sou · H9B373 · 2021-09-02 00:00:00 — The figure summarises the Inquiry’s proposals on the allocation of responsibilities in the electric road system. Actors in the electric road system for roads operated by the state One of the starting points of the Inquiry’s terms of reference is that the design of the regulatory framework for charging and user eligibility should ensure that administrative costs do not increase more than necessary. The Inquiry advocates a relatively simple allocation of respon- sibilities, based as far as possible on existing legislation. This alloca- tion of responsibilities means that the Swedish Transport Admini- stration is the party responsible for the provision of state electric roads, both in terms of infrastructure and of the supply of electricity to vehicles using the electric road facility. is responsible for levying the user charge. It is proposed that this be done in similar to how the agency handles road infrastructure charges. However, there are some differences due to other metrics being handled, such as energy consumed. The alloca- tion of responsibilities is similar to that for road infrastructure charges, which simplifies administration and most likely facilitates imple- mentation. It also ensures predictability for electric road users. The Inquiry considers that it should be the that issues regulations on technical requirements for electric road vehicles. It should be possible for the to set technical requirements for electric road facilities when procuring the facilities. These requirements must be non- discriminatory, objective and transparent. Conditions for access to a state electric road facility The Inquiry considers that the should be authorised to issue regulations on: •conditions for access to an electric road facility, •conditions relating to restrictions on the supply of electricity from an electric road facility, and •conditions for disconnection or exclusion of electric vehicles from an electric road facility. In addition to the requirement that the electric road vehicle meets the technical requirements for access to the electric road system, the conditions for access should include a requirement that the owner of the vehicle has signed a contract with the and has made the requisite payment. The conditions should be non-discriminatory, objective and transparent. The charging system and calculation of user charges The Inquiry proposes that a user charge be levied for the use of an electric road facility. This charge should be levied when an electric vehicle connects to the electric road facility. The owner, or in some cases the occupier, of the vehicle should be liable to pay the user charge. The Inquiry considers that the Swedish Transport Administra- tion, as the road operator, should be the party to levy user charges. should, on behalf of the , make decisions on the application of user charges and other decisions related to the levying of charges, such as review of charging decisions, deferral of payment and exemption from charges. The method of calculating the user charge proposed by the Inquiry means that the costs of operating and maintaining the electric road are allocated on the basis of the kWh consumed by the electric road user. The level of user charges should be calculated on the basis of an assessment of the volume of traffic over a longer period of time, as the number of users is expected to increase over time. The user charge should include: 1.the cost of operation and maintenance of the electric road facility, 2.the cost of operation and maintenance of the associated user authorisation and charging systems, 3.the increased road maintenance costs caused by the electric road facility, and 4.the payment for electricity consumed. The part of the charge relating to the operation and maintenance of the electric road facility shall be determined in such a way that the total revenue from the charge does not exceed the costs referred to in points 1–3 above. The part of the user charge relating to payment for electricity consumed as referred to in point 4 above shall correspond to the cost of purchasing and supplying electricity, including the costs of admi- nistrating the purchase and supply of electricity. should be authorised to issue regulations on the amount of the user charge and whether it is to be based on each section of the electric road network individually or on several sections of the network jointly. The pricing of the user charge can be adjusted for efficient use of the electric road in socio- economic terms, with respect to the capacity of the energy system and the time of day. may issue regulations on the commencement of the obligation to pay charges and the decision on and payment of user charges. Consequences of the Inquiry’s proposals The Inquiry shall propose a regulatory framework for state-owned electric roads, but shall not adopt a position on the extent or location of electric roads. Furthermore, the Inquiry is not tasked with comparing the socio-economic efficiency of electric roads with other solutions for a fossil-free road transport sector. We consider that two of the proposals in the Inquiry have an impact on state finances. Firstly, it is proposed that the user charge be levied over a longer period of time, which will require the state to advance an amount for the operation and maintenance of the electric road. Secondly, the investment in the user authorisation and charging systems linked to the electric road should not be included in the cost base of the user charge and needs to be covered by state funds. It is not yet clear what amounts will be involved. The agencies most affected by the Inquiry’s proposals regarding the allocation of responsibilities in the electric road system are the and the . Special handling will be required for Swedish Armed Forces vehicles. The Inquiry assesses that electric roads will complement statio- nary charging, reducing the size of , preventing bottlenecks in the transport system and ensuring transport efficiency. As the design and construction of electric roads will take time, the contri- bution of electric roads to meeting the transport and climate policy objectives is likely to be limited until 2030. The impact is likely to be greater by around 2040. The Inquiry’s proposals apply to state-owned electric roads. How- ever, the provisions on road construction in the Roads Act also apply to a municipality that has assumed responsibility for operating a public road. The proposed addendum to the Roads Act regarding the consultation procedure will therefore also apply if a municipality were to build an electric road on a public road. The proposed regulation on conditions in electric road systems, including the regulation of the user charge, does not concern muni- cipalities but only roads for which the state is the road operator. Electric roads can also be built by municipalities and private operators. The Inquiry welcomes the provision of electric roads, and plans for the construction of electric roads, by actors other than the The proposals of the Inquiry should not present an obstacle to such development of electric roads. 1.1Förslag till lag om ändring i väglagen (1971:948) Härigenom föreskrivs i fråga om väglagen (1971:948) dels att det ska införas en ny paragraf 2 a, dels att 14 b och 29 §§ ska ha följande lydelse. En elektrisk anläggning avsedd för överföring av elektrisk energi till fordon under färd utgör en Med elväg avses i denna lag en väg som har kompletterats med en anläggning enligt första stycket. Den som avser att bygga en väg ska under arbetet med att upprätta en vägplan samråda med , berörda kommuner och de enskilda som särskilt berörs. Om vägplanen har betydelse för kollek- tivtrafiken, ska samråd även ske med berörda regionala kollektivtrafik- myndigheter. Samrådet ska avse vägens lokalisering, utformning och miljöpåverkan. Om vägplanen innefattar byg- gande av elväg ska samråd även ske med berörda innehavare av nät- koncession enligt ellagen (1997:857) avseende nätkapacitet och el- säkerhet, samt med Elsäkerhets- verket avseende elsäkerhet och elektromagnetisk kompatibilitet. Om vägen kan antas medföra en betydande miljöpåverkan ska 1.samråd också ske med de övriga statliga myndigheter samt den allmänhet och de organisationer som kan antas bli berörda, och 2.samrådet även avse innehåll i och utformning av sådan miljö- konsekvensbeskrivning som ska finnas tillsammans med vägplanen. ska verka för att miljökonsekvensbeskrivningen får den omfattning och detaljeringsgrad som behövs för prövningen av vägplanen. Om den som avser att bygga vägen begär det, ska länsstyrel- sen redovisa sin bedömning i frågan. redovisning är inte bindande. Under samrådet får berörd kommun medge att undantag görs från krav på bygglov för upplag, materialgårdar, murar, plank och trans- formatorstationer. Regeringen får meddela föreskrifter om avgift för färd på en färja. Ytterligare bestämmelser om avgifter för att använda en väg finns i lagen (2014:52) om infrastrukturavgifter på väg. Bestämmelser om avgifter och övriga villkor för tillträde till en elväg som utgör allmän väg och för vilken staten är väghållare finns i lagen (0000:000) om vill- kor i elvägssystem. 1.2Förslag till lag om villkor i elvägssystem Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om avgifter och övriga vill- kor för tillträde till en elvägsanläggning på väg som utgör allmän väg för vilken staten är väghållare. Bestämmelser om byggande och drift av en elväg för vilken staten är väghållare finns i väglagen (1971:948). 2 § I denna lag betyder användarbehörighetssystem: ett system för fordonsidentifiering och tillträde till en elvägsanläggning, som täcker alla funktioner som krävs för operativ ledning och användarbehörig- hetshantering i elvägsanläggningen, avgiftssystem: ett tekniskt och administrativt system som används för uttag av avgifter enligt denna lag, brukaravgift: en avgift för att använda en elväg enligt vad som anges i 5 §, elväg: en väg som kompletterats med en elvägsanläggning, elvägsanläggning: en elektrisk anläggning avsedd för överföring av elektrisk energi till fordon under färd, elvägsavsnitt: en avgränsad del av en elväg, elvägsfordon: ett fordon som är utrustat med en energimottagare genom vilken fordonet under färd får el från en elvägsanläggning, elvägssystem: ett system för överföring av el till fordon i färd på en elväg som består av följande komponenter: 1)elförsörjning via a)anslutning till ett eldistributionsnät, och b)en elvägsanläggning, 2)vägen som elvägsanläggningen är monterad på, vars drift och underhåll måste anpassas till elvägsanläggningen, 3)elvägsfordon, och 4)ett driftsystem som innefattar ett användarbehörighetssystem och ett avgiftssystem. I övrigt har de termer som används i denna lag samma betydelse som i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner och förordningen (2001:651) om vägtrafikdefinitioner. Tekniska krav på elvägsfordon 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om tekniska krav på ett elvägsfordon. Villkor för tillträde till en elvägsanläggning mm. 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.villkor för elvägsfordons tillträde till en elvägsanläggning, 2.begränsningar i tillgången till el från en elvägsanläggning, och 3.villkor för frånkoppling av elvägsfordon från en elvägsanlägg- ning, respektive uteslutning av elvägsfordon från elvägssystemet. 5 § Brukaravgift ska tas ut vid användning av en elvägsanläggning. 1.kostnader för drift och underhåll av elvägsanläggningen, 2.kostnader för drift och underhåll av tillhörande användar- behörighets- och avgiftssystem, 3.de ökade kostnaderna för vägunderhåll som elvägsanläggningen orsakar, och 4.ersättningen för förbrukad el. Den del av brukaravgiften som avser drift och underhåll av elvägs- anläggningen och elvägen ska bestämmas så att de totala avgifts- intäkterna inte överstiger summan av kostnaderna enligt första stycket 1–3. Den del av brukaravgiften som avser ersättning för förbrukad el enligt första stycket 4 ska motsvara kostnaden för inköp av levererad el, inklusive kostnader för administration av inköp och leverans av el. Brukaravgiften får differentieras utifrån nätkapacitet och tid . Avgift då brukaravgift inte betalats i rätt tid 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om beslut om avgifter med anledning av att brukaravgift inte har betalats i rätt tid. 7 § Om en avgift enligt 5 § eller en avgift som har meddelats med stöd av 6 § inte betalas i rätt tid, ska avgiften lämnas för indrivning. Regeringen får meddela föreskrifter om att indrivning inte behöver begäras för ringa belopp. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om in- drivning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske. Ett beslut enligt föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen gäller , om inte något annat anges i beslutet. 8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om 1.huruvida kostnadsunderlaget för brukaravgiften ska avse ett elvägsavsnitt för sig eller flera elvägsavsnitt gemensamt, 2.vilka fordon som ska omfattas av avgiftsplikt, 4.avgiftspliktens inträde, och 5.beslut om och betalning av brukaravgift. Denna lag träder i kraft [ ]. 1.3Förslag till förordning om villkor i elvägssystem Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om avgifter och övriga villkor för tillträde till en elvägsanläggning som monterats på en allmän väg där staten är väghållare. 2 § De termer och uttryck som används i denna förordning har sam- ma betydelse som i lagen (0000:000) om villkor i elvägssystem, lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner och förordningen (2001:651) om vägtrafikdefinitioner. 3 § tar upp brukaravgift på de elvägar som omfattas av lagen (0000:000) om villkor i elvägssystem. För räkning ska Transportstyrelsen besluta om brukaravgift, förseningsavgift och tilläggsavgift samt verkställa upp- börd av sådana avgifter. Beslut får fattas med stöd av uppgifter i vägtrafikregistret eller motsvarande utländska register. fattar beslut om frånkoppling av elvägsfordon från en elvägsanläggning, respektive uteslutning av elvägsfordon från el- vägssystemet. 4 § Brukaravgift ska betalas för ett elvägsfordon som när avgifts- plikten inträder enligt 6 § 1.är infört i vägtrafikregistret eller motsvarande utländska register, 2.brukas med stöd av saluvagnslicens. 5 § Ägaren av ett avgiftspliktigt elvägsfordon är betalningsskyldig för brukaravgiften. Som ägare av elvägsfordonet anses 1.den som när avgiftsplikten inträder är eller bör vara upptagen som ägare i vägtrafikregistret, 2.i fråga om ett elvägsfordon som används med stöd av salu- vagnslicens, den som när avgiftsplikten inträder innehar licensen, eller 3.den som när avgiftsplikten inträder är upptagen som ägare i ett utländskt register motsvarande vägtrafikregistret eller, om inne- havare finns registrerad i det utländska registret, innehavaren. 6 § Avgiftsplikt inträder när ett avgiftspliktigt elvägsfordon an- sluter till en elvägsanläggning. 7 § Ett beslut om brukaravgift ska fattas för varje elvägsfordon, för vilken avgiftsplikt enligt 6 § har inträtt. Varje beslut ska avse en kalendermånad och fattas senast den 20 i kalendermånaden efter den månad som beslutet avser. Om mer än en person under en kalendermånad blivit betalnings- skyldig för samma elvägsfordon, ska ett avgiftsbeslut fattas för varje betalningsskyldig. Brukaravgift ska betalas senast den i den andra kalendermånaden efter den månad som beslutet avser. 8 § Om brukaravgift inte betalas inom föreskriven tid, ska en för- seningsavgift tas ut av den betalningsskyldige med . För- seningsavgift får tas ut av en betalningsskyldig högst en gång per fordon och kalendermånad. Beslut om förseningsavgift ska fattas dagar efter dagen då den aktuella avgiften skulle ha betalats. Förseningsavgift och obetald brukaravgift ska betalas senast efter dagen för beslutet om förseningsavgift. 9 § Om brukaravgift eller förseningsavgift inte betalas inom den tid som anges i 8 § tredje stycket, ska en tilläggsavgift tas ut av den betalningsskyldige med . Tilläggsavgift får tas ut av en betalningsskyldig högst en gång per elfordon och kalendermånad. Beslut om tilläggsavgift ska fattas dagar efter dagen då brukaravgift och förseningsavgift skulle ha betalats. Tilläggsavgift, obetald förseningsavgift och obetald brukaravgift ska betalas senast efter dagen för beslutet om tilläggsavgift. 10 § Transportstyrelsen ska ompröva ett beslut om brukaravgift, förseningsavgift eller tilläggsavgift som har fattats genom auto- matiserad behandling, om den betalningsskyldige begär det eller det finns andra skäl. Brukaravgift, förseningsavgift eller tilläggsavgift som har påförts vid omprövning ska betalas senast efter beslutsdagen. Bestämmelserna om ändring av beslut i 38 § förvaltningslagen (2017:900) tillämpas inte i fråga om beslut enligt första stycket. 11 § När Transportstyrelsen på eget initiativ omprövar ett beslut, ska omprövningsbeslutet fattas senast efter dagen för det första beslut som fattats i frågan. En begäran av den betalningsskyldige om omprövning ska ha kommit in till Transportstyrelsen senast efter dagen för det första beslut som fattats i frågan. Om Transportstyrelsen på eget initiativ har omprövat ett beslut, ska en begäran om omprövning av beslutet ha kommit in senast efter beslutsdagen. När Transportstyrelsen på den betalningsskyldiges begäran om- prövar ett beslut om förseningsavgift eller tilläggsavgift, får myndig- heten till den betalningsskyldiges fördel ompröva de avgiftsbeslut som föregått förseningsavgiften eller tilläggsavgiften, även om tiden för att begära omprövning av dessa beslut har gått ut. 12 § Brukaravgift, förseningsavgift och tilläggsavgift ska betalas till Transportstyrelsen genom insättning på ett särskilt konto för avgiftsbetalningar enligt denna förordning. Avgifterna anses ha betalats den dag då betalningen har bokförts på det särskilda kontot. 13 § Transportstyrelsen får, efter ansökan från den betalnings- skyldige, bevilja anstånd med betalning av brukaravgift, försenings- avgift eller tilläggsavgift. 14 § Anstånd med att betala brukaravgift får beviljas om 1.det är tveksamt hur stort belopp som kommer att behöva betalas, eller 2.den betalningsskyldige har begärt omprövning av eller över- klagat beslutet och det skulle medföra betydande skadeverkningar för den betalningsskyldige eller annars framstå som oskäligt att betala avgiften. Anståndstiden ska bestämmas till längst efter dagen för beslutet i den fråga som har föranlett anståndet. 15 § Anstånd med att betala förseningsavgift eller tilläggsavgift får beviljas om den som avgiften gäller har begärt omprövning av eller till förvaltningsrätten överklagat 1.beslutet om förseningsavgift eller tilläggsavgift, eller 2.beslutet i den fråga som har föranlett förseningsavgift eller tilläggsavgift. Anstånd vid omprövning får dock inte beviljas om anstånd med betalningen har beviljats enligt första stycket i avvaktan på en omprövning av samma fråga. Anståndet ska gälla fram till dess att Transportstyrelsen eller förvaltningsrätten har meddelat sitt beslut eller längst efter dagen för beslutet. 16 § Bestämmelserna i 65 kap. 4 § första stycket och 7 § skatte- förfarandelagen (2011:1244) ska tillämpas i fråga om anstånd med betalning av brukaravgift, förseningsavgift och tilläggsavgift. 17 § Transportstyrelsen får, självmant eller efter ansökan av den betalningsskyldige, besluta att brukaravgift, förseningsavgift eller tilläggsavgift helt eller delvis inte ska tas ut, eller ska återbetalas, om det skulle framstå som uppenbart oskäligt att ta ut avgiften. 18 § I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser om överklagande till allmän förvaltningsdomstol. Ett beslut som har fattats genom automatiserad behandling av uppgifter får inte överklagas innan det har omprövats enligt 10 §. Ett överklagande av ett sådant beslut innan det har omprövats ska behandlas som en begäran om omprövning enligt 10 § första stycket. 19 § Ett beslut som rör en fysisk person överklagas till den för- valtningsrätt inom vars domkrets personen hade sin hemorts- kommun när beslutet i saken fattades. Med hemortskommun avses den kommun där personen var folkbokförd året före det år då beslutet fattades. Bestämmelserna i 67 kap. 8 § skatteförfarandelagen (2011:1244) ska tillämpas i fråga om behörig förvaltningsrätt för juridiska personer. 20 § För räkning ska Transportstyrelsen se till att en obetald fordran lämnas för indrivning enligt 15 § lagen (0000:000) om villkor i elvägssystem. Vid indrivning gäller 3–9 §§ indrivningsförordningen (1993:1229). Indrivning behöver inte begäras för en fordran som understiger om indrivningen inte krävs från allmän synpunkt. Uteslutning av elvägsfordon från elvägssystemet 21 § Ett elvägsfordon får uteslutas från elvägssystemet om brukar- avgift som avses i 1 § eller avgift som har meddelats med stöd av 8 § första stycket eller 9 § inte har betalats inom föreskriven tid. Rätt att utesluta elvägsfordon från elvägssystemet inträder dock först när 1.den totala avgiftsskulden uppgår till mer än , och 2.minst två månader har gått från den dag då ett belopp över- stigande senast skulle ha betalats. Ett elvägsfordon får vidare uteslutas från elvägssystemet vid brott mot de tekniska krav som gäller. 22 § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter 1.om tekniska krav på elvägsfordon, 2.om villkor för tillträde till en elvägsanläggning samt övriga villkor i elvägssystemet, såsom villkor avseende begränsningar i tillgången till el för elvägsfordon, inklusive rätt att frånkoppla el- vägsfordon vid nätkapacitetsbrist, samt 3.om betalning, anstånd, befrielse och återbetalning enligt 13–16 §§. 1.om brukaravgiftens storlek, och 2.om brukaravgiften ska grundas på ett elvägsavsnitt för sig eller på flera elvägsavsnitt gemensamt. 1.4Förslag till lag om ändring i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. att 2 § ska ha följande lydelse. Under indrivningen gäller bestämmelserna i 7 kap. 14 § utsöknings- balken om företrädesrätt vid utmätning av lön för böter och viten samt för fordringar som påförts enligt bestämmelserna i 1.lagen (1972:435) om överlastavgift, 2.lagen (1976:206) om felparkeringsavgift, 3.vägtrafikskattelagen (2006:227), 4.lagen (2006:228) med särskilda bestämmelser om fordonsskatt, 5.lagen (1994:419) om brottsofferfond, 6.skatteförfarandelagen (2011:1244), 7.lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga fordon, 8.19 kap. socialförsäkringsbalken, 9.lagen (2004:629) om trängselskatt, eller 10. lagen (2014:52) om infra- 10. lagen (2014:52) om infra- strukturavgifter på väg, i fråga om strukturavgifter på väg, i fråga om avgifter på allmän väg. avgifter på allmän väg, eller 11. lagen (0000:000) om villkor i elvägssystem, i fråga om brukar- Sekretess gäller i verksamhet som avser bestämmande av infra- strukturavgift på väg eller brukar- avgift på elväg, avgift med anled- ning av att infrastrukturavgift eller brukaravgift inte har betalats i rätt tid, eller fastställande av underlag för bestämmande av sådana avgifter för uppgift om en enskilds personliga eller ekono- miska förhållanden.I beslut om sådana avgifter som avses i första stycket hänför- liga till infrastrukturavgifter gäller dock sekretessen endast för upp- gift om vilken betalstation bilen har passerat och tidpunkten för denna passage. I beslut om sådana avgifter hänförliga till brukar- avgifter gäller sekretessen endast för uppgift om tid och plats för anslut- ning till en elvägsanläggning.39 1.5Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)