sou · H9B367 · 2021-07-30 00:00:00 — Det gjordes när en tillfällig skattereduktion infördes för att stimulera till att tillvarata skadat virke i samband med stormen , den s.k. 50-kronan. Denna tek- nik ansågs motiverad i den katastrofsituation som stormen med- förde och har aldrig använts i ”normallägen”. Sammanfattningsvis är utredningens bedömning att en ny skatte- reduktion inte är en lämplig teknik för nu aktuell skattekompensation. 4.2.6En svensk version av det norska jordbruksfradraget I indelas inkomsten i alminnelig intäkt och personintäkt. Den alminnelige intäkten består lite förenklat av alla inkomstskattepliktiga inkomster som lön, inkomst av näringsverksamhet (såväl kapital- intäkt som personintäkt), skattepliktig aksjeinntekt och andra kapita- lintäkter inklusive överlåtelsevinster. I den alminnelige intäkten ingår således både kapitalinkomster och arbetsinkomster. Från summan av dessa intäkter dras alla avdrag, bl.a. avdrag för löneintäkters förvär- vande, till eget pensionssparande och ränteutgifter. alminnelige inkomsten medges ett ”grundavdrag”. Beskattningen sker proportionellt som fördelas mellan kommunen, fyl- ket och staten. Till denna ”grundbeskattning” kommer skatt på personintäkt. Detta är den del av den skattepliktiga inkomsten som hänför sig till eget arbete. Därför ingår bl.a. lön, pensioner (har sin grund i eget arbete) och personintäkten (nettoinkomst) av enskild näringsverk- samhet. Ränteintäkter och andra kapitalintäkter utgör inte person- intäkt. Inget avdrag medges från denna inkomst. Personintäkten utgör underlag för trinnskatt och trygdeavgift (sociala avgifter). Trinnskatt tas ut progressivt i flera steg (trinn) och blir då en form av toppskatt. Den tas ut med a) b) c) respektive d)16,i olika inkomstskikt. Trygdeavgift utgår med olika procentsatser beroende på typ av inkomst och för annan närings- intäkt . Även det svenska skattesystemet indelar inkomster i arbetsin- komster och kapitalinkomster, dock med en annan systematik. Alla kapitalinkomster beskattas i inkomstslaget kapital, vilket inkluderar kapitalinkomsten för enskilda näringsidkare som beräknas genom räntefördelning. Avdrag medges för bl.a. kapitalförluster och ränte- utgifter. Beskattningen sker proportionellt och skat- ten är statlig. Arbetsinkomsterna indelas i två inkomstslag, inkomst av tjänst (efter avdrag för löneintäkters förvärvande) och nettoinkomst av enskild näringsverksamhet (minskad med företagssparande i form av olika skattebetingade konton, t.ex. skogskonto, och fonder, t.ex. ex- pansionsfond samt kapitalinkomstdelen beräknad genom reglerna om räntefördelning). Från summan av inkomst av tjänst och närings- verksamhet dras vid skatteberäkningen av ett grundavdrag. Beskatt- ningen sker progressivt genom uttag av kommunalskatt (kommun och landsting), statlig inkomstskatt (över viss nivå) och egenavgifter (avdragsgill i inkomstslaget näringsverksamhet) (med många justeringar). Det norska jordbruksfradraget görs mot virksomhetsinntekt som utgör alminnelig inkomst vilket ger en effekt om . Skälen för det norska jordbruksfradraget Det norska föreslog för införandet av ett jordbruksavdrag vid bestämmandet av positiv intäkt från jord- och hagebruksvirksomhet. Förslaget hade sin bakgrund i att i jord- bruksuppgörelsen för infördes en reduktion av jordbrukets målpriser och avsikten var att kompensera för detta genom ett så- dant avdrag. Det norska jordbruksfradraget, reglerna Det norska jordbruksfradraget görs mot alminnelig intäkt till en per- sonlig skattebetalare som uppfyller minst ett av villkoren nedan: •Skattebetalaren har haft intäkt från verksamhet i form av jord- bruk och/eller trädgårdsskötsel (gartneri og hagebruk). •Skattebetalaren har drivit biskötsel (honungsproduktion) och/ eller pälsdjursuppfödning även om driften drivits utan anknyt- ning till jordbruk eller trädgårdsskötsel (gartneri og hagebruk). Vad är jordbruk och ”hagebruk”? Huvudregeln är att skattebetalaren måste ha bott på driftsenheten i enlighet med folkbokföringsreglerna under mer än halva intäktsåret. Det finns inget krav på att skattebetalaren äger driftsenheten. Jord- brugsfradrag kan ges till en person som hyr eller arrenderar drifts- enheten om villkoren i övrigt är uppfyllda. Fradrag kan ges även om intäkten fastställs skönsmässigt på grund av att inkomstdeklarationen inte lämnas eller har stora brister, under förutsättning att villkoren för avdrag är uppfyllda. Som jordbruk och ”hagebruk” räknas verksamhet som genom bruk av jord och/eller genom hållande av husdjur producerar mat eller foder. Som jordbruk eller ”hagebruk” räknas i detta avseende också gartneridrift, odlande av blommor och andra plantor på friland eller under glas, plast och liknande samt förädling (tiltrekking) av plantor (produktion av plantor från frö eller sticklingar). Som jordbruk och ”hagebruk” räknas också pälsdjursnäring, avel, uppfödning (till ) och uppstallning av häst under för- utsättning att detta sker med utnyttjande av gårdens produktions- medel och vid användande av egenproducerat foder om gårdens pro- duktionsmedel till huvudsaklig () del används. Även biskötsel räknas som jordbruk och ”hagebruk”. Som utgångspunkt för bedömningen finns ett villkor att omfatt- ningen av de ovannämnda aktiviteterna av sig själv är tillräckliga för att det ska föreligga jord- och ”hagebruks”verksamhet som ger rätt till jordbruksfradrag. Andra aktiviteter som ingår som en integrerad del av jordbruksverksamheten kan efter omständigheterna räknas med i en värdering om det föreligger verksamhet. Intäkt vid hållande av alpakka omfattas också av reglerna om jord- bruksfradrag. Intäkt av skogsbruk och renskötsel ger inte rätt till jord- bruksfradrag. Krav på utövande av verksamhet För att få jordbruksfradrag är det en förutsättning att skattebetala- ren driver verksamhet av det slag som angivits ovan mer än halva intäktsåret. Det är vidare en förutsättning att verksamheten består av produktion av egna produkter. Det är inget villkor att skattebeta- laren själv deltar aktivt i jordbruksverksamheten. Jordbruksfradrag ges till producenten, dvs. den som utövar jord- bruksdriften. Arrendator av jordbruksegendom kommer därför nor- malt att vara berättigad till avdraget om bosättningskravet uppfylls. Den som arrenderar ut jordbruksmark kan normalt inte få jord- bruksfradrag. Undantag från detta är de fall då denne själv bedriver verksamhet med en inte obetydlig produktion av egna produkter från gårdsbruket och uppfyller kravet på bosättning. Ensam arvinge som tar över den avlidnes skulder beskattas tillsam- mans med den avlidne året efter dödsfallet, Arvingen träder då in i den avlidnes skattepositioner. Detsamma gäller för efterlevande make/ maka/sambo som ”overtar i uskifte og for dødsbo.” Om det finns fler arvingar eller den ensamme arvingen inte över- tar ansvaret för den avlidnes skulder uppstår ett dödsbo som är ett eget skattesubjekt. Dödsboet träder in i den avlidnes skattepositio- ner. Den som övertar verksamheten på skiftet, träder in i dödsboets skattepositioner. Har den avlidne för dödsfallet inte uppfyllt kraven på bo- och driftstid enligt ovan kan en ensam arvinge/efterlevande/ dödsboet medräkna den avlidnes bo- och driftstid vid bedömningen av om de uppfyller kraven. Dödsboet kan uppfylla bosättningskravet i en övergångsfas även om ingen av arvingarna faktiskt bor på egen- domen. Jordbruksfradraget medges med med ett belopp motsvarande verksamhetsintäkten. Verksamhetsintäkt överstigande berättigar till jordbruksfradrag . Verksamhetsintäkt överstigande ger maximalt avdragsbelopp om Jordbruksfradraget kan bara ges mot positiv intäkt. Maxgränsen på gäller per skattebetalare per in- täktsår och per driftsenhet. Även om en skattebetalare driver flera avdragsberättigade verksamheter kan denne inte få mer än ett jord- bruksavdrag. Men maxgränsen beräknas utifrån summan av verksam- heterna. Makar som bor på samma driftsenhet kan bara få ett gemensamt jordbruksfradrag med en maxgräns. Det gäller oavsett om makarna driver en gemensam verksamhet eller var och en driver sin verksam- het på var sin driftsenhet. Bor makarna på var sin driftsenhet och driver två åtskilda verk- samheter får de var sitt jordbruksfradrag. Detta gäller oavsett om be- skattas som makar eller separat. Makar som bor på var sin driftsenhet men driver båda driftsenheterna som en verksamhet kan välja att registrera verksamheten som ett ”bolag med deltakerfastsetting” och får då två jordbruksfradrag. Jordbrukare som har olika driftsenheter samarbetar ofta med gemen- samma driftslösningar genom olika former av samdrift. I sådana fall medges varje deltagande jordbrukare var sitt jordbruksfradrag med var sin maximigräns. Om flera skattebetalare driver jordbruks- och/eller ”hagebruks”- verksamhet gemensamt på samma driftsenhet medges de bara ett jord- bruksfradrag med en maximigräns. Fradraget fördelas utifrån intäkts- fördelningen. Jordbruksfradraget ska inte reducera inkomstunderlaget för beräk- ning av personintäkt. Det fråndras intäkten i den kommun där jord- bruksintäkten är skattepliktig. Vad som utgör en driftsenhet värderas konkret. Normalt är en egen- dom bara vara en driftsenhet men på vissa villkor kan en egendom delas upp i flera driftsenheter som var och en kan ge grundlag för krav på ett fradrag under förutsättning att de brukas av olika perso- ner. Det är en förutsättning att varje driftsenhet har ett visst omfång och en viss storlek med hänsyn till produktionen. Om en del av en driftsenhet utarrenderas kommer jordägaren att ha rätt till jordbruksfradrag bara om han själv står för driften av en inte obetydlig produktion på gården (gårdsbruket). Det kan då bli två driftsenheter på samma jordbruksegendom. Om jordägare och arrendator närstående (i nær familie) kan de inte få mer än ett jord- bruksfradrag med en samlad maximigräns. Fradraget fördelas i för- hållande till fördelningen av produktionsintäkten. Då en person äger/hyr/driver flera egendomar ses dessa normalt som en driftsenhet, t.ex. där det är naturligt att anse driften av egen- domarna som en verksamhet. Brukar en arrendator också en annan egendom, som han äger eller hyr, tillsammans med den arrenderade ses den samlade verksamheten som en driftsenhet med avseende på jordbruksfradraget. I ett bolag med ”deltakerfastsetting” där deltagarna deltar med var sin jordbruksegendom som brukas av bolaget (samdrift) blir var och en av egendomarna en driftsenhet om villkoren för respektive egendom är uppfyllt. Jordbruket bedrivs genom ett driftsaktiebolag Något jordbruksfradrag är inte möjligt för aktiebolag. Närmare om ”fradragsgrundande” intäkter Jordbruksfradraget beräknas utifrån verksamhetsintäkt i jordbruks- och/eller ”hagebruks”verksamhet. Om vad som ska utgöra jordbruk och ”hagebruk” se ovan. Nettointäkten från nedan angivna aktiviteter kan tas med i under- laget för jordbruksfradrag om aktiviteterna drivs i anslutning till jord- bruks- eller ”hagebruks”verksamheten. •Utnyttjande av jakt- och fiskerättigheter. •Uttag av jord, sand, sten och torv. •Plockande (sanking) av bär, kottar, mossa, tång, alger och lik- nande. •Utförande av tjänster för andra med användande av betydande driftsmedel som nyttjas till i egen jord- och skogs- bruksverksamhet eller uthyrning av sådana driftsmedel förutsatt att aktiviteten ingår som en del i jordbruksverksamheten och inte utövas som en självständig verksamhet. Även nedanstående intäkter ska tas med i underlaget om aktiviteten drivs i anslutning till jordbruks- eller ”hagebruks”verksamheten. •Intäkt vid uthyrning av driftsbyggnader, bostadsbyggnad på gård och annan bostad (s.k. överloppsbyggnad) som tillhör jordbruks- egendomen när uthyrningen inte är en självständig verksamhet. •Intäkt från uthyrning av stugor som tillhör gårdsbruket när ut- hyrningen inte är en självständig verksamhet. •Intäkt vid uthyrning (arrende) av tomter också när tomterna ligger i skog som utgör en egen verksamhet. •Intäkt från utarrenderade fallrättigheter. Vid uthyrning av byggnader inklusive stugor finns det inget krav om att de måste brukas i egen jord- eller skogsbruksverksamhet. För drifts- byggnader finns ett krav på att denna tidigare har varit driftsbyggnad i jordbruksverksamhet. Intäkt vid uthyrning av tomter omfattas av underlaget för jordbruksfradrag oavsett om hyresgästen använder tomten till bostad, fritidsbostad eller annan användning inklusive näringsverksamhet. Kapitalvinster vid försäljning av ovanstående ägodelar tas med i underlaget. Detta gäller dock inte vinster vid avyttring av uthyrda tomter belägna i skog som är egen verksamhet. Biintäkter från annan verksamhet kan tas med i underlaget för jordbruksfradrag när omsättningen inte överstiger . Sjukpenning, föräldrapenning, graviditetspeng och arbeidsavklar- ingspenger som ersätter intäkter som berättigar till jordbruksfradrag ingår i underlaget för jordbruksfradrag med bruttobeloppet. Kostnader, underskott m.m. som reducerar beräkningsunderlaget: Det belopp som jordbruksfradraget ska beräknas utifrån är alla in- täkter av den art som ingår i underlaget minskat med alla kostnader/ underskott som härrör från dessa intäkter. Underlaget ska inte redu- ceras med kostnader som är knutna till annan intäktsgivande aktivitet eller underskott i sådan annan aktivitet. Underlaget ska inte heller redu- ceras med tidigare års underskott. Kostnader som härrör från driftsmedel som brukas både i jord- bruk och skogsbruk inklusive avskrivning fördelas mellan de båda verksamheterna utifrån utnyttjandet. Detta gäller t.ex. traktor. Som tidigare angivits utgör varken nedsatta sociala avgifter, höjt grundavdrag eller en ny skattereduktion lämpliga tekniker för den kompensation på skatteområdet som utredningen ska överväga. En annan teknik måste övervägas. I vårt grannland finns ett system med jordbruksfradrag. Syftet bakom detta avdrag är att kompensera det norska jordbruket för att inkomstnivån inte kan höjas i jordbruksförhandlingar. För svenskt vidkommande är kompensationen motiverad av bl.a. ökade kostnader. Även det svenska syftet talar för att kompensationen borde kunna medges i form av en svensk version av det norska avdraget. Då såväl de två ländernas inkomstskattesystem som målgrupperna för respektive lands kompensation är ganska lika stärker detta denna uppfattning. Enligt uppgifter utredningen inhämtat från fun- gerar det norska systemet bra och effektivt såväl sett ur kompensa- tionssynpunkt som sett ur tillämpningssynpunkt. En annan omständighet som måste tillmätas betydelse är hur lätt- förståeligt och tydligt systemet för kompensation är. Detta är inte minst viktigt eftersom det tillsatts två utredningar med syfte att förenkla skattereglerna för de minsta företagen, de som ut- gör enskild näringsverksamhet. Några större förenklande lagregler- ingar har förslagen ännu inte medfört. Detta och den omständigheten att de flesta jordbrukare är enskilda näringsidkare medför att detta krav blir särskilt viktigt för nu aktuella förändringar. Utredningen vill erinra om att Lagrådet i samband med företagsskattereform uttalade att den då föreslagna lagstiftningen, som i allt väsentligt fortfarande utgör stommen i dagens beskattnings- system för företagargruppen, fick anses ligga nära gränsen för vad som kan accepteras i fråga om komplexitet. Detta särskilt som den i huvudsak riktar sig till mindre rörelser.7 Enligt utredningens uppfattning ger ett avdrag som görs vid be- räkningen av inkomst av näringsverksamhet en tydlig information om syftet med avdraget och målgruppen som ger en stor pedagogisk effekt. Det kommer inte att nämnvärt försvåra tillämpningen av skatte- reglerna och avgränsningen i det norska systemet har inte varit sär- skilt problematisk. Det talar för en lösning med ett avdrag som lämp- ligen kan ges namnet jordbruksavdrag. 7Lagrådets uttalande, prop. 1993/94:50 s. 427. Ett införande av jordbruksavdraget ger en möjlighet till en precis identifikation av målgruppen och att således öronmärka skattelätt- naden med avseende på ett generellt stöd för jordbruksproduktion och kompensation för ökade kostnader. Även om reglerna om jordbruksavdrag i sig medför en ökad kom- plexitet leder alternativen: sänkta egenavgifter, höjt grundavdrag och införandet av ytterligare en skattereduktion till en ännu större kom- plexitet. Genom att koppla avdraget till intäkt av visst slag behöver bara denna identifieras. Om avdraget skulle ges på inkomstnivå måste även kostnaderna fördelas. För att få kompensationen är det en fördel om inte jordbrukaren behöver välja att slutbeskatta sin inkomst som arbetsinkomst för att få den. Detta är effekten om alternativen sänkta egenavgifter eller höjt grundavdrag införs. Skattesystemet ska i möjligaste mån vara neutralt och likformigt och reglerna ska inte styra företagare till olika handlingsalternativ. Rent tekniskt kan jordbruksavdraget nämligen ske före såväl räntefördelning som beskattning av inkomst av när- ingsverksamhet. Den skattekompensation som utredningen förslår medför sänkt skatt på jobb och företagande och ska betraktas som en del i en grön skatte- växling. Den andra delen av en sådan skatteväxling beskrivs i kapitel 6 Dieselskatten och innebär en utfasning av den återbetalning av diesel- skatt som jord-, skogs- och vattenbrukets företag kan ansöka om. Förslagen som utredningen lägger fram i detta kapitel syftar till att säkerställa en rättvis spelplan för det svenska jordbruket som age- rar på en global marknad. Utredningen konstaterar att jordbruk i alla EU-länder har särregler kopplade till skatter. Många länder försöker skapa konkurrenskraft för sin inhemska produktion för att möta globala utmaningar. Efterfrågan på livsmedel och biomassa växer på den inhemska marknaden, EU:s inre marknad och världsmarknaden. Livsmedelsförsörjningen är en central del i alla länders politik som allt mer också kopplas till klimatomställningen bland annat genom produktion av förnybar energi. Många länder har identifierat att det krävs en ambitiös jordbruks- och livsmedelspolitik för att stå emot den allt hårdare konkurrensen på den globala livsmedels- och råvaru- marknaden som hållbarhet måste spela en mer framträ- dande roll. Steg bort från en fossilberoende ekonomi leder till skiften på råvarumarknaderna och lyfter än mer fram betydelsen hos de gröna näringarna inom jord-, skogs- och vattenbruket. För att möta ut- maningarna måste ha ett företagsklimat som säkerställer dessa näringars konkurrenskraft och fortlevnad. Det svenska jordbruket ligger i framkant vad gäller hänsyn till klimat, miljö, djurskydd och smittskydd. Dock resulterar inte alla dessa faktorer i ett högre pris på den råvara som produceras trots högre kostnader i produktionen. Bristande lönsamhet gör att nöd- vändiga investeringar skjuts eller uteblir och även- tyrar branschens fortlevnad. Ett minskat skatteuttag skulle öka möj- ligheterna till stärkt lönsamhet, kompensera för högre kostnader som förutsättningarna i leder till och bidra till att det startas fler företag inom de gröna näringarna. Stärkt lönsamhet skulle ge ökade möjligheter för jordbrukare att kunna vidta fler åtgärder för att minska fossilberoendet. Det ger jordbrukare ekonomi att välja insatsmedel med bättre klimatprestanda men också investera i teknik, kunskap och rådgivning som ger bättre resurshushållning. Dessa åtgärder inne- bär annars allt för stora kostnader. För att ska kunna en ta tätposition i klimatomställningen behöver produktionen av livsmedel och biomassa öka. är landet beroende av import för försörjning av livsmedel och biodrivmedel. Utredningen gör bedömningen att utan denna skattekompensa- tion kommer inte det svenska jordbruket att ha möjlighet att ta de högre kostnaderna som ett fossiloberoende jordbruk kommer med- föra. Dessa högre kostnader riskerar att minska lönsamheten och konkurrenskraften vilket kan leda till en minskad inhemsk livsmedels- produktion. Genom att flytta produktionen utomlands kommer den globala miljöpåverkan av svensk konsumtion att öka eftersom det svenska jordbruket har lägre miljö- och klimatpåverkan per produ- cerad enhet än de flesta andra länder. Förslaget om skattekompensation behöver dock kännetecknas av vissa grundläggande omständigheter. Det skatterättsliga stödet för jordbrukare ska vara så effektivt som möjligt, kunna dimensioneras på ett bra sätt och också medföra så lite ökad komplexitet i skatte- systemet som möjligt. Jordbrukare bedriver sin verksamhet i olika företagsformer. De största producenterna av jordbruksprodukter gör detta ofta via ett driftsbolag i aktiebolagets form och som genom ett arrendeavtal får tillgång till ägarens jordbruksfastighet. De flesta jordbrukare be- driver dock sin näringsverksamhet som enskild näringsverksamhet, dvs. via företagsformerna enskild firma respektive enkelt bolag. Det finns även de som bedriver sin jordbruksproduktion via handels- bolag, kommanditbolag och ekonomisk förening. Enligt utredningens uppfattning ska inte företagarnas val av företagsform styra varför stödet ska ges oberoende av val av företagsform. Kompensationen ska med beaktande av syftet bakom kompensa- tionsåtgärderna riktas till de som är producenter, dvs. aktiva jord- brukare. Detta oavsett om jordbruket bedrivs på egen mark eller på arrenderad mark. Den ska däremot inte ges till de som endast arren- derar ut sin mark. Utredningen förslår att ett jordbruksavdrag införs. Avdraget ska baseras på företagens intäkter. Jordbruksavdraget ska omfatta före- tag inom jord-, skogs- och vattenbruk. Avdraget utgör ena delen i en s.k. grön skatteväxling där den andra delen utgörs av en utfas- ning av den återbetalning av energi- och koldioxidskatt som jord-, skogs- och vattenbruksföretag har möjlighet att ansöka om . Avdraget kommer att behöva anmälas till som ett statsstöd. Utredningen föreslår ett jordbruksavdrag baserat på jordbrukets in- täkter och som minskar inkomst av näringsverksamhet. Detta leder i sin tur till minskad inkomstbeskattning. Utredningens förslag baseras på det underlag som återfinns i bilaga 3. Nedan återfinns en samman- fattning av förslaget. Utredningen anser att en rimlig nivå är ett jordbruksavdrag dimen- sionerat utifrån av jordbruksintäkten. Det ger en sänkt skatte- belastning för företagen inom jord-, skogs och vattenbruket som för ett genomsnittsår minskar från till . Detta innebär att jordbruksinkomsten måste definieras och iden- tifieras i det praktiska arbetet. Dagens lagreglering med skattelätt- nader för bl.a. energiskatt knyts till yrkesmässig jord-, skogs- och vattenbruksverksamhet (med utgångspunkt i SNI kod 01, SNI-kod 02 och SNI-kod 05.02). Det är lämpligt att knyta även jordbruksav- draget till denna definition även om utredningens förslag också grundas på såväl dagens inkomstskatterättsliga reglering som praxis. I dagens inkomstskattesystem finns regler som knyter an till såväl jordbruk (djurlagerreglerna) som skogsbruk (skogsavdrag och skogs- konto). Det är viktigt att utredningens kompensationsförslag inte leder till nya avgränsningar utan även dagens regleringar i detta system bör kunna ge ledning för avgränsningen. Genom att knyta avdraget till intäkten och inte till kostnaderna kan reglerna hållas rimligt enkla. Jordbruksavdraget ges vidare till pro- ducenten och inte till jordägaren om denne är annan än producenten. Som utgångspunkt bör jordbruksavdrag ges för aktuella intäkter oberoende av producentens företagsform med ett undantag. Det gäller för skogsbruk som bedrivs via ett aktiebolag eller annan juri- disk person. Att beakta de olika företagsformernas systematiska beskattning vid utformandet skulle komplicera reglerna om jordbruksavdrag på ett sätt som inte är motiverat av förenklingsskäl, utredningen knyter därför avdraget endast till jordbruksföretagets intäkt och till samma nivå oavsett företagsform. Utredningen anser vidare att jordbruksavdraget vid en underskotts- situation helt eller delvis bör kunna rullas vidare och tas ett senare år. Systematiskt placeras avdraget in på samma ställe som skogsavdrag.