sou · H9B369 · 2021-08-20 00:00:00 — Annat som bidragit till utvecklingen är förändrade till- lämpning till följd av en rättslig kvalitetsuppföljning av myndigheten . Utredningens förslag beträffande förmåner vid rehabilitering Förmånen förebyggande sjukpenning ska ersättas med en ny för- mån som ska heta preventionsersättning. Preventionsersättningen ska bestå av preventionspenning och preventionsbidrag. Preventionspenning ska beviljas en försäkrad som gör inkomst- förlust till följd av att han eller hon genomgår en förebyggande medicinsk eller arbetslivsinriktad behandlings- eller rehabiliter- ingsåtgärd i syfte att förebygga sjukdom, att förkorta sjukdoms- tid eller helt eller delvis förhindra försämring av arbetsförmåga. Åtgärden ska behövas för att minst något av syftena ska kunna uppnås och åtgärder kan vara kombinerade. Nedsatt arbetsför- måga eller sjukdom ska däremot inte var en förutsättning för att ersättningen ska kunna beviljas. Preventionsersättning ska, utöver medicinsk behandling och rehabilitering, även kunna beviljas vid förebyggande arbetslivs- inriktade rehabiliteringsåtgärder. Arbetsgivarens arbetsmiljöansvar avgör gränsen för när en sådan åtgärd kan medföra rätt till pre- ventionsersättning. Åtgärder som ryms inom arbetsgivarens före- byggande arbetsmiljöansvar ska inte kunna medföra rätt till pre- ventionsersättning. Preventionsbidrag ska ersätta merkostnader som uppstår i sam- band med förebyggande behandling och rehabilitering för vilken preventionspenning kan beviljas. Dagar med preventionsersättning räknas inte som dagar i sjuk- fall och därmed heller inte som dagar i rehabiliteringskedjan. Det befintliga regelverket för den förebyggande sjukpenningen är omodernt och behäftat med vissa brister. Detta reformförslag syftar till att förmåner vid förebyggande insatser ska förtydligas och ut- vidgas så att även andra förebyggande insatser av arbetslivsinriktad natur ska kunna inkluderas i förmånen. Syftet med denna nya ersätt- ning att det ska bli enklare att delta i förebyggande rehabiliterings- åtgärder. De behandlingsformer som tillämpas skiljer sig från vad som gällde för regelverkets tillkomst. Synsättet på vad som kan anses utgöra en adekvat behandlings- eller rehabiliteringsinsats har också förändrats. Det är exempelvis inte alltid medicinsk perso- nal som utför själva behandlingen, men det kan fortfarande vara en effektiv medicinsk behandling. Förslaget innebär en förändring i fråga om den arbetslivsinriktade rehabiliteringen; denna form av rehabilitering kommer enligt utred- ningens förslag kunna beviljas i förebyggande syfte och därmed alltså även innan en arbetsförmågenedsättning har uppstått. Gränsdrag- ningen för vad som utgör arbetsgivarens förebyggande arbetsmiljö- ansvar blir avgörande för vilka situationer sådan arbetslivsinriktad rehabilitering kan bli aktuell. Avgörande för ersättningsfrågan är om den aktuella insatsen med- för att den försäkrade gör inkomstförlust. En förändring i ersättnings- frågan jämfört med den nuvarande förebyggande sjukpenningen är att den nya förmånen ska kunna beviljas steglöst, för ersättnings- förlust baserat på hela timmar. Rehabiliteringspenning ska beviljas steglöst för inkomstförlust motsvarande den tidsåtgång som rehabiliteringen tar i anspråk. För att rehabiliteringspenning ska kunna beviljas krävs att en försäkrad har nedsatt arbetsförmåga med minst en fjärdedel. För insatser som överstiger är ersättningen steglös, mot- svarande tidsåtgången för rehabiliteringsinsatsen. I det fall en person har rätt till både rehabiliterings- penning och sjukpenning ska den försäkrade endast beviljas reha- biliteringspenning. Ersättningen ska i så fall motsvara den totala omfattningen av den försäkrades nedsatta arbetsförmåga. Dagar med rehabiliteringspenning ingår i rehabiliteringskedjan men arbetsförmågan ska inte bedömas mot de fasta tidsgränserna i kedjan. Syftet med förslaget är bl.a. att rehabiliteringspenning i högre ut- sträckning än ska möjliggöra för den försäkrade att på ett flexibelt sätt kunna delta i arbetslivsinriktad rehabilitering och sam- tidigt kunna få ersättning enligt SFB i de fall inkomstförlust uppkom- mer. Utredningen anser också att de nuvarande reglerna om rehabi- literingspenning och sjukpenning försvårar ett flexibelt upplägg av den arbetslivsinriktade rehabiliteringen, Utredningen kan konstatera att en tänkbar nackdel med att reha- biliteringspenningen kan beviljas steglöst är att det kan bli svårare både för den försäkrade och att få överblick över ersättningen och mycket ersättning som ska betalas ut. Utredningen bedömer dock att fördelarna med att den försäkrade får ersättning för den faktiska inkomstförlust som han eller hon gör för deltagan- det i en rehabiliteringsinsats väger över nackdelarna. ska se till att den försäkrades behov av rehabi- litering är klarläggs , men senast dag 60 i sjukfallet. En förklaring till att arbetslivsinriktad rehabilitering sker i mindre uträckning är att sådan rehabilitering sätts in allt senare i sjukfallen. har inom ramen för sitt samordningsuppdrag ansvar för att säkerställa att behovet av rehabiliteringsåtgärder utreds i ärendena. ska i samråd med den försäkrade se till att behovet av rehabilitering klarläggs och att de åtgärder som behövs för en effektiv rehabilitering vidtas. Detta betyder också att kan få god kännedom om såväl de medicinska insatserna som de arbetsplatsinriktade insatserna som pågår. Utredningen anser att det behövs ett större fokus på tidiga klarläggande utredningar för att den försäkrades behov av reha- bilitering ska kunna klarläggas och adekvata insatser sättas in i rätt tid. Insatser bör för det mesta sättas in när en tydlig anknytning arbetsplatsen fortfarande finns kvar. Detta är vanligast tidigt i ett sjukfall. Vartefter sjukfrånvaron blir längre blir oftast också anknyt- ningen till arbetsplatsen allt svagare. I vissa fall innebär också en längre sjukfrånvaro att den försäkrade även kan ha blivit uppsagd. är det viktigt att även beakta att viss försiktighet bör iakt- tas vid överväganden av vilka utredningsinsatser och rehabiliterings- åtgärder som ska sättas in. En del åtgärder kan få effekten att sjuk- fallen förlängs i stället för att förkortas. Det finns också en risk att rehabiliteringsinsatser som inte varit behövliga ibland ändå genom- förs, vilket bl.a. kan medföra förlängda sjukfall. ges i uppdrag att sammanställa statistik över vilka insatser som ersätts med preventions- och rehabiliterings- ersättning. samlar inte in någon fullständig statistik över vilka rehabiliteringsinsatser som ersätts med förebyggande sjuk- penning och rehabiliteringsersättning. Avsaknaden av sådan statistik försvårar bl.a. för att kunna följa upp om syftet med rehabiliteringen som genomförs uppnås. En systematisk upp- följning är avgörande för att öka kunskapen om vilka insatser som är framgångsrika. Det gäller både på individuell nivå och på systemnivå. Som tidigare nämnts behövs också mer studier av effekter av olika former av rehabiliteringsinsatser. Mot bakgrund av nämnda omständigheter anser utredningen regeringen bör ge i uppdrag att utveckla statistik över vilka rehabiliteringsinsatser och förebyggande insatser enligt SFB som försäkrade deltar i. Regeringen bör även bekosta ytterligare forskning kring effekterna av olika rehabiliteringsinsatser. Sådan statistik kan bl.a. användas för forskning om vilka insatser som är ändamålsenliga. En generell utmaning vid konsekvensanalyser av förändringar i olika ersättningssystem är svårigheten att bedöma vilka volymförändringar förslagen medför. Det beror dels på svårigheter att bedöma hur många fler eller färre som kommer att beviljas en viss förmån när regler ändras, dels på att människor beteenden under nya förutsättning ofta är svåra att förutsäga. Beräkningarna och bedömningarna bör därför tolkas med viss försiktighet. Mer övergripande är förslagens viktigaste konsekvenser följande. Utredningen bedömer att statens utgifter på kort sikt kommer öka med 30–under införandeåret och med 70– året därefter. För de berörda myndigheterna Arbetsförmedlingen och kommer fler personer med sjukersättning att påverka administrationskostnaden. För Arbets- förmedlingens del bedömer utredningen att med fler som övergår från arbetsmarknadspolitiska insatser till sjukersättning kommer myndighetens kostnad för administration minska. För Försäkrings- kassans del innebär att fler beviljas sjukersättning ökad administra- tion. Detsamma gäller för hälso- och sjukvården, där läkarutlåtanden om den försäkrades hälsotillstånd kan förväntas öka. Den ökade belastningen i form av intyg för sjukersättning ska dock ställas mot att färre läkarintyg behöver skrivas för löpande prövning av rätt till sjukpenning. Utredningen bedömer dock att belastningen på hälso- och sjukvården sammantaget kommer att öka. Utredningen be- dömer att de administrativa konsekvenserna för berörda myndig- heter och hälso- och sjukvården sammantaget uppgår till 30–90 mil- joner kronor . En del av dessa kostnader är av engångskaraktär varmed administrationskostnaderna under de följ- ande åren kan förväntas vara lägre. Utredningen uppskattar att de administrativa utgifterna uppgår till totalt 10– . Personer som beviljats sjukersättning befinner sig ofta i sjukersätt- ningssystemet . Erfarenheter från tidigare perioder då det varit mer generösa regler för rätten till sjukersättning indi- kerar att ökningen av antalet ersättningstagare kan vara relativt om- fattande. Regelverkens utformning har en viktig betydelse för hur antalet ersättningstagare kan komma att utvecklas. Mot bakgrund av den forskning som gjorts kring regelverkens betydelse för samhälls- ekonomins funktionssätt kan utredningen konstatera att generösare regler har negativa effekter på arbetsutbud, sysselsättning och ekono- I de uppskattningar som utredningen gjort av de lång- siktiga effekterna av utredningens förslag beräknas sysselsättningen bli ca 6 000 personer lägre än om utredningens förslag inte genomförs, kostnaderna för transfereringar blir ca 2,8 miljarder kro- nor högre och den disponibla inkomsten ca 500 miljoner kro- nor högre . Försäkringsutgifterna som andel av BNP beräknas öka . Kommunernas ekonomi kan förväntas påverkas genom minskade utgifter för ekonomiskt bistånd. En del av dem som kan komma att beviljas sjukersättning med utredningens förslag har ersättning från kommunerna via ekonomiskt bistånd. Utredningen beräknar att dessa utgifter kan komma att minska med 10–under införandeåret och med ca 10–därefter. Utredningen uppskattar att omkring 3 000 fler personer kan beviljas aktivitetsersättning till följd av utredningens förslag. Det ökade inflödet av personer till aktivitetsersättning vid nedsatt arbets- förmåga beräknas öka statens utgifter för aktivitetsersättning och andra transfereringar under införandeåret med ca 130 miljoner kro- nor. Utredningen uppskattar att kostnaden under införandeåret blir lägre än eftersom alla som beviljas ersätt- ning under detta år inte kommer ha ersättning . kommer de som beviljats ersättning under införande- året ha ersättning samt att det tillkommer individer som beviljas ersättning under detta år men som inte har ersättning under hela detta år. Åren efter införandet kan utgifterna för aktivitetsersätt- ning därför förväntas öka till ca . Fler personer som beviljas aktivitetsersättning förväntas också öka administrationen för berörda myndigheter. För Försäkrings- kassans del innebär att fler ärenden ska handläggas och utredas vad gäller rätten till ersättning samt att det även blir fler ärenden som ska hanteras vid ansökningar om ny period med aktivitetsersättning (”för- längningsansökan”). Fler kommer även behöva samordning av in- satser. Fler personer kommer även bli aktuella för vilande ersättning och prövotid för studier. En ökad administration för aktiviteter under tid med ersättning kan också förväntas och fler har rätt till särskild ersättning för dessa aktiviteter. Även berörs till viss del av att fler personer som finns i arbetsmarknadspolitiska program kan beviljas aktivi- tetsersättning. Det innebär att tiden i program minskar och därmed insatser som ska administreras än . Liksom vid bedömning av rätten till sjukersättning kommer ett ökat antal ansökningar om aktivitetsersättning innebära att hälso- och sjukvården behöver bistå den försäkrade med läkarutlåtande och intyg. Det innebär att administrationskostnaderna för hälso- och sjukvården kommer att öka. Sammantaget uppskattar utredningen ökningen av de administra- tiva kostnaderna till ca . En del kostnader är dock av engångskaraktär som t.ex. investeringar i it- stöd. De administrativa utgifterna kan därför förväntas minska . Utredningen uppskattar den administrativa kostnadsökningen till . Arbete, studier, uppdrag, m.m. under tid med sjukersättning och aktivitetsersättning De förslag utredningen förslår gällande arbete, studier och uppdrag under tid med ersättning beräknas minska utgifterna för sjuk- och aktivitetsersättning med ca i förhållande till dagens utgifter. bedöms de administrativa utgifter som utredningen har underlag för att beräkna öka Arbetsförmedlingens och Försäk- ringskassans administrativa utgifter med ca . Förslaget har ingen konsekvens för kostnaderna för steglös avräk- ning i sig men bedöms medföra en utveckling av it-stöd. Utredningen uppskattar denna kostnad till ca . Höjda fribelopp steglös avräkning Höjda fribelopp för de som arbetar med steglös avräkning innebär att det blir mer lönsamt att arbeta än . Utredningen har också kunnat konstatera att fribeloppet i hög grad styr arbetsutbudet hos de som väljer att arbeta med steglös avräkning. Många av de som arbetar har inkomster som understiger fribeloppet. Utredning- ens bedömning är att det kommer vara så även med utredningens förslag om höjt fribelopp. Därmed blir effekten på den utbetalda sjukersättningen relativt liten. En ökning med 1 000 personer som arbetar med steglös avräkning kan det komma att minska utbetal- ningen av sjukersättning med ca . Med så pass få personer som berörs av förslaget har det en liten betydelse för För- säkringskassans administration avseende sjukersättning, bostadstillägg och arbetsskadelivräntor. Utredningen uppskattar att administrations- kostnaderna ökar med ca till följd av förslaget. Mer flexibel vilande ersättning vid arbete Införandet av en mer flexibel vilande ersättning vid arbete förväntas ha effekter på den utbetalda sjuk- och aktivitetsersättningen, den enskildes vilja och möjligheter att delta i arbetslivet och på Försäk- ringskassans administration. är det omkring 2 000 personer som arbetar med vilande sjuk- ersättning och lika många som arbetar med vilande aktivitetsersätt- ning. Utredningen bedömer att antalet personer som arbetar med vilande sjuk- eller aktivitetsersättning kan komma att fördubblas med utredningens förslag. Det innebär omkring 2 000 fler personer med vilande sjukersättning och lika många med vilande aktivitets- ersättning. Med fler som arbetar med vilande ersättning minskar utbetalningarna av både sjuk- och aktivitetsersättning. Utredningen beräknar besparing i sjukersättningen till och be- sparingen i aktivitetsersättningen till . Med fler personer som använder möjligheten till vilande sjukersätt- ning ökar också administration. Utredningen upp- skattar sammantaget att de administrativa utgifterna för handlägg- ning av vilande ersättning i sjuk- och aktivitetsersättningarna ökar med . hanteras mycket av handläggningen av den vilande ersättningen manuellt. För att möjliggöra handlägg- ningen av en mer flexibel vilande ersättning krävs därför att ett nytt it-stöd utvecklas. Utredningen uppskattar kostnaden för detta till . Ändring av regelverket för vilande ersättning vid studier Mot bakgrund av att det är så pass få som använder möjligheten till vilande sjuk- eller aktivitetsersättning för att studera och att för- slaget i praktiken inte berör alla med sjukersättning, gör utredningen bedömningen att förslaget åtminstone inledningsvis inte kommer innebära någon större ökning av antalet som studerar med vilande sjuk- eller aktivitetsersättning. En ökning av antalet personer som väljer att studera vare sig det handlar om helt eller delvis vilande ersättning innebär minskade försäkringskostnader i sjuk- och aktivi- tetsersättningen. Om 500 personer som har sjukpenning skulle börja studera och gå från hel till halv sjukersättning skulle det inne- bära en besparing på ca i sjukersättningen. I aktivitetsersättningen är det fler som studerar än i sjukersättningen. Om det blir enklare att ha vilande ersättning för studier kan det också antas att fler av dem som har aktivitetsersättning vill pröva att studera. är det omkring 500 personer som har prövotid för studier och ca 1 700 personer som har vilande aktivitetsersätt- ning för studier. Sammantaget innebär det att ca 2 200 personer antingen har prövotid för studier eller bedriver studier med vilande aktivitetsersättning. En fördubbling av detta antal, dvs. en ökning med 2 000 personer skulle givet att studier bedrivs på halvtid, inne- bära en besparing av aktivitetsersättningen med . Med fler som väljer att studera bedömer utredningen att admini- strationskostnader för kommer att öka. Utred- ningen bedömer att ökningen av de administrativa kostnaderna till följd av förslaget uppgår till . Ökade möjligheter att delta i ideellt arbete etc. med bibehållen rätt till ersättning Förslaget om ökade möjligheter att delta i ideellt arbete etc. med bibehållen rätt till ersättning kan förväntas ha en positiv effekt på antalet personer med sjuk- eller aktivitetsersättning som deltar i sam- hällslivet genom uppdrag, ideellt arbete, fritidsverksamhet m.m. Efter- som detta kan göras utan att varken rätten till ersättning eller stor- leken på den utbetalda ersättningen påverkas har det inga konsekven- ser för utgifterna inom vare sig sjuk- eller aktivitetsersättningen. Däremot har det administrativa konsekvenser för . Förslaget innebär t.ex. ett förtydligande av vilka sysslor som kan utföras utan att de behöver anmälas till och till hur stor del dessa kan utföras. Det leder enligt utredningens mening till att färre fall än behöver anmälas till och därmed behöver också bedöma färre sådana ären- den. Det får vidare administrativa effekter, såsom revideringar av styrande och stödjande dokument samt utbildningar. Sammantaget bedömer dock utredningen att förslaget innebär minskade admini- strativa kostnader för . Ett arbetsmarknadspolitiskt ramprogram inrättas Utredningen föreslår att ett nytt arbetsmarknadspolitiskt rampro- gram ska inrättas för unga försäkrade som beviljats aktivitetsersätt- ning för nedsatt arbetsförmåga och som har behov av sådana insatser från Arbetsförmedlingen som syftar till att den försäkrade ska få eller återfå arbetsförmåga med ersättning och försörja sig genom eget arbete. Utredningen gör antagandet att antal deltagare i ramprogrammet inledningsvis kommer att fördubblas jämfört med hur många perso- ner med aktivitetsersättning som får insatser inom ramen för det förstärkta samarbetet. Det innebär ca 2 200 personer som förväntas delta i det arbetsmarknadspolitiska ramprogrammet för unga med aktivitetsersättning. Jämfört med de ungefärliga kostnaderna 2020 för deltagare med aktivitetsersättning i det förstärkta sam- arbetet innebär det en kostnadsökning med ca . och Arbetsförmedlingen ska tillsammans klar- lägga om försäkrade som uppbär aktivitetsersättning för nedsatt arbets- förmåga kan delta i ramprogrammet. Myndigheternas gemensamma administration av denna kartläggning bedömer utredningen tillsam- man kostar ca 3–för de båda myndigheterna. För tillkommer kostnader för samordning av in- Utredningen bedömer att dessa kostnader uppgår till ca . Förbättrad statistik om aktiviteter enligt SFB Utredningen föreslår att ska ges i uppdrag att ut- veckla statistik över vilka aktiviteter enligt SFB som de försäkrade deltar i. Utredningen förslår att anslås för att För- säkringskassan ska kunna utveckla ett statistiksystem som gör det möjlig att redovisa vilka aktiviteter som ges till personer under tid med aktivitetsersättning. Informationsinsatser om arbete och studier mm. Nya eller ändrade regler innebär alltid, åtminstone inledningsvis, en osäkerhet kring hur regelverket ska tolkas. Information om regler och hur en reform är avsedd att fungera bidrar till vilket genomslag reglerna och reformen får. Utredningen föreslår att regeringen an- slår medel för informationsinsatser till de berörda målgrupperna motsvarande . Utredningens bedömning är att statens utgifter för preventions- penning kommer att öka med ca i förhållande till dagens utgifter för förebyggande sjukpenning. Rehabiliteringspenningen kan förväntas öka med 0,7–1,0 miljar- der kronor givet en ökning med ca 15 000 personer . Ökningen av rehabiliteringspenning motsvaras dock av minskade utgifter för sjukpenning till lika stor del då ersättningarna utbetalas med samma belopp och takbegränsningar. Den sammantagna effekten för statens utgifter vad avser rehabiliteringspenning och sjukpenning blir där att utgifterna förblir oförändrade. I ett längre perspektiv räknar utred- ningen med att en förbättrad rehabiliteringsprocess kan leda till att sjukfrånvaron och utgifterna för sjukpenning minskar. Utredningen uppskattar denna effekt till 0.4–1,. Utredningens förslag kan förväntas öka administrationen för och Arbetsförmedlingen men minska för hälso- och sjukvården. Utredningen bedömer att de administrativa utgif- terna för dessa myndigheter och organisation sammantaget kommer öka. Utredningen saknar dock underlag för att närmare kunna be- skriva denna kostnadsökning. De förebyggande behandlingarna bygger på att den enskilde till- sammans med arbetsgivaren och eller vården tar initiativ till att ansöka om preventionsersättning hos . Med den generellt sett låga medvetandegraden kring vilka möjligheter till ersättning som finns för förebyggande åtgärder bedömer utred- ningen att det kommer ta tid innan dessa möjligheter blir mer kända. Även om informerar såväl arbetsgivare, vården och allmänheten om den nya förmånens möjligheter bedömer utred- ningen att det är en längre process innan preventionspenning används i en mer betydande omfattning än dagens förebyggande sjukpenning. beviljas omkring 10 000 personer förebyggande sjukpenning. Utredningens bedömning är att omkring 5 000 ytterligare personer kan beviljas preventionspenning om utredningen förslag genomförs. Det skulle innebära en ökning av försäkringskostnaderna med ca 90miljoner kronor i förhållande till dagens förebyggande sjukpenning, givet att den genomsnittliga ersättningen är den samma. Med fler personer som beviljas preventionsersättning ökar För- säkringskassans kostnader för handläggning av dessa ärenden jämfört med dagens förebyggande sjukpenning. Ansvaret för att upprätta en plan vid medicinska förebyggande åtgärder förflyttas från hälso- och sjukvården till . Vården ska dock vara Försäk- ringskassan behjälplig vid upprättandet av den plan som beskriver vilka åtgärder som ska vidtas i behandlingsprogrammet. Det innebär att behöver ha fler kontakter med hälso- och sjukvården jämfört med , för att inhämta de uppgifter som be- hövs för upprättandet av preventionsplanen. Även Arbetsförmedlingens administration kan komma att öka. Arbetsförmedlingen är den aktör som bäst kan identifiera behov av förebyggande insatser för arbetslösa. behöva inhämta uppgifter från Arbetsförmedlingen huruvida olika insatser bedöms relevanta för den arbetslöse. Ett ökat antal personer som ansöker om preventionsersättning kommer också innebära att hälso- och sjukvården kostnader för olika behandlingar ökar. Dock gör utredningen bedömningen att om förslaget om att kravet på en separat, detaljerad behandlingsplan och särskilt beslut om denna behandlingsplan slopas minskar admini- strationen för vården i samband med förebyggande behandlingar som kan ge rätt till preventionsersättning.