sou · H9B374 · 2021-09-23 00:00:00 — I regeringsformen angavs att konungens hov stod under hans enskilda styrelse, däremot behandlades inte själva anslaget (§ 48). inleddes en skriftväxling mellan konungen och ständerna vilket ledde fram till en överenskommelse under den första halvan av 1810. Överenskommelsen består av fyra olika dokument: 1.Statsutskottets memorial av , 2.Riksens ständers skrivelse till , 3.Konungens svar enligt statsrådsprotokoll och Innebörden av överenskommelsen var att kungen till förmån för Kronan (staten) avsade sig rätten till avkastningen från samtliga kungsgårdar och kungsladugårdar med tillhörande hemman och lägenheter Historisk bakgrund och utveckling av anslaget till Kungliga Hovstaten mot att statschefen erhöll ett årligt anslag som skulle täcka kostnaderna för hovhållning. Anslaget skulle uppgå till en sådan storlek att det räckte till ”underhållande af en emot Dess wärdighet och Rikets anseende swarande Hof-Stat”. Anslaget stod enligt överenskommelsen under statschefens disposition. Anslaget skulle möjliggöra att statschefen för ”sina återstående dagar” skulle kunna leva oberoende i sin roll som statschef. För en studie av överenskommelsens karaktär se bl.a. Sunnqvist 2021 kapitel 6. 11.3.3Anslaget och dess redovisning från 1810 till 1980-talet Även om överenskommelsen, liksom 48 § regeringsform, innebar att anslaget stod under konungens disposition så framgår det i budgetpropositionerna att anslaget bestod av precisa summor för vissa familjemedlemmar, slott och särskilda utgiftsområden, exempelvis uppvärmning. Precis som hände det att budgetposter flyttades, exempelvis att underhåll av vissa slott utgjorde en titel utanför anslaget. Under den riksdag som sammanträdde 1840–1841 föreslog statsutskott en uppställning av anslagsposterna som skilde Hovstaten från Slottsstaten. Detta innebar att Hovstaten även fortsättningsvis var undantagen från revision men att Slottsstaten omfattades av revision. Vid ingick följande poster i Hovstaten; konungens och kronprinsessans hovhållning inklusive kostnaderna för kronprinsens barn, kronprinsessans handpenningar, kostnader för möblers underhåll på de kungliga slotten, utfodring, ved och kol för de kungliga slotten, polis-, lys-, och renhållning på i . Slottsstatens poster omfattade reparation och underhåll av i samt andra fastigheter i som användes av den kungliga familjen, samt reparation och underhåll av och , , , och park samt . Eftersom ställts till disposition på livstid och utan krav på revision togs den upp under Hovstatens anslagspost. Att lustslotten nu omfattades av revision innebar i praktiken en ändring av överenskommelsen 1809–1810, detta nämndes dock inte i under- Historisk bakgrund och utveckling av anslaget till Kungliga Hovstaten laget som behandlades i (Bramstrång s. 264–270 samt 1840–riksdag, bihang saml. 4, avd. 1 bd 1). Under de följande hundra åren tillämpades denna uppdelning i regeringens proposition och betänkande och utgifterna omfattades av revision som ovan. Däremot flyttades anslaget för polis-, lys- och renhållning från Hovstaten till Slottsstaten utan närmare förklaring . I budgetpropositionerna återfinns anslag inte bara för konungen utan även för olika medlemmar av konungahuset. På samma sätt fördelades anslag till de kungliga slotten . (För en översikt se Sunnqvist 2021 avsnitt 6.4). 1944 föreslogs från förändringar i den budgettekniska hanteringen av Slottsstaten och delar av Hovstaten. Det innebar vissa omflyttningar av olika anslagsposter, framför allt som berörde Slottsstaten. Förslaget innebar bl.a. att uppvärmningsanslaget flyttade till Slottsstaten från Hovstaten och således omfattades av kravet på revision. Även den justering som gjordes budgetproposition innebar en omflyttning när Husgerådskammarens verksamhet flyttades från Hovstaten till Slottsstaten och omfattades därmed av revision. I budgetpropositionen (prop. 1994/95:1) framgick den ordning som gäller än , att anslaget utgör ett samlat anslag. Förarbetena till regeringsform anger att hovet står utanför den offentliga förvaltningen och under statschefens enskilda styrelse (prop. 1973:90 s. 176). De förarbetena behandlar inte anslaget. 11.3.4Årsredovisning av hur anslaget används, Regeringens budgetpropositioner innehåller en redogörelse för verksamheten vid Kunglig Hov- och Slottsstaterna. Syftet med dessa redogörelser är att möjliggöra för att ta ställning till behovet av anslaget. Även om budgetpropositionerna under historien inte varit lika utförliga som kan vi notera att precisa anslagsposter för Hovstaten har angivits. I detta sammanhang bör även nämnas budgetreformen som innebar att utgiftstak och utgiftsramar, mål- och resultatstyrning blev viktigare än detaljreglering. De deskriptiva justeringar som återfinns i budgetpropositionerna tills beror främst på en utveckling i sättet att presentera budgetpropositionen. Historisk bakgrund och utveckling av anslaget till Kungliga Hovstaten 1995 ägde en organisationsförändring rum vid Hovstaten i syfte att effektivisera arbetet och minska de administrativa kostnaderna. Bl.a. innebar detta att de för verksamheten gemensamma arbetsuppgifterna samlades i avdelningar under Riksmarskalken. Med anledning av dessa förändringar uttalade regeringen att alla medel skulle anvisas under ett nytt anslag på statsbudgeten. Anslaget benämndes Kungliga Hov- och Slottsstaterna och anvisades till statschefen som ett samlat ramanslag. 1994/95:KU32) tillstyrkte regeringens förslag och tillade att regeringens anslagsberäkning bör redovisas på ett sådant sätt att den ger ett tillräckligt underlag för bedömning av medelsbehovet. I regeringens efterföljande regleringsbrev för /96 fastslogs att då gällande förordning (1993:134) om myndigheters årsredovisning och anslagsframställning med vissa undantag skulle tilllämpas på , inklusive och Husgerådskammaren. Däremot skulle förordningen inte tillämpas för anslagsposten hovförvaltningen, det som då kallades apanaget. En överenskommelse träffades sedan mellan regeringen och Riksmarskalken som innebar att även fortsättningsvis skulle granska och Husgerådskammaren medan det s.k. apanaget och skulle undantas från granskning av . Däremot åtog sig de Kungliga Hovstaterna att lämna en verksamhetsberättelse, koncentrerad till och Husgerådskammaren med en översiktlig presentation av övrig verksamhet, vilket avsåg Hovstaten. Den första verksamhetsberättelsen för de Kungliga Hovstaterna omfattade följaktligen budgetår 1995/1996 och fick den utformning som nämnts ovan. Det innebär en resultat- och balansinformation samt kommentarer i form av tilläggsupplysningar och noter (prop. 1996/ 97:1 utgiftsområde 1). När inrättades i stället för fördes granskningen av den verksamhet som bedrivs av Slottsstaten och förvaltning över dit (prop. s.73–75). Lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet gjordes tillämplig. Även förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag tillämpas med undantag för resultatredovisning i 2 kap. 4 § på Slottsstaten. Från och med verksamhetsberättelsen 2005 ingår Husgerådskammaren och i redovisningen av Slottsstaten. Historisk bakgrund och utveckling av anslaget till Kungliga Hovstaten Från och med verksamhetsberättelsen 2013 har redovisningen vad avser Hovstaten blivit utförligare. Det är en konsekvens att ett tillkännagivande där angav att en översyn av hur Hovstatens verksamhet redovisades borde äga rum (bet. 2011/12:KU1 s. 14–21, rskr. 2011/12:56). Det framgår numera uttryckligen även att revision utförs av en extern revisor även om revision i praktiken ägt rum . Sammanfattningsvis innehåller verksamhetsberättelsen 2020 för de Kungliga Hovstaterna årsberättelser med resultat- och balansräkning för både Hovstaten och Slottsstaten inklusive tilläggsupplysningar och noter. I noterna framgår vissa inkomster och utgifter, exempelvis hyror och arrenden som inkomster och personalkostnader och resekostnader som utgifter. Verksamheten vid Kungliga Hovstaten Kärnverksamheten i Hovstaten utgörs av konungens officiella uppgifter. Verksamheten vid hovstaten styrs av en hovstadga som beslutas av konungen, den senaste är . har också hand om konungens anslag vad avser levnadsomkostnader, den kungliga familjens privata medel samt stiftelser. Verksamheten är organiserad i , och Informationsavdelningen. ansvarar för den samlade styrningen av de Kungliga Hovstaterna (inklusive Slottsstaten), i organisationen ingår bl.a. kansli, ekonomi- och personalavdelning. ansvarar, genom riksmarskalken, för kontakterna med bland annat riksdag och regering. kan utfärda instruktioner för delar av organisationen. Till är ett antal externa rådgivare och funktioner knutna, såsom Hovförsamlingen, och läkarstaten. Till är även vissa säkerhetsfunktioner knutna. har ansvar för den kungliga familjens programverksamhet och officiella representation. består av tre hovstater (konungens, drottningens och kronprinsessans), , hushållet samt ceremonistaten. Ämbetet står för planering och genomförande av statschefens uppgifter. Dessutom står ämbetet för planering och genomförande av transportverksam- Historisk bakgrund och utveckling av anslaget till Kungliga Hovstaten heten inom Hovstaten samt för arbetet inom det kungliga hushållet inklusive service vid de kungliga residensen. Informationsavdelningens verksamhet omfattar samordning av massmediekontakter och information. I samband med statsbesök och officiella resor utomlands genomför avdelningen massmediearrangemang i samarbete med . Verksamheten vid Kungliga Slottsstaten I Slottsstatens uppdrag ingår att vårda det kungliga kulturarvet och visa detta kulturarv för allmänheten. Det gäller slott och lösöre som ägs av staten och som statschefen disponerar samt sådant som ägs av statschefen eller av olika stiftelser. Att vårda och visa innebär både utgifter och inkomster för Slottsstaten som förutom genom anslaget finansieras med hyres- och arrendeintäkter samt av intäkter från visningar av de kungliga slotten. Husgerådskammaren med ingår i Slottsstaten och svarar för förvaltning, underhåll och vård av det statliga lösöret på de kungliga slotten. Husgerådskammaren vårdar även icke-statligt lösöre. Det bekostas däremot inte av anslaget till Slottsstaten. ansvarar för bevakning och skötsel av de kungliga slotten med tillhörande byggnader, parker, trädgårdar, och skogar. ansvarar dessutom för säkerhetsfrågor vid de kungliga slotten samt it- och telekommunikationsfrågor. De anslagna medlen motsvarande av verksamhetens intäkter . Resterande del härrör från avgifter och andra ersättningar. är en av få monarkier där själva konungahuset visar en stor mängd fastigheter som utgör det kulturarv som bebotts av tidigare monarker vilket också leder till både kostnader och intäkter. Grunden till den uppdelning mellan Hovstaten och Slottsstaten som efter 1840 kom att tillämpas för nutida anslag återfinns . framgick i statsbudgeten precisa summor för vissa familjemedlemmar, slott och särskilda utgiftsområden, det fanns alltså flera anslag. I budgetpropositionerna återfinns anslag inte bara för konungen utan även för olika Historisk bakgrund och utveckling av anslaget till Kungliga Hovstaten medlemmar av konungahuset. På samma sätt fördelades anslag till de kungliga slotten. Revision infördes för Slottsstaten 1840, som uppställningen av anslaget delades upp i två rubriker, Kunglig Slottsstat och Kunglig Hovstat men fortfarande med flera anslagsposter. De förändringar som infördes påverkade framför allt Slottsstaten. flyttades Kungliga Husgerådskammaren och över till Slottsstaten och omfattades därmed av revision. publicerade de Kungliga Hovstaterna sin första verksamhetsberättelse med årsrapporter och vissa bokslut. Från och med verksamhetsberättelsen 2013 har redovisningen vad avser Hovstaten blivit utförligare. Den del av anslaget som genom tiderna har fördelats till medlemmar av den kungliga familjens har alltså framgått i budgetpropositioner, den moderna tillämpningen har dock inneburit en utveckling av hur den delen redovisas genom årsberättelser. Slutligen kan vi notera att det är fastigheter och dispositionsrätten inom Slottsstaten som historiskt sett varit föremål för diskussion framför allt mellan statschef, riksdag och regering. Den verksamheten omfattas av revision och redovisning. 12Överväganden, anslaget till Kungliga Hovstaten Kommitténs bedömning: Kommittén välkomnar en ökad öppenhet vad gäller hur Hovstaten disponerar anslaget. Kommittén noterar att Hovstatens årsredovisning framöver kommer innehålla en redogörelse för hur statschefen fördelat anslaget till medlemmar av den kungliga familjen som utfört officiella uppdrag som åligger statschefen eller anknyter till statschefsämbetet. Årsredovisningen kommer även innehålla en exemplifiering av vilka sorters utgifter som ingår i dessa belopp. I budgetpropositionen riktas anslaget till statschefen. Det framgår även i budgetpropositionen att anslaget delas upp i två delar, Slottsstaten och Hovstaten. Den delen av anslaget som avser Hovstaten betalas ut engångsvis och används bl.a. till personalkostnader och andra kostnader som uppstår p.g.a. statschefens ceremoniella uppgifter. Därutöver fastställer statschefen, genom , en andel av den del som avser Hovstaten till det s.k. rambeloppet. Av rambeloppet fördelas sedan medel framför allt till statschefens hushåll samt till myndig tronföljares hushåll. Statschef, myndig tronföljare samt respektive gemål omfattar den krets av personer som huvudsakligen utför statschefens officiella åtaganden. Kommittén noterar att anslagets fördelning kommer att redovisas i Hovstatens årsredovisning i form av den summa statschefen med gemål samt den summa myndig tronföljare med, i förekommande fall, gemål har tilldelats . I årsredovisningen kommer, som en följd av åtagande, även exempel framgå över kostnader tillhörande rambeloppet. Det kan utgöra alla former av kostnader som en privatperson kan ha, exempelvis kost- Överväganden, anslaget till Kungliga Hovstaten nader som uppstår för skötsel av residensen, hushållskostnader, möbler och kläder. Kommittén välkomnar att anslagets användning till den krets av personer som utför de officiella åtagandena därmed preciseras och blir mer transparent. Kommittén bedömer därmed att den har utfört sitt uppdrag samt att övervägandena uppfyller det som uttrycks i kommittédirektiven. Kommittén noterar även att det kan finnas behov av att statschefen fördelar medel till en inte längre verksam medlem av den kungliga familjen som har utfört betydande insatser i sina officiella åtaganden. På samma sätt kan det finnas behov av att statschefen fördelar medel till någon annan successionsberättigad som behöver utföra officiella åtaganden i syfte att stödja statschefen i sina åtaganden. I den mån fördelning av medel genom rambeloppet sker till de ovan nämnda redovisas detta i årsredovisningen. Kommittén uttrycker sitt stöd för ambitionen i beslut av som klargör vilka personer som kan förväntas tas i anspråk för sådana officiella uppdrag som åligger statschefen eller anknyter till statschefsämbetet. Kommitténs förslag: Förordningen om vissa statliga belöningar och ändringen med förslag om införande av dag för val till som allmän flaggdag ska träda i kraft . Kommitténs bedömning: Det finns inget behov av övergångsbestämmelser. Med hänsyn till nödvändig tid för den fortsatta beredningsprocessen och det förberedelsearbete som kommer att krävas för att bl.a. få till en ändamålsenlig hantering av nomineringar bör förordningen om vissa statliga belöningar träda i kraft . Även ändringen avseende att dag för val till blir allmän flaggdag bör träda i kraft , vilket blir innan nästa val till . Kommittén bedömer att det inte finns behov av några övergångsbestämmelser. I Kommittéförordningen (1998:1474) finns ett generellt krav att statliga kommittéer ska bedöma och diskutera konsekvenserna av de förslag som de lägger fram. Om förslagen i ett betänkande påverkar kostnaderna eller intäkterna för bl.a. staten, ska en beräkning av dessa konsekvenser redovisas i betänkandet. Om ett betänkande innehåller förslag till nya eller ändrade regler, ska förslagens kostnadsmässiga och andra konsekvenser anges i betänkandet. Konsekvenserna ska anges på ett sätt som motsvarar de krav på innehållet i konsekvensutredningar som finns i 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Kommittén lägger fram förslag vad avser belöningssystem och förordningen om de allmänna flaggdagarna, nedan följer ett resonemang om konsekvenserna av dessa förslag. Vi välkomnar de åtaganden gör, detta kapitel avslutas med möjliga konsekvenser av detta. Det föreslagna belöningssystemet är en möjlighet att erkänna och synliggöra insatser som bidrar till vårt samhälle. Syftet med systemet är att hålla samman rikets främsta utmärkelser för förtjänstfulla insatser. Därmed framhävs deras stora belöningsvärde och möjligheterna ökar att viktiga samhällsinsatser belönas. Inrättandet av ett centralt system för belöning framgår i den föreslagna förordningen. Systemet bygger på ett nära samarbete mellan regeringen och Kungl. Kommittén bedömer att det självständiga rådets uppgift är en viktig del för att belöningssystemet ska vara legitimt. De olika alternativen för placering av rådet behandlas i avsnitt 6.5. Den nya regleringen tydliggör det nya systemet, rådets placering och informerar var medborgare kan lämna in nomineringar. Det nya systemet förväntas innebära att myndigheter under regeringen låter sig påverkas av det nya systemet i syfte att nominera förtjänstfulla insatser dit. Därutöver förväntas att myndigheter under regeringen inte delar ut bärbara medaljer för förtjänstfulla insatser om de kan konkurrera med det nya systemet (avsnitt 6.6. Kvinnor har varit starkt underrepresenterade i statistiken över de utmärkelser som delats ut inom ordensväsendet och regeringens utmärkelser. Det är sannolikt att det nya systemets breda ansats vad gäller insatser som påverkar hela samhället kommer påverka fördelningen av utmärkelser vilket bidrar till att könsfördelningen blir jämställd. Till skillnad från hur ordensväsendet användes är det vår avsikt att det moderna belöningssystemet ska identifiera insatser utifrån ett mycket bredare perspektiv jämfört med det som belönades innan ordensreformen , därmed bör det nya systemet leda till att fler personer från olika delar av samhället kommer bli belönade för de insatser de utfört för det svenska samhället. Regleringen påverkar inte det kommunala självstyret eller de skyldigheter har med anledning av medlemskapet i Europeiska unionen. budget bekostar både ordensväsendets ordnar, förutom utmärkelser till den kungliga familjen, och de utmärkelser regeringen delar ut. Dessa kostnader finns , framför allt för de protokollära ordensförläningar som sker i samband med statsbesök. Betänkandets förslag får endast konsekvenser avseende kostnaderna för de icke-protokollära förläningarna. utgör utmärkelser inom ordensväsendet som inte är av protokollär natur ungefär 10–20 och kostnaden överstiger sällan . Kostnaden för de utmärkelser regeringen delat ut överstiger inte den summan . Därtill tillkommer kostnad för arbetskraft att förbereda och bereda ett ordensärende, den är dock liten. Förslaget att återuppta utdelandet av utmärkelser inom det statliga ordensväsendet kommer innebära att antalet utmärkelser som delas ut ökar. Det är emellertid svårt att ange några exakta belopp för utmärkelserna eftersom vi på förhand inte kan veta hur många eller vilka av utmärkelserna som kommer delas ut, produktionskostnaden mellan dem skiljer sig också åt. nadsökning för anslag, utifrån prisläget , kan placeras i intervallet 1,5–4 miljoner och inkludera kostnad för utmärkelser samt administrativ kostnad per utmärkelse till för ordensutmärkelser. Kostnaden kommer bl.a. vara beroende av utmärkelsernas pris men även beroende av vilken sorts utmärkelse som delas ut. När myndigheter under regeringen slutar att dela ut medaljer för förtjänstfulla insatser innebär det en kostnadsminskning för dem. Det förutses gälla framför allt Försvarsmakten som har en kostnad för medaljer för förtjänstfulla insatser i intervallet 90 000–. Därmed torde delar av kostnadsökningen som kommer belasta anslag innebära en motsvarande minskning av kostnader hos Försvarsmakten. Kostnadsökningen som belastar anslag bedöms rymmas inom befintlig anslagsram. Kommittén föreslår att utgår vid nästa tronskifte samt att en flaggdag införs vid dag för val till , som infaller . Det innebär således att de organ som eventuellt har några kostnader i anslutning till att det flaggas vid nästa tronskifte kommer att kunna minska sina kostnader för detta ändamål. Varje ny allmän flaggdag är i viss utsträckning kostnadsdrivande trots att förordningen inte innebär någon skyldighet att flagga för offentliga organ. Det är däremot vanligt att myndigheter under regeringen flaggar när de allmänna flaggdagarna infaller, så även de flesta kommuner och andra offentliga organ. Personal krävs för att både hala och hissa flaggan vid olika tillfällen under . När en allmän flaggdag infaller innebär det att arbetsuppgiften utförs utanför ordinarie arbetstid med de extra kostnader som det medför. Det är allmänt förekommande att tjänsten att hissa och hala flagga ingår i bevakningstjänster som upphandlas. De ökade respektive minskade kostnaderna som är förenade med att lägga till respektive ta bort flaggdagar torde vara marginella så länge det inte är ett stort antal allmänna flaggdagar som infaller som tas bort eller läggs till. Därmed kommer kostnaden för att införa en allmän flaggdag, , vara marginell på samma sätt kommer be- sparingen för att vid nästa tronskifte minska antalet flaggdagar bli marginell. Förslagen kan medföra ett behov av att se över förordningen (1996:931) om salut som har en indirekt koppling till förordningen om de allmänna flaggdagarna. Kommitténs bedömning är att åtagandet som presenteras i kapitel 12 kommer vara kostnadsneutralt för Kungliga Hovstaten liksom för statens budget. Det är vår bedömning att åtgärden kommer leda till ökad öppenhet hos Kungliga Hovstaten. 15.1Förslaget till förordning om vissa statliga utmärkelser I paragrafen finns en bestämmelse om att rikets främsta utmärkelser för förtjänstfulla insatser är: ordensutmärkelser inom Kungl. Serafimer-, Svärds-, Nordstjärne- och Vasaordnarna, och regeringens utmärkelser. Någon motsvarighet till bestämmelsen finns inte i den upphävda ordenskungörelsen. Övervägandena finns i avsnitt 6.2, 6.3 och 6.6.1. En förtjänstfull insats är en insats som har stor betydelse för det svenska samhället, en insats som går utöver det som kan förväntas av en person inom det område där personen verkar och som lämnat ett varaktigt avtryck på samhället. Serafimer-, Svärds-, Nordstjärne-, och Vasaordnarna utgör tillsammans det statliga ordensväsendet. Utmärkelserna inom de olika ordnarna har, i enlighet med ordnarnas stadgar, varierande användningsområden som till viss del överlappar varandra. Serafimerorden används för medlemmar av det svenska kungahuset samt företrädesvis till utländska statschefer vid statsbesök och därmed jämställda. Svärdsorden tilldelas militär personal som inom det militära området har gjort personliga insatser för eller för svenska intressen. tilldelas med tonvikt på insatser med anknytning till offentlig verksamhet medan företrädesvis tilldelas för insatser inom privat verksamhet. I Svärdsorden ingår också Militärkorset som är en utmärkelse som särskilt delas ut för tapperhet i strid. För liknande insatser som kräver mod och rådighet kan medaljer med banddekoration tilldelas icke militär personal, t.ex. personal inom . Sammantaget är tillämpningsområdet för ordnarna sådant att alla former av förtjänstfulla insatser som någon utfört kan komma ifråga för utmärkelser inom någon av ordnarna. Med regeringens utmärkelser aves merure labores, För medborgerlig förtjänst, För berömliga gärningar, För omsorgsfull renvård och Professors namn.