sou · H9B365 · 2021-08-11 00:00:00 — Ökningen av antalet beställningsbemyndigan- den och omfattningen av dessa beror på att rutinerna kring eko- nomiska åtaganden har stramats upp så att bemyndiganden verkligen begärs och att beställningsbemyndiganden därför har införts på fler områden för fleråriga åtaganden, såsom infrastruktur, bistånd och arbetsmarknad. Ett bemyndigande är i princip liktydigt med att anslag så små- ningom måste anvisas. Därför är det naturligt att beslut om omfatt- ning och ändamål med ett bemyndigande prövas lika noga som ett anslagsbeslut. Detta har även framhållits av . 5.3Hur finansieras forskningsinfrastruktur ? Vid en översiktlig analys av budgetpropositionen och ESV:s rapport av regeringsuppdrag (ESV 2020:13) framgår att forsknings- infrastruktur finansieras på olika sätt. Utgångspunkten för finansieringen är ofta anslag eller att anslags- medel har förts över från andra myndigheter (vanligtvis lärosäten och myndigheter i forskningssektorn som till exempel och ) genom utbetalning av bidrag till det lärosäte som är värd för forskningsinfrastrukturen. Därutöver finansieras forsknings- infrastruktur även med medel från EU och genom olika former av donationer och i viss utsträckning av avgifter. Investeringar som uppfyller kriterierna för att vara en anläggningstillgång kan i viss mån finansieras med lån i . Tabell 5.2 Intäkter till forskning och utbildning på forskningsnivå 2019 per intäktsslag Källa: , /statistik--analys/statistikdatabas-hogskolan-i- siffror/statistikomrade.html?statq=https%3A%2F%2Fstatistik - api.uka.se%2Fapi%2Ftotals%2F19%3Funiversity%3D1%26year%3D2019, 2021 -04-22. Finansiering av forskningsinfrastrukturSOU 2021:65 Intäkter till forskning och utbildning på forskningsnivå 2019 Organisationer utan vinstsyfte i Medel från utlandet, exklusive EU Källa: , /statistik--analys/statistikdatabas-hogskolan-i- siffror/statistikomrade.html?statq=https%3A%2F%2Fstatistik- api.uka.se%2Fapi%2Ftotals%2F20%3Funiversity%3D1%26year%3D2019, Finansiärsgrupp, . Det lärosäte som ansvarar för infrastrukturen ansvarar även för att säkerställa finansieringen av kostnader från ett livscykelperspektiv. Investeringar i forskningsinfrastrukturer finansieras i vissa fall med lån (ex. och RV GU). Det gäller fram- för allt för anläggningar där myndigheten inte har möjlighet att få inomstatliga bidrag, EU-medel eller donationer. I de fall som uni- versitet och högskolor tar emot bidrag behöver investeringar inte finansieras med lån i , vilket framgår av det gemen- samma regleringsbrevet. Om investeringar finansieras med lån i Riks- gäldskontoret kommer, i enlighet med vad som sagts ovan, återbe- talning av lån inklusive räntor behöva finansiera med framtida anslag, avgifter och/eller bidrag. Universitet och högskolor ska i sina budgetunderlag redovisa planerade investeringar i anläggningstillgångar och hur de finansieras. Informationen ska innefatta föregående års utfall samt prognos avse- ende innevarande år och beräknade värden de kommande tre åren. Investeringar överstigande ska specificeras i en särskild tabell per objekt. Det finns dock inga krav att dela upp inve- steringar i forskningsinfrastruktur från övriga verksamhetsinvester- ingar. Det är endast ett begränsat antal investeringar vid universitet och högskolor som överstiger . Det finns flera exempel på planerade investeringar i forsknings- infrastruktur i de budgetunderlag som lämnades . Det gäller bland annat strålrör till vid , superdatorer vid samt mikroskop till SciLifeLab vid universitet. En viktig aspekt av finansiering av forskningsinfrastruktur är att den kan variera mycket för olika anläggningar. Se till exempel och nedan. gick 2019 in i en ny finansieringsperiod. har redan tidigare signalerat att de och inte längre ensamma kan täcka driftskostnaderna. Driften av 2019– 2023 kommer att finansieras gemensamt av och tillsammans med , , och 13 andra svenska universitet. bidrar till drifts- kostnader genom och ett konsortium av finska universitet. Universitet har haft fokus på att säkra finan- siering för driften av och för att skapa en långsiktig eko- nomisk stabilitet. har sexton strålrör som finansieras av flera olika organisationer, inklusive privata och internationella organisa- tioner. Störst bidragsgivare var med medan bidragen från universitet och högskolor var . bidrog med knappt 30 mil- joner kronor medan bidrog med . Övriga bidragsgivare bidrog med sammantaget knappt 25 miljoner kronor.29 erhöll SciLifeLab från regeringen som stöd för att tillhandahålla en nationell infrastruktur med avan- cerade teknologier och expertis, för att forskarsamhälle inom 28Lunds universitets årsredovisning 2019, s. 39. 29Lunds universitets årsredovisning 2019, s. 39. 30Informationen i avsnitt 4.3.2 är inhämtad från Kungl. Tekniska högskolans Årsrapport Science for Life Laboratory. molekylära livsvetenskaper ska kunna bedriva forskning i framkant inom biologi, miljö och medicin. Utöver medel från regeringen till- kommer i strategiska forskningsmedel som de fyra värduniversiteten bidrar med för att stärka forskningsverksam- heten inom SciLifeLab, både nationellt och lokalt. Verksamhetens intäkter var 2019 totalt fördelade på anslag , användaravgifter och bidrag . 5.4Undantag för universitet och högskolor Universitet och högskolor har ett antal undantag från det generella ekonomiadministrativa regelverket. Vissa av de undantagen kommer utredningen att behöva studera närmare i det fortsatta arbetet. Ett väsentligt undantag är dock på sin plats att redan här uppmärksamma. Redovisning av investeringar och löpande kostnader Det lärosäte som är värd tar upp anläggningstillgången och redovisar driftkostnader för forskningsinfrastrukturen i sin årsredovisning. Det gäller oberoende av hur verksamheten finansieras, det vill säga om lärosätet får egna anslagsmedel, inomstatliga bidrag eller donationer. De medel som staten tillför för forskning till lärosäten redovisas i sin helhet som intäkter av anslag när betalar ut anslagsmedel. Utfallet av anslag blir alltid detsamma som tilldelade medel, vilket innebär att det inte finns något sparande eller kredit . Det är inte möjligt från anslagsredovisningen att utläsa om eller på vilket sätt som anslaget har förbrukats. Skillnaden mellan intäkter av anslag och kostnader i verksamheten påverkar årets kapi- talförändring och redovisas under myndighetskapitalet. I not till myndighetskapital specificerar lärosätet hur stor del av kapitalförändringen som är hänförbar till anslagsfinansierad verk- samhet, det vill säga både forskning och utbildning. Det är inte möj- ligt från den information som lämnas i den finansiella redovisningen att utläsa hur stor del av oförbrukade anslag som avser forsknings- infrastrukturer. 6 Särskilt om digital infrastruktur Det här avsnittet behandlar digital infrastruktur för forskning. Av- snittet ger en kort beskrivning av de digitala infrastrukturer som tagits upp i direktivet gällande respektive styrning, organisation och finansiering. 6.1Definition av e-infrastruktur och forskningsdata På samma sätt som begreppet forskningsinfrastruktur, är även e-in- frastruktur är ett begrepp med olika definitioner. Samlingsnamnen digital infrastruktur eller informations- och kommunikationstek- nikbaserad (IKT) infrastruktur är också förkommande i beskriv- ningar av e-infrastruktur. Definitionen av begreppet e-infrastruktur beror ofta på sammanhanget. Utredningen kommer använda be- greppet digital infrastruktur enligt praxis inom statsförvaltningen. Begreppet e-infrastruktur kan fortfarande förekomma i texten i de fall källan har använt sig av begreppet. I dagens samhälle där digitalisering börjar bli något vedertaget, är det få som inte arbetar med eller kommer i kontakt med någon form av digital infrastruktur. Det kan röra sig om alltifrån nätverk, it- system, tjänster och arkiv till mer specialiserade digitala infrastruk- turer som databaser, molnplattformar och superdatorer. Digital infrastruktur handlar även om överenskomna protokoll, ramverk och standarder anknutna till tekniska lösningar. Definitionerna från och av forsk- ningsinfrastruktur innefattar båda sådant som i många fall kallas för e-infrastruktur, som till exempel storskaliga beräkningsverktyg, moln- lösningar, datahanteringsverktyg och nätverk. Dessa digitala infra- strukturer är alltså forskningsinfrastrukturer enligt dessa definitioner. Särskilt om digital infrastruktur Forskningsinfrastrukturer har olika karaktärer (fysiska anlägg- ningar, distribuerade nätverk osv.) och så är det även för digitala infrastrukturer. Vissa digitala infrastrukturer är s.k. horisontella infra- strukturer. Det innebär att de inte är ämnesområdesspecifika utan antingen tvärvetenskapliga eller erbjuder verktyg och tjänster som löser problem gemensamt för många aktörer. För att underlätta diskussionen har många försökt definiera be- greppet digital infrastruktur. (E- IRG), som är en grupp där EU-länderna diskuterar frågor som rör digital infrastruktur för forskning, har beskrivit e-infrastrukturer som: Forskning som är beroende av informationsteknologi kallas för e-veten- skap. Informationsteknologi som stödjer e-vetenskap kallas för e-infra- struktur.1 Vidare har e-IRG definierat att e-infrastrukturallmänning (engelska: e-infrastructure commons) är ”resurser och relaterade tjänster som innefattar bland annat nätverk, beräkning, lagring, data och mjuk- vara, ihop med digitala verktyg och samarbetsmöjligheter”.2 Det finns alltså ingen entydig specifik definition för digital infra- struktur på vare sig europeisk eller nationell nivå, då det inte särskiljs från begreppet forskningsinfrastruktur. Direktivet har dock pekat ut flera digitala infrastrukturer som är centrala för forskning: SNIC, SND, SUNET, , och . Dessa digitala infrastruk- turer är i vissa andra sammanhang kallade för forskningsinfra- struktur och en majoritet av dem har behandlats som forsknings- infrastruktur av andra. Det är svårt att diskutera digital infrastruktur utan att även beröra data och forskningsdata. Det är många som har definierat begreppet forskningsdata. Även om definitionerna inte är helt entydiga så är de ändå ganska snarlika. 1Översatt till svenska från e-IRG:s hemsida: . 2Översatt till svenska från e-IRG:s hemsida: . Särskilt om digital infrastruktur definition av forskningsdata utgår från defini- tionen av data. Kommissionens guide om datahantering till forskare3 skriver att data refererar till information, särskilt fakta eller siffror, samlade för att studeras och användas som underlag för resonemang, diskussion eller beräkning. I kontexten för forskning skriver Kom- missionen att forskningsdata är till exempel statistik, resultat från experiment, mätningar, observationer från fältarbete, enkät och undersökningsresultat, intervjuinspelningar och bilder. Kommissio- nens definition är avseende data i digital format. har definierat forskningsdata som Digital information som har samlats in för att analyseras i ett veten- skapligt syfte. Exempel på sådana data är resultat från experiment och mätningar, observationer från fältarbete, statistik, enkätsvar, intervjuer och bilder. Fysiska föremål som till exempel naturvetenskapliga och arkeologiska samlingar, fysiska konstverk eller biobanker, betraktas i sig själva inte som forskningsdata men däremot är digital information om sådana föremål att betrakta som forskningsdata.4 I en senare rapport definieras forskningsdata av som Digital information som har skapats under forskningsprocessen. Om redan befintliga data från andra aktörer har använts, så som exempelvis olika typer av myndighetsdata, utgör dessa forskningsdata endast om de analyserats, bearbetats eller på annat sätt förädlats under forsknings- processen.5 Vidare definierar metadata som den information som åtföljs forskningsdata och beskriver innehållet, hur, när och av vem forskningsdata har tagits fram, hur det är strukturerat och, i förekommande fall, om det behövs speciell mjukvara för att läsa eller analysera data. Utredningen avser använda sig av senaste defini- tion av forskningsdata och metadata. Som både och beskriver, är det vetenskapliga syftet och kon- texten för användning eller produktion av data som ligger till grund för att data kategoriseras som forskningsdata. 3Översatt till svenska från Kommissionens hemsida: issues/open-access-data-management/open-access_en.htm. 4Vetenskapsrådet, Öppen tillgång (open access) till forskningsdata – en omvärldsbeskrivning 2014, s. 4. 5Vetenskapsrådet, Samordning av öppen tillgång till forskningsdata, 2020, s. 48. Särskilt om digital infrastruktur 6.1.2Utredningens avgränsning gällande digital infrastruktur Definitionen av begreppet för forskningsinfrastruktur utgör en ut- gångspunkt för digitala infrastrukturer. Utredningen har avgränsat forskningsinfrastruktur till infrastruktur som används främst i forskningssyfte. Till skillnad från forskningsinfrastrukturer är de digitala infrastrukturer som nämns i direktivet av sådan karaktär att forskare i liten utsträckning bedriver forskning på infrastrukturen, utan istället med hjälp av (dvs. det finns begränsad mängd forskning som avser uppbyggnad, drift och underhåll av dessa infrastrukturer, men mycket forskning genom nyttjande och användarstöd). De digitala infrastrukturer som nämns i direktivet är också i hög grad horisontella infrastrukturer. Utredningen avser därför att avgränsa definitionen av digital infrastruktur som behandlas här till sådan infrastruktur som är understödjande (engelska: enabling infrastruc- ture) till forskning och forskningsinfrastrukturer. Dessa digitala infrastrukturer har en hårdvarukomponent, men användarna är i regel främst intresserade av tjänsterna de erbjuder. De digitala infra- strukturerna som utredningen behandlar är inte generell it-infra- struktur eller digital infrastruktur som används inom den egna myn- dighetens verksamhet (även om anställda inom myndigheten kan an- vända infrastrukturen), utan resurser som tillhandahålls andra myn- digheter. Denna typ av understödjande digital infrastruktur är tjänsteleve- rantör till andra forskningsinfrastrukturer, då de kan tillhandahålla tjänster som nätverk, lagring och metadatatjänster till användarna av forskningsinfrastrukturen. Understödjande digitala infrastrukturer fungerar i bästa fall sömlöst mellan organisationer och forsknings- infrastrukturer som använder dem. Till exempel bör en forskare inte behöva fundera på vilken infrastruktur de använder för inloggnings- tjänsten för en portal, eller vilken nätverksleverantör de ska välja för att flytta sin forskningsdata. På samma sätt som det är svårt att dra gränsen mellan bibliotek och arkiv, är det svårt att dra gränsen för vad som bör räknas som understödjande digital infrastruktur för forskning. Till exempel kallas bibliotek, arkiv och forskningsdatabaser ofta för digitala infrastruk- turer och är en grundförutsättning för forskningen inom vissa om- råden. Utredningen menar att dessa digitala tillgångar utgör olika Särskilt om digital infrastruktur källor till forskningsdata, och är alltså inte understödjande tjänster på samma sätt som de digitala infrastrukturerna nämnda i direktivet. Utredningsdirektiven har tagit upp SNIC som en av de centrala digitala infrastrukturerna för forskning. Denna infrastruktur har länge klassats som nationell forskningsinfrastruktur och delar av den även som nationell forskningsanläggning (se avsnitt 3.6). Utred- ningen menar att forskningen blivit mer datadriven på ett sätt som innebär att storskaliga beräkningar är standardverktyg för en stor del av forskningen. Därför kan ett system för storskaliga beräkningar betraktas som understödjande digital infrastruktur då tillgången till tjänsterna är det centrala för forskningen, jämfört med tidigare be- hov av närhet till infrastrukturen.6 6.2Swedish National Infrastructure for High Performance Computing: SNIC Infrastructure for High Performance Computing (SNIC) är en nationell infrastruktur för högpresterande beräknings- och lagringsresurser (m.a.o. superdatorer). Utöver den fysiska infra- strukturen tillhandahåller SNIC även avancerat användarstöd till svenska forskare. SNIC består av flera olika datorsystem för att möta olika behov inom forskningen, t.ex. resurser för stora parallella be- räkningar, för beräkningar som kräver storskalig datalagring, forsk- ning på känsliga data och forskning inom artificiell intelligens. Under tidiga inrättade regeringen ett råd för högprester- ande datorsystem (HPD).7 Rådet placerades vid Tekniska Forsknings- rådet (TFR) och hade övergripande ansvar för fördelning av resurser för investering och drift av sådana system. avskaffade man och flyttade rådets medel till för Naturvetenskap (FRN). Dessa medel slogs ihop med det särskilda anslaget för dyrbar vetenskaplig utrustning som togs över av Veten- skapsrådet 2001 när myndigheten bildades. I stället skrev regeringen i sin instruktion till att myndigheten ska fördela medel till högpresterande datorsystem. Regeringen tog bort denna 6Tidigare var superdatorer lika mycket forsknings- och utvecklingsprojekt som de var digital- infrastruktur. utvecklas komponenterna och arkitekturen för superdatorer i forsknings- och utvecklingsprojekt i huvudsak separat från uppbyggnad och drift av infrastrukturen. 7Upphävd förordning (1994:945). Särskilt om digital infrastruktur skrivning i sin instruktion till under 2018.8 Univer- sitet och högskolorna har heller inga instruktioner eller uppdrag som rör högpresterande datorsystem. är huvudman för SNIC.9 Verksamheten vid SNIC benämns inte specifikt i några myndigheters instruktioner eller re- gleringsbrev. Den digitala infrastrukturen styrs genom frivillig sam- verkan mellan tio lärosäten. Lärosätena som ingår i samverkan om SNIC möts i en s.k. stämma där de diskuterar strategiska frågor som rör SNIC. För den operativa verksamheten har har utsett en styrgrupp till SNIC, som i sin tur har utsett en före- ståndare till infrastrukturen. SNIC:s administration är liten och består av 10 anställda, inklusive föreståndaren, vid univer- sitet. All annan personal som tillhandahåller drifts- och användar- stöd är distribuerade och anställda vid olika lärosäten. Beräknings- och lagringsresurserna vid SNIC är fysiskt placerade vid sex olika datorcenter. Datorcentrena är vid , , Kungl. Tekniska högskolan, univer- sitet, och . Varje dator- center har, utöver SNIC, annan verksamhet som är antingen an- gränsade eller nära sammanflätat med SNIC:s verksamhet. Till exempel har flera av universiteten (även andra lärosäten än de listade) egna storskaliga beräknings- och lagringsresurser som räknas som lokala infrastrukturer och som inte ingår i det gemensamma inom SNIC, av olika skäl.10 Samarbeten med andra myndigheter, internationella aktörer, forsk- are och näringslivet sker främst på indirekta sätt och genom universitetens egna datorcenter. Varje datorcenter, som ingår i SNIC, har en egen föreståndare och styrgrupp. Det mesta samarbete med näringslivet sker genom datorcentren vid lärosätena. Privata aktörer kan genom forskarsamarbete få till- gång till beräknings- och lagringsresurserna vid respektive dator- center, som ibland är en del av resurserna inom SNIC. 8Jämför Förordning (2009: 975) SFS 2018:17 och SFS 2016:1260. 9Uppsala universitet: . 10I vissa fall är resurserna finansierade av andra finansiärer, som EU och privata finansiärer, med tillhörande villkor. Särskilt om digital infrastruktur kommer även att privata aktörer finansierar delar av uppbyggnaden av infrastrukturen, vilket blir till gagn för alla forskare vid svenska lärosäten. Vissa datorcenter erbjuder även privata aktörer beräk- nings- och lagringstjänster samt stöd, mot avgifter.11 Omfattningen är svår att urskilja. På samma sätt som SNIC erbjuder upphandling och driftsstöd till forskningsinfrastrukturer vid lärosätena, tillhandahåller vissa datorcenter stöd till myndigheter (andra än lärosäten) som har be- hov av storskalig beräknings- och lagringskapacitet. Exempel på sådana är SMHI12 och ()13. Forskande myndigheter (godkända medelsförvaltare av ) har även tillgång till resurserna som tillhandahålls via SNIC. Det betyder att de får söka om beräkningstid på SNIC:s resurser i konkurrens med forskare vid universitet och högskolor. SNIC är främst finansierad av och lärosätena som samverkar om infrastrukturen. Infrastrukturens finansieringskällor är i störst utsträckning statliga bidrag och anslag. Men SNIC attra- herar även EU-finansiering och stora donationer från privata aktö- rer, där och och är de största donatorerna. Den privata finansieringen är oftast till uppbyggnad av superdatorer vid de lokala datorcentren vid lärosätena, men det före- kommer att dessa resurser inkluderas i SNIC-samarbetet. hanterar SNIC i särskild ordning (likt ) då budgeten är betydande och infrastrukturen extra viktig, eftersom den påverkar forskningen i många ämnesområden. Universitet och högskolor finansierar SNIC utifrån en egen beräkningsmodell för nyttjande av infrastrukturen. Lärosätenas bidrag till verksamheten är främst i form av naturabidrag. Den statliga finansieringen av SNIC uppgick till , varav Vetenskaps- rådet bidrag till SNIC var 100 miljoner kronor.14 Tekniska högskolan: /hpc-services/costs-for-using-pdc-resources- 1.932289. 12SMHI samarbetar med : . 13IRF samarbetar med : . 14Vetenskapsrådet, Inriktningsförslag för organisering av svensk e-infrastruktur för forsk- ning, Rapport, 2020. Särskilt om digital infrastruktur Beräkningsresurserna vid de olika datorcentrena som inte finan- sieras inom ramen för SNIC, prioriteras och finansieras på olika sätt beroende på ändamål och universitetens interna processer. Det är vanligt att personalen vid datorcentrena arbetar både med den egna lokala infrastrukturen och den gemensamma inom SNIC. SNIC tillhandahåller även drift och underhåll av beräknings- och lagringsinfrastruktur till andra forskningsinfrastrukturer. Ämnes- specifika forskningsinfrastrukturer måste själva säkra finansieringen för dedikerade beräknings- och lagringsresurser för sin verksamhet. 6.2.3SNIC på den internationella arenan ingår, med anledning av SNIC:s verksamhet, i flera internationella samarbeten och projekt (inom och EU) och får bidrag från internationella forskningsfinansiärer för de pro- jekt som de deltar i. Infrastrukturen är också engagerad i flera inter- nationella infrastrukturer som motsvarar SNIC:s verksamhet. , som SNIC:s huvudman, är i vissa fall själv partner i internationella samarbeten och i vissa fall genom . är ofta medlemmar i de internationella digitala infrastrukturerna som involverar en fysisk beräkningsinfrastruktur, till skillnad från samarbeten kring kodutveckling, standarder, proto- koll, identifierare och liknande för storskaliga beräkningar. Det svenska engagemanget i de internationella digitala infrastrukturerna brukar ha ansvar för och finansierar medlemsav- gifterna. SNIC finansierar aktiviteterna vid de internationella infra- strukturerna från sin egen budget. 6.3Svensk Nationell Datatjänst: SND Svensk nationell datatjänst (SND) arbetar med att stödja tillgänglig- het, bevarande och återanvändning av forskningsdata. SND har tidi- gare främst arbetat med samhällsvetenskapliga data men har fokuserat på stöd till tillgängliggörandet av forsknings- data inom alla ämnesområden till både forskare och allmänheten. Den digitala infrastrukturen utbildar och informerar, men har även utvecklat en forskningsdatakatalog där det både finns forsknings- data och information om data (metadata) som kan nås via andra data- Särskilt om digital infrastruktur SND har ett brett samarbete med cirka 40 lärosäten och forsk- ande organisationer, som tillsammans samverkar om tillgänglig- görandet av forskningsdata.15 I syfte att ge stöd till forskarna har lärosätena inom nätverket etablerat s.k. Data Access Units () som är lokala kontor med stödfunktion.