inte gäller flyttas till en ny paragraf, 1 a §. Utredningens bedömning: Det finns inte behov av lagändringar med anledning av ändringarna i direktivet om undantag för passa- gerartransporttjänster och varor som säljs exekutivt eller på annat sätt tvångsvis med stöd av lag. Av artikel 3 i konsumenträttighetsdirektivet jämfört med definitio- nerna av bl.a. distansavtal, köpeavtal och tjänsteavtal i artikel 2 fram- går att direktivet gäller avtal mellan en näringsidkare och en kon- sument om köp av varor och tjänster som innebär att konsumenten betalar eller åtar sig att betala ett pris. Även avtal om digitalt innehåll omfattats av direktivet. Om det digitala innehållet levereras på ett fysiskt medium (t.ex. cd eller dvd) anses det i direktivets mening som en vara. Avtal om digitalt innehåll som levereras på något annat sätt än på ett fysiskt medium (strömning eller nedladdning) omfattas också av direktivet men klassificeras i detta sammanhang varken som köpe- avtal eller tjänsteavtal (se skäl 19). Direktivet gäller även avtal om fjärrvärme och avtal om leverans av vatten, gas eller el (se skäl 25). För de nämnda avtalstyperna finns det i direktivet vissa särskilda bestämmelser om informationskrav, beräkning av ångerfristen, undan- tag från ångerrätten och verkningarna av att ett avtal ångras. Moderniserade bestämmelser om distansavtal och avtal utanför affärslokaler I samband med en uppföljning av genomförandet av direktivet uppmärksammades inom kommissionen vissa frågor som gäller digi- tala tjänster i förhållande till avtal om digitalt innehåll som inte leve- reras på ett fysiskt medium.1 Det visade sig att det i praktiken kan vara svårt att dra en klar gräns mellan dessa båda typer av avtal. En komplikation i sammanhanget var att avtal om utförande av digitala tjänster – till skillnad mot avtal om leverans av digitalt innehåll – omfattades av direktivet endast om avtalet innebär att konsumenten ska betala ett pris. Ändringsdirektivet innebär att tillämpningsområdet för konsu- menträttighetsdirektivet har justerats i syfte att åstadkomma sam- stämmighet med direktiv (EU) 2019/7702 (direktivet om tillhanda- hållande av digitalt innehåll och digitala tjänster). Utgångspunkten är fortfarande att direktivet är tillämpligt på avtal som innebär att konsumenten betalar eller åtar sig att betala ett pris. När det gäller avtal om digitalt innehåll som inte levereras på ett fysiskt medium och digitala tjänster är direktivet dock – liksom direktivet om till- handahållande av digitalt innehåll och digitala tjänster – även tillämp- ligt om avtalet inte innebär en betalningsskyldighet men konsumenten tillhandahåller eller åtar sig att tillhandahålla sina personuppgifter till näringsidkaren. Undantag görs för avtal där de personuppgifter som tillhandahålls behandlas av näringsidkaren endast för att tillhanda- hålla det digitala innehållet eller den digitala tjänsten eller för att göra det möjligt för näringsidkaren att uppfylla rättsliga krav, och när- ingsidkaren inte behandlar uppgifterna för något annat ändamål. Detta framgår av den nya artikel 3.1 a i direktivet. 7.2.2Lagens tillämpningsområde bör justeras så att det stämmer överens med direktivet Bestämmelser om avtal om lös egendom och icke finansiella tjänster finns i 2 kap. .