sou · H9B357 · 2021-06-28 00:00:00 — Utredningsarbetet påbörjades och har bedrivits på sedvanligt sätt med regelbundna sammanträden med expertgruppen, sammanlagt nio stycken. Även i övrigt har utredningsarbetet skett i nära samarbete med experterna. På grund av den globala spridningen av viruset SARS-CoV-2 (ofta benämnt Corona-viruset) har samtliga sammanträden utom två hållits digitalt. Även övriga externa kontak- ter har till största del skett via telefon eller digitalt. Fysiska möten har, innan nämnda pandemi, genomförts med Försäkringskas- san och SCB. Vi har haft mycket kontakt med de myndigheter som experterna är anställda vid. Vidare har vi hämtat in upplysningar från flera andra myndigheter och organ. Vi har bl.a. varit i kontakt med Skatteetaten Utredningens uppdrag och arbete , , , kommun, Pensions- myndigheten, , Arbetsförmedlingen och Utrikes- departementet. 2.5Arbete som bedrivits parallellt med utredningen Parallellt med vårt arbete har inom prome- samordningsnummer och bättre förutsättningar för korrekta uppgifter i folkbokföringen tagits fram, remissbehandlats och resulterat i prop. 2020/21:160 med samma namn. De lagändringar som föreslagits i propositionen har trätt i kraft . De beslutade lagändringarna har bl.a. inneburit att skyldigheten att underrätta om misstänkta fel i folkbokföringen har utvidgats till att omfatta i huvudsak samtliga myndigheter och gälla fler uppgifter. Som ett led i att stärka systemet med samordnings- nummer har bestämmelser om att samordningsnummer ska kunna förnyas och förklaras vilande införts. Vidare har en skyldighet för en- skilda med samordningsnummer att anmäla uppgift om ändrad kon- taktadress till införts, liksom bestämmelser om att sam- ordningsnummer ska kunna tilldelas efter ansökan av enskild som har en sådan anknytning till att personen kan antas behöva en identitetsbeteckning och bestämmelser om utökad identitetskon- troll i samband med en sådan ansökan. Därutöver har en viss utvidg- ning av vilka uppgifter som får behandlas i det statliga personadress- registret (SPAR) skett. Det parallella arbetet, som utredningen inte haft någon insyn i, har alltså rört samma typ av frågor som utredningen arbetat med. Detta har naturligtvis haft en stor påverkan på vårt arbete och utformningen av våra förslag och, inte minst, inneburit merarbete. Vi har, i den mån det varit möjligt, försökt att bygga vidare på strukturen i de genomförda lagändringarna. Betänkandet är indelat i 20 kapitel. I 1 kap. redovisar vi våra författ- ningsförslag. Vårt uppdrag och dess genomförande redovisas i kapi- tel 2. Kapitel 3 innehåller en bakgrundsbeskrivning om folkbokför- ing och folkbokföringsfel. I kapitel 4 presenteras en kartläggning av Utredningens uppdrag och arbete regler och rutiner i folkbokföringsärenden. I kapitel 5 och 6 finns överväganden och förslag om ökad kvalitet i folkbokföringsdataba- sen och åtgärder för stärkt identitetskontroll. I kapitel 7 behandlas frågor om hur biometriska uppgifter kan användas i samband med identitetskontroller. Kapitlet tar sikte både på identitetskontroller vid folkbokföring (6 kap.) och vid tilldelning av identitetsnummer (13 kap.). Frågor om informationsutbyte och dataanalyser och urval behandlas i kapitel 8 och 9. Kapitel 10 innehåller en bakgrundsbe- skrivning om samordningsnummer. I kapitel 11 lämnar vi förslag som innebär att samordningsnummer och det nya identitetsnumret ska regleras i en ny lag som ska kompletteras med en ny förordning. Frå- gan om hur identitetskontroll ska genomföras vid tilldelning av num- mer behandlas översiktligt i kapitel 12. I kapitel 13 och 14 redovisar vi vilka regler som föreslås gälla för identitetsnummer respektive sam- ordningsnummer och i kapitel 15 föreslås ytterligare åtgärder för ett bättre system med identitetsnummer och samordningsnummer. I kapi- tel 16 lämnar vi förslag om samordningsnummer till asylsökande. Frågor om straffansvar och anmälningsskyldighet behandlas i kapi- tel 17. I betänkandets tre sista kapitel (kapitel 18–20) återfinns ikraft- trädande och övergångsbestämmelser, konsekvenser av förslagen och författningskommentar. 3Om folkbokföring och folkbokföringsfel Ett huvuduppdrag för vår utredning är att förhindra att oriktiga upp- gifter blir registrerade om folkbokförda. För att kunna genomföra uppdraget är det nödvändigt att översiktligt redogöra för vad folk- bokföring innebär. I detta kapitel ges en sådan redogörelse och den inbegriper grundläggande materiella regler i folkbokföringen. I kapitlet ges även en beskrivning av behovet av korrekta uppgifter i folkbok- föringen och avslutningsvis en beskrivning av olika typer av fel i folk- bokföringsuppgifter. 3.2Begreppen folkbokföring och folkbokföringsdatabas Med folkbokföring avses fastställande av en persons bosättning samt registrering av uppgifter om identitet, familj och andra förhål- landen som får förekomma i folkbokföringsdatabasen (1 § folkbok- föringslagen [1991:481] och lagen [2001:182] om behandling av per- sonuppgifter i folkbokföringsverksamhet, härefter folkbokföringsdatabaslagen). En mängd uppgifter registreras i folk- bokföringsdatabasen i samband med ett folkbokföringsärende, exem- pelvis personnummer, namn, adress, lägenhetsnummer och folkbok- föringsort, civilstånd samt familjeförhållanden. Uppgifterna i folkbokföringen ska spegla befolkningens bosättning, identitet och familjerättsliga förhållanden så att olika samhällsfunk- tioner får ett korrekt underlag för beslut och åtgärder. ansvarar för frågor om folkbokföring (2 § förordningen [2017:154] med instruktion för ). Om folkbokföring och folkbokföringsfel Folkbokföringsdatabasen används i folkbokförings- verksamhet för att tillhandahålla information som behövs för bl.a. samordnad behandling, kontroll och analys av identifieringsuppgifter för fysiska personer och handläggning av folkbokföringsärenden (1 kap. 4 § och 2 kap. 1 § folkbokföringsdatabaslagen). Personuppgif- ter är all slags information som kan knytas till en levande person (artikel 4.1 dataskyddsförordningen1). De uppgifter som registreras i folkbokföringsdatabasen är alltså ofta personuppgifter, dock inte ute- slutande eftersom det även registreras uppgifter om avlidna personer. 3.3Materiella regler om folkbokföring 3.3.1Rätten för en utlänning att resa in och vistas i Rätten för en utlänning att resa in i och vistas i regleras i huvudsak i utlänningslagen (2005:716) och utlänningsförordningen (2006:97). Där finns regler kring asylsökande och flyktningar och om vem som har rätt till skydd eller uppehållstillstånd på andra grun- der. Som huvudregel krävs att en utlänning som reser in eller vistas i ska ha pass (2 kap. 1 § utlänningslagen) men det finns ett flertal undantag. Kravet gäller inte för nordiska medborgare eller medbor- gare i en Schengenstat som rest in direkt från en Schengenstat (2 kap. 8 § utlänningslagen). Undantag från kravet på pass finns också för en utlänning som har permanent uppehållstillstånd eller som har beviljats uppehållstillstånd som är tidsbegränsat enligt lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i (2 kap. 1 och 1 a §§ utlänningsförordningen). Generellt finns krav för utlänningar att ha uppehållstillstånd för att vistas i mer än (2 kap. 5 § utlänningslagen). EES-medborgare och deras familjemedlemmar är undantagna från kravet på uppehållstillstånd om de har uppehållsrätt. Medborgare i de nordiska länderna är undantagna från kravet på uppehållstillstånd och uppehållsrätt (2 kap. 8 b §). En utlänning som vill ha uppehållstillstånd i ska som huvud- regel ha ansökt om och beviljats ett sådant tillstånd före inresan i landet (5 kap. 18 § utlänningslagen). Vissa grupper har dock undantagits från 1Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG. Om folkbokföring och folkbokföringsfel förbudet att resa in i för bosättning utan att först ha beviljats uppehållstillstånd. Detta gäller bl.a. de utlänningar som omfattas av reglerna om rätt till asyl eller annat skydd enligt 5 kap. 1 § eller 21 kap. 2, 3 eller 4 §§ och utlänningar som bör beviljas uppehålls- tillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter enligt 5 kap. 6 §. Det är vidare en grundläggande princip inom asylrätten att den som ansöker om uppehållstillstånd som flykting eller annan skyddsbehövande tillåts att stanna kvar i det land där denne sökt skydd till dess att ansökan har färdigbehandlats. En person som ansöker om och beviljas asyl får uppehållstillstånd och har då rätt att bo och arbeta i . 3.3.2Kort om förutsättningarna för att bli folkbokförd i För att bli folkbokförd i krävs att personen anses vara bosatt i landet i folkbokföringslagens mening. En person ska anses bosatt här om han eller hon kan antas komma att regelmässigt tillbringa dygns- vilan i landet under . Även den som har regelmässig dygns- vila både i och utomlands under (dubbel bosätt- ning) ska folkbokföras om han eller hon med hänsyn till samtliga omständigheter får anses ha sin egentliga hemvist här i landet. Med regelmässig dygnsvila avses att en person tillbringar sin dygnsvila här i landet minst en gång eller i samma omfattning men med annan förläggning i tiden (3 § folkbokföringslagen). En utlänning som måste ha uppehållsrätt eller uppehållstillstånd för att få vistas i (se avsnitt 3.3.1) får folkbokföras endast om detta villkor är uppfyllt, eller om det finns synnerliga skäl för att han eller hon ändå ska folkbokföras (4 § första stycket folkbokförings- lagen). Vissa grupper av personer som flyttar in i landet, exempelvis per- soner som tillhör främmande makts beskickning, ska inte folkbok- föras trots att de uppfyller nämnda krav (4 § andra stycket och 5 §). Barn som föds levande i landet ska folkbokföras om modern är folk- bokförd eller om fadern är folkbokförd och vårdnadshavare. I vissa fall ska även ett barn som föds levande utom landet eller har vistats utom landet sedan födseln folkbokföras (2 och 2 a §§ folkbokförings- lagen). För varje folkbokförd person fastställs ett personnummer som identitetsbeteckning (18 §). Om folkbokföring och folkbokföringsfel 3.3.3Rätt folkbokföringsort och folkbokföringsadress Huvudregeln om rätt folkbokföringsort Utgångspunkten är att en person ska folkbokföras på den fastighet och i den kommun där personen är att anse som bosatt. En person som bor i en fastighet med mer än en bostad ska även folkbokföras på lägenhet. Den kommun där en person är folkbokförd är hans eller hennes folkbokföringsort (6 § folkbokföringslagen). En person anses vara bosatt på den fastighet där han eller hon regel- mässigt tillbringar sin dygnsvila. Vid byte av bostad är det där personen kan antas komma att regelmässigt tillbringa sin dygnsvila som personen i fråga ska anses bosatt (7 § första stycket folkbokföringslagen). Den adress som är fastställd för den fastighet en person är folkbok- förd på, är personens folkbokföringsadress. Denna adress registreras i folkbokföringsdatabasen. Adressen ska så långt som möjligt avse en fastställd belägenhetsadress i Lantmäteriets system, Fastighetsregist- rets adressdel.2 Personer med dubbel bosättning, växlande vistelseort och särskilda vistelser En person med dubbel bosättning inom landet ska anses bosatt på den fastighet där han eller hon med hänsyn till samtliga omständig- heter får anses ha sin egentliga hemvist (7 § första stycket andra meningen folkbokföringslagen). En på förhand tidsbestämd vistelse om högst på annan fastighet än den där personen har sin egent- liga hemvist ska inte leda till ändrad bosättning (8 §). Det finns vidare vissa särskilda vistelser som inte ska leda till änd- rad bosättning, exempelvis vistelser som enbart föranleds av befatt- ning som politiskt tillsatt tjänsteman, uppdrag som riksdagsledamot eller vistelser av tvångsmässig karaktär som vård vid institution (9 och 10 § folkbokföringslagen). 2Skatteverkets arbetsbeskrivning, kap. 17, avsnitt 17.2.3 s. 5. Om folkbokföring och folkbokföringsfel Personer som saknar fast bostad eller är utan känd hemvist Den som inte regelmässigt tillbringar sin dygnsvila på någon viss fastighet anses bosatt på den fastighet till vilken han eller hon med hänsyn till samtliga omständigheter kan anses ha sin starkaste anknyt- ning (12 §). Om en persons bosättning kan hänföras till en kommun men inte till en viss fastighet inom denna ska han eller hon anses bosatt i kommunen (13 § folkbokföringslagen). Kan en persons bosätt- ning inte hänföras till en kommun och ska personen inte avregistre- ras från folkbokföringen som utflyttad ska personen anses sakna känd hemvist (13 a §). En person kan anmäla en särskild postadress till om personen vill ha sin post till en annan adress än folkbokföringsadres- sen. För en sådan registrering krävs att adressen är avsedd att gälla (25 § andra stycket folkbokföringslagen). Det gäl- ler både i och utomlands. Personen kan även anmäla särskild postadress med c/o om perso- nen vill att någon annan ska ta hand om posten. Syftet med möjlighe- ten är att ge en förbättrad service gentemot allmänheten och myndig- heter och andra som använder adressuppgifterna.3 Särskilda bestämmelser för barn och bestämmelser om skyddad folkbokföring Om ett barn har två vårdnadshavare som inte bor tillsammans och barnet tillbringar dygnsvilan hos var och en av dem i ungefär samma omfattning får barnet folkbokföras hos den av vårdnadshavarna som båda kommer överens om (7 a § folkbokföringslagen). Ett barn som har sin egentliga hemvist hos föräldrarna eller andra anhöriga anses bosatt där även om han eller hon tillbringar dygnsvilan på annan fastig- het till följd av exempelvis skolgång. Det gäller så länge barnet går i grundskola eller gymnasieskola eller jämförlig grundutbildning, dock längst till dess barnet fyller (11 §). 1990/91:153 Om ny folkbokföringslag m.m., s. 105. Om folkbokföring och folkbokföringsfel Det finns även möjlighet, under vissa förutsättningar, till skyddad folkbokföring för en person som av särskilda skäl kan antas bli utsatt för brott, förföljelser eller allvarliga trakasserier på annat sätt (16– 17 b §§ folkbokföringslagen). En person som avlider eller dödförklaras ska avregistreras från folk- bokföringen (19 § folkbokföringslagen). I linje med att folkbokföring handlar om att fastställa en persons bosättning i så ska en person som flyttat från landet avregistre- ras från folkbokföringen som utflyttad. Kriterierna för när en person ska avregistreras från folkbokföringen på grund av utflyttning till ett annat land motsvarar vad som gäller vid inflyttning enligt 3 § folk- bokföringslagen. Den som kan antas under sin normala livsföring komma att regelmässigt tillbringa sin dygnsvila utom landet under ska alltså avregistreras från folkbokföringen. Även den som kan antas komma att regelmässigt tillbringa sin dygnsvila både inom och utom landet ska avregistreras om han eller hon med hän- syntill samtliga omständigheter får anses ha sin egentliga hemvist utom landet (20 §). Den som oavbrutet saknat känd hemvist ska avregistre- ras från folkbokföringen som försvunnen (21 § folkbokföringslagen). Den som har registrerats i folkbokföringen under en falsk identitet ska avregistreras från folkbokföringen när det gäller den identiteten (22 §). Det finns vissa straffsanktionerade regler om anmälningsskyldighet till . Anmälningsskyldighet gäller bl.a. för den som flyt- tar in från utlandet och ska folkbokföras i , för den som är folk- bokförd och ska flytta till utlandet eller flyttar inom landet. Likaså ska den som ändrar postadress utan att flytta anmäla särskild postadress till (25–27 §§ folkbokföringslagen). Om folkbokföring och folkbokföringsfel infördes folkbokföringsbrottet på nytt (se kapitel 17). Straffansvar inträder när någon uppsåtligen lämnar oriktig uppgift till grund för beslut om folkbokföring eller inte fullgör sin anmälnings- skyldighet om åtgärden innebär fara i bevishänseende. Straffskalan är böter eller fängelse . Det är även möjligt att dömas för grovt folkbokföringsbrott till fängelse i högst . fall är undantagna från straffansvar (42 § folkbokföringslagen). ska göra anmälan till eller åklagare så snart det finns anledning att anta att någon gjort sig skyldig till folkbokföringsbrott. Någon anmälan ska dock inte göras om det kan antas att brottet inte kommer att medföra påföljd eller om anmälan av något annat skäl inte behövs (11 § första stycket folkbokföringsförordningen [1991:749]). 3.4Behovet av korrekta uppgifter i folkbokföringen Folkbokföringsuppgifterna ligger till grund för ett stort antal rättig- heter och skyldigheter som kan vara avhängiga av såväl att en person är folkbokförd som var personen är folkbokförd. Redan i betänkandet års uppbördskommitté (SOU 1938:41) framhölls samhällets behov av uppgifter om landets befolkning och krav på att fullständiga och riktiga uppgifter regi- strerades i folkbokföringen. Befolkningens alltmera tilltagande rör- lighet hade redan då försvårat arbetet med fullständiga och riktiga uppgifter. Det var också en anledning till behovet av en revision av lagstiftningen och i betänkandet gavs förslag till ny folkbokförings- organisation.4 Betänkandet ledde dock inte till något förslag i riks- dagen. Även senare utredningar har framhållit samhällets grundläg- gande behov av uppgifter ur folkbokföringen, såsom folk- bokföringskommitté5 och folkbokföringskommitté.6 Vissa av uppgifterna som registreras i folkbokföringsdatabasen överförs till Statens personadressregister (SPAR) dit företag och orga- nisationer kan vända sig för att bl.a. få enskildas adressuppgifter.7 Myn- 4Omorganisation av uppbördsväsendet och folkbokföringen m.m., del II Folkbokföringen (SOU 1938:41), s. 259. 5Folkbokföringens framtida organisation (SOU 1981:101), s. 25 f. och s. 39. 6Rätt adress (SOU 1988:10), s. 45 f. 7Se lagen (1998:527) om det statliga personadressregistret med tillhörande förordning (1998:1234) om det statliga personadressregistret. Om folkbokföring och folkbokföringsfel digheter kan använda sig av aviseringssystemet Navet för att hämta uppgifter som finns i folkbokföringsdatabasen (se avsnitt 10.7 angå- ende avisering av samordningsnummer från Navet och SPAR). Utifrån perspektivet om utbetalningar från välfärdssystemen be- nämns i vissa sammanhang basuppgifter i folkbokföringen som system- överskridande uppgifter. Detta eftersom de är uppgifter som används i många av ersättningssystemen inom välfärden för att bedöma rätten till och storleken på ersättningen.8 I många författningar är ett av flera kriterier för att författningen ska kunna tillämpas i förhållande till personen att personen är folkbokförd. En person som inte är folk- bokförd kan omfattas av en författning som kräver folkbokföring endast om kravet på folkbokföring skulle strida mot EU-rättsliga bestämmelser eller andra överordnade bestämmelser. Författningar kan även ha egna definitioner av bosättning som måste uppfyllas för att författningen ska kunna tillämpas och där omständigheten att en person är folkbokförd kan ha betydelse för bedömningen av bosättning. 3.5Olika fel i folkbokföringsuppgifter 3.5.1Kritik mot kvaliteten i folkbokföringen och olika typer av fel som kan förekomma Att fel förekommer i folkbokföringsuppgifter har beskrivits av uppbördskommitté9, av Centrala folkbokförings- och uppbördsnämn- den10 och av folkbokföringskommitté11 samt folk- bokföringskommitté.12 Nuvarande folkbokföringslag bygger på för- slag års folkbokföringskommitté. Både och folkbokföringskommitté lyfte fram olika typer av företeelser som orsakade fel och använde som samman- fattande benämning för företeelserna begreppet skenskrivningar. Begreppet innefattade att personer med hjälp av felaktiga uppgifter i flyttningsanmälan eller genom att underlåta att anmäla flyttning inom 8Se bl.a. Läckaget i välfärdssystemen, del 2, Omfattningen av felaktiga utbetalningar från väl- färdssystemen, rapport från Delegationen för korrekta utbetalningar från väl- färdssystemen, s. 13, 18 och 63. 9Omorganisation av uppbördsväsendet och folkbokföringen m.m., del II Folkbokföringen (SOU 1938:41). 10Ny folkbokföringsförordning m.m. (SOU 1966:16). 11Folkbokföringens framtida organisation (SOU 1981:101), s. 25 f. och s. 39. 12Rätt adress (SOU 1988:10), s. 45 f. Om folkbokföring och folkbokföringsfel landet eller till utlandet, utnyttjade folkbokföringen för att otillbör- ligt skaffa sig förmåner i beskattnings- eller bidragssammanhang.13 Som framhålls i våra direktiv har regeringen, intern- revision och samtliga kritiserat arbete med att upprätthålla kvaliteten inom folkbokföringen och interna styrning av verksamheten.14 Kunskap om olika typer av fel som kan förekomma i folkbokföringen konstaterades finnas men kun- skaper om omfattningen, hur vanligt förekommande felen är och kon- sekvenser som uppstår till följd av felen saknades.15 har ett pågående arbete för att öka kunskapen om det s.k. folkbokföringsfelet, i vilken omfattning fel förekommer, de konse- kvenser som felen medför och för att förbättra risk- och kontroll- arbetet. har i rapporten i folkbok- föringsregistret delat in fel som kan förekomma i folkbokförings- databasen i fyra olika typer.16 •Övertäckningsfel, när en person är folkbokförd trots att denne inte ska vara det. •Undertäckningsfel, när en person som ska vara folkbokförd inte är det. •Felaktig folkbokföringsadress, när en person har en annan folk- bokföringsadress än den där han eller hon enligt folkbokförings- lagen ska anses vara bosatt. •Andra egenskapsfel, när fel föreligger i övriga (person)uppgifter som förekommer i folkbokföringsdatabasen utöver adress, exem- pelvis kön, ålder, personnummer, civilstånd, medborgarskap och civilrättsliga relationer.17 13Folkbokföringens framtida organisation (SOU 1981:101), s. 39 ff. och Rätt adress (SOU 1988:10), s. 79 ff. 14Se dir. 2019:54, s. 2, regeringens skrivelse 2017/18:124, om folkbok- föringen, – ett kvalitetsarbete i uppförsbacke (RiR 2017: 23), prop. 2018/19:1 utg. omr. 3 s. 17 och Kvalitets- uppföljning i folkbokföringsregistret. 15Regeringens skrivelse 2017/18:124, om folkbokföringen, s. 4. 16Indelning i fyra kategorier av fel har sin bakgrund i tidigare genomförda rapporter från Skatte- verket men benämningen på kategorierna har delvis förändrats till rapporten . Jfr , Kartläggning av folkbokföringsfelet s. 11 som hade liknande indelning och – ett kvalitetsarbete i uppförsbacke (RiR 2017:23), s. 25–28. 17Skatteverket rapport , Kvalitetsuppföljning i folkbokföringsregistret, s. 6. Om folkbokföring och folkbokföringsfel I våra direktiv lyfts olika fel som kan förekomma i folkbokförings- uppgifter fram. Dessa kan delas in i två kategorier, fel kopplade till bosättning och fel kopplade till andra personuppgifter. Kategorin fel kopplade till bosättning omfattar alltså de fel benämner övertäckningsfel, undertäckningsfel och felaktig folkbokföringsadress. Det kan framhållas att det är uteslutande övertäckningsfel och felak- tig folkbokföringsadress som lyfts fram som problem i våra direktiv inom kategorin bosättning. Den kategori som avser fel kopplade till andra personuppgifter motsvarar benämning andra egenskapsfel. Denna typ av fel inrymmer en mängd uppgifter. Fokus i vår utredning ligger på att förhindra att uppgifter blir felaktigt registrerade när en person flyttar till och ska folkbokföras. Våra förslag ska syfta till att kor- rekta uppgifter registreras redan från början. Felaktiga uppgifter i folkbokföringsdatabasen kan ha orsakats oav- siktligt, t.ex. på grund av okunskap om reglerna om folkbokföring, eller avsiktligt.18 De åtgärder som behövs för att minska felen kan skilja sig åt beroende på om felen är oavsiktliga eller avsiktliga. Motivet till att avsiktligen lämna felaktiga uppgifter kan t.ex. vara att erhålla väl- färdsförmåner, undgå beskattning eller kostnader/avgifter.