sou · H9B355 · 2021-07-01 00:00:00 — Det är helt i sin ordning och medför att beskattningen av kontoinnehavaren blir korrekt. Om mottagaren av utbetalningen har ett mikroföretagar- konto ska utbetalningen göras till det kontot för att beskattningen ska bli rätt och inte till något annat konto. En utbetalning från Skatte- verket kan dock vara felaktig och ska det felaktigt utbetalade be- loppet betalas tillbaka enligt bestämmelserna i 13–16 §§ förfarande- lagen. Vid en sådan återbetalning bör kontoinnehavaren kunna återfå den avdragna skatten med stöd av den föreslagna 54 kap. 7 § SFL, på samma sätt som gäller vid återbetalning av inbetalat belopp på grund av reklamation (se avsnitt 8.13.1). En utbetalning från till ett mikroföretagarkonto skulle kunna bli beskattad två gånger. Det skulle till exempel kunna inträffa om kontoinnehavaren tidigare bedrivit en enskild närings- verksamhet och tagit upp inkomsten enligt fakturamodellen. I ett så- dant fall är kontoinnehavaren hänvisad till att ansöka om att till- Övriga regelverk som påverkas av förslaget godoföras källskatten med stöd av den föreslagna rättelseregeln vid dubbelbeskattning i 54 kap. 8 § SFL. beslut om godkännande för utbetalning får över- klagas till allmän förvaltningsdomstol. Vid överklagande till kammar- rätten krävs prövningstillstånd. Detta följer redan av 24 § förfarande- lagen. Samma överväganden som anges angående RUT- och ROT-tjäns- ter bör gälla även tjänster som medför en rätt till skattereduktion för installation av grön teknik. Bestämmelser om detta finns i 67 kap. 36–45 §§ IL. Även för sådana tjänster föreslås att den som innehar ett mikroföretagarkonto kan vara utförare. Om kontoinnehavaren vill kunna begära utbetalning från krävs ett godkännan- de, på samma sätt som avseende RUT- och ROT-avdrag. Förslaget föranleder ändring av 67 kap. 15 a, 16 och 43 §§ IL, 11 kap. 14 § SFL, ändring av 6 och 12 §§ samt införandet av den nya 10§ lagen om förfarandet vid skattereduktion för hushållsarbete och ändring av 6 och 11 §§ samt införandet av den nya 9 a § lagen om förfarandet vid skattereduktion för installation av grön teknik. Grundläggande regler om bokföringsskyldighet finns i bokförings- lagen (1999:1078), förkortad BFL. Fysiska personer som bedriver näringsverksamhet är bokföringsskyldiga, 2 kap. 6 § BFL. Innebörden av begreppet näringsverksamhet utvecklas i prop. 1998/99:130 s. 384. Med näringsverksamhet avses all verksam- het som är av ekonomisk natur och av sådan karaktär att den kan be- tecknas som yrkesmässig. Verksamhetens omfattning har inte någon avgörande betydelse för bokföringsskyldigheten. Lagrets omsättnings- hastighet och förekomsten av kostnader i verksamheten kan dock ha betydelse. Ledning kan ofta hämtas från hur verksamheten bedöms skattemässigt. Om verksamheten ska beskattas i inkomstslaget närings- verksamhet är näringsidkaren också normalt bokföringsskyldig. I nämnda förarbeten ges några exempel på verksamhet som för- anleder bokföringsskyldighet. En hantverkare som driver sin verksam- het i liten skala blir bokföringsskyldig, om det yrkesmässiga momentet är uppfyllt. Den som vid sidan av sin egentliga sysselsättning åtar sig Övriga regelverk som påverkas av förslaget smärre hantverkssysslor för annans räkning kan emellertid som regel inte anses bedriva näringsverksamhet. Detsamma gäller om någon, som i allt väsentligt sysslar med annat, ger ut en eller några böcker. Den som äger eller brukar en fastighet som är klassificerad som näringsfastighet enligt inkomstskattelagen anses alltid bedriva närings- verksamhet. Den som hyr ut en privatbostadsfastighet anses dock aldrig bedriva näringsverksamhet i bokföringslagens mening. De krav som en fysisk person som bedriver näringsverksamhet måste uppfylla för att anses ha fullgjort sin bokföringsskyldighet an- ges i 4 kap. 1 § BFL. Näringsidkaren ska löpande bokföra alla affärs- händelser i verksamheten och för varje affärshändelse ska det finnas en verifikation. Verifikationerna utgör räkenskapsinformation som ska bevaras. En balansräkning ska upprättas och den löpande bok- föringen ska avslutas, antingen med ett årsbokslut eller med en års- redovisning. Det är ovanligt att en enskild näringsidkare är skyldig att avsluta den löpande bokföringen med en årsredovisning. I stället är det van- liga att bokföringen avslutas med ett årsbokslut. Årsbokslutet får upprättas i förenklad form om företaget har en årlig nettoomsätt- ning som normalt uppgår till högst , 6 kap. 3 § andra stycket BFL. upprättar av de enskilda näringsidkarna ett förenklat årsbokslut. I reglerna om förenk- lat årsbokslut har kraven på tilläggsupplysningar tagits bort. Regel- verket har i övrigt synkroniserats med beskattningsreglerna. Avsik- ten är att ett förenklat årsbokslut direkt ska kunna ligga till grund för beskattningen. Som framgår av beskrivningen inträder bokföringsskyldigheten direkt och utan undantag för fysiska personer som bedriver närings- verksamhet. Bokföringsskyldigheten påverkar därmed också den potentiella förenklingseffekten av ett schabloniserat beskattnings- system överlag. Mitt uppdrag omfattar dock inte att lämna förslag på förändringar av bokföringslagen. Jag återkommer till vilken be- tydelse bokföringsskyldigheten har för de samlade effekterna av för- slaget i avsnitt 11.15. Övriga regelverk som påverkas av förslaget 10.2.2Tänkbara ändringar av regelverket Bedömning: För att maximera förenklingspotentialen av det före- slagna schablonbeskattningssystemet skulle bokförings- och redo- visningsreglerna kunna ses över. Störst förenkling bör uppkomma om bokföringsskyldigheten helt kan slopas för en fysisk person som har ett mikroföretagarkonto. Sannolikt kommer en stor del av målgruppen för mikroföretagar- kontot att vara bokföringsskyldiga enligt nu gällande regler. Det gäller dock inte samtliga. De som utför tjänster inom gigekonomin i mindre omfattning kan tänkas ha en verksamhet som inte anses som yrkes- mässig och därför inte omfattas av bokföringsskyldigheten. Innebörden av bokföringsskyldigheten är att kontoinnehavaren är skyldig att löpande bokföra alla affärshändelser i verksamheten. För varje affärshändelse ska det finnas en verifikation som ska be- varas. Alla utgifter i verksamheten måste således bokföras, men de kommer inte att ha någon betydelse för beskattningen. Den förenk- ling som schablonbeskattningen medför genom att utgifterna inte får dras av minskar av att de ändå måste bokföras. Den administrativa bördan av att bokföra utgifterna ska dock inte överdrivas. Den som väljer att använda mikroföretagarkontot för sin verksamhet har sanno- likt få och små utgifter överlag. Att bokföra dessa bör inte vara sär- skilt betungande. Vidare innebär bokföringsskyldigheten att en balansräkning ska upprättas och att den löpande bokföringen ska avslutas, antingen med ett årsbokslut eller med en årsredovisning. De allra flesta med verksamhet av mindre omfattning kan antas upprätta förenklat års- bokslut, vilket har införts för att möjliggöra att bokslutet direkt ska kunna ligga till grund för konventionell beskattning. I sammanhanget bör det emellertid framhållas att det finns digitala lösningar för bokföring i mindre företag som förenklar han- teringen betydligt. Bokföring och redovisning för ett mindre företag kan skötas enbart genom en applikation i telefonen. Appen kan vara integrerad med företagets bankkonto, kan erbjuda stöd för löne- och fakturahantering och möjliggör att utgifter beaktas genom att under- lagen fotograferas med kameran. För den som kan ta till sig nya digi- tala lösningar kan bokföring och redovisning således i praktiken vara mycket enkel att sköta. Övriga regelverk som påverkas av förslaget Bokföring och redovisning är ett viktigt medel för uppföljning och utvärdering av en bedriven verksamhet. Jag bedömer emellertid att kraven på bokföringen skulle kunna sänkas när det gäller verk- samhet med en sådan låg omsättning som är i fråga. Jag har tolkat direktiven som att utredningen inte har mandat att föreslå förändringar i bokförings- och redovisningsreglerna. Sådana förändringar bör dock övervägas om regeringen bedömer att det finns skäl att införa regler om ett schablonbeskattat konto för de minsta verksamheterna. Det alternativ som skulle leda till de största förenklingarna är att helt slopa bokförings- och redovisningsskyldig- heten för sådan verksamhet som beskattas inom ramen för ett mikro- företagarkonto. Ett annat alternativ kan vara att bokföringsskyldig- heten för dessa verksamheter endast innebär ett krav på att bokföra inkomsterna i verksamheten. Därmed skulle ett kontoutdrag från mikroföretagarkontot kunna vara tillräckligt för att uppfylla bok- föringsskyldigheten. Bokföringsskyldigheten skulle även kunna inne- fatta ett krav på ett register över tillgångar i verksamheten i syfte att underlätta övergången till bokföring, redovisning och beskattning enligt de nuvarande reglerna för enskilda näringsidkare. Ett sådant krav torde dock få liten praktisk betydelse eftersom de aktuella verk- samheterna i de allra flesta fall helt kommer att sakna tillgångar i verksamheten. av ett förändrat inkomstbegrepp I detta avsnitt går jag igenom ett antal andra regelverk som innehåller ett inkomstbegrepp som utgår från inkomstskattelagen, och där det krävs en bedömning av om inkomst som betalas till mikroföretagar- kontot också bör omfattas av reglerna. Förutom de nedan angivna regelområdena har jag även sett över behovet av förändringar av reglerna för försörjningsstöd i social- tjänstlagen (2001:453). Försörjningsstödet är dock inte knutet till en konkret, lagreglerad inkomstprövning utan i stället görs en hel- hetsbedömning av behovet av stöd. Det saknas därför anledning att överväga några lagändringar avseende försörjningsstöd. Förslag till ändringar i reglerna om beräkning av pensionsgrun- dande och sjukpenninggrundande inkomst finns i avsnitt 6.9.6. Övriga regelverk som påverkas av förslaget 10.3.1Avgifter som hanteras av Bedömning: Inkomst som beskattas genom ett mikroföretagar- konto bör inte utgöra underlag för public service-avgift, begrav- ningsavgift eller avgift till registrerat trossamfund. Det finns ett antal avgifter som administrerar där stor- leken på avgiften ska bestämmas och anges i beslut om slutlig skatt. I detta avsnitt redogörs för varför dessa avgifter inte bör tas ut på sådan inkomst som betalas till ett mikroföretagarkonto. Bestämmelser om public service-avgift finns i lagen (2018:1893) om finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst. Public service- avgiften har ersatt den tidigare TV-avgiften och tas ut på ett underlag som motsvarar den avgiftsskyldiges beskattningsbara förvärvsinkomst enligt 1 kap. 5 § IL. beräknar och påför avgiften. Avgif- tens storlek ska framgå av beslut om slutlig skatt, 56 kap. 6 § 7 SFL. Inkomster som betalas till ett mikroföretagarkonto och som är undantagna från beskattning enligt inkomstskattelagen kommer inte utan ändring att ingå i underlaget för public service-avgift. Om om- sättningen på kontot skulle föranleda uttag av public service-avgift skulle avgiften tillkomma som en debitering i samband med beslut om slutlig skatt. Inkomsten skulle därmed inte bli fullt ut skattad och klar när skatteavdraget görs. Tillkommande avgiftsdebitering skulle i sin tur kunna undvikas om avgiften anses ingå i skatteavdra- get och avskiljs från detta på samma sätt som egenavgifterna. Det skulle dock vara fråga om ett helt nytt förfarande för att hantera. Bedömningen är att det med hänsyn till de förhållandevis små belopp som detta kan förväntas avse inte är motiverat att införa helt nya regler för uttag av public service-avgift på inbetalningar till mikroföretagarkonto. Av förenklingsskäl lämnar jag därför inte något förslag om ändrad beräkning av underlaget. De flesta som innehar ett mikroföretagarkonto förväntas vara kombinatörer och därför också ha inkomst av anställning i inkomst- slaget tjänst. Sådana inkomster är underlag för public service-avgift. Med hänsyn till att taket för avgiften träder in vid en i sammanhanget Övriga regelverk som påverkas av förslaget låg inkomstnivå bedömer jag att flertalet kontoinnehavare ändå kom- mer att betala full public service-avgift baserat på detta underlag. Bestämmelser om begravningsavgift finns i begravningslagen (1990:1144) och i skatteförfarandelagen. Avgiften betalas av alla som var folkbok- förda i året före beskattningsåret. Underlaget för avgiften utgörs av den avgiftsskyldiges beskattningsbara förvärvs- inkomst. Begravningsavgiften beräknas av i samband med beslutet om slutlig skatt. Avgiften tas ut med den avgiftssats som för beskattningsåret gäller för den enskilde enligt uppgifterna som har lämnats för huvudmännen inom eller den kommun som avgiften ska betalas till, 56 kap. 8 § 2 SFL. På samma sätt som gäller avseende public service-avgiften kom- mer inkomster som beskattas genom mikroföretagarkontot inte att utgöra underlag för begravningsavgift. Av samma skäl som anförs ovan föreslår jag inte heller någon ändring av underlaget för begrav- ningsavgift. Begravningsavgiften har till skillnad från public service- avgiften inget tak, vilket medför att avgiften blir mindre om inkoms- ten betalas till ett mikroföretagarkonto. Även begravningsavgiften utgör dock mycket små belopp. När det gäller begravningsavgiften finns det ytterligare kompli- cerande moment genom att avgiften kan variera beroende på var den fysiska personen är bosatt. Om hänsyn kan tas till bosättning när det gäller begravningsavgift bör samma hänsyn kunna tas när det gäller bestämmandet av inkomstskatt. Jag har dock av förenk- lingsskäl föreslagit att källskatten på inbetalningar till mikroföretagar- konto bör vara en statlig skatt och tas ut med samma skattesats av alla kontoinnehavare utan hänsyn till skillnader i kommunala skatte- satser. Detta också kan sägas vara stöd för att begravningsavgift inte ska tas ut av de aktuella inkomsterna. Avgift till registrerat trossamfund och vissa andra registrerade trossamfund har rätt att få hjälp av staten med att bestämma, debitera, redovisa och ta in av- gifter. Trossamfundet lämnar uppgifter till som under- Övriga regelverk som påverkas av förslaget lag för avgiftsuttaget. Det är den beskattningsbara förvärvsinkoms- ten som är underlag även för dessa avgifter, 3 § lagen (1999:291) om avgift till registrerat trossamfund. Avgiftssatsen följer av de uppgif- ter trossamfundet har lämnat till . Samma resonemang gör sig gällande avseende avgifterna till tros- samfund som avseende public service-avgift och begravningsavgift. Dessutom är avgift till trossamfund en frivillig avgift som bara tas ut av den som samtyckt till detta, viket talar för att betydelsen av att in- kludera denna avgift i underlaget är mindre jämfört med de övriga två. När det gäller avgift till registrerat trossamfund finns det fler om- ständigheter som försvårar avskiljande av en sådan avgift från avdra- gen källskatt. De uppgifter som ligger till grund för debiteringen ska lämnas till beskattningsåret, 5 § första stycket lagen om avgift till registrerat trossamfund. Det inne- bär att avgiftssatsen för det aktuella året inte alltid är bestämd när avdragen källskatt betalas till . Det är därför inte möjligt för att avskilja rätt avgift . Proble- met skulle kunna lösas genom att avskiljer hela årets avgift i efterhand, men det skulle ytterligare komplicera hanteringen för . Jag bedömer därför att inbetalningar till mikro- företagarkonto av förenklingsskäl inte bör utgöra underlag för avgift till registrerat trossamfund. Bedömning: Inbetalningar till mikroföretagarkonto bör inte ut- göra sådan inkomst som beaktas vid inkomstprövningen av studie- medel. Någon förändring av reglerna föreslås inte. Regelverket om studiemedel innehåller bestämmelser om inkomst- prövning, se 3 kap. 16–22 §§ studiestödslagen (1999:1395). Bestäm- melserna innebär i korthet att studiemedel kan sättas ned om den studerande har inkomster som överstiger det s.k. fribeloppet. Fri- beloppet beräknas per kalenderhalvår och varierar beroende på om studierna bedrivs på hel- eller deltid. Som den studerandes inkomst räknas vad som hänför sig till det halvåret av överskottet i inkomst- slagen tjänst, näringsverksamhet och kapital enligt beslut om slutlig skatt för kalenderåret, 3 kap. 19 § första stycket studiestödslagen. Övriga regelverk som påverkas av förslaget Det sagda innebär att inkomster som betalas till ett mikroföretagar- konto inte utan lagändring kommer att beaktas vid inkomstpröv- ningen. Om inbetalningar till mikroföretagarkontot ska beaktas vid inkomstprövningen får överskottet anses motsvaras av bruttoinbetal- ningen efter justering för mervärdesskatt, schablonkostnadsavdrag och egenavgifter, vilket motsvarar av inbetalningarna. Se bilaga 2 för en beskrivning av beräkningen. Det finns skäl både för och emot att kontoinkomster ska beaktas vid inkomstprövningen. Inkomster som schablonbeskattas på mikroföretagarkonto är be- gränsade till . Även om inkomsterna inte skulle beaktas vid inkomstprövningen finns därmed en begränsning av in- komsten i form av omsättningsgränsen för kontot. Vilket belopp av fribeloppet och av inbetalningarna till kontot som är högst beror på om studenten bedriver studier på hel- eller deltid. En begränsning får därför bara betydelse i vissa fall. Vidare går det att kombinera verksamhet som beskattas genom mikroföretagarkonto med en anställning, men inte med verksamhet som beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet. Behovet av en even- tuell begränsning finns därför främst för studenter som förutom kontoinkomsten också har inkomst av tjänst. Om ingen ändring görs kan en student som både har en anställning och bedriver verk- samhet som beskattas genom kontot ha högre inkomster utan att studiemedlet påverkas. Studenter som bedriver verksamhet på loven eller vid sidan av studierna är en målgrupp som kan tänkas dra särskilt stor nytta av enkelheten med mikroföretagarkontot eftersom de kan antas vara mer ovana vid att bedriva verksamhet. Studenter är också överrepre- senterade bland de som tar uppdrag inom gigekonomin i . Det är därför angeläget att inte komplicera reglerna för kontot för den målgruppen genom att införa en ytterligare beloppsgräns i form av fribeloppet. Det vore enligt min mening också olyckligt om stu- denternas entreprenöriella aktiviteter och deltagande i gigekonomin motverkas av att studiemedlen sätts ned på grund av inbetalningar till kontot. Jag föreslår därför inte någon justering av studiestöds- lagen. Bedömningen får främst betydelse för de studenter som både har en anställning vid sidan av sina studier och bedriver verksamhet som beskattas genom ett konto. Att kontoinkomster inte räknas med vid inkomstprövningen kan styra studenters val av beskattningsmodell Övriga regelverk som påverkas av förslaget för näringsinkomster till kontot i stället för till enskild näringsverk- samhet. kan beskattningen enligt konventionella regler vara mer förmånlig vid mycket låga inkomstnivåer, vilket kan tala för att ändå bedriva verksamheten i konventionellt beskattad form. I jäm- förelse med beskattningen av inkomst av tjänst är dock kontobeskatt- ningen mer neutral vid låga inkomstnivåer, givet att även skatte- uttaget genom arbetsgivaravgifterna beaktas. Valet mellan konto och konventionellt beskattad näringsverksamhet påverkas således av fler parametrar än möjligheterna till ett större fribelopp. Bestämmelser om arbetslöshetsförsäkring finns i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. Försäkringen gäller både för arbetstagare och företagare, 1 §. Som företagare räknas en fysisk person som person- ligen bedriver näringsverksamhet enligt inkomstskattelagen och som har ett väsentligt inflytande över verksamheten, 34 §. Det är tydligt att en person som bedriver verksamhet som beskat- tas genom ett mikroföretagarkonto inte kommer att klassificeras som företagare i den mening begreppet har inom arbetslöshets- försäkringen. Det får vidare anses oklart om nedlagd tid i en sådan verksamhet räknas som förvärvsarbete vid bestämmande av det s.k. arbetsvillkoret i 12–15 §§. Utredningens sekretariat har varken haft tid eller tillräcklig kom- petens för att hantera dessa frågor. Jag har i stället påtalat problema- tiken för den pågående utredningen om företagares trygghetssystem (N 2020:04) som ska slutredovisa sitt uppdrag senast den 15 decem- ber 2021. Förslag: Inbetalningar till mikroföretagarkonto ska beaktas vid beräkningen av bidragsgrundande inkomst för bostadsbidrag och bostadstillägg. För den som vid årets ingång fyllt ska kvotering i stället göras . Vid beräkningen av särskilt bostadstillägg ska inbetalningarna i stället kvoteras till . Övriga regelverk som påverkas av förslaget I 93–103 e kap. socialförsäkringsbalken (2010:110), förkortad SFB, finns bestämmelser om bostadsstöd. Med bostadsstöd avses bostads- bidrag, bostadstillägg och boendetillägg, 93 kap. 2 § SFB. Rätten till bostadsbidrag är beroende av personens bidragsgrun- dande inkomst och vissa andra omständigheter, 95 kap. 3 § SFB. Vad som avses med bidragsgrundande inkomst anges i 97 kap. 2 § SFB. Kortfattat kan sägas att bidragsgrundande inkomst utgörs av in- komster som ska tas upp enligt inkomstskattelagen med vissa an- givna justeringar. Motsvarande bestämmelser gäller i princip avse- ende beräkningen av bostadstillägg, se 102 kap. 7 § SFB, och särskilt bostadstillägg, 102 kap. 29 § SFB. Boendetillägg har dock ingen kopp- ling till inkomstnivån. Inbetalningar till ett mikroföretagarkonto ska inte tas upp enligt inkomstskattelagen. De omfattas i stället av en alternativ beskatt- ningsmodell, vid sidan av inkomstskattelagen. Jag bedömer emeller- tid att dessa inbetalningar bör utgöra sådana inkomster som ska be- aktas vid beräkningen av inkomstprövat bostadsstöd. En fråga som uppkommer är om det är inbetalningarna till kontot före eller efter skatt som bör beaktas. Inbetalningarna före skatt är desamma som den skattepliktiga inkomsten på kontot. Inbetal- ningarna efter skatt motsvarar den inkomst som kan disponeras av kontoinnehavaren. Vid bestämmandet av den bidragsgrundande in- komsten för bostadsbidrag enligt 97 kap. 2 § SFB ska överskott i de olika inkomstslagen enligt inkomstskattelagen beaktas. Det är således fråga om nettoinkomsten. När det gäller inbetalningar till mikroföre- tagarkontot får nettoinkomsten anses motsvaras av bruttoinbetal- ningen efter justering för mervärdesskatt, schabloniserat avdrag för utgifter och egenavgifter, vilket motsvarar av inbetal- ningarna. Se bilaga 2 för en beskrivning av beräkningen. Vid beräk- ningen av bidragsgrundande inkomst bör således även av inbetalningarna till ett mikroföretagarkonto beaktas. För den som vid årets ingång har fyllt är kvoten i stället . Skill- naden beror på att äldre betalar lägre egenavgifter och därför får en högre nettoinkomst. Det bör dock noteras att de medgivna avdragen är schabloniserade. Inkomsten kvoteras ned även för den som inte är skyldig att redovisa och betala mervärdesskatt eller som inte har några utgifter. Det kan också förekomma att den som beskattas genom ett mikroföretagar- konto har utgifter som överstiger schablonavdraget. Övriga regelverk som påverkas av förslaget kontoinnehavarens verkliga inkomst därför variera och vara såväl högre som lägre än den framräknade. Det underlag som beaktas i detta avseende räknas fram utifrån en schablon och blir därför inte exakt överensstämmande med kontoinnehavarens faktiska ekono- miska situation. Lagtekniskt bör dessa inbetalningar behandlas som annan inkomst enligt 97 kap. 2 § SFB, vilket innebär att inbetal- ningar ska läggas till den uppräkning som finns i 97 kap. 13 § SFB. När det gäller bostadstillägg bör bidragsgrundande inkomst be- räknas på motsvarande sätt som avseende bostadsbidrag. Även vid denna beräkning ska därför av in- betalningarna till mikroföretagarkonto läggas till. Vid beräkning av bostadstillägg ska även en reduceringsinkomst beräknas.