sou · H9B394 · 2021-12-01 00:00:00 — I termen verksamhet omfattas såväl offentlig som privat verksamhet och en organisation kan t.ex. vara en yrkesorganisation, jämför 2 kap. 11 § DL. Förslaget riktar sig till företrädare för verksamheten eller till den som har ett bestämmande inflytande av verksamheten. Detta innebär att om en verkställande direktör eller en personalchef för ett bolag sprider uttalanden om att t.ex. endast personer av viss etnicitet kom- mer att anställas i ett bolag så omfattas det uttalandet av bestäm- melsen. Detsamma skulle gälla t.ex. en förbundsordförande i en organisation, en huvudman eller en rektor på en skola. Sammanfatt- ningsvis ingår både privata, enskilda och offentliga aktörer och för- slaget berör såväl stora som små företag. Förslaget innebär vidare att DO tilldelas uppgiften att göra en framställan om föreläggande med vite, där nering prövar denna. Allmän domstol får uppgiften att döma ut vitet efter framställan av DO. När det gäller deluppdrag 2 berörs främst de personer som helt eller delvis omfattas av och som är anställda vid ett stort antal offent- liga verksamheter som omfattas av det nuvarande förbudet i 2 kap. 17 § DL. Det handlar alltså om ett stort antal offentliga verk- samheter exempelvis , , , , och länsstyrel- serna. Det kan även handla om anställda inom verksamhet eller inom regionerna. kan privata aktörer utföra offentliga förvaltningsuppgifter åt kommuner t.ex. privatanställda väktare som utför arbete för kom- muner eller anställda vid fristående skolor. Den nuvarande regleringen omfattar inte anställda i privata företag. Vi föreslår att förbudet ska utökas till att även omfatta den som utför offentliga förvaltnings- uppgifter som överlåtits till en enskild enligt 12 kap. 4 andra stycket regeringsformen (RF). Utöver de offentliga verksamheter som endast omfattas av 2 kap. 17 § DL träffar förbudet också subsidiärt sådana verksamheter som förvisso är sektorsreglerade i 2 kap. DL men där en viss situation faller utanför tillämpningsområdet. Konsekvensen blir att förbudet i 2 kap. 17 § DL därmed träffar anställda inom i princip all offentlig verksamhet. 11.2.4Konsekvenser för offentliga verksamheter Som nämnts ovan innebär utredningens förslag nya regler om förbud mot diskriminering enligt DL vid ett stort antal offentliga verksam- heter bl.a. förvaltningsmyndigheter, länsstyrelser, kommunala verk- samheter och regioner. Som konstaterats i avsnitt 6.2. finns redan ett förbud mot diskriminering för anställda inom offentliga verksamheter genom t.ex. regeringsformen och den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (EKMR). Förslaget i deluppdrag 1 kommer enligt utredningens bedömning att få begränsade konsekvenser för offentliga verksamheter. Om en företrädare sprider ett meddelande med diskriminerande innehåll finns det en möjlighet till rättelse innan ett vitesföreläggande från kan utgå. Förslaget om ett utökat förbud i deluppdrag 2 innebär inte att det kommer att påföras några ytterligare krav på offentligt anställda eller offentliga verksamheter utöver vad som kan anses gälla genom EKMR och grundlagar. Det innebär att trots ut- ökningen kommer konsekvenserna kommer att bli begränsade. Den enda skillnaden är att DO kommer att ha möjlighet att utöva tillsyn över ett bredare område och att det kan bli fler situationer där enskilda gör anmälningar till DO, eller på egen hand driver talan om diskrimineringsersättning. För enskilda offentliga verksamheter som blir anmälda till DO, där DO inleder en tillsyn, kan det leda till marginella konsekvenser vad gäller tiden för att handlägga ett sådant ärende, t.ex. för att skriva yttranden till DO. Men mot bakgrund av att det redan finns en bestämmelse i 2 kap. 17 § DL som gäller offentligt anställda så bedömer vi att en utökning generellt inte kom- mer leda till så stora konsekvenser. För vissa offentliga verksamheter som har mycket kontakter med enskilda t.ex. , och , kan det bli fråga om ett större antal anmälningar till DO, men mot bakgrund av att DO utreder en mycket liten del av alla anmälningar som kommer in till dem kom- mer detta troligen innebära en mindre ökning av resurserna hos myndigheterna. I detta avsnitt beskriver utredningen de ekonomiska konsekven- serna av deluppdrag 1 och 2. Det handlar dels om påverkan på kost- nader och intäkter för kommuner, staten och regioner dels om samhällsekonomiska konsekvenser. Ekonomiska konsekvenser för DO Utredningen bedömer att förslagen i deluppdrag 1 och 2 kan inne- bära en kostnadsökning för DO eftersom myndigheten kan få in fler anmälningar, tips och klagomål som måste hanteras inom verksam- heten. När det gäller deluppdrag 1 bedömer vi att det kommer att röra sig om ett begränsat att antal ärenden som handläggs av DO och de utredningsåtgärder som behöver vidtas kommer att vara i liten om- fattning i förhållande till myndighetens totala uppdrag. DO har bedömt att kostnaden för att hantera förslaget kommer att uppgå till avseende personalkostnader. Mot bakgrund av att det endast kommer att röra sig om ett begränsat antal ärenden bedömer vidärför att kostnaden i förhållande till myndighetens anslag borde kunna rymmas inom det befintliga anslaget. När det gäller deluppdrag 2 bedömer vi att det kan bli en viss ökning av antalet tips, klagomål och anmälningar till DO, framför allt inledningsvis. DO har uppskattat att kostnaderna till för personalkostnader, vilket beräknas motsvara 6 årsarbetskrafter. Kostnader med anledning av utredningens förslag ska enligt våra direktiv rymmas inom befintliga anslag hos DO, vilket innebär att myndigheten får prioritera om i sin verksamhet för att finansiera de ökade kostnaderna med anledning av förslagen. Vi bedömer dock att detta är möjligt mot bakgrund av att det är fråga om en mindre kost- nad i förhållande till myndighetens anslag. Ekonomiska konsekvenser för domstolarna och När det gäller deluppdrag 1 bedömer utredningen att vårt förslag inne- bär en något ökad ärendehantering och därmed en viss ökad kostnad för . Vi bedömer dock det endast kom- mer att vara ett fåtal ärenden som kommer att handläggas hos nämnden, eftersom den som omfattas av bestämmelsen har möjlighet till rättelse innan DO ansöker om vitesföreläggande hos nämnden. Nämnden hanterar i princip inga ärenden alls och sedan nämnden bildades har endast fem ärenden behandlats, varav tre ärenden har återkallats. Vi har också i vårt tidigare delbetänkande före- slagit att nämnden ska göras mer effektiv. Vi bedömer att det fåtal ärenden som kommer att hanteras av nämnden med anledning av vårt förslag kommer att inrymmas inom befintligt anslag. Vårt förslag innebär vidare att talan om utdömande av vite som förelagts av nämnden förs av DO vid tingsrätt. Vi bedömer att mål om utdömande av vite i förhållande till det antal mål som dom- stolarna hanterar rimligen borde innebära en ytterst liten ökning av processer. Denna marginella ökning av ärenden får därför anses rymmas inom befintligt anslag hos allmän domstol. När det gäller deluppdrag 2 kan det utökade förbudet leda till en marginell ökning av antalet processer i allmän domstol som rör situa- tioner där en enskild anser sig ha blivit diskriminerad av en offentligt anställd. Det kommer dock troligtvis bli fråga om ett mindre antal processer , vilket inte kommer att påverka domstolarna nämnvärt. Domstolarnas verksamhet omfattas av det nuvarande förbudet i 2 kap. 17 § DL. När det gäller det utökade förbudet har vi föreslagit ett undantag för domstolarnas handläggning, domar och beslut i enskilda mål och ärenden, se avsnitt 7.4.1. Den reglering som kommer att finnas för domstolarna i 2 kap. 17 § DL kommer därmed att vara densamma som redan finns . Vi anser därför inte att förslaget kommer att innebära några konsekvenser för domstolarna i det avseendet. Ekonomiska konsekvenser för stat, kommun och regioner Utredningen bedömer att våra förslag inte kommer att få några större ekonomiska konsekvenser för de offentliga och privata verk- samheter som är berörda av förslagen, trots utökade förbud. När det gäller deluppdrag 1 blir det fråga om en ny skyldighet att inte sprida meddelanden eller uttalanden med diskriminerande inne- håll. Om en företrädare ändå skulle sprida sådana uttalanden kommer det att finnas möjlighet till rättelse innan ett vitesföreläggande sker. Vid rättelse skulle det i så fall innebära att det inte blir några ekono- miska konsekvenser för staten, kommunerna och regionerna. När det gäller deluppdrag 2 finns det ett förbud mot diskriminerande agerande för offentligt anställda inom stat, kom- mun och regioner. Den enda faktiska skillnaden genom våra förslag om utökningar i DL blir att DO ges talerätt och tillsynsmöjligheter och att även enskilda ges rätt att föra talan. Förmodligen kommer antalet anmälningar till DO att öka, vilket kan medföra vissa ökade kostnader för de enskilda offentliga verk- samheterna som i så fall blir berörda av t.ex. ärendehantering och yttranden till DO. Vi bedömer dock att det inte kommer att bli fråga om en särskilt stor ökning av antalet anmälningar, eftersom möjlig- heten att göra en anmälan till DO finns . Vi bedömer att en eventuell ökning av kostnaderna kommer att rymmas inom befintliga anslag hos berörda myndigheter. Det kan tänkas att vissa myndigheter som har mer kontakter med allmän- heten, t.ex. , eller oftare kan komma att bli anmälda till DO jämfört med andra myn- digheter. Mot bakgrund av myndigheternas storlek bedömer vi att det kommer att handla om en marginell ökning. Utredningen bedömer att våra förslag i deluppdrag 1 och 2 kommer att leda till tryggare och mer inkluderande arbetsplatser och skolor, vilket i förlängningen kan ha positiva samhällsekonomiska konse- kvenser. De förslag vi har lagt fram kommer sammantaget att leda till vissa ökade kostnader men även vissa nyttor för berörda aktörer. Exempelvis kommer DO:s kostnader att öka något vad gäller tillsyn, talerätt och ärendehantering, se ovan avsnitt 11.2.5. Vi bedömer dock att våra förslag kommer att medföra betydligt större samhällsekonomisk nytta än de kommer att medföra sam- hällsekonomiska kostnader. 11.2.7Konsekvenser för det kommunala självstyret Utredningen bedömer att våra förslag i deluppdrag 1 och 2 inte kom- mer att påverka det kommunala självstyret. Kommuner och regioner får själva ha hand om angelägenheter av allmänt intresse som har anknytning till kommunens eller regionens område eller till deras medlemmar. Grunden för den kommunala självstyrelsen är att kom- munerna sköter lokala frågor som bl.a. fysisk planering, kollektiv- trafik, bostadsförsörjning och näringslivsutveckling, välfärdstjänster som skola, äldreomsorg och hälso- och sjukvård. Den kommunala självstyrelsen är reglerad i lag. 11.2.8Konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet Utredningen bedömer att vårt förslag i deluppdrag 1 kan påverka det brottsförebyggande arbetet positivt, eftersom möjligheten att bl.a. söka arbete utan att möta avskräckande diskriminerande uttalanden och meddelanden samt en inkluderande skolgång kan minska risken för kriminalitet och utanförskap. Vad gäller deluppdrag 2 bedömer vi att förslaget kommer att in- verka positivt på det brottsförebyggande arbetet på så sätt att även sådan verksamhet kommer att omfattas av det utökade förbudet. När t.ex. Polisen agerar i brottsförebyggande syfte motverkas där- med att det förekommer diskriminering som har samband med någon av de skyddade diskrimineringsgrunderna. De brottsbekäm- pande myndigheterna kommer att omfattas av det utökade förbudet, vilket kan inverka positivt på deras verksamhet. Vi förtydligar också de skyldigheter som redan finns för anställda inom brottsbekäm- pande verksamheter, vilket kan öka tilliten till och förtroendet för myndigheterna och på så sätt stärka brottsförebyggande arbetet. 11.2.9Konsekvenser för små företag i förhållande till stora Utredningen bedömer att vårt förslag i deluppdrag 1 inte kommer att innebära några konsekvenser för stora eller små företag. Om en före- trädare sprider ett sådant meddelande finns det en möjlighet till rättelse innan ett vitesföreläggande från nering kan utgå. Vårt förslag i deluppdrag 2 kommer framför allt att påverka regleringen för offentlig verksamhet och privata aktörer som utför offentlig verksamhet för t.ex. en kommuns eller en regions räkning. Det kan handla om både små och stora företag. Förslagen dock kommer inte att innebära några konsekvenser för företagen, så länge de anställda inte vidtar diskriminerande åtgärder i förhållande till all- mänheten. 11.2.10 Konsekvenser för jämställdheten Syftet med jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män, respektive pojkar och flickor, ska ha samma rättigheter och möjligheter att forma samhället och sina egna liv. har antagit sex delmål knutna till jämställdhetspolitiken: en jämn fördelning av makt och inflytande, ekonomisk jämställdhet, jämställd utbildning, jämn fördelning av det obetalda hem- och om- sorgsarbetet, jämställd hälsa samt att mäns våld mot kvinnor ska upp- höra. Utredningen bedömer att vårt förslag i deluppdrag 1 innebär att diskriminerade uttalanden hindras från att spridas, vilket kan bidra positivt till jämställdheten. Genom att uttalanden förhindras att spridas kan det korrigera sådant som riskerar att påverka makt- förhållandet mellan kvinnor och män negativt. Vad gäller delmålet om ekonomisk jämställdhet kommer vårt förslag att bidra till att kvinnor och män får samma möjligheter till betalt arbete utan att ovidkommande villkor om kön sprids t.ex. via sociala medier. Vårt förslag innebär vidare en positiv inverkan inom delområdet om jämställd utbildning i och med att uttalanden och meddelanden som uttrycker missaktning kopplat till kön med vårt förslag kan hindras från att spridas. Förslaget i deluppdrag 2 innebär ett förstärkt skydd mot diskrimi- nering som bl.a. har samband med kön från offentligt anställda. Vi bedömer att förslaget kommer att bidra positivt till jämställdheten, eftersom det förstärker förbud mot negativ särbehandling från offent- ligt anställda och anställda hos privata aktörer som utför offentliga för- valtningsuppgifter gentemot enskilda. 11.2.11 Konsekvenser för de integrationspolitiska målen Integrationspolitikens mål är lika rättigheter, skyldigheter och möjlig- heter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund. Utredningen bedömer att vårt förslag i deluppdrag 1 kommer att positivt bidra till lika rättigheter och möjligheter genom att diskri- minerande uttalanden förhindras från att spridas inom alla de områden som omfattas av 2 kap. Vårt förslag i deluppdrag 2 om förstärkt skydd för diskriminering av offentligt anställd personal kommer enligt utredningens bedöm- ning att bidra positivt till att de integrationspolitiska målen uppnås, eftersom skyddet för lika rättigheter i förhållande till offentlig verk- samhet nu utökas. 11.2.12Skyldigheter som följer av anslutning till Europeiska unionen, och andra skyldigheter som följer av internationella åtaganden om mänskliga rättigheter Bakgrunden till utredningens deluppdrag 1 är en dom från EU-dom- stolen (Firma /07). Utredningen har gjort en bedömning av och likabehandlingsdirektiven i förhållande till svensk lagstiftning, se avsnitt 4.4. Vi bedömer att vårt förslag med vite som sanktion uppfyller krav på att sanktioner ska vara effek- tiva, proportionerliga och avskräckande. Vi anser också att förslaget kommer att få positiva konsekvenser i förhållande till , eftersom förslaget även om- fattar utbildning. Slutligen bedömer vi att förslaget inte kommer att få några övriga konsekvenser för skyldigheter i förhållande till internationella åtaganden om mänskliga rättigheter. När det gäller deluppdrag 2 framgår det av kapitel 3 att det finns internationella åtaganden om förbud mot diskriminering som omfattar offentlig verksamhet och därmed offentligt anställda. Vi bedömer att våra förslag kommer att få positiva konsekvenser i förhållande till internationella åtaganden, eftersom våra förslag innebär en utökning av skyddet mot diskriminering och därmed ett förstärkt skydd mot diskriminering från personal i offentlig sektor. 11.2.13Ikraftträdandet och behovet av särskilda informationsinsatser Utredningen bedömer att det kan komma att finnas ett visst behov av särskilda informationsinsatser från DO när regleringen träder i kraft. Vi bedömer dock att det kan inrymmas inom det befintliga anslaget hos DO. Vi ser inte att det finns några ökade tekniska behov; de anmälningar och åtgärder som behöver vidtas kan hanteras inom befintliga ärendehanteringssystem. 11.3Utredningens förslag om ett utvidgat skydd för arbetstagare mot trakasserier och sexuella trakasserier Utredningen har i denna del lämnat tre förslag. Det första är ett för- slag om att regeringen bör ge i uppdrag att ut- arbeta s.k. sakföreskrifter mot trakasserier och sexuella trakasserier från tredje man. Förslaget är utvecklat i avsnitt 9.4.6. Det är alltså inte ett förslag till regeländring. Utredningens andra förslag inom delområdet är ett förslag om att 3 kap. 6 § DL förtydligas så att det framgår att trakasserier och sexuella trakasserier från tredje man omfattas. Innebörden blir att det kommer att stå klart att arbetsgivaren har ett ansvar för att utarbeta riktlinjer och rutiner i syfte att förhindra diskriminering i form av trakasserier och sexuella trakasserier i verksamheten även när handlingarna utförs av tredje man. Förslaget är utvecklat i avsnitt 9.4.5. Eftersom det förslaget innebär en regelförändring kommer konse- kvenserna att utvecklas med beaktande av de förhöjda kraven i 15 a § kommittéförordningen. Vi kommer därför att för detta förslag även följa kraven i 6 § förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Som kommer att framgå nedan menar vi att förslaget inte medför effekter för företags arbetsförutsättningar, konkurrens- förmåga eller villkor i övrigt, varför vi inte kommer att ange de konse- kvenser som anges i 7 § samma förordning, se avsnitt 11.1. Slutligen har utredningen även lämnat ett förslag om att det straffrättsliga skyddet mot diskriminering utreds i särskild ordning, se avsnitt 9.4.2. Det förslaget kommer inte att beröras här. 11.3.1Utredningens förslag om ett uppdrag till Förslaget kan ge en kostnadsökning för staten, eftersom utförandet av uppdraget genererar personalkostnader för . Uppdraget är dock enligt utredningens bedömning av begränsad omfattning, eftersom det handlar om att utifrån gällande rättsläge konkretisera arbetsgivarens skyldigheter för att motverka trakas- serier och sexuella trakasserier från tredje man. Det finns redan före- skrifter för sådana handlingar när de utförs av arbetsgivaren eller andra arbetstagare samt föreskrifter om våld och hot om våld från tredje man. Arbetet ska enligt utredningens uppfattning kunna ske i samband med den redan pågående regelrevideringen. Sammantaget menar utredningen att kostnaden bör rymmas inom befintliga anslag. Möjliga konsekvenser av de föreskrifter som verket ska utarbeta kommer förstås att bedömas av myndigheten. Detsamma gäller be- hovet av informationsinsatser, jämför avsnitt 9. 11.3.2Utredningens förslag om riktlinjer och rutiner i diskrimineringslagen Av 3 kap. 6 § DL följer särskilt att arbetsgivaren ska ha riktlinjer och rutiner för verksamheten i syfte att förhindra trakasserier och sexu- ella trakasserier och att arbetsgivaren ska följa upp och utvärdera dessa. Det står klart att arbetsgivaren redan är skyldig att upprätta riktlinjer och rutiner för verksamheten för att förhindra trakasserier och sexuella trakasserier mot arbetstagare från arbetsgivare och arbets- kamrater. Utredningens slutsats är dock att det är osäkert om sådana trakasserier från tredje man omfattas av arbetsgivarens skyldigheter om riktlinjer och rutiner och att det mesta talar emot en sådan tolkning. Alternativa lösningar eller ingen reglering Utredningens överväganden om riktlinjer och rutiner mot trakas- serier finns i avsnitt 9.4.5. Som framgår där menar utredningen att det är nödvändigt att förstärka skyddet. Utan en sådan förstärkning skulle särskilt unga kvinnor även fortsättningsvis utsättas för trakas- serier i arbetslivet med oklart ansvar för arbetsgivaren och utan möjlighet för DO att bedriva tillsyn. Som framgår av avsnitt 9.4.3 har utredningen även övervägt en mer långtgående reglering i DL genom att föreslå ett civilrättsligt skydd för arbetstagaren mot trakasserier som skulle bäras av arbets- givaren. Vår slutsats är att ett sådant förslag skulle få för långtgående ekonomiska konsekvenser för arbetsgivaren. Vi övervägde även att föreslå ett civilrättsligt skydd för arbetstagaren som skulle bäras direkt av tredje man eller att det skulle införas en särskild sanktion i stället för diskrimineringsersättning, men fann att även sådana för- slag skulle medföra långgående konsekvenser, se vidare 9.4.4. Förslaget berör DO och skulle i förlängningen även kunna beröra centrala arbetstagarorganisationer samt , vilket vi utvecklat nedan under avsnittet om ekonomiska konse- kvenser för myndigheter m.m. Vidare berörs samtliga arbetsgivare i , såväl offentliga som privata på sätt som redovisas under avsnittet ekonomiska konsekven- ser för företag och offentlig verksamhet samt under avsnittet om konsekvenser för det kommunala självstyret. Ekonomiska konsekvenser för myndigheter m.m. DO bedriver tillsyn över DL. Det innebär bl.a. tillsyn över arbets- givarnas rutiner och riktlinjer för att förhindra trakasserier och sexuella trakasserier enligt 3 kap. 6 § DL. Tillsynen är en s.k. skrivbordstillsyn, som i praktiken oftast avslutas med att eventuella brister konstateras, men det förekommer även att DO gör en uppföljande tillsyn.1 Om en arbetsgivare inte uppfyller sin skyldighet att arbeta aktivt genom t.ex. riktlinjer och rutiner mot trakasserier kan DO enligt 4 kap. 5 § DL göra en framställning om föreläggande med vite hos . Om DO förklarat sig inte vilja göra en sådan framställning till nämnden får en central arbetstagarorganisation som arbetsgivaren är bunden till genom kollektivavtal göra det i stället. 1SOU 2020:79, Effektivare tillsyn över diskrimineringslagen – aktiva åtgärder och det skollags- reglerade området, s. 115–118. Vårt förslag som förtydligar att 3 kap. 6 § DL även omfattar trakas- serier och sexuella trakasserier från tredje man skulle kunna leda till en ökning av tillsynsärenden hos DO och därmed även till en ökning av framställningar hos . Vidare skulle centrala arbetstagarorganisationer beröras för fall där DO förklarar att myndigheten inte vill göra en sådan framställning. Utredningen har i sitt tidigare delbetänkande dragit den slutsatsen att DO inte gjort någon framställning om vitesföreläggande till är bl.a. att DO efter ett avslutat ärende förutsätter att konstaterade brister rättas på frivillig väg och att bestämmelserna om de aktiva åtgärderna inte är tillräckligt precisa.3 Utifrån detta har utred- ningen i sitt tidigare delbetänkande föreslagit olika åtgärder för att utveckla tillsynsmetoden. Dessa åtgärder är att DL inte längre ska innehålla en bestämmelse om att DO ska förmå dem som omfattas av lagen att frivilligt följa den, att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer, förslagsvis DO, ges rätt att utfärda före- skrifter om kraven på bl.a. arbetsgivare när det gäller aktiva åtgärder, att ett föreskriftsråd ska ge DO stöd samt att samverkan mellan ska förstärkas.4 Vidare föreslog utredningen i sitt tidigare delbetänkande att centrala arbetstagarorganisationer som en arbetsgivare är bunden till av kollektivavtal skulle ges förstahands- rätt om att kunna göra en framställning till nering.5 Utredningen bedömde då att förslagen om de genomförs skulle ge ett merarbete för DO och att nämndens ärenden skulle öka.6 Det som tillkommer är att DO:s granskning även får avse om arbetsgivaren har riktlinjer och rutiner mot handlingar av tredje man. Det tillsynsarbetet kommer rimligen att ske i samband med tillsyn av redan gällande krav.