sou · H9B381 · 2021-10-19 00:00:00 — Det frivilliga systemet bygger på att de laboratorier som analyserar vatten- proverna även skickar resultaten till . Med ett mer ändamålsenligt system bedömer utredningen att uppgiftslämningen bör kunna förenklas jämfört med dagens system. Som framgår av kapitel 19 ska verksamhetsutövarna göra en bedömning av hur känsliga uppgifterna är innan de lämnas vidare. 22.6.2Kontroll av råvattenkvalitet och uppgiftslämning av råvattendata Utredningen föreslår att kraven på kontroll av råvattenkvalitet tyd- liggörs genom föreskrifter från . Enligt utredningens uppfattning har ett bemyndigande att utfärda föreskrifter om sådant råvatten som tas in i vattenverket för att beredas till dricksvatten. Detta bemyndigande bör utnyttjas. Livs- medelsverket har endast generella krav på att en dricksvatten- producent måste känna sitt råvatten för att kunna producera ett bra dricksvatten. Svenskt vatten har tagit fram branschriktlinjer och de flesta dricksvattenproducenter utför en råvattenkontroll. Svenskt Vatten har för utredningens räkning analyserat kostnad- erna för den råvattenkontroll som krävs enligt dricksvatten- direktiv. Det saknas uppgifter om kostnader för den nuvarande råvattenkontrollen men Svenskt Vatten uppskattar att det främst är för mindre grundvattenverk som det blir kostnadsökningar. Det är sådana vattenverk som kan ha begränsad eller obefintlig kon- troll av råvatten. För basparametrarna enligt dricksvattendirektivet beräknar Svenskt Vatten att kostnaden sammanlagt för hela landet blir mellan 7,5 och . Den utökade kontrollen av råvatten enligt artikel 8 beräknas kosta . Detaljerna kring insamling av råvattendata får belysas ytterligare inom ramen för och uppdrag om insam- ling och hantering av råvattendata. Direktivet ställer också krav på verksamhetsutövare som producerar eller distribuerar dricksvatten att lämna information om exempelvis förbrukning, kvalitet och pris. Syftet med detta är att en välinfor- merad konsument ska kunna känna förtroende för dricksvattnet och även stimuleras att välja kranvatten framför flaskvatten. Utredningen bedömer inte att kraven på förbättrad information kommer att inne- bära några större svårigheter eller utökade kostnader för dricksvatten- producenterna. Konsekvenserna för små verksamhetsutövare disku- teras närmare nedan. 22.6.4Bestämmelser om vattenläckage och ny bestämmelse i vattentjänstlagen De nya bestämmelserna dricksvattendirektiv om vatten- läckage syftar till att långsiktigt sänka vattenläckaget i hela EU. Medlemsstaterna ska göra en bedömning av vattenläckagenivån inom landet och den medlemsstat som har ett genomsnittligt vattenläckage över ett visst tröskelvärde ska ta fram en handlingsplan med åtgärder för att sänka sitt vattenläckage. Eftersom tröskelvärdet ska fastställas senare i en genomförandeakt, kan utredningen inte bedöma om kommer att höra till de medlemsstater som ligger över det framtida tröskelvärdet. Tröskelvärdet ska baseras på en rapportering från medlemsstaterna som ska lämnas till kommissionen . Svenskt Vatten uppskattar att kostnaden för att göra bedömningen av vattenläckage kostar mellan 2 och 4 miljoner sam- manlagt för de organisationer som omfattas av kravet. Enligt Svenskt Vatten kommer ungefär 50 verksamhetsutövare att beröras av bestäm- melserna om vattenläckage. Det finns också bestämmelser om utökad information till allmän- heten om vattenläckage. Bakgrunden till detta är att allmänheten ska påverka producenter med omfattande vattenläckage att förbättra situationen. Utredningen har inte kunnat fastställa dagens nivå på vattenläckage. Det är därför inte möjligt för utredningen att bedöma om en sådan utökad information skulle leda till ett konsumettryck att sänka vattenläckaget. Utredningen föreslår att det införs ett förtydligande i vattentjänst- lagen om underhållsskyldighet av vatten- och avloppsanläggningar. Bestämmelsen föreslås rikta sig till huvudmannen för anläggningen, det vill säga den som äger en allmän va-anläggning. Bestämmelsen medför att det blir tydligare hur ansvaret för underhåll fördelar sig, men innebär ingen förändring i förhållande till dagens reglering på områ- det. Utredningen anser därför inte att förslaget i sig bör innebära några ökade kostnader. Det finns däremot stora behov av att öka underhålls- och för- nyelsetakten i ledningsnäten. Orsakerna är både klimatanpassningar och eftersatt underhåll. Detta har till exempel Svenskt Vatten på- pekat i flera rapporter. har underhålls- och förnyelsetakten ökat i men bedömningen är att ytterligare insatser krävs. Enligt Svenskt Vattens beräkningar investeras i kommunala vatten- och av- loppsanläggningar. Behoven är dock avsevärt större och (i dagens penningvärde) behöver enligt Svenskt Vatten investeras de kommande 20 åren för att kunna säker- ställa att infrastrukturens funktion upprätthålls, att vatten- och avlopps- tjänster kan byggas ut enligt behov och att framtida krav kan mötas. Det innebär en ökning i investeringstakt , vilket kom- mer att kräva en omställning av kommunernas va-organisationer och markant högre avgifter.14 22.6.5Konsekvenser för företagare som producerar dricksvatten till sig själva Inom alla branscher av livsmedelsproducenter finns företag som pro- ducerar sitt eget dricksvatten. Utredningen bedömer inte att dricksvattendirektiv innebär någon särskild förändring just för dessa företag. De konsekvenser som gäller dessa företag är samma som för övriga verksamhetsutövare som producerar eller tillhandahåller dricks- vatten. Om kostnaderna för dricksvattenproduktion och -distribution ökar så behöver taxorna för dricksvatten höjas i motsvarande grad. dricksvattendirektiv ställer till viss del utökade krav på beredningen av dricksvatten. Utredningen bedömer att påverkan på taxan på grund av dessa krav kommer att vara begränsad. Det finns däremot stora behov av att öka underhålls- och förnyelsetakten i ledningsnäten, se ovan under avsnittet om vattenläckage. 14Svenskt vatten, 2020, Investeringsbehov och framtida kostnader för kommunalt vatten och avlopp – en analys av investeringsbehov 2020–2040, rapport , s. 2. dricksvattendirektiv innehåller krav på att dricksvatten- konsumenterna ska informeras om vattenläckaget av större verk- samhetsutövare som producerar eller distribuerar dricksvattnet. Bak- grunden till bestämmelsen är att konsumenterna genom att få till- gång till dessa uppgifter ska kunna påverka verksamhetsutövaren att minska ett högt vattenläckage. Aktivt arbete med att minska vatten- läckage kan leda till högre kostnader. kan det innebära att större andel av det producerade dricksvattnet når konsumenterna och långsiktigt bedömer utredningen att detta bör leda till för- delar både ur resurshänseende och ekonomiskt. Minskat läckage/rör- brott kan också förbättra kvaliteten eftersom det innebär mindre risk för förorening. Endast verksamhetsutövare som tillhandahåller per dag eller försörjer fler än 50 000 personer om- fattas av kravet på att informera om sitt vattenläckage. Direktivet ställer också krav på förbättrad information om för- brukning, kvalitet, pris med mera. Syftet med detta är att en väl- informerad konsument ska kunna känna förtroende för dricksvattnet och även stimuleras att välja kranvatten framför flaskvatten. Utredningens analys av direktivets bestämmelser kring tillgången till dricksvatten har visat att det inte krävs några förändringar i nuvar- ande lagstiftning. Tillgången till dricksvatten förtydligas för de grupper som omnämns i direktivet, särskilt utsatta och marginaliserade grupper. Enligt skälen till direktivet är det viktigt att analysen av grupperna omfattar flyktingar, nomadiska grupper, hemlösa och minoritetsgrupper, såsom romer och resandefolk, oavsett om de är bofasta eller inte. 15 Utredningen har konstaterat att brist på dricks- vatten inte är något stort problem i och att när det förekommer så är det oftast kopplat till hemlöshet. Frågan hanteras inom ramen för socialtjänstlagen (2001:453). Om kommunerna eller verksamhetsutövare som producerar eller distribuerar dricksvatten väljer att installera ytterligare dricksvatten- fontäner eller publika tappställen för dricksvatten kan det ha en viss påverkan på tillgången till dricksvatten i det offentliga rummet. 15Skäl 35 dricksvattendirektiv. 22.8.1Konsekvenser för företagen på grund av den riskbaserade metoden i tillrinningsområdet Vattenmyndigheterna föreslås få i uppgift att genomföra den risk- baserade metoden för tillrinningsområdena till uttagspunkterna. I detta ingår att ta fram ett åtgärdsprogram där åtgärder kan riktas mot centrala myndigheter och kommuner. I förlängningen kan detta leda till krav på åtgärder för företag som har verksamhet som påverkar vattnet. Utredningen har inte haft möjlighet att i detalj bedöma effek- ten av sådana åtgärdsprogram men föreslår att åtgärdsprogrammen ska skickas ut på samråd på samma sätt som vattenförvaltningens åtgärdsprogram. Till samrådet ska också göras en konsekvensanalys av åtgärdsprogrammet. Utredningen anser därför att den konsekvens- analys som görs i samband med detta samråd får ta om hand effekt- erna för företag som har verksamhet som kan påverka vattnet i till- rinningsområdet. 22.8.2Konsekvenser för företagen på grund av de nya bestämmelserna om material i kontakt med dricksvatten Artikel 11 om material i kontakt med dricksvatten fanns inte med i kommissionens ursprungliga förslag.16 Artikelns bestämmelser fördes in under förhandlingarna mellan rådet och . Detta innebär att bestämmelserna inte heller fanns med i kommissionens konsekvensanalys av förslaget. Under slutfasen av förhandlingarna tog kommissionen fram ett inofficiellt dokument med en konse- kvensanalys av bestämmelserna.17 Dagens situation innebär att olika länder har olika regleringar och företagen kommer enligt kommissionens analys att sammantaget tjäna på att reglerna är gemensamma i hela EU. Kommissionen lyfter dock fram att för små företag som enbart finns på sin inhemska marknad kan de nya kraven innebära ökade kostnader. Det är i dags- läget inte helt tydligt hur detaljerna kommer att utformas när det gäller material i kontakt med dricksvatten. 16Förslag till och rådets direktiv om kvaliteten på dricksvatten (omarbet- ning) COM/2017/0753 final. 17Regeringskansliets diarienummer N2018/00902, aktbilaga 151. I tillämpas ett frivilligt system med typgod- kännande som till stor del liknar det system som är förebilden för bestämmelserna dricksvattendirektiv. Ett svenskt typgod- kännande baseras till stora delar på underlag från samarbetet inom 4MS initiativet och en nordisk standard för mässingslegeringar. Mässingslegeringarna är speciellt anpassade till de vattenkvaliteter som finns i och till exempel . Under förutsättning att de kommande detaljbestämmelserna utformas så att de anpassas även till våra nordiska vattenkvaliteter bedömer utredningen att det i prak- tiken inte kommer att bli så stora skillnader jämfört med dagens frivilliga system. I tillämpas dock systemet med nationellt typgodkännande i mindre omfattning för till exempel vattenverk, reservoarer eller distributionsnät. Här kommer det därför att bli större förändringar. Kompetens och certifieringsorgan finns redan i för att kunna göra de prövningar som sannolikt kom- mer att behövas. Företag som säljer produkter i fler EU-länder än kan också räkna med vissa förenklingar sammantaget jämfört med dagens situation. Med gemensamma regler i hela EU kommer ett nära nog harmoniserat regelverk att uppnås trots att bestämmel- serna finns i ett minimidirektiv. Kommissionen menar också i sin analys att de nya bestämmelserna kommer att förenkla genom att kraven blir liknande i hela EU. Utredningen har inte kunnat beräkna kostnaden för den utökade administrativa bördan eftersom detalj- erna kring den kommande regleringen är alltför oklara. Det har ännu inte presenterats några förslag till delegerade akter eller genomför- andeakter. Kommissionen har i sin konsekvensanalys för artikel 11 beräknat de överslagsmässiga kostnaderna för de nya bestämmelserna. Kom- missionens slutsats är att långsiktigt kommer de EU-gemensamma bestämmelserna att innebära besparingar för företagen i sektorn. 22.8.3Konsekvenser för företagen av bestämmelserna om beredningskemikalier och filtermaterial Syftet och nivån på kraven i de nya bestämmelserna som införs i direktivet liknar de som finns i dagens dricksvattenföreskrifter från . I dagens läge används systemet med standarder parallellt med reglering. att konsekvenserna kommer att bli begränsade för företagen. Att ha ett system som i större utsträckning bygger på standarder bör inne- bära en viss minskad administrativ börda både för de som tillverkar och saluför beredningskemikalier och filtermaterial och för användarna av dessa. 22.8.4Konsekvenser för fastighetsägare och byggherrar Utredningen har uppfattat att dagens system för material i kontakt med dricksvatten anses vara otydligt. Fastighetsägare och bygg- herrar har haft svårt att veta vilka material som är lämpliga att an- vända. I hög grad har beprövade material valts och innovationsgraden har varit låg. Utredningen föreslår att ett nytt stycke ska införas i 9 § plan- och byggförordningen (2011:338) om vilka krav som ska ställas på material som kommer i kontakt med dricksvatten och som används vid nybyggnation, ändring och underhåll av byggnads- verk. När den nya regleringen finns på plats kommer endast slut- material som är testade och godkända av ett certifierat organ att kunna släppas ut på marknaden. kommer också kunna lämna när- mare föreskrifter om krav på de material som är avsedda att användas i kontakt med dricksvatten. Riskbedömningen för fastighetsinstallationer kommer i första skedet inte att beröra enskilda fastigheter. Beroende på resultatet i riskbedömningen kan vissa fastighetsägare eller andra nyttjanderätts- innehavare beröras om det bedöms behövas ytterligare lagstiftning, tillsyn eller andra åtgärder. En konsekvensanalys av riskbedömningen och vilka åtgärder som behövs får bli en del av arbete i ett senare skede. 22.9Konsekvenser för små företags förutsättningar 22.9.1Konsekvenser för små dricksvattenproducenter Det finns flera olika undantag som kan utnyttjas för verksamhets- utövare som producerar dricksvatten eller tillhandahåller det från en distributionsanläggning under en viss storlek, dock kan det variera beroende på om det rör sig om en kommersiell eller offentlig verk- samhet. Dessa undantag bör vid genomförandet av direktivet enligt utredningens uppfattning utnyttjas fullt ut. I huvudsak är undan- tagen utformade på samma sätt som dricksvattendirektiv. Utredningen bedömer därför att dricksvattendirektiv inte innebär någon stor förändring i påverkan på små dricksvattenprodu- center jämfört med dricksvattendirektiv. Ett undantag från detta är dock den rapportering som ska ske till EU med anledning av dricksvattendirektiv. Kraven i det nya dricksvattendirek- tivet är annorlunda mot de som finns dricksvattendirektiv och innebär att behöver samla in andra uppgifter. Det gäller även för fler verksamhetsutövare i förhållande till dricksvattendirektiv. Enligt dagens reglering undantas vissa dricks- vattenproducenter från kraven på rapportering. dricks- vattendirektiv finns inte något sådant undantag. anges både i kommissionens motivering till förslaget till direktiv och i skälen till direktivet att syftet med de uppdaterade bestämmelserna är att endast samla in relevanta uppgifter och därmed minska den administrativa bördan. Utredningen anser att det blir upp till att utforma bestämmelserna kring rapporteringen så att de uppfyller direk- tivets båda syften. Frågan belyses ytterligare i kapitel 18. Informationskraven till konsumenterna är utökade dricksvattendirektiv jämfört med nu gällande bestämmelser. Små dricksvattenproducenter, exempelvis samfälligheter, kan enligt utred- ningen behöva särskilt stöd och vägledning för att kunna uppfylla kraven. Många av dem har kanske inte några webbplatser . 22.9.2Konsekvenser för övriga små företag Utredningen har gjort en översiktlig analys av påverkan på övriga små företags förutsättningar och inte sett att genomförandet av dricksvattendirektiv kan komma att leda till någon särskild påverkan på övriga små företags förutsättningar jämfört med dagens situation. 22.10 Konsekvenser för miljön och klimatet dricksvattendirektiv betraktas inom EU som ett miljödirek- tiv. Uttag av dricksvatten kan innebära en stor påverkan på vatten- förekomsten där vattnet tas ut. Betänkandets förslag förändrar enligt utredningens uppfattning inte denna påverkan. Syftet med bestäm- melserna om vattenläckage är i grunden att säkerställa en bättre hus- hållning med resurser. Ett minskat vattenläckage bör enligt utred- ningens bedömning därför minska påfrestningen i vattenmiljön som sker vid vattenuttag, särskilt vid lågflöden. Om användningen av riskbaserad metod för tillrinningsområdena innebär att även kvantitativ status tas med i bedömningen bör detta långsiktigt kunna leda till bättre skydd för vattenmiljön vid låga flöden och låga grundvattennivåer. Utredningen har dock inte haft möjlig- het att analysera detta närmare. Det finns flera miljökvalitetsmål som berörs av dricks- vattendirektiv.18 Utredningen konstaterar att vissa brister i vatten- förvaltningen, främst det som rör övervakningen av dricksvatten- förekomster, behöver rättas till. Utredningen lägger dock inte några förslag i denna del. Eftersom miljöövervakning är en viktig del i arbetet med att nå miljökvalitetsmålen bedömer utredningen att en förbättrad miljöövervakning kommer att vara positivt för målupp- fyllelsen. Mål 6 i FN:s globala hållbarhetsmål Agenda 2030 rent vatten och sanitet för alla berörs tydligt av dricksvattendirektiv. Utred- ningen har analyserat detta i kapitel 3 och konstaterar att genomför- andet av direktivet inte förväntas förändra måluppfyllelsen jämfört med dagens situation. dricksvattendirektiv ställer krav på att dricksvatten ur kran ska främjas. Syftet med bestämmelsen är att öka konsument- ernas förtroende för dricksvatten och minska användningen av flask- vatten. Det förväntas i förlängningen ha en positiv effekt på miljön. I förhållande till andra länder i EU så är användningen av flaskvatten begränsad i . Utredningen bedömer att direktivets krav inte kommer få stor påverkan i . Utredningen har inte identifierat att genomförandet av direktivet har någon påverkan när det gäller att motverka klimatförändringar. Minskat vattenläckage, förbättrat underhåll av ledningsnäten och införandet av den riskbaserade metoden skulle dock kunna bli verk- tyg i arbetet att lindra effekten av klimatförändringar i form extrem- väder både när det gäller torka och översvämningar. 18Miljökvalitetsmål beskrivs närmare i kapitel 3. 22.11 Analys av övriga konsekvenser Utredningen bedömer inte att förslagen i betänkandet förändrar risken för brott i form av sabotage, skadegörelse eller annan brotts- lighet jämfört med dagens situation. Inte heller det brottsförebygg- ande arbetet kommer att påverkas. Enligt utredningens bedömning får förslagen i betänkandet inte några konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män. Det kan finnas skillnader i känslighet för olika ämnen mellan kvinnor och män och flickor och pojkar. Utredningen förutsätter att de olika parametervärden som ska iakttas för dricksvattenkvalitet ger ett full- värdigt skydd för alla. Detta är en aspekt som utredningen utgår från att beaktar vid genomförandet av bilagorna. Någon effekt som påverkar möjligheten att nå de integrations- politiska målen har utredningen inte heller kunnat identifiera. Utred- ningen har gjort en översiktlig analys av om utredningens förslag har någon påverkan på sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet. Det finns ingenting som tyder på att det skulle finnas någon sådan effekt. 23.1Förslaget till lag om ändring i (1998:808) Paragrafen är ny. I paragrafen anges vad som menas med dricksvatten i kapitlet. Definitionen är hämtad från artikel 2 dricksvattendirektiv. Utredningens överväganden finns i avsnitt 10.2.5. Paragrafen reglerar under vilka förutsättningar som regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska upprätta ett förslag till åtgärdsprogram. Paragrafen ändras i första stycket på så sätt att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer även ska upprätta ett förslag till åtgärdsprogram om det behövs för att skydda kvaliteten på dricksvatten. Ändringen är nödvändig för att de före- byggande och begränsande åtgärder som avses i artikel 8 dricksvattendirektiv ska kunna föras in i de åtgärdsprogram som av- ses i 6 kap. 1 § vattenförvaltningsförordningen (2004:660) och han- teras i den ordning som gäller för dessa. Bestämmelsen genomför artikel 8 dricksvattendirektiv. Det behövs ingen ändring av andra stycket. Stycket anger att om en miljökvalitetsnorm för ett geografiskt område inte kan följas på grund av att miljön påverkas av en verksamhet som ligger utanför området, ska ett förslag till åtgärdsprogram upprättas för hela det område där störningar som påverkar möjligheten att följa Till skillnad från miljökvalitetsnormer, som är kopplade till ett specifikt geografiskt område (till exempel en vattenförekomst), ska åtgärder för att skydda dricksvattenkvaliteten beslutas utifrån en riskbedömning avseende tillrinningsområdena för uttagspunkter för dricksvatten. Det finns inget hinder att besluta om åtgärder för verk- samheter som ligger utanför tillrinningsområdena. I tredje stycket anges att den som upprättar förslaget ska ge myn- digheter, kommuner, organisationer, verksamhetsutövare, allmän- heten och övriga som berörs av åtgärdsprogrammet tillfälle att lämna synpunkter på förslaget. Detta stycke kommer att gälla även för åtgärder som har till syfte att skydda kvali- teten på dricksvatten. Det finns särskilda bestämmelser om åtgärds- program för vatten i vattenförvaltningsförordningen (2004:660). Bestämmelsen genomför artikel 8 dricksvattendirektiv och utredningens överväganden finns i avsnitt 10.2.5. I paragrafen anges att ett åtgärdsprogram får omfatta all verksamhet och alla åtgärder som kan påverka möjligheten att följa miljökvali- tetsnormer. Det anges också vad ett åtgärdsprogram ska innehålla. Det nya tredje stycket anger att ett åtgärdsprogram även får om- fatta och innehålla åtgärder som behövs för att skydda kvaliteten på dricksvatten. Aktuella åtgärder kan antingen vara förebyggande eller begränsande och bör framförallt gälla sådana åtgärder som anges i 6 kap. 5 § första stycket 1 vattenförvaltningsförordningen (2004:660). Bestämmelsen genomför artikel 8 dricksvattendirektiv. Utredningens överväganden finns i avsnitt 10.2.5. Paragrafen är ny. Genom paragrafen ges regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer möjlighet att meddela föreskrifter om riskbedöm- ningen avseende tillrinningsområdena för uttagspunkter för dricks- vatten. Regeringen kan till exempel genom nya bestämmelser i vatten- förvaltningsförordningen (2004:660) bestämma vilken myndighet som ska utföra riskbedömningen avseende tillrinningsområdena i enlig- het med artikel 8 dricksvattendirektiv. Bestämmelsen genomför artikel 8 dricksvattendirektiv och utredningens överväganden finns i avsnitt 10.2.5. Paragrafen är ny. Enligt första stycket får regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer besluta om sådana riskhanteringsåtgärder som av- ses i artikel 8 dricksvattendirektiv. Riskhanteringsåtgärder enligt artikel 8 kan både vara förebyggande och begränsande, men kan även röra sig om ytterligare övervakning i tillrinningsområdena. Aktuella åtgärder bör framförallt gälla sådana åtgärder som anges i 6 kap. 5 § första stycket 1 vattenförvaltningsförordningen (2004:660). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får enligt andra stycket även meddela ytterligare föreskrifter om de risk- hanteringsåtgärder som avses i första stycket.