sou · H8B324 · 2021-01-01 00:00:00 — Vår bedömning är att utökat samordningsansvar kommer att leda till ökade kostnader för på . Finansiering föreslås genom omfördelning av medel inom statens budget, utgiftsområde 10 anslag 1:6 Bidrag för sjukskrivningspro- cessen. Anslaget ger bidrag till aktörer i sjukskrivnings- och rehabili- teringsprocessen och omfattar, bland annat, bidrag till hälso- och sjukvården om 944 miljoner genom överenskommelse med Kommuner och Regioner (SKR).3 I samband med utgången av 2020 avslutas överenskommelsen med SKR. Vi föreslår därför att medel som frigörs i samband med att överenskommelsen utgår används för att finansiera det utökade samordningsansvaret. Kostnad om har beräknats med utgångspunkt i vår egen undersökning som redovisas i avsnitt 3.2.1. I undersök- ningen uppgav hälften av individer som varit sjukskrivna 60–att de haft kontakt med i syfte att ställa frågor om sin sjukskrivning. Många av dessa individer kan ta ansvar för sin egen sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess. En andel av dessa indi- vider skulle dock troligtvis behöva det utökade stöd som vi rekom- menderar. Hur stor andel måste uppskattas. I utredningens undersök- ning uppgav av individerna att de var mycket missnöjda med två av aktörerna i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen. Vi bedömer att missnöje med två av aktörerna arbetsgivare, hälso- och sjukvård och indikerar behov av stöd för att göra rätt i processen. av sjukskrivna motsvarar att cirka 3 400 individer av de med en sjukskrivning som pågått minst behöver detta stöd. Den tid som behöver för detta nya uppdrag behöver också uppskattas. Ledning kan tas i den uppskattning gjort för de individer som behöver att rehabiliterande insatser samordnas. Handläggningen för en individ som är i behov av att insatser samordnas uppskattas ta mer i anspråk första året i jämförelse med en individ som inte behöver insatser samordnade.4 Varje individ bedöms således behöva 2019/20:1, Budgetpropositionen . Utgiftsområde 10, s 91 f. 4Inkommen uppgift från . extra handläggning vilket motsvarar . Produktionskost- naden uppskattas till . Det ger en total upp- skattad kostnad om . Kostnader för uppdrag att samordna samverkan Vi rekommenderar att i sin instruktion ges i uppgift att samordna samverkan för en välfungerande sjukskriv- nings- och rehabiliteringsprocess. Att utveckla och förvalta en sam- ordnande funktion för samverkan bedöms leda till ökade kostnader för om . Även denna kostnad föreslår vi finansieras genom omfördelning av medel inom statens budget, utgiftsområde 10 anslag 1:6 Bidrag för sjukskrivnings- processen. I avsnitt 8.2 framgår vad vi bedömer kommer att krävas för att samverkan mellan aktörerna ska fungera praktiskt. Försäkrings- kassans uppgift att samordna samverkan kräver att en struktur för samverkan mellan aktörerna på nationell nivå utvecklas och förvaltas. Kostnader för rekommendation om konsultation av expertresurs vid framtagande av plan för återgång i arbete Rekommendation om konsultation av expert leder till kostnader som bör finansieras av staten och arbetsgivare gemensamt. Vår bedöm- ning är att staten kan stödja arbetsgivare ekonomiskt genom befint- liga anslag inom utgiftsområde 10 anslag 1:6 Bidrag för sjukskriv- ningsprocessen. Utredningen har tagit stöd av tidigare underlag för beräkning av kostnader för rekommendationen. I Ds 2017:09 Förstärkt rehabili- tering för återgång i arbete beräknas tidsåtgång för att upprätta en plan för återgång i arbete per plan och det totala antalet planer baserat sjukfrånvarostatistik till mellan 79 000 och . Vi har utgått då 346 901 startade sjukfall för anställda blev längre än och därmed kan komma att omfattas av förslaget. Med vägledning av antaganden och beräkningar för Ds 2017:09 bedöms konsultationsinsatsen ta . eller cirka 61 årsarbetskrafter. Eftersom en del av dessa individer bedöms bli friska kommer de inte att omfattas av plan för återgång i arbete och därmed inte heller av krav på konsultation med expert. En alternativ beräkning, baserad på sjukfall längre än ger 216 859 individer och omfattning eller cirka 38 årsarbetskrafter. Beräkning av tidsåt- gång ger en uppfattning av ekonomiska konsekvenser för arbetsgi- vare och samhälle samt kompetensförsörjningsbehov för de som tillhandahåller tjänsten. Tidsåtgång i intervallet 72 196 till en upp- skattad kostnad om ger en total kostnad inom intervallet 72 till . Eftersom konsultation i viss mån redan genomförs är siffrorna i överkant. Baserat på utredningens beräkningar av att expert konsulteras i 10 till 15 pro- cent av fallen5 ligger en mer realistisk uppskattning i intervallet 65 till 104 miljoner6. Konsultation av expert är en insats som vi bedömer omfattas av det arbetsplatsinriktade rehabiliteringsstödet.7 Stödet täcker av arbetsgivarnas kostnader, det vill säga om den högre kostnaden om används. Eftersom det arbetsplatsinriktade rehabiliteringsstödet har begräsningar i hur mycket som kan betalas ut till en arbetsgivare () och för en enskild individ () är dock statens verkliga utgifter för stödet troligen något lägre (och arbetsgivares därmed något högre). Hur mycket lägre (eller högre) har inte beräk- nats, men eftersom vi i beräkningarna ovan genomgående legat i överkant anser vi att det kompenserar för eventuella effekter som kommer av det arbetsplatsinriktade rehabiliteringsstödets utformning. Vi utgår därför från ett stöd om både i denna beräkning av statens kostnader och för arbetsgivares kostnader nedan. Det arbetsplatsinriktade rehabiliteringsstödet bestämdes 2019 till 218 miljoner varav 48 miljoner betalades ut.8 är stödet åter igen budgeterat till 218 miljoner. Nuvarande utformning av stödet 5Redogörs för i avsnitt 6.3.1. 676 miljoner × 0,9 respektive 116 miljoner × 0,9. 7Förordning (2014:67) om bidrag till arbetsgivare för köp av arbetsplatsinriktat rehabiliter- ingsstöd för återgång i arbete. 8Även 2018 underutnyttjades stödet, då med . Stödet förändrades dock och utökades med i och med budget. Utredningen redogör för stödet i avsnitt 6.2.5. skulle därmed med marginal täcka statens stöd till arbetsgivare. Ut- redningens bedömning är att stödet med nuvarande års budget är väl tilltaget. Vi ser ingen anledning att öka statens stöd till arbetsgivare för arbetsplatsinriktade insatser ytterligare. 9.3.2Ekonomiska konsekvenser för arbetsgivare Med hänvisning till våra beräkningar i avsnitt 9.3.1 ger staten genom det arbetsplatsinriktade rehabiliteringsstödet , uppskattat till motsvarande , i bidrag till arbets- givare för konsultation av expert. Därmed kvarstår ökade kostnader för arbetsgivare om . Utformningen av det arbets- platsinriktade rehabiliteringsstödet (med ett tak på per arbetsgivare och år) gör att kostnaderna kan bli större för stora arbetsgivare än för små och medelstora arbetsgivare. Kostnaderna kommer också att bli större för arbetsgivare som har många långa sjukfall. Rekommendationen förväntas långsiktigt leda till minskade kost- nader för arbetsgivare. Dels genom att stödet avlastar chefer med ansvar för arbetsplatsinriktat stöd, dels genom att bättre utformning av arbetsplatsinriktade insatser kan leda till kortare sjukskrivningar och därmed minskade frånvarokostnader. De ekonomiska konse- kvenserna av detta har dock inte gått att beräkna. 9.3.3Ekonomiska konsekvenser för individer och samhället Utredningens rekommendationer förväntas leda till bättre stöd för återgång i arbete. Förstärkning av det stöd som ges på eller i anslut- ning till arbetsplatser kan förväntas leda till effekter på återgång i arbete och därmed kortare sjukskrivningar. Sådana effekter har posi- tiva konsekvenser i flera steg. För enskilda individer innebär varje fall av smidigare och bättre återgång till arbete positiva konsekvenser i termer av bättre förutsättningar att försörja sig själv. Genom att sjukskrivna kommer snabbare åter i arbete har det positiva konse- kvenser för arbetsgivares ekonomi. Förutsättningarna för en god samhällsekonomi ökar när fler individer får stöd som förbättrar deras återgång i arbete och bidrag till produktionen.9 Eftersom sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen omfattar stora grupper sjukskrivna kan även små individeffekter ha stor samlad betydelse för samhället. Utredningens arbete har syftat till att på flera sätt förbättra stödet till individen. Processen rymmer många individer och våra rekom- mendationer omfattar både generella förbättringar som når stora grupper och mer specifika förbättringar som stärker stödet till dem med särskilt behov av stöd. Stärkt samverkan för en välfungerande sjukskrivnings- och reha- biliteringsprocess förväntas leda till ett bättre stöd till individen genom ökad tydlighet i frågor om aktörernas ansvarsområden och olika aktörers bedömningar. Det är en rekommendation som kan förbättra processen för alla individer, både för de som har kompli- cerade sjukskrivningar med stora behov av samordnat stöd och för de som har en enklare sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess. Rekommendation om expertstöd riktar sig till alla anställda med en sjukskrivning som passerat och har därmed även den möj- lighet att förbättra sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen och återgång i arbete för en stor grupp sjukskrivna. Andra rekommendationer syftar till att ge stöd till särskilda grupper av sjukskrivna som har behov som vi anser inte tillgodoses. Genom ett förstärkt samordningsansvar bedöms stödet till individer med behov av detta till följd av kognitiva begränsningar stärkas. Det innebär att de individer som har en sjukdom som begränsar deras förmåga att själva administrera sin sjukskrivnings- och rehabiliter- ingsprocess ska få stöd att göra det. Rekommendationen om att och Arbetsförmedlingen ytterligare ska utveckla 9Utredningens rekommendation om konsultation av expert förväntas stärka arbetsplatsinrik- tat stöd vid framtagande av plan för återgång i arbete. Med vägledning av beräkning av kostnader för konsultation med expert uppskattar vi (grovt) att de sjuk- skrivna, som utredningen identifierat inte får det arbetsplatsinriktade stöd som de behöver, i reella termer motsvarar 56 000 till 121 000 individer (baserat på de 346 901 individer som 2018 var sjukskrivna ) alternativt 35 000 till 76 000 individer (baserat på den alter- beräkningen med 216 859 individer sjukskrivna ). Att individer får ett stöd, eller att de själva bedömer det som tillräckligt, utesluter inte att det stöd de får kan bli bättre. Det kan därmed tänkas att även individer som inte ingår i utredningens uppskattning om kan beröras av rekommendationen. sin samverkan förväntas leda till att fler individer får stöd inom ramen för myndigheternas rehabiliteringssamverkan. Den utvecklade sam- verkan förväntas också leda till att fler individen får ett mer kvali- tativt stöd för återgång i arbete i övergången mellan myndigheterna och en minskad risk för individen att förlora sin SGI i övergången mellan myndigheterna. Som vi nämner ovan rekommenderar vi att en utredning tillsätts som ser över hur en digital planeringsyta i sjukskrivnings- och reha- biliteringsprocessen ska kunna realiseras. När en sådan planeringsyta finns på plats kommer individens förutsättningar att administrera och överblicka sin sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess öka avsevärt. Vidare rekommenderar vi en utredning som ska syfta till att utveckla stödet för individer som har arbetsoförmåga på grund av sjukdom, som saknar SGI och uppbär försörjningsstöd. Ett sådant stöd bedöms ge dessa individer bättre förutsättningar återfå sin arbetsförmåga och kunna söka arbete. Vi rekommenderar att , liksom Arbetsförmed- lingen, , och Myndigheten för arbetsmiljökunskap, ges i uppdrag att samverka för en välfungerande sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess i syfte att stödja individen att återfå arbetsförmåga och så att hen kan återgå i, eller söka, arbete. Vår bedömning är att detta uppdrag kan utföras inom ramen för förvaltningsanslag, men att uppdraget preciserar myndighetens uppdrag att samverka i processen. Utöver detta uppdrag rekommenderar vi att ska ansvara för att samordna samverkan mellan sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessens aktörer. Detta ansvar kommer att kräva att tid och resurser tas i anspråk hos . Statens kostna- der för utökade ansvar för samordning av sam- verkan redogör vi för i avsnitt 9.3.1. Där redogör vi även för statens kostnader för ett utökat samordningsansvar. Om får ett utökat samordningsansvar behövs sannolikt en kompetens- förstärkning för handläggare om andra aktörers uppdrag i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen. Eftersom redan har ett ansvar att samverka med samma aktörer enligt 30 kap. 10 § SFB bör denna kompetensförstärkning rymmas inom myndighetens nuvarande resurser. Rekommendationen att och Arbetsförmed- lingen ytterligare behöver utveckla sitt samarbete för att ge individer stöd att återgå i arbete förväntas leda till att fler individer lämnar sjukförsäkringen. Alla delar i det som handlar om att utveckla sam- verkan mellan och Arbetsförmedlingen kommer att kräva resurser från . Men med anledning av att allt färre individer fått stöd i rehabiliteringssamverkan , medan de medel som avsätts för samverkan mellan myndig- heterna inte minskat anser vi att den ökade administrativa belast- ningen bör rymmas inom befintlig budget. Den del som handlar om att myndigheterna behöver se över om det är möjligt att utveckla en digital informationsöverföring för att fler individer ska kunna skydda sin SGI, kan leda till ökade kostnader för båda myndigheterna. Beräkningar av kostnader får tas fram av myndigheterna när lös- ningen utreds och myndigheterna bör vid behov äska medel för att lösningen ska kunna realiseras. 9.6Konsekvenser för hälso- och sjukvården I avsnitt 6.3.2 redogör vi för att hälso- och sjukvårdens ansvar att tillhandahålla underlag till arbetsgivare behöver förtydligas. Vår bedöm- ning är att rekommendation 8.6 Konsultation av expert vid bedöm- ning av arbetsplatsinriktat stöd för återgång i arbete, innebär ett sådant förtydligande genom att hänvisa arbetsgivare till företagshälsovård eller annan oberoende expertresurs för stöd att ta fram underlag för arbetsplatsinriktat stöd. Som vi beskriver i avsnitt 6.3.2 finns en upp- fattning att hälso- och sjukvården ska tillhandahålla information om arbetsanpassning och annat arbetsplatsinriktat stöd. Ett tydlig- görande kan därmed förväntas ha en avlastande effekt på hälso- och sjukvården. Vår rekommendation om utredning av hur hälso- och sjukvår- dens lämnande av medicinska uppgifter inom ramen för sjuk- skrivnings- och rehabiliteringsprocessen förväntas klargöra på vilka sätt uppgiftslämnande kan underlättas och hur den administrativa bördan för hälso- och sjukvården kan minska som samtliga aktörer får de underlag de behöver. Vår bedömning är att rekommendation 8.6 Konsultation av expert vid bedömning av arbetsplatsinriktat stöd för återgång i arbete, kom- mer att bidra med värdefullt stöd och underlätta för arbetsgivare i det ofta svåra arbetet att utforma arbetsplatsinriktade insatser. Rådgivning med en expert förväntas också bidra till arbetsgivares förståelse för sitt eget och andra aktörers ansvar i olika moment av sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen. Regelverket, de olika aktörernas ansvar och processens gång kan vara svår att förstå och många arbetsgivare, inte minst i små och medelstora företag, kan ha svårt att överblicka processen och därmed agera effektivt. En obero- ende expertresurs förväntas också ha bättre förutsättningar, än arbets- givaren själv, att göra en opartisk analys av organisatoriska orsaker till sjukskrivning och kan därmed öka arbetsgivares förståelse för orsaker till sjukfrånvaro. På är en förväntad effekt att arbetsgivares kunskap om möjligheterna till anpassning på den egna arbetsplatsen ökar och där- med ökar också arbetsgivarens förståelse för hur förebyggande arbete och förebyggande arbetsanpassning kan utformas. Det är viktigt då arbetsgivaren har stor påverkan på det förebyggande arbetet och på arbetsanpassning, men deras kunskap inom området är begränsad.10 Att arbetsgivares kunskap ökar kan därmed bidra till bättre förebyggande och rehabiliterande insatser för alla medarbetare och en generell förbättring av arbetsmiljön. Rekommendationen om expertstöd förväntas också tydliggöra att det är företagshälsovården eller annan oberoende expertresurs, och inte hälso- och sjukvården, som ska bistå arbetsgivaren i frågor om arbetsanpassning och annat arbetsplatsinriktat stöd. En viktig del i den utredning om Utbyte av medicinska uppgifter i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen som vi rekommenderar i avsnitt 8.10 bör handla om arbetsgivares behov av att få tillräckliga medicinska uppgifter från hälso- och sjukvården. Att arbetsgivare får de uppgifter de behöver är en förutsättning för att de ska kunna uppfylla sitt ansvar i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen. Samtliga konsekvenser som beskrivs ovan och som avser stärkt stöd och ökad tydlighet och kunskap förväntas vara särskilt viktiga 10Försäkringskassan (2018), Ett interventionsprojekt för att förbättra bemötandet av och stödet till chefer vid arbetsrehabilitering, rekrytering och anställning av personer med psykisk ohälsa. för små och medelstora arbetsgivare. I jämförelse med stora arbets- givare har de generellt mindre resurser och kompetens i frågor om regelverk och ansvar i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen och därmed större behov av stöd och tydlighet i processen. Arbetsförmedlingen rekommenderas att ges i uppdrag att samverka för en välfungerande sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess. Vi bedömer att uppgiften en del av myndighetens generella uppdrag att samverka och att det därför inte behöver tillföras särskilda medel för detta uppdrag. Däremot är det viktigt att Arbetsförmedlingen defi- nierar på vilket sätt myndigheten ska bidra till en välfungerande sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess i enlighet med uppdraget. De positiva konsekvenserna av samverkan bedöms vara desamma för Arbetsförmedlingen som för de övriga samverkande aktörerna i sjuk- skrivnings- och rehabiliteringsprocessen och vi har inte identifierat några negativa konsekvenser med anledning av det nya uppdraget i myndighetens instruktion. Rekommendationen att Arbetsförmedlingen och Försäkrings- kassan ytterligare behöver utveckla sitt samarbete kommer att belasta Arbetsförmedlingens administration. Men med anledning av att allt färre individer fått stöd i rehabiliteringssamverkan , medan de medel som avsätts för samverkan mellan myndigheterna inte minskat, kan den ökade administrativa belastningen för både Arbetsförmedlingen och rymmas inom ramen för dessa medel. Det är dock möjligt att rekommendationen att myndigheterna ska ge individer som har nedsatt hälsa, men som av bedöms ha arbetsförmåga och därmed inte längre har rätt till ersättning från sjukförsäkringen, ett bättre stöd för att de ska kunna tillvarata sin arbetsförmåga kommer att kunna innebära ökade kostnader för Arbetsförmedlingen. Om ökade kostnader för denna målgrupp identifieras i den planering myndigheterna behöver ta fram för att kunna ge ett sådant stöd, bör myndigheten äska medel för kostnaden. Myndigheterna bör själva ta fram konsekvensanalys inom ramen för rekommendationen att utreda möjlighet till digital informations- överföring för att fler individer ska kunna skydda sin SGI. 9.9Konsekvenser för Myndigheten för arbetsmiljökunskap Myndigheten har ett viktigt uppdrag att samla in, sammanställa och sprida kunskap baserad på forskning på ett begripligt och lättillgäng- ligt sätt.11 Vi bedömer att vår rekommendation, att myndighetens ska ges i uppdrag att samla in, sammanställa och sprida kunskap om arbetsplatsinriktat stöd för återgång i arbete kan startas upp av myn- digheten utan att ytterligare medel tillförs . Myndigheten är i ett uppbyggnadsskede och bedöms ha utrymme att växa inom befintlig budget. Att tillföra mer resurser i ett läge där befintliga resurser inte används ter sig onödigt. Utredningens rekommenda- tion ger Myndigheten för arbetsmiljökunskap möjlighet att själva utforma sitt uppdrag och äska mer resurser i sina budgetunderlag om det visar sig nödvändigt. Rekommendationen att myndigheten ges i uppdrag att samverka för en välfungerande sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess ut- gör en del av myndighetens generella uppdrag att samverka och tillförs inte särskilda medel. Myndigheten kommer att behöva defi- niera på vilket sätt de ska bidra till en välfungerande sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess och vad som krävs av myndigheten för att kunna göra det. 9.10Konsekvenser för övriga myndigheter och aktörer i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen Rekommendationen att och i sina instruktioner ges i uppdrag att samverka för en välfungerande sjuk- skrivnings- och rehabiliteringsprocess innebär ett förtydligande av deras uppdrag att samverka. Uppdraget utgör dock en del av myndig- heternas generella uppdrag att samverka och behöver därför inte tillföras särskilda medel för detta uppdrag. Myndigheterna behöver definiera på vilket sätt de ska bidra till en välfungerande sjukskriv- nings- och rehabiliteringsprocess och vad som krävs av myndig- heterna för att kunna göra det. De positiva konsekvenserna av sam- verkan bedöms vara desamma för dessa myndigheter som för de övriga samverkande aktörerna i sjukskrivnings- och rehabiliteringspro- 112 § förordning (2018:254) med instruktion för Myndigheten för arbetsmiljökunskap. cessen och vi kan inte identifiera några negativa konsekvenser med anledning av den nya uppgiften i myndigheternas instruktion. Andra aktörer som ska medverka i samverkan på nationell nivå, SKR, , , Nationella rådet för finan- siell samordning och de fackliga förbunden LO, TCO och . Vi har inte identifierat några negativa konsekvenser för dessa aktörer att medverka i samverkan. av alla som är sjukskrivna längre än är kvinnor. De rekommendationer utredningen lämnar handlar på olika sätt om att stärka stödet till individer som är sjukskrivna, att öka förutsägbarhet och förståelse för processen och kommer därmed att rikta sig till fler kvinnor än män. prioriteras traditionellt mansdominerade arbetsplatser i arbetsmiljöarbetet, till exempel genom hög förekomst av medicinska kontroller på just manliga arbetsplatser.12 Vår bedömning att ett mer extensivt användande av expertkompetens i frågor som handlar om arbetsplatsinriktat stöd för återgång på det sätt som vi rekommen- derar kommer att öka kunskapsnivån om risker för arbetsplatsrela- terad ohälsa i framför allt kvinnodominerade yrken, där sjukfrånvaron är hög. När kvaliteten i bedömningar som handlar om arbetsplats- inriktade rehabiliteringsinsatser ökar i kvinnodominerade yrken, ökar kunskapen om hur ohälsa på dessa arbetsplatser ska förebyggas och hur tidiga tecken på ohälsa identifieras. Våra rekommendationer bedöms sakna konsekvenser för den kom- munala självstyrelsen. De anses inte heller få några konsekvenser för brottslighet, det brottsförebyggande arbetet, tillgången till offentlig service eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Rekommendationerna bedöms inte heller ha några konsekvenser för miljön. 12Arbetsmiljöverkets föreskrifter (AFS 2019:3) om medicinska kontroller i arbetslivet. , , Förvaltningslag (2017:900) 6 §, Karnov, . , K. et al. (2018), Läkares erfarenheter av arbete med sjukskrivning av patienter. Resultat från en enkät och jäm- förelser med resultat från motsvarande enkäter , 2008 respektive 2004. , J. et al. (2010), Samverkan inom arbetslivsinriktad reha- bilitering, för folkhälsovetenskap. , J. et al. (2011), Organizational approaches to collabora- tion in vocational rehabilitation – an international literature review. 2011 (11). Arbetarskyddsstyrelsens allmänna råd om tillämpningen av före- skrifterna om arbetsanpassning och rehabilitering. Arbetsförmedlingen (2018), Budgetunderlag. Datum: Diarienummer: Af-2017/0026 4044.