sou · H9B361 · 2021-06-30 00:00:00 — Enligt den får uppehållstillståndet återkallas enligt första stycket endast om det finns synnerliga skäl för det, om utlänningen har vistats här i landet med uppehållstillstånd när frågan om åter- kallelse prövas av den myndighet som först beslutar i saken. I praxis är det främst det förhållandet att utlänningen inte utvecklat någon närmare anknytning till som ansetts utgöra synnerliga skäl för återkallelse (se t.ex. UN 473-04 och 474-04, MIG 2008:43 och MIG 2015:3). 8.3.4Återkallelse när det kan antas att utlänningen kommer att bedriva farlig verksamhet Uppehållstillstånd för en utlänning som har rest in i får enligt 7 kap. 3 § utlänningslagen återkallas i antal olika situationer. Av störst intresse i detta sammanhang är bestämmelsen i första stycket 3, som tar sikte på fall när det kan befaras att utlänningen kommer att ägna sig åt vissa typer av farlig verksamhet. Närmare bestämt handlar det om fall när det på grund av tidigare verksamhet eller i övrigt kan antas att utlänningen kommer att bedriva sabotage, spioneri eller olovlig underrättelseverksamhet i eller något annat nordiskt land. Utöver det nyssnämnda fallet kan ett uppehållstillstånd återkallas enligt paragrafen om utlänningen bedriver verksamhet som kräver Att neka och återkalla uppehållstillstånd på grund av brott arbetstillstånd men inte har något sådant tillstånd (första stycket 1), i vissa fall när utlänningen har beviljats ett arbetstillstånd men anställningen upphört (första stycket 2), samt när fråga är om ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som meddelats på grund av vissa former av anknytning och det tillståndsgrundande förhållandet har upphört (andra stycket). Av 7 kap. 3 § tredje stycket framgår att ett uppehållstillstånd dock inte får återkallas enligt första stycket 1 eller 3 om utlänningen har vistats här i landet med uppehållstillstånd när frågan om återkallelse prövas av den myndighet som först beslutar i saken. I betänkandet Ett effektivare regelverk för utlänningsärenden med säkerhetsaspekter (SOU 2020:16) föreslås att 7 kap. 3 § utlännings- lagen ska utökas med två nya grunder för återkallelse. För det första föreslås att punkten 3 kompletteras med en bestämmelse enligt vilken uppehållstillstånd under vissa förutsättningar ska kunna åter- kallas vid företagsspioneri i eller i något annat nordiskt land, om det finns anledning att anta att den verksamheten utövas på uppdrag av eller understöds av en främmande makt eller av någon som agerar för en främmande makts räkning (statsstyrt företags- spioneri). För det andra föreslås att en fjärde punkt införs, enligt vilken ett uppehållstillstånd ska kunna återkallas om det kan antas att utlänningen kommer att bedriva verksamhet med koppling till terrorism. Det ska gälla oavsett i vilket land verksamheten bedrivs. (Se s. 586 ff. i betänkandet) I betänkandet föreslås också att tidsfristen för att återkalla ett uppehållstillstånd enligt 7 kap. 3 § första stycket 3 utlänningslagen förlängs till . Samma tidsfrist ska enligt förslaget gälla för att återkalla ett uppehållstillstånd för en utlänning som bedriver säker- hetshotande verksamhet med koppling till terrorism. Vidare föreslås att ett uppehållstillstånd ska få återkallas även efter tidsfristens utgång om det finns synnerliga skäl. (Se s. 593 ff.). De nämnda förslagen bereds inom . Att neka och återkalla uppehållstillstånd på grund av brott 8.3.5Avvägningen mot utlänningens anknytning till och andra skäl som talar mot att uppehållstillståndet återkallas Vid bedömning av om uppehållstillståndet bör återkallas enligt 7 kap. 1 eller 3 § ska hänsyn tas till den anknytning som utlänningen har till det svenska samhället och till om andra skäl talar mot att till- ståndet återkallas. Detta framgår av 7 kap. 4 § första stycket utlän- ningslagen. Enligt andra stycket samma paragraf ska vid en sådan bedömning särskilt beaktas 2.om utlänningen har barn i och, om så är fallet, barnets behov av kontakt med utlänningen, hur kontakten har varit och hur den skulle påverkas av att utlänningens uppehållstillstånd återkallas, 3.utlänningens övriga familjeförhållanden, och 4.hur länge utlänningen har vistats i . Bestämmelsen är utformad efter förebild av 8 a kap. 2 § utlännings- lagen som anger vilka omständigheter en allmän domstol ska beakta när den överväger att utvisa en utlänning på grund av brott (se avsnitt 3.4.5). Detta innebär inte att Högsta domstolens praxis i mål om utvisning på grund av brott är styrande för praxis beträffande återkallelse av uppehållstillstånd. Däremot finns det inget som hind- rar att de beslutande myndigheterna gör jämförelser mellan likartade frågor (se prop. 1997/98:36 s. 17 f.). De omständigheter som enligt 7 kap. 4 § utlänningslagen ska beaktas i samband med att ett ärende om återkallelse prövas har behandlats utförligt i prop. 1997/98:36. Det bör noteras att bestäm- melsen endast var tillämplig vid återkallelse av uppehållstillstånd på grund av att utlänningen lämnat oriktiga upp- gifter (se nuvarande 7 kap. 1 §). I samband med införandet av utlänningslag gjordes bestämmelsen utan närmare motivering tillämplig även i fråga om de återkallelsegrunder som återfinns i 7 kap. 3 §. I återkallelseärenden där barn berörs framhöll regeringen i den nyssnämnda propositionen (s. 18) att en något mildare bedömning ska göras än om det gäller enbart vuxna. Särskild hänsyn ska tas till Att neka och återkalla uppehållstillstånd på grund av brott barn som går i skola här eller som deltagit i skolförberedande verksamhet. I mildrande riktning bör också vägas in om den oriktiga uppgiften lämnats av ett barn . Också hänsyn till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt (jfr numera 1 kap. 10 §) innebär att barnets förhållanden vid återkomsten till ett annat land kan beaktas vid bedömningen. I förarbetena till bestämmelsen om utvisning på grund av brott sägs att det inte bör komma i fråga att utvisa ett barn som har sina föräldrar här (prop. 1993/94:159 s. 15). Samma bedömning bör gälla också vid återkallelse av uppehållstillstånd, även om det i den situationen torde vara mindre vanligt att det kan bli aktuellt att återkalla tillståndet för barnet men inte för dess föräldrar (se prop. 1997/98:36 s. 18 f.). I samband med att bestämmelsen om beaktande av anknytning vid utvisning på grund av brott förtydligades i frågan om vilka hänsyn som ska tas till barnets behov, framhöll regeringen att en viktig faktor vid bedömningen av behovet av kontakt och följderna av en utvisning är hur kontakten mellan barnet och utlänningen har fungerat i tiden före domstolsavgörandet (prop. 2003/04:113 s. 15). Att en sådan bedömning också ska göras vid återkallelse av uppehållstillstånd framgår av uttalanden i prop. 2004/05:170 s. 205. I förarbetena till anknytningsbestämmelsen vid utvisning på grund av brott sägs vidare att den omständigheten att utlänningen har familj här regelmässigt torde innebära en betydelsefull anknyt- ning till landet, särskilt om de anhöriga är svenska medborgare eller har bott i (prop. 1993/94:159 s. 15). Ett sådant synsätt bör få betydelse även vid bedömningen av anknytningens styrka i återkallelseärenden. Vilken tyngd som ska tillmätas familje- anknytning beror på släktanknytning såväl i som i annat land. Om en person exempelvis har föräldrar och syskon i och saknar nära anhöriga i hemlandet, är det en omständighet som starkt talar mot återkallelse av uppehållstillstånd. Detsamma gäller om utlänningen är gift eller sambo med någon som är svensk medbor- gare eller med någon som har uppehållstillstånd i och som det inte är aktuellt att återkalla tillståndet för. (Se prop. 1997/98:36 s. I motiven till bestämmelserna om utvisning på grund av brott sägs vidare att även arbetsförhållanden, bostadsförhållanden och social anpassning är faktorer som bör inverka på prövningen. Att utlänningen lärt sig det svenska språket är enligt förarbetena ytter- Att neka och återkalla uppehållstillstånd på grund av brott ligare en faktor som talar för att han eller hon har etablerat sig i landet. Dessa faktorer bör beaktas även i återkallelseärenden. De torde dock ofta inte få samma betydelse som vid utvisning på grund av brott eftersom utlänningen i regel inte kommer att ha vistats i så länge när frågan om återkallelse av uppehållstillstånd aktualiseras. (Se prop. 1997/98:36 s. 20). Vid prövningen av utvisning på grund av brott ska domstolen också beakta längden av utlänningens vistelsetid i . Att vistelsetiden ska beaktas baseras i bestämmelsens förarbeten på antagandet att utlänningen efter viss tids vistelse i blivit integrerad i samhället. Längden av vistelsen är en faktor som bör beaktas även i återkallelseärenden (jfr de preklusionstider som anges i 1 och 3 §§). Vilken betydelse denna faktor har är beroende av under vilken period i livet som utlänningen vistats här. Vistelsetiden har rimligen större betydelse när det gäller en person som kommit hit och skaffat sig en utbildning här eller förvärvsarbetat eller i vart fall stått till arbetsmarknadens förfogande. För den som vistats här av livet och som levt större delen av sitt liv i ett annat land kan det antas att vistelsetiden i sig inte har samma betydelse. (Se prop. 1997/98:36 s. Samtliga de ovan nämnda omständigheterna är främst hänförliga till utlänningens anknytning till det svenska samhället. Enligt 7 kap. 4 § första stycket ska hänsyn emellertid tas även till andra skäl som talar mot att uppehållstillståndet återkallas. utlänningslag hade bestämmelsen (2 kap. 9 § tredje stycket) en något annorlunda lydelse i denna del. Då föreskrevs att hänsyn skulle tas till om andra humanitära skäl talade emot en återkallelse. Preciseringen att skälen skulle vara humanitära togs bort utan närmare motivering vid inför- andet av utlänningslag. Även enligt den nuvarande bestäm- melsen torde det dock primärt vara sådana hänsyn som avses. Tidig- are förarbetsuttalanden om vilka omständigheter som här kan vara relevanta bör därför fortfarande vara av intresse. 1997/98:36 (s. 19 f.) anförde regeringen bland annat följande. Någon fullständig uppräkning av vad som kan utgöra humanitära skäl är inte vare sig möjlig eller lämplig. Vad som anförs om särskild hänsyn till barn, släktanknytning i , utlänningens levnadsomständigheter och längden av vistelsen här utgör alla olika former av humanitära skäl. Humanitära skäl kan emellertid även vara sådana omständigheter som i övrigt enligt praxis kan grunda rätt till uppehållstillstånd, till Att neka och återkalla uppehållstillstånd på grund av brott Regeringen hänförde sig i detta samman till den dåvarande bestämmelsen om uppehållstillstånd på grund av humanitära skäl, som motsvaras av den om uppehållstillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter. I ett återkallelseärende bör slutligen en sammanvägning göras av samtliga omständigheter, dvs. även sådana som talar för att åter- kallelse ska ske. Ett sådant skäl kan vara att utlänningen har vistats mycket i sitt hemland trots att han eller hon har uppehållstillstånd i och därför inte fått någon anknytning hit. Ett annat är att utlänningen har uppehållstillstånd även i ett annat land. Det kan också förekomma att personer levt helt utanför det svenska sam- hället. (Se prop. 1997/98:36 s. 21 f.) Eftersom ett beslut om återkallelse som regel innebär att det ett beslut om utvisning meddelas, ska eventuella verkställig- hetshinder beaktas vid prövningen. Om det finns sådana hinder bör ett beslut om återkallelse således inte meddelas. (Se prop. 1997/98:36 s. 8.3.6Återkallelse på grund av SIS-registrering Enligt 7 kap. 5 § utlänningslagen får uppehållstillstånd återkallas för en utlänning om vilken uppgifter har registrerats i det register som avses i 1 § lagen (2000:344) om Schengens informationssystem med stöd av SIS II-förordningen om det finns tillräckliga skäl för en återkallelse. Som framgår av avsnitt 3.3.11 är SIS ett system som använder för att utbyta information med varandra inom ramen för polissamarbete, straffrättsligt samarbete och migra- tionskontroll. Bestämmelsen i 7 kap. 5 § utlänningslagen tillkom med anledning av deltagande i (prop. 1999/2000:64). Den nuvarande lydelsen infördes (prop. 2009/10:86) med anledning av inrättandet av andra generationen av Schengens informationssystem, SIS II. Bestämmelsen gör det möjligt att i vissa fall återkalla uppehållstillstånd för en utlänning som har registrerats på en spärrlista i SIS II. Paragrafen bygger på artikel 25 i Schengen- konventionen som föreskriver ett samrådsförfarande gällande frågor Att neka och återkalla uppehållstillstånd på grund av brottSOU 2021:61 om uppehållstillstånd för personer som är registrerade på en spärrlista i SIS II. Av artikel 25.1 i framgår att en Schengen- stat som avser att utfärda ett uppehållstillstånd till en utlänning som finns upptagen på en spärrlista först ska rådgöra med den regi- strerande staten. Vid bedömningen ska hänsyn tas till den registrer- ande statens intressen. Uppehållstillstånd får endast beviljas om det finns skäl av allvarlig art, i synnerhet av humanitärt slag eller till följd av internationella förpliktelser. Beviljas uppehållstillstånd ska den registrerande staten återkalla registreringen men får föra upp utlänningen på sin nationella spärrlista. I det motsatta fallet, då ett land registrerar en person på spärr- listan som redan har beviljats uppehållstillstånd i en Schengenstat ska, enligt artikel 25.2, den stat som har beviljat uppehållstillståndet ta ställning till om det finns tillräckliga skäl att återkalla detta. Om uppehållstillståndet inte återkallas ska den registrerande staten återkalla registreringen men får registrera personen på sin nationella spärrlista. För att ska kunna uppfylla sina åtaganden enligt artikel 25 stadgas i 4 kap. 21 § första stycket utlänningsförordningen att den myndighet som utfärdar ett uppehållstillstånd eller en nationell visering i samband med utfärdandet ska utföra den kontroll och det samråd som följer av artikel 25 i . Enligt andra stycket i samma paragraf får en migrationsdomstol och Migrations- överdomstolen begära att utför dessa åtgärder. När får information om att en utlänning med uppehållstillstånd här har förts upp på spärrlista av en annan stat ska verket, precis som i andra återkallelsesituationer, ta ställning till om ett återkallelseförfarande ska inledas. Den andra staten ska under- rättas, såväl om att åtgärder för återkallelse inletts och vad dessa lett till som om beslut att inte vidta några åtgärder med anledning av informationen. Om ingen återkallelse sker ska, som nämnts, den registrerande staten vidta åtgärder för återkallande av registreringen. För den i stället upp utlänningen på sin egen natio- nella lista, medför det att utlänningen inte får resa in dit men kan röra sig fritt i andra Schengenstater (se Sandesjö och Wikrén, Utlän- ningslagen, kommentaren till 7 kap. 5 §). En förutsättning för att få återkalla ett uppehållstillstånd en- ligt 7 kap. 5 § utlänningslagen är, liksom enligt artikel 25 i Schengen- Att neka och återkalla uppehållstillstånd på grund av brott konventionen, att det finns tillräckliga skäl för det. I förarbetena med anledning av anslutning till Schengen uttalade reger- ingen att en SIS-spärr kan registreras såväl på grund av att utlän- ningen har gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet som att han eller hon varit föremål för en åtgärd som inneburit avvisning eller liknande förfarande. Detta innebär att enbart den omständigheten att en registrering på spärrlista skett, inte i sig kan vara ett tillräckligt skäl för att återkallelse av ett svenskt uppehållstillstånd ska komma i fråga (prop. 1999/2000:64 s. 179). Regeringen uttalade vidare att det krävs mycket starka skäl för att återkalla ett uppehållstillstånd som har beviljats i och att inte ska göra avkall på denna grundläggande princip eller på det skydd och den rätt till bosättning som utlänningslagstiftningen ger. innebär dock en skyldighet att beakta även övriga Schengenstaters gemensamma intressen. Enligt regeringen måste det därför göras en lämplig avvägning mellan dessa båda intressen. För del torde detta i praktiken innebära att endast ett mycket starkt nationellt intresse i en annan Schengenstat i vissa fall kan leda till att detta får ses som ett tillräckligt starkt skäl även för del att återkalla uppehållstillståndet (prop. 1999/2000:64 s. 78). Som framgått ovan inverkar artikel 25 i inte på utländska medborgares rätt att vistas i “om det finns skäl av allvarlig art, i synnerhet av humanitärt slag eller till följd av internationella förpliktelser”. I propositionen nämns särskilt som viktiga internationella förpliktelser , tortyr- konventionen och . Det kan, enligt vad som uttalades i propositionen, exempelvis inte komma i fråga att återkalla ett uppehållstillstånd för en utlänning som har fått asyl i och inte heller beträffande en utlänning där det föreligger hinder enligt utlänningslagen mot verkställighet av ett beslut om utvisning. (Se prop. 1999/2000:64 s. Förslag till ny reglering När det nya (se avsnitt 3.3.11) börjar tillämpas fullt ut ska artikel 25 i utgå. Bestämmelser om samråd med andra medlemsstater med anledning av SIS-registrer- Att neka och återkalla uppehållstillstånd på grund av brott ingar kommer därmed i stället att regleras av artiklarna 27–30 i gräns- förordningen och artiklarna 9–12 i återvändande-förordningen. Be- stämmelserna ålägger medlemsstaterna en skyldighet att samråda i ett antal situationer när medlemsstater gör olika bedömning i fråga om en tredjelandsmedborgares rätt till uppehållstillstånd. Den med- lemsstat som har beviljat uppehållstillståndet är då skyldig att överväga om det finns skäl att återkalla tillståndet och ska då ta hän- syn till skälen för den registrerande medlemsstatens beslut (se arti- kel 28 c och d samt artikel 29 c och d i gränsförordningen respektive artikel 10 c och d samt artikel 11 c och d i återvändandeförordningen). Motsvarande gäller om nationell visering har beviljats. Reglerna behandlas utförligt i lagrådsremissen Anpassningar av svensk lag till EU:s förordningar om Schengens informationssystem, som överläm- nades till Lagrådet . För att uppfylla kraven enligt det nya regelverket har i lagråds- remissen föreslagits att 7 kap. 5 § utlänningslagen ska ha följande lydelse: Om det finns tillräckliga skäl får, efter samråd, uppehållstillstånd eller nationell visering återkallas för en utlänning om 1.det i Schengens informationssystem (SIS) har gjorts en registrering om återvändande enligt återvändandeförordningen eller en registrering om nekad inresa och vistelse enligt gränsförordningen gällande utlän- ningen, eller 2.en annan medlemsstat har fattat ett beslut om återvändande, nekad inresa och vistelse eller återreseförbud, och överväger att i SIS göra en registrering om återvändande enligt återvändandeförordningen eller en registrering om nekad inresa och vistelse enligt gränsförordningen gällande utlänningen. I författningskommentaren anförs följande angående regelns tillämp- ning och innebörd (s. 88 f.). Ändringarna innebär att ett uppehållstillstånd får återkallas i fler situa- tioner, samt att även en nationell visering får återkallas. Enligt para- grafen får ett uppehållstillstånd eller en nationell visering efter samråd återkallas för en utlänning i två situationer. Den ena situationen är att det i SIS har gjorts en registrering om återvändande enligt återvänd- andeförordningen eller en registrering om nekad inresa och vistelse enligt gränsförordningen gällande utlänningen (första punkten). Den andra situationen är att en annan medlemsstat har fattat ett beslut om återvändande, nekad inresa och vistelse eller återreseförbud, och över- väger att i SIS göra en registrering om återvändande enligt åter- vändandeförordningen eller en registrering om nekad inresa och vistelse enligt gränsförordningen gällande utlänningen (andra punkten). Att neka och återkalla uppehållstillstånd på grund av brott beslut om återvändande avses ett sådant beslut som anges i artikel 2.3 i återvändandeförordningen. Med beslut om nekad inresa och vistelse avses ett sådant beslut som anges i artikel 24.1 a i gränsförordningen. I båda situationerna krävs det att det finns tillräckliga skäl för åter- kallelse. Vid bedömningen av om det finns tillräckliga skäl för att återkalla ett uppehållstillstånd eller en nationell visering ska hänsyn tas till skälen för den andra medlemsstatens beslut. Även de eventuella hot mot den allmänna ordningen eller säkerheten som den berörda personens när- varo kan utgöra på medlemsstaternas territorium ska beaktas. Hänsyn ska alltså inte bara tas till nationella intressen eller till den registrerande medlemsstaten, utan också till medlemsstaternas gemensamma intres- sen. Detta bör vägas mot de intressen som ett uppehållstillstånd och en nationell visering tillgodoser. När det gäller uppehållstillstånd krävs det i många andra situationer mycket starka skäl för att återkalla ett tillstånd. Vidare kan en registrering i SIS respektive ett underliggande beslut om återvändande, nekad inresa och vistelse eller återreseförbud göras av både allvarliga och mindre allvarliga skäl, t.ex. att utlänningen har gjort sig skyldig till mycket grov brottslighet respektive att han eller hon har avvisats för att det saknats tillräckliga medel. Att skälen bakom den andra medlemsstatens beslut ska beaktas bör innebära att mindre allvarliga skäl till att registreringen har gjorts eller att det har fattats ett beslut om återvändande, nekad inresa och vistelse eller ett återrese- förbud normalt inte medför att ett svenskt uppehållstillstånd eller en nationell visering återkallas. Enbart den omständigheten att det finns en registrering eller ett sådant beslut bör alltså inte i sig vara ett tillräckligt skäl för att återkalla ett uppehållstillstånd eller en nationell visering. Det bör därför i regel krävas ett mycket starkt nationellt intresse i en annan medlemsstat för att återkalla ett uppehållstillstånd i . Att en nationell visering i regel tillgodoser mindre angelägna intressen än ett uppehållstillstånd bör dock få genomslag i bedömningen av om vise- ringen bör återkallas. Det behöver alltså normalt inte finnas lika starka skäl för att återkalla en nationell visering som ett uppehållstillstånd. 8.3.7Återkallelse på grund av beslut om avvisning eller utvisning i vissa andra länder Av 7 kap. 6 § första stycket utlänningslagen framgår att ett uppe- hållstillstånd får återkallas för den som inte är medborgare i en EU- stat även i andra fall än som avses i 2 § samma kapitel, om ett beslut om avvisning eller utvisning har meddelats i en EU-stat eller i , , eller och beslutet är grundat på att det finns ett allvarligt hot mot den allmänna ordningen eller den inre säkerheten och på att Att neka och återkalla uppehållstillstånd på grund av brott 1.utlänningen i den beslutande staten har dömts för ett brott för vilket det är föreskrivet fängelse , eller 2.utlänningen är skäligen misstänkt för att ha begått ett grovt brott eller att det finns starka skäl som tyder på att utlänningen avser att begå ett sådant brott. Enligt andra stycket gäller det angivna inte en familjemedlem till en medborgare i en EU-stat eller till en medborgare i , , eller som har utövat sin rätt till fri rörlighet enligt de regler som gäller inom Europeiska unionen. Med familje- medlem avses make eller sambo, barn som är beroende av föräldern för sin försörjning, och förälder som är beroende av barnet för sin försörjning. Enligt tredje stycket får ett uppehållstillstånd inte återkallas på denna grund innan samråd har skett med den stat som har beslutat om avvisning eller utvisning. Bestämmelserna i 7 kap. 6 § infördes (prop. 2001/02:182) med anledning av Europeiska rådets direktiv /40/EG av om ömsesidigt erkännande av beslut om avvisning eller utvisning av medborgare i tredje land. Förutsättningarna för åter- kallelse enligt första stycket återspeglar artikel 3.1.a) i det nämnda direktivet.