sou · H9B367 · 2021-07-30 00:00:00 — Det finns ett miljöbetingat inslag i dessa regler eftersom det endast medges om skogsbruksverksam- hetens syfte är att upprätthålla ett långsiktigt skogsbruk. I beskattas inte EU-stöden som således är skattefri och i detta land väljer de flesta jordbrukare beskattning genom en skatt beräk- nad utifrån jordbruksmarken. Detta ger en låg beskattning för jord- brukaren och dennes familj. 4.1.6Förenklade krav kan leda till dolda subventioner I många länder är jordbrukare inte skyldiga att vara momsregistre- rade. Det innebär att de inte behöver redovisa moms, skicka in moms- deklarationer eller göra anspråk på betalad moms. Detta minskar jordbrukarnas administrativa kostnader. För att kompensera icke- momsregistrerade jordbrukare för den moms de betalar ut för inköp av varor och tjänster har dessa EU-medlemsstater schablonregler en- ligt föreskrifter. Enligt detta system kan icke- momsregistrerade jordbrukare lägga till en viss procentsats på priserna på sina jordbruksprodukter som säljs till momsregistrerade företag, eller kompenseras jordbrukarna med ett engångsbelopp som betalas av staten. Även om de flesta länder begränsar jordbrukarnas rätt att använda schablonbeloppet efter inkomst, bör det noteras att ett bety- dande antal jordbrukare i använder denna förenklade metod. av jordbrukarna i verkar under ett sådant system kallat REAGP. I använder av jordbrukarna ett schablon- belopp ”Pauschalbesteuerung” och i är det av jordbrukarna. upphörde Neder- länderna med ett schablonmässigt system för jordbrukare. införde en omvänd moms 2016 genom att momsen på spannmål och oljeväxter som bearbetas för konsumtion betalas av mottagaren av spannmålen. kan icke-momsregi- strerade jordbrukare i ansöka om återbetalning av moms som betalats för byggnation av lantbruksbyggnader, dränering och mark- förbättrande åtgärder. Enligt beräkningar gjorda 2009 av det danska medelsekonomi3 innebär den tyska momsordningen för jordbruk att en tysk jordbrukare tjänar mer per smågris och per slaktsvin vilket totalt innebär cirka 27 danska 3Danska 2009, et al. kronor per producerad gris i ”hela kedjan”. Detta om man i kalkylen antar en avskrivningsperiod för byggnader och för inredning. Det tyska systemet är uppbyggt så att jordbrukaren får lägga på på sitt försäljningspris. Standardmomsen är men för livsmedel och drycker och andra basvaror, t.ex. foder gäller vilket alltså kan leda till fördelar för en tysk jordbrukare. Systemet har fått en del kritik från andra EU-länder, framför allt från jordbrukare i och som påpekat systemets snedvridning av konkurrenskraften. Även har kritiserat systemet och dragit tyska staten till för att inte tillämpa korrekt. Enligt reglerna kan med- lemsstaterna tillämpa ett schablonsystem för moms enligt rådets direktiv /112/EG. Enligt detta är det möjligt för jordbrukare att debitera sina kunder ett standardbelopp – eller ”schablonbelopp” – på sålda jordbruksprodukter och tjänster. Dessa jordbrukare kan i sin tur inte kräva kompensation för moms som de redan har betalat. Systemet är avsett för jordbrukare som bedöms få administrativa svårigheter med de normala momsreglerna eller förenklade regelverk för små företag. Enligt tillämpar dock schablonbeloppet som standard på alla jordbrukare, inklusive stora jordbruksföretag, oavsett om de stöter på sådana administrativa svå- righeter eller inte. De enda jordbrukarna som inte kan dra nytta av systemet är så kallade kommersiella djuruppfödare. Enligt siffror från den tyska revisionsmyndigheten (Bundesrechnungshof) över- kompenseras tyska jordbrukare för den moms de har betalat. Detta är inte tillåtet enligt och genererar stor snedvridning av konkurrensen på den inre marknaden, särskilt till förmån för stora jordbrukare som inte skulle ha några problem med det normala moms- arrangemanget. har drivit processen sedan den 8mars 2018 då ett EU-överträdelseförfarande inleddes genom att en formell begäran sändes till de tyska myndigheterna om att ändra sin momslagstiftning. Det pågår, vad utredningen har kunnat förstå, fortfarande förhandlingar mellan och om hur systemet kan avgränsas tydligare för att kunna passa inom regelverket. Enligt ett förslag som lade fram ska företag med en omsättning inte kunna an- vända sig av systemet . Det skulle innebära att 20 000 före- tag hindras från att använda det fördelaktiga momssystemet. Kom- missionen har dock inte nöjt sig med förslaget utan processen fortgår. Skatter kan omfattas av Ett statsstöd kan se ut på många olika sätt. En direkt subvention till ett företag kan utgöra ett statsstöd, men statsstödsbegreppet om- fattar mer än bara direkta subventioner. Statsstöd innefattar även andra åtgärder som på olika sätt mildrar de kostnader och utgifter som ett företag har. I detta ingår skatter och skatteregler t.ex. stöd i form av skatteavdrag eller skattereduktioner, sänkta skattesatser eller särskilda undantag som således kan utgöra statsstöd. Som även beskrivs i kapi- tel 3 Konkurrenskraft finns möjligheter till undantag. Även om skatter inte omnämns i statsstödsregelverket är reglerna ändå tillämpliga på skatteområdet. Detta klargjordes i mål. slog då fast att alla undantag eller reduktioner av skattesatser för vissa företag kan ifrågasättas såsom utgörande statligt stöd. Det var dock först som blev mer aktiv på området, vilket även ledde till att oftare fick applicera statsstödsreglerna på skatte- bestämmelser. Skattepolitiken är inte en harmoniserad politik inom EU och har haft som ingång att skattepolitik ska vara en nationell ange- lägenhet. Medlemskapet i EU innebär dock att har före- träde framför nationell rätt. Det innebär att skattelagstiftning som exempelvis utgör hinder för fri konkurrens på EU:s inre marknad eller påverkar de fria rörligheterna negativt inte är tillåten. brukar i mål som rör skatteåtgärders förenlighet med statsstödsbestämmelserna beskriva det som att följande krite- rier måste vara uppfyllda för att en nationell åtgärd ska anses utgöra statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget: 1.Åtgärden måste röra sig om en statlig åtgärd eller en åtgärd som vidtas med hjälp av statliga medel. Eftersom skatter belastar stats- finanserna och beslutas av staten bör detta kriterium vara uppfyllt vad gäller skatter. Även minskade inkomster för staten i form av bortfall av skatteintäkter räcker för att kriteriet ska vara uppfyllt. 2.Åtgärden måste ge företag en fördel som minskar de kostnader som normalt belastar deras budget. En sådan fördel kan ges genom olika former av skattelättnader för företaget, bl.a. genom minsk- ning av beskattningsunderlaget (undantagsvisa avdrag, extraordi- nära avskrivningar eller överavskrivningar, inskrivning av reserver i balansräkningen osv. ), total eller partiell nedsättning av skatte- beloppet (skattebefrielse, skattekredit osv. ), och uppskov med, avskrivning av eller särskild omläggning av skatteskulden. 3.Åtgärden måste påverka konkurrensen och handeln mellan med- lemsstaterna. Enligt rättspraxis är villkoret om påverkan på handeln uppfyllt om det stödmottagande företaget bedriver en ekonomisk verksamhet som är föremål för handel mellan medlemsstaterna. Redan det faktum att stödet förstärker detta företags ställning i förhållande till andra konkurrerande företag inom ramen för han- deln inom unionen gör att det kan antas att handeln påverkas. Detta påverkas inte av det faktum att ett stöd är av relativt liten bety- delse eller av att det stödmottagande företaget är litet eller att dess andel av den gemensamma marknaden är mycket begränsad och inte heller av det att stödmottagaren inte är verksam med export eller av att företaget exporterar nästan hela sin produktion utan- för unionen. 4.Åtgärden måste vara selektiv dvs. skapa en fördel för mottagaren, men inte andra företag, som befinner sig i en jämförbar rättslig och faktisk situation. Av alla kriterier är det detta som är det mest komplexa vad gäller tillämpningen på skattefrågor. Detta då reg- ler rörande skatt vanligtvis är generellt utformade och inte riktade till en på förhand definierad krets av företag. Om åtgärden gynnar samtliga företag är selektivitetskriteriet inte uppfyllt. Statsstödsreglerna utgör betydligt mindre hinder vid harmoniserade skatter, då åtgärden inte är begränsad till ett medlemsland. Direkt- beskattningsområdet är mindre harmoniserat än det indirekta. Direkta skatter anses ofta vara mer av en nationell angelägenhet än indirekta skatter. De kan också användas som verktyg för att främja ett lands konkurrenskraft. För de skatter som inte är harmoniserade har pri- märrätten mycket stor relevans i och med praxis, och vad gäller statsstöd är även beslut samt EU- tribunalens domar centrala. Statsstödsrätten är föremål för förändringar, och beroende på hur vissa principiella frågor kommer att tolkas av fram- över, kommer statsstödsreglerna att ha mer eller mindre påverkan på medlemsstaternas skattesystem. Det ganska osäkra rättsläget gör det nödvändigt att följa utvecklingen noga och i detalj undersöka fram- tida skattereformers förenlighet med statsstödsreglerna. Det finns fall med regler som hade kunnat tolkas som selektiva, men som i slutändan godkändes av kommissionen. Med beaktande av statsstöds- reglernas övergripande karaktär är det inte alltid helt enkelt att på förhand avgöra om en viss åtgärd, särskilt en skatteåtgärd, utgör ett statligt stöd som kan vara oförenligt med reglerna. kontrollerar de stöd som medlemsstaterna vill tillämpa och som inte faller under undantagsbestämmelserna. Kom- missionen kan godkänna dessa stöd om de bidrar till ett mål av unions- gemensamt intresse. Det kan exempelvis handla om de mål som finns på klimat- och energiområdena. Kommissionens godkännanden är tids- begränsade. har sådana godkännanden bl.a. för skattebefriel- sen för biogas. Vid en jämförelse av skatteregler för jordbruk inom EU och går det att konstatera att alla länder tillämpar särregler för jordbruket. Motivet som anges är att jordbruk ses som en speciell sorts före- tagande. Vikten av säker livsmedelsförsörjning men också andra aspek- ter så som miljö- och landsbygdspolitik spelar in. och har skattesystem som i stor utsträckning behandlar jordbruksföretagare som företagare i övriga branscher, dessa länder har få undantag och skattelättnader. lig- ger också nära detta förhållningssätt och har ett jordbruk som styrs tydligt mot effektivitet, de fokuserar sin jordbrukspolitik på att stödja investeringar och överlåtelser av ägande. och kan anses ha ett mer traditionellt förhållningssätt där jordbruksföre- tag hanteras som en separat kategori som beskattas i särskilda inkomst- slag. Mycket av dessa särregler kan härröras gamla regelverk men långt ifrån alla. Utredningen har i sitt arbete konstaterat behov av kompensa- tionsåtgärder för att åstadkomma en utveckling mot ett konkurrens- kraftigare och mer fossiloberoende jordbruk. För att åstadkomma detta ser utredningen möjligheter till kompensation på skatteom- rådet. diskuterades skattefrågan och inte minst behovet av en större reform på skatteområdet flitigt, av bland andra . 4.2Analys av möjliga åtgärder på skatteområdet I det s.k. januariavtalet mellan regeringspartierna, och Liberalerna finns en punkt nr 5 om grön skatteväxling som lyder: ”Miljöskatternas andel av skatteinkomsterna ska öka. En kraftfull grön skatteväxling ska genomföras med höjda miljöskatter som växlas mot sänkt skatt på jobb och företagande.” Under denna rubrik görs en analys av möjligheter att göra en grön skatteväxling. Utredningens utgångspunkt i analysen är hur en ut- fasning av den återbetalning av energi- och koldioxidskatt som jord-, skogs- och vattenbruk har möjlighet att ansöka om ska kompenseras. Eftersom nedsättningen av skatten omfattar jord-, skogs- och vattenbruk menar utredningen att en grön skatteväxling ska omfatta alla dessa näringar. I sammanhanget konstaterar utredningen även att behovet av en större skattereform har lyfts fram av flera aktörer . Bl.a. i ESO:s . I rapporten föreslås en genomgripande skattereform som motiveras med att måste hantera utmaningar som ser annorlunda ut jämfört med skattereformen 1990–1991, bland annat nämns miljö- och klimatfrågor. Som ett led i arbetet med att genomföra punkt 5 i januariavtalet be- slutade regeringen att tillkalla en särskild utredare för att utreda förenklade skatteregler i syfte att underlätta och främja egenföretagande, dir. 2019:102 Förenklade skatteregler för att under- lätta och främja egenföretagande. Utredningen har lämnat ett första delbetänkande , Enklare skatteregler för enskilda näringsidkare (SOU 2020:50) samt ett slutbetänkande [namn när utredningen officiellt lämnat betänkandet]. 4Rapport till Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi 2020:7 Vårt framtida skattesystem – en med förslag på en genomgripande skattereform. ningsarbetet har några av de förslag som lagts fram i betänkandet SOU 2020:50 analyserats. Vidare har även förslag som lagts fram för enskilda näringsidkare av (Fi 2012:09) i sitt betänkande För- enklade skatteregler för enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag (SOU 2014:68) övervägts. Utredningen har analyserat dessa förslag och konstaterar inledningsvis att de flesta jordbrukare bedriver sin näringsverksamhet som enskild närings- verksamhet. En möjlig ordning är då att genomföra generella skatte- ändringar för företagsformen. I betänkandet Enklare skatteregler för enskilda näringsidkare (SOU 2020:50) har lagts fram flera intressanta förslag som kan ut- göra grunden för sådana åtgärder. Som exempel kan nämnas ändrad ordning för räntefördelning och företagssparande, räntefördelning ska kunna ske även startåret och sparad räntefördelning ska alltid få göras även om kapitalunderlaget är noll. Bland förslagen i betänkande SOU 2014:68 kan som i sammanhanget intressanta lyftas fram in- förandet av ett nytt stickår där dagens 1952 förändras till 1996, att skogsavdrag generellt ska få göras enligt de regler som gäller vid rationaliseringsförvärv (förenklat skogsavdrag), förenklad och förtydligad återföring av skogsavdrag och återställande av tre belopps- gränser som syftar till att undvika arbetskrävande uppgiftsskyldighet avseende förhållandevis ringa belopp. Enligt utredningen är dessa förslag eftersträvansvärda för de en- skilda näringsidkarna men de är generella för samtliga enskilda när- ingsidkare. Det är, enligt utredningens bedömning, inte heller lämp- ligt att införa dem enbart för jordbrukare. Det gör att de inte är till- räckligt träffsäkra för den kompensation som utredningen ska föreslå. En viktig målgrupp är vidare de som bedriver sitt jordbruk via aktiebolag. Här finns inga generella förslag som kan balansera de som finns för enskilda näringsidkare. har överenskommits om en översyn av de s.k. 3:12-reglerna. Då en sådan utredning ännu inte tillsatts är de eventuella kommande förslagen inte möjliga att beakta i detta sammanhang. Utredningens sammanfattande bedömning är att de förenklings- förslag som presenteras i ovanstående utredningar inte är tillräckligt träffsäkra för det som denna utredning vill uppnå genom uppdraget om ett fossiloberoende jordbruk, även om förslagen i sig är angelägna. 4.2.2Vilka tekniska möjligheter till kompensation finns på skatteområdet Utredningen har i sitt arbete analyserat vilka andra tekniska möjlig- heter det finns för en kompensation på skatteområdet. I detta har utredningen landat i följande fyra möjliga lösningar: 1.sänkta sociala avgifter, 3.en ny skattereduktion, och 4.en svensk version av det norska jordbruksfradraget. Dessa fyra punkter analyseras närmare nedan. Socialavgifter tas ut för finansiering av de sociala trygghetssystemen och utgörs av arbetsgivaravgifter och egenavgifter. Arbetsgivarav- gifter betalas i första hand av arbetsgivare medan egenavgifter nor- malt betalas av fysiska personer som bedriver aktiv näringsverksam- het, dvs. enskilda näringsidkare i företagsformerna enskild firma och enkelt bolag samt fysiska personer som är delägare i handelsbolag. Regler om socialavgifter finns i socialavgiftslagen (2000:980) och egen- avgifterna består av sjukförsäkringsavgift, föräldraförsäkringsavgift, ålderspensionsavgift, efterlevandepensionsavgift, arbetsmarknadsavgift och arbetsskadeavgift. Den inkomstgrundande ålderspensionen intar i sammanhanget en särställning då den ingår i ett fristående försäkringssystem vid sidan av statens budget. Utbetalda inkomst- och tilläggspensioner i fördelningssystemet ska löpande finansieras av inbetalda avgifter samt tillgångarna i AP-fonderna. Systemet är konstruerat så att det ska vara finansiellt självreglerande, där eventuella anpassningar sker på förmånssidan, inte genom en förändrad avgiftssats. avgift utgår av avgiftsunderlaget enligt socialav- giftslagen. Utöver socialavgifter ska, enligt lagen (1994:920) om allmän löne- avgift, ytterligare en avgift betalas av enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag (samt av arbetsgivare). Den allmänna löneavgiften debiteras i samband med, och på samma underlag som egenavgifterna. Författningstekniskt ingår den allmänna löneavgiften inte i egenavgifterna men eftersom den inte särskiljs i debiteringsförfarandet brukar den i dagligt tal ingå i begreppet social- avgifter. Den allmänna löneavgiften uppgår för inkomståret av underlaget och medför att egenavgifterna och den allmänna löneavgiften tillsammans uppgår till av under- laget. Definitionen av aktiv näringsverksamhet Bestämmelserna om aktiv och passiv näringsverksamhet kom till vid skattereform. De har inte längre betydelse för indelning i förvärvskällor men används numera i praktiken för att skilja mellan avkastning av arbete och avkastning av kapital bl.a. ur socialförsäk- ringssynpunkt. Såväl inkomst av aktiv näringsverksamhet som passiv näringsverksamhet beskattas trots detta som inkomst av näringsverk- samhet med möjlighet att med stöd av reglerna om räntefördelning beskatta inkomsten som inkomst av kapital. Med aktiv näringsverksamhet avses en näringsverksamhet i vilken den som är skattskyldig för verksamheten har arbetat i inte oväsent- lig omfattning. Annan näringsverksamhet anses som passiv. Lagregler- ingen finns i 2 kap. 23 § IL. De olika verksamhetsgrenarna i en enskilt bedriven näringsverk- samhet ska inte delas upp i en aktiv och en passiv del beroende på företagarens aktivitet i respektive verksamhetsgren. I stället görs be- dömningen av aktivitetsgraden i hela näringsverksamheten som såle- des är antingen aktiv eller passiv. Som huvudregel gäller att en näringsverksamhet, där företagaren lägger ner en stor del av sin arbetstid, alltid är aktivt bedriven. Be- dömningen baseras på företagarens kvantitativa arbetsinsats och är antalet arbetstimmar tillräckligt hög bedöms näringsverksamheten som aktiv. Vid bedömningen av om en verksamhet är aktiv eller passiv är den centrala frågan om den skattskyldige har arbetat i näringsverk- samheten ”i inte oväsentlig omfattning”, 2 kap. 23 § IL. I lagstift- ningens förarbeten anges följande: (prop. 1989/90:110, del 1, s. 646 och uttalandet har bekräftats genom RÅ 2002 ref. 15). ”En verksamhet utgör aktiv näringsverksamhet om den skattskyl- dige i inte oväsentlig omfattning arbetat i verksamheten. I det mot- satta fallet utgör verksamheten passiv näringsverksamhet. Kravet på aktivitet innebär i normalfallet att den skattskyldige ska ha ägnat sysslorna i verksamheten minst en tredjedel av den tid som åtgår för en vanlig anställning på heltid.” I den praktiska hanteringen tillämpas uttalande i rätts- lig vägledning som anger en timgräns om . Skatte- förenklingsutredningen har i SOU 2023:68 s. 284 angivit . Gränsen går således någonstans kring 500–vilket överens- stämmer med förarbetsuttalandet om en tredjedels normalarbetstid. En näringsverksamhet kan också vara aktiv om arbetsinsatsen tidsmässigt är av oväsentlig omfattning i den mening som avses i 23 § första stycket IL. Det avgörande är i ett sådant fall arbets- insatsens betydelse för avkastningen. En verksamhet vars avkastning helt eller till allt övervägande del närmast kan ses som ersättning för arbete, t.ex. verksamhet som konsult, skribent eller hantverkare, utgör således alltid aktiv näringsverksamhet oavsett omfattningen (prop. 1989/90:110, del 1, s. 646 och RÅ 2002 ref. 15). Svårare blir gränsdragningen när det är fråga om en verksamhet som baserar sig på innehavet av en tillgång och den nedlagda arbets- insatsen är av begränsad omfattning. Näringsidkarens befattning med verksamheten kan då närmast ha karaktären av förmögenhetsför- valtning. Tydliga sådana fall kan vara innehav av utarrenderade jord- bruksfastigheter eller av hyresfastigheter eller skogsfastigheter vilkas skötsel omhänderhas av annan. Om däremot den skattskyldige i ett jord- eller skogsbruk utför allt det arbete som krävs får denna arbetsinsats anses ha sådan be- tydelse för avkastningen att det förhållandet att verksamheten är av mindre omfattning och att arbetsinsatsen därför blir begränsad inte hindrar att verksamheten bedöms utgöra aktiv näringsverksamhet (RÅ 2002 ref. 15). Nedsatta socialavgifter för de personer som vid årets ingång har fyllt På ersättning till personer som vid årets ingång har fyllt och som omfattas av det reformerade pensionssystemet, dvs. är födda eller senare, ska bara ålderspensionsavgift och inte övriga social- avgifter betalas. Detta gäller även för dem som betalar egenavgifter. För dem tas inte heller någon allmän löneavgift ut. För personer som är födda eller tidigare tas inga socialav- gifter ut. Regionalt avdrag vid avgiftsberäkningen Enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i han- delsbolag som är verksamma i vissa angivna kommuner i och västra får göra avdrag vid beräkningen av egenavgif- terna och den allmänna löneavgiften. Syftet med avdraget är att sti- mulera småföretagandet och att bidra till god service i de delar av landet som har de största geografiska lägesnackdelarna med bl.a. långa avstånd, liten hemmamarknad, sämre tillgång till service, låg befolk- ningstäthet och ogynnsamma klimatförhållanden. Reglerna finns i lagen (2001:1170) om särskilda avdrag i vissa fall vid avgiftsberäkningen enligt lagen (1994:1920) om allmän löne- avgift och socialavgiftslagen (2000:980). Bestämmelserna innebär i huvudsak att företag som är verksamma i stödområdet får göra ett avdrag av avgiftsunderlaget vid beräkningen av den allmänna löneavgiften och egenavgifterna (samt arbetsgivaravgifterna). För enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag får avdraget uppgå till högst . En enskild näringsidkare eller ett handelsbolag som har anställda och därmed redovisar både egenavgifter och arbetsgivaravgifter kan totalt få ett företagsstöd med I första hand görs avdraget från arbetsgivaravgifterna. Bedömningen av avdragsgrundande verksamhet vid beräkningen av regionalt avdrag har två dimensioner, en geografisk och en bransch- mässig avgränsning. I avgiftsunderlaget för det regionala avdraget ingår endast inkomst från ett fast driftsställe i stödområdet. Om verksam- heten bedrivs från flera fasta driftsställen måste inkomsten fördelas mellan dem. Bestämmelserna om regionalt avdrag får, mot bakgrund av EU- rättens regler om förbjudna statsstöd, inte tillämpas på verksamhet som avser fiskeriverksamhet, vattenbruksverksamhet, jordbruksverk- samhet inklusive renskötsel samt transportverksamhet. Den som ut- över sådan verksamhet bedriver annan verksamhet kan få regionalt avdrag. Även i detta fall måste inkomsten fördelas mellan de olika verksamheterna. infördes en nedsättning av egenavgifterna för enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handels- bolag i syfte att göra det mer attraktivt att starta, driva och utveckla företag (prop. 2009/10:178, bet. 2009/10:SfU 16, rskr 2009/10:278). Nedsättningen uppgick till och var utformad som ett avdrag vid avgiftsberäkningen. Avdrag fick göras med högst .