sou · H9B325 · 2021-04-09 00:00:00 — Utredningen bedömer att grundläggande information (grunddata) om personer, företag, fastigheter och geografi behöver kunna göras tillgänglig för olika aktörer som bedriver samhällsviktig verksamhet i händelse av fredstida kriser eller vid krigsfara och ytterst krig. Det finns också en risk att viktig information för nationens suveränitet helt eller delvis går förlorad vid en väpnad konflikt om inte särskilda åtgärder vidtas i förväg. Att kunna återuppbygga ett samhälle efter en väpnad konflikt kräver att grundläggande informa- tion om vem som är vem, vem som äger vad samt vilka gränser som finns tex. kring fastigheter finns bevarad. Detta var tidigare uppgifter som fanns dokumenterade på papper och som fanns i olika arkiv, men som i princip skulle kunna finnas samlat i en enda server- hall i ett annat land än utan särskilda skydd. I betänkandet digitalforvaltning.nu (SOU 2017:23) redovisas bland annat en genomgång av digitaliseringsarbetet i de nordiska och några ytterligare länder. Majoriteten av de studerade länderna har pekat ut grunddata som en viktig komponent i infrastrukturen och har tagit ett helhetsgrepp över hantering och utlämning av grunddata som säkerställer stabilitet, kvalitet och tillgänglighet för hela den offent- liga förvaltningen. En ny struktur för de statliga myndigheternas arbete med beredskap Det finns även en utveckling inom bl.a. EU kring behovet av att säkerställa den digitala suveräniteten.32 förser ett antal aktörer med grunddata om före- tag. Myndigheten samverkar också med och för att försörja myndigheter och kommuner med grund- läggande information om företag. tillhandahåller den sammansatta bastjänsten för grundläggande uppgifter om företag som försörjer konsumenter med grunddata från dataproducenterna , och Statistiska centralbyrån.33 Lantmäteriet har ett nationellt samordningsansvar för pro- duktion, samverkan, tillhandahållande och utveckling inom området för geografisk information och fastighetsinformation (geodataområ- det). Myndigheten ska bl.a. verka för en nationell enhetlig geodetisk infrastruktur och ansvara för de nationella geodetiska referensnäten. För att säkerställa totalförsvarets krav ska Lantmäteriet samråda med Försvarsmakten, MSB och andra berörda totalförsvarsmyndigheter.34 Lantmäteriet tillhandhåller också ett stödsystem för satellitpositio- nering i , Swepos.35 ansvarar för frågor om folkbokföring och person- namn. Uppgifterna i folkbokföringen ska spegla befolkningens bo- sättning, identitet och familjerättsliga förhållanden så att olika sam- hällsfunktioner får ett korrekt underlag för beslut och åtgärder.36 Myndigheten för digital förvaltning (DIGG) ska samordna och stödja den förvaltningsgemensamma digitaliseringen i syfte att göra den offentliga förvaltningen mer effektiv och ändamålsenlig. Myn- digheten ska ansvara för den förvaltningsgemensamma digitala infra- strukturen.37 , Lantmäteriet, DIGG, MSB samt fick ett regeringsuppdrag att tillsammans etablera ett nationellt ramverk för grunddata inom den offentliga förvaltningen. 32Försäkringskassan (2019), i samhällsbärande verksamhet – risker, lämp- lighet och vägen framåt. 33DIGG m.fl. (2019), Uppdrag om säker och effektiv tillgång till grunddata Slutrapport för regerings- uppdragen (Fi2018/02149/DF, Fi2018/03036/DF och I2019/01060/DF). 34Förordningen (2009:946) med instruktion för Lantmäteriet. 35Många viktiga samhällsfunktioner är beroende av positioneringstjänster. geodetiska infrastruktur består bl.a. av referensnät som på olika sätt ger användarna tillgång till de natio- nella referenssystemen. Swepos är Lantmäteriets stödsystem för satellitpositionering i . Nätverket av fasta referensstationer ger användarna möjlighet till navigeringsstöd och nog- grann positionsbestämning. 36Förordning (2017:154) med instruktion för . 37Förordning (2018:1486) med instruktion för Myndigheten för digital förvaltning. En ny struktur för de statliga myndigheternas arbete med beredskap DIGG ska leda arbetet. Myndigheten leder även arbetet med att tillsammans med , , , , Lantmäteriet, MSB, samt etablera en förvaltningsgemensam digital infrastruktur för informa- tionsutbyte. Samverkan om för beredskapen viktig verksamhet ingår och i samverkansområ- det Ekonomisk säkerhet. Lantmäteriet är utpekat av MSB att ingå i arbetet med samverkansområdena. Myndigheten för digital förvalt- ning och ingår inte i något samverkansområde. Grund- data är inte identifierat av MSB eller Försvarsmakten som någon viktig samhällsfunktion. Däremot framgår det betänkandet En ny säkerhetsskyddslag (SOU 2015:25) att centrala system kopplade till myndighetsutövning liksom stora system med uppgifter som andra system är beroende av kan ha särskilt skyddsvärt innehåll. Begräns- ningar i att få korrekta basuppgifter från systemen eller med icke fungerande informationssystem kan allvarligt skada olika funktioner, t.ex. folkbokföring och olika socialförsäkringar. E-samverkansprogrammet (eSam) är ett samarbete mellan 27 myn- digheter och kommuner och regioner (SKR). Medlemmarna i eSam samverkar om digitala lösningar med fokus på privatperso- ners och företags behov. Samverkan handlar också om digitala lös- ningar som bidrar till medlemmarnas digitala transformation och effektivisering. Utredningen föreslår att beredskapssektorn Försörjning av grunddata inrättas. Utredningen föreslår att DIGG, Lantmäteriet, , och ska ingå i beredskapssektorn. Många tjänster med grunddata som samhället är beroende av till- handahålls genom privata aktörer. Även kommuner och andra myn- digheter än de ovan nämnda har verksamhet med grunddata som kan behöva hanteras inom beredskapssektorn. Utredningen bedömer att myndigheterna inom beredskapssektorn Försörjning av grunddata kommer att behöva analysera och identifiera verksamheter och aktö- En ny struktur för de statliga myndigheternas arbete med beredskap rer som man bör involvera och samarbeta med i arbetet inom bered- skapssektorn. Utredningen ser vidare att det finns tydliga beroende- förhållanden gentemot flera andra beredskapssektorer, varför sam- arbete med dessa kommer att vara en viktig del i arbetet inom beredskapssektorn. Utredningen föreslår att ska utses till sektorsansva- rig myndighet. är bevakningsansvarig myndighet och ansvarar för centrala och kritiska grunddata såsom folkbokföringen m.m. Utredningen noterar även att är värdmyndighet för som bl.a. ansvarar för it-stödet för allmänna val och folkomröstningar. 7.5.6Hälsa, vård och omsorg Beredskapssektorn Hälsa, vård och omsorg ska omfatta de viktiga samhällsfunktionerna hälso- och sjukvård, tandvård, smittskydd, läke- medelsförsörjning samt socialtjänst. Huvudansvaret för att bedriva hälso- och sjukvård i vilar på regionerna.38 Kommunerna ansvarar för hälso- och sjukvård bl.a. när det gäller personer som befinner sig på särskilda boenden eller som vårdas i hemmet. Vårdgivare kan vara offentliga eller privata. Varje region ansvarar som huvudregel för att behövliga smitt- skyddsåtgärder vidtas inom regionens område.39 Folkhälsomyndig- heten ansvarar för samordningen av smittskyddet på nationell nivå. ska därmed ta de initiativ som krävs för att upprätthålla ett effektivt smittskydd.40 Varje kommun ansvarar för inom sitt område. Kommunerna har också det yttersta ansvaret för att enskilda får det stöd och den hjälp som de behöver.41 är enligt förordning (2015:284) med instruktion för förvaltningsmyndighet för verksamhet som rör hälso- och sjukvård och annan medicinsk verksamhet, tandvård, 388 kap. HSL. 391 kap. 8 § smittskyddslagen (2004:168). 401 kap. 7 § smittskyddslagen. 412 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453). En ny struktur för de statliga myndigheternas arbete med beredskap socialtjänst, stöd och service till vissa funktionshindrade samt frågor om alkohol och missbruksmedel. Myndigheten har ett samlat ansvar för att expertis utvecklas och upprätthålls samt att kunskap sprids om katastrofmedicin och krisberedskap inom myndighetens verk- samhetsområde. Vidare ska myndigheten samordna och övervaka planläggningen av den civila hälso- och sjukvårdens och beredskap samt samordna förberedelserna för försörjningen med läke- medel och sjukvårdsmateriel inför höjd beredskap i syfte att upprätt- hålla en katastrofmedicinsk beredskap.42 ansvarar, som nämnts, för samordning av smittskyddet på nationell nivå. ska följa och vidareutveckla smittskyddet samt följa och analysera det epidemio- logiska läget nationellt och internationellt. Enligt förordningen (2013:1020) med instruktion för ska myndig- heten övervaka planläggningen av smittskyddets beredskap och inom sitt ansvarsområde ta initiativ till åtgärder som skyddar befolkningen mot smittsamma sjukdomar och andra allvarliga hälsohot i kris och under höjd beredskap. Vidare ska myndigheten samordna beredskapen mot allvarliga hälsohot enligt lagen (2006:1570) om skydd mot inter- nationella hot mot människors hälsa. Enligt instruktionen ska myn- digheten också på regeringens uppdrag samordna förberedelserna för försörjningen med läkemedel inför allvarliga utbrott av smittsamma sjukdomar.43 ansvarar bland annat för kontroll och tillsyn av läkemedel.44 () har bl.a. i upp- gift att pröva vilka läkemedel som ska vara subventionerade och omfattas av högkostnadsskyddet och att fastställa försäljningspriser. ansvarar för register och it-funktioner som öppenvårdsapotek och vårdgivare behöver ha tillgång till för en patient- säker och kostnadseffektiv läkemedelshantering.45 Inspektionen för vård och omsorg () ansvarar för tillsyn inom hälso- och sjukvård och därmed jämförlig verksamhet, socialtjänst samt verksamhet enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funk- tionshindrade (LSS) i enlighet med bl.a. hälso- och sjukvårdslagen, 42Se förordning (2015:284) med instruktion för . 43Se förordning (2013:1020) med instruktion för . 44Se förordning (2007:1205) med instruktion för . 45Se förordning (2013:1031) med instruktion för . En ny struktur för de statliga myndigheternas arbete med beredskap patientsäkerhetslagen, smittskyddslagen och socialtjänstlagen.46 är vidare tillsynsmyndighet för hälso- och sjukvård i enlighet med det så kallade NIS-direktivet.47 är ett statligt bolag som bedriver verksamhet på öppen-, sluten- och dosmarknaderna enligt samma villkor som övriga apoteksaktörer. och () ägs av staten och har ett särskilt samhällsuppdrag att tillhandahålla ex- tempore läkemedel (individanpassade läkemedel) och lagerbered- ningar till öppenvårdsapotek och hälso- och sjukvård. ägs till hälften av staten och till hälften av kommuner och regioner (SKR). Bolagets huvudsakliga upp- gift är att ansvara för upprätthållandet av nödnumret 112. Samverkan om för beredskapen viktig verksamhet Samverkan mellan aktörer – främst regionerna som huvudmän och berörda statliga myndigheter – sker inom flera forum. SKR har ett nätverk för regionernas beredskapschefer. Vidare har ett nätverk för läkemedelsfrågor (SNÄL). ingår , , i samverkansområdet Skydd, undsättning och vård. Folkhälsomyndig- heten ingår i samverkansområdet Farliga ämnen. Inom smittskydds- området finns även den nationella pandemigruppen och zoonossam- verkansgruppen för sjukdomar eller smittämnen som kan spridas mellan djur och människor. Hälso- och sjukvård är identifierad som viktig verksamhet av För- svarsberedningen, av MSB och Försvarsmakten och av Utredningen om säkerhetsskyddslagen.48 Inom Nato är hantering av stora masskadeutfall en av sju civila förmågor som gör ett land mer civilt resilient (motståndskraftigt).49 46Se förordning (2013:176) med instruktion för Inspektionen för vård och omsorg. 47En närmare beskrivning av samverkansområden och andra indelningar av samhället med relevans för arbetet med civilt försvar finns i kapitel 6. 48Utredningen om säkerhetsskyddslagen: En ny säkerhetsskyddslag. 49Hälso- och sjukvård kan även påverkas av andra civila förmågor som exempelvis okontrol- lerade stora befolkningsrörelser. En ny struktur för de statliga myndigheternas arbete med beredskap Utredningen föreslår att beredskapssektorn Hälsa, vård och omsorg inrättas. , , samt har alla viktiga uppgifter för att säkerställa att hälso- och sjukvården samt olika omsorgsverksamheter fungerar och kan upprätthållas också under kris och höjd beredskap. Utred- ningen föreslår därför att dessa myndigheter ska ingå i beredskaps- sektorn. Utredningen har övervägt om även och ska ingå i beredskapssektorn. Utredningen bedömer att det finns behov av ett nära samarbete med övriga aktörer inom beredskapssektorn men att och inte har sådana uppgifter att myndigheterna behöver ingå i den. Utredningen bedömer att det är tillräckligt att kunna ad- jungera och till beredskapssektorn i den mån det behövs. Utredningen har övervägt om smittskydd kopplat till djurhälso- vård ska ingå i beredskapssektorn då det finns beroenden och sam- verkan mellan smittskyddet för människor och smittskyddet för djur. Resurser i form av laboratorier kan användas för smitta som drabbar både människor och djur och behovet av beredskap för zoonoser behöver ständigt upprätthållas. De myndigheter som utredningen föreslår ska ingå i beredskapssektorn Hälsa, vård och omsorg har emellertid en gemensam utgångspunkt för samarbete i det att de an- svarar för verksamhet som ska bedrivas inom ramen för hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), smittskyddslagen (2004:168), socialtjänst- lagen (2001:453) och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Smittskyddet som reglerar djurhälsovård finns i annan lagstiftning. För att arbetet i beredskapssektorn ska kunna avgränsas och fokuseras till tillräckligt specifika frågor föreslår utred- ningen därför att de myndigheter som ansvarar för djurhälsovården i olika avseenden (, , länsstyrelserna m.fl.) inte ska ingå i beredskapssektorn för Hälsa, vård och omsorg. bedömer utredningen att det finns en god samverkan mellan myndigheter med ansvar för smittskydd för människor respektive djur och att denna samverkan behöver upp- rätthållas för att myndigheterna ska kunna stödja varandra vid allvar- liga utbrott av smitta. Utredningen har också identifierat att och Myndigheten för delaktighet har uppgifter inom beredskaps- En ny struktur för de statliga myndigheternas arbete med beredskap Utredningen har inte närmare analyserat behovet av att dessa myndigheter formellt borde ingå i beredskaps- sektorn. Utredningen föreslår att de föreslagna myndigheterna i beredskapssektorn överväger att adjungera in Statens institutions- styrelse och Myndigheten för delaktighet i arbetet och vid behov lämnar förslag till regeringen om att dessa myndigheter också for- mellt ska ingå i beredskapssektorn. Utredningen konstaterar att hälso- och sjukvårdens funktion är beroende av att det finns en förmåga att ta hand om många avlidna även under mycket ansträngda förhållanden, vilket kräver gemensam planering. Hanteringen av döda och begravningsverksamheten är något som behöver fungera såväl under fredstida kriser som under höjd beredskap och då ytterst krig. Utredningen bedömer att ansva- ret är väl reglerat i lag och rör församlingar och pastorat inom samt och kommuner med som tillsynsmyndighet. Vid händelser med ett stort antal avlidna, exempelvis en pandemi, kan ytterligare åtgärder behövas. Utred- ningen bedömer att beredskapssektorn Hälsa, vård och omsorg be- höver samarbeta med framförallt , men också med begravningsbranschen kring dessa frågor och med fokus på en ökad beredskap för omhändertagande av döda när de normala rutinerna inte räcker till. Utredningen föreslår att beredskapssektorn ska benämnas Hälsa, vård och omsorg. Med hälsa avses här det breda arbetet som också inkluderar folkhälsa och därmed också smittskydd. Med vård avses ett perspektiv som kan inkludera vård i enlighet med principer för vård under krig. Vidare omfattas tandvård. Med omsorg avses här omsorg om barn, unga, äldre och personer med funktionsnedsätt- ning enligt socialtjänstlagen och LSS. nuvarande uppdrag omfattar bl.a. att samordna och övervaka planläggningen av den civila hälso- och sjukvårdens och beredskap. Vidare ska inom sitt verksamhetsområde fullgöra uppgifter50 om allvarliga gränsöverskri- dande hot mot människors hälsa. Myndigheten ska samordna för- beredelserna för försörjningen med läkemedel och sjukvårdsmateriel inför höjd beredskap och för att upprätthålla en katastrofmedicinsk beredskap, och vara sammanhållande myndighet i fråga om 2002 års 50Uppgifterna följer av och rådets beslut nr 1082/2013/EU. En ny struktur för de statliga myndigheternas arbete med beredskap Generaldirektören för ingår i regeringens Krishanteringsråd. Mot bakgrund av nuvarande övergripande upp- gifter att nationellt samordna och hålla samman arbetet med frågor som rör hälsa, vård och omsorg föreslår utredningen att myndig- heten ska utses till sektorsansvarig myndighet. Beredskapssektorn Livsmedelsförsörjning och dricksvatten ska om- fatta de viktiga samhällsfunktionerna primärproduktion av livsmedel och djurfoder, tillverkning, distribution och försäljning av livsmedel, tillagning i storkök av livsmedel, säkra livsmedel inklusive dricks- vatten, smittskydd och säker destruktion, djurens hälso- och sjuk- vård, dricksvattenförsörjning, avlopp samt avfallshantering (i första hand kommunalt avfall). Av de viktiga samhällsfunktionerna inom beredskapssektorn Livs- medelsförsörjning och dricksvatten bedrivs verksamheten till stor del av privata företag på olika marknader men också av kom- muner som ansvarar för storkök i regi, kommunalteknisk försörjning såsom dricksvatten, avlopp och avfall. Myndigheterna som är verksamma inom området har operativa uppgifter som bl.a. rör smittskydd och säkra livsmedel (Statens vete- rinärmedicinska anstalt, och ), djur- hälsovård (och ) samt dricksvatten (). Vid och finns även labo- ratoriefunktioner. Ansvaret för livsmedelskontrollen är delat mellan kommuner, läns- styrelser och . () är förvaltnings- myndighet inom jordbruk, fiske och landsbygd. Myndigheten arbe- tar bl.a. med att skapa förutsättningar för en konkurrenskraftig och hållbar livsmedelsproduktion samt att skydda djur och växter. är expert- och förvaltningsmyndighet på livsmedelsområdet med uppgift att verka för säkra livsmedel och En ny struktur för de statliga myndigheternas arbete med beredskap säkert dricksvatten, redlighet i livsmedelshanteringen och för bra matvanor. I uppgifter ingår också att samordna nationell kris- och beredskapsplanering av dricksvatten- och livs- medelsförsörjning i leden efter primärproduktion. är vidare tillsynsmyndighet för leverans och distribution av dricks- vatten i enlighet med det så kallade NIS-direktivet. Länsstyrelserna arbetar med frågor inom områdena foder- och livsmedelskontroll, djurskydd, allmänna veterinära frågor och led- ning och samordning av åtgärder mot djursjukdomar samt med frågor om lantbruk. Länsstyrelserna utövar enligt lagen om allmänna vattentjänster (2006:412) tillsynen över att kommunen fullgör sina skyldigheter att tillgodose behovet av vattentjänster (vattenförsörj- ning och avlopp). har befogenhet att förelägga kom- munen att fullgöra skyldigheten och ett sådant föreläggande får för- enas med vite. är förvaltningsmyndighet på miljöområdet i frågor om bl.a. kretslopp och avfall. tar bl.a. fram föreskrifter, allmänna råd och annan vägledning inom avfallsområ- det. ger vidare vägledning om reningsverk. Havs- och vattenmyndigheten (HaV) är förvaltningsmyndighet på miljöområdet för frågor om bevarande, restaurering och hållbart nyttjande av sjöar, vattendrag och hav. Myndigheten vägleder om enskilda avlopp och ansvarar för att peka ut områden och anlägg- ningar som är av riksintresse för vattenförsörjningen. geologiska undersökning (SGU) tillhandahåller uppgifter om grundvatten. Samverkan om för beredskapen viktig verksamhet , samt ingår i samverkansområdet Farliga ämnen med fokus på smittskyddsfrågor. ingår även i samverkansområ- det Teknisk infrastruktur utifrån ett livsmedels- och dricksvatten- perspektiv. Livsmedels- och dricksvattenförsörjning har identifierats som viktig verksamhet av Försvarsberedningen, Försvarsmakten, MSB och Utredningen om säkerhetsskyddslagen.51 Inom Nato är resilienta En ny struktur för de statliga myndigheternas arbete med beredskap system för livsmedels- och dricksvattenförsörjningen en av sju civila förmågor som gör ett land mer civilt resilient (motståndskraftigt). Livsmedels- och dricksvattenförsörjning omfattar komplexa flöden och ansvarskedjor med många aktörer, både offentliga och privata. För att samverka med aktörer inom sektorn (inklusive närings- livet) finns flera olika forum, exempelvis Strategiska gruppen för livs- medelskedjan (livsmedelskontroll), Samrådsgrupp för krisbered- skapsplanering av livsmedelsförsörjningen (SKAL) samt Nationellt nätverk för mikrobiologisk laboratorieverksamhet. För sjukdomar eller smittämnen som kan spridas mellan djur och människor finns zoonossamverkansgruppen. För den allmänna dricksvattenförsörjningen ansvarar kommuner och i förekommande fall kommunala bolag (lagen om allmänna vattentjänster). Ett antal statliga myndigheter har uppgifter med olika utgångspunkter som har betydelse för hanteringen av vatten som resurs. Statliga myndigheter har i huvudsak en regelgivande, vägledande och kontrollerande funktion när det gäller dricksvatten- försörjning. har i uppdrag att ansvara för natio- nell samordning av dricksvattenfrågor.52 Den nya samordnings- gruppen ersätter det Nationella nätverket för dricksvatten som fanns –2020. Inom samordningsgruppen hanteras bl.a. frågor som rör krisberedskap och civilt försvar. HaV och SGU ingår i samordningsgruppen liksom representanter från andra statliga myn- digheter, länsstyrelserna, SKR, MSB, branschorganisationen vatten, vattenmyndigheterna53 och kommunerna. är som nämnts central miljömyndighet med ansvar för avfallsfrågor. har ett nationellt avfalls- råd som ska fungera som stöd för myndigheten. I ingår representanter från bl.a. bransch- och intresseorganisationer, myn- digheter, länsstyrelser och kommuner. 52En del av samordningen omfattar gruppen för civilt försvar och krisberedskap. Denna grupp ska verka för att det finns relevant kompetens, expertstöd, kunskapsunderlag och stödmaterial för att bygga en god krisberedskap hos dricksvattenproducenterna och för att vidta för- beredelser och åtgärder som gagnar arbetet med civilt försvar. 53Sverige är uppdelat i fem vattendistrikt. i varje vattendistrikt är utsedd att vara vattenmyndighet. Vattenmyndigheternas uppdrag är att genomföra EU:s vattendirektiv. En ny struktur för de statliga myndigheternas arbete med beredskap Utredningen föreslår att beredskapssektorn Livsmedelsförsörjning och dricksvatten inrättas. , , () och länsstyrelserna54 har, som be- skrivs ovan, centrala uppgifter för arbetet med att säkerställa att det finns goda förutsättningar för landets försörjning av livsmedel och dricksvatten. Utredningen föreslår därför att dessa myndigheter ska ingå i beredskapssektorn Livsmedelsförsörjning och dricksvatten. Utredningen konstaterar vidare att en fungerande avloppshanter- ing är av kritisk betydelse för livsmedels- och dricksvattenförsörj- ningen, inte minst ur smittskyddssynpunkt. Det är viktigt att det finns en samlad beredskap för att säkra tillgången till rent och säkert vatten vid händelse av kris eller höjd beredskap. Utredningen kon- staterar även att dricksvatten och avlopp till stor del omfattar samma verksamhetsaktörer och att man till viss del är beroende av samma insatsvaror för att rena dricksvatten respektive avloppsvatten. I många fall utnyttjas också samma vattentäkt för både dricksvatten och av- lopp.55 Avlopp bör därför ingå i beredskapssektorn Livsmedelsför- sörjning och dricksvatten. har inget ansvar avseende frågor som rör avlopp. I stället ansvarar för att ge vägledning om reningsverk medan Havs- och vattenmyndigheten vägleder om en- skilda avlopp. geologiska undersökning (SGU) har uppgif- ter som rör grundvatten.