sou · H9B322 · 2021-03-29 00:00:00 — Utredningen har i avsnitt 3.3.2 föreslagit att en ny ANDT-strategi ska ha som mål att förhindra alla former av nikotinanvändning hos denna grupp. I avsnitt 8.11 föreslås att det ska införas ett ålderskrav vid för- säljning av tobaksfria nikotinprodukter. Detta krav innebär bl.a. att produkterna inte får säljas eller lämnas ut till personer som inte har fyllt och att de inte heller får lämnas ut om det finns särskild anledning att anta att de kommer att lämnas över till någon som inte har fyllt . Nikotinprodukter ska inte konsumeras av barn och unga. Sam- tidigt finns exempel på att dessa produkter marknadsförs på ett sätt som tilltalar yngre, se avsnitt 8.3.4. Om inte marknadsföringen regle- ras finns risk för att dessa produkter blir populära hos dessa ålders- grupper och att ålderskravet urholkas genom exempelvis langning. Utredningen anser därför att det bör införas ett krav på att de tobaks- fria nikotinprodukterna inte ska få marknadsföras särskilt mot unga. I alkohollagen finns en bestämmelse om att marknadsföring inte får rikta sig särskilt till eller skildra barn eller ungdomar som inte har fyllt (7 kap. 1 § andra stycket). Av förarbetsuttalanden framgår att bakgrunden till gränsen bl.a. var att konsumtionen av alkohol var högst i ålderskategorin 20–och att det ofta är då en persons alkoholvanor grundläggs. Av folkhälsoskäl ansågs därför att 28En begränsande åtgärd kan endast anses vara ägnad att säkerställa förverkligandet av det åberopade målet om den verkligen på ett sammanhängande och systematiskt sätt tillgodoser uppnåendet av detta mål, se dom i mål C-333/14 The Scotch Asso- ciation, EU:C:2015:845, punkt 37. En skärpt reglering av marknadsföring och smaksättning av nya nikotinprodukter gränsen borde dras vid Dessutom ansågs ungdomar vara sär- skilt känsliga för budskap som anspelar på attraktiva livsstilar.29 Frågan blir då vilken åldersgräns som bör gälla vid marknads- föringen av tobaksfria nikotinprodukter. Utredningen anser att även unga personer som är kan vara särskilt sårbara för marknadsföring av tobaksfria nikotinprodukter. Marknadsföring som riktar in sig mot yngre riskerar att leda till att personer som annars inte skulle ha påbörjat ett bruk utvecklar ett starkt nikotinberoende som gör att det kan vara svårt att sluta använda tobaksfria nikotin- produkter och andra nikotinprodukter. På samma sätt som när det gäller alkohol så är det troligt att användningen av nikotin kan grund- läggas ända . Utredningen anser därför att det av folkhälsoskäl är motiverat att införa samma gräns vid marknadsför- ing av tobaksfria nikotinprodukter. Ytterligare ett skäl till att dra åldersgränsen högre vid marknadsföring jämfört med vid försäljning är svårigheterna med att avgöra vilken målgrupp enskilda marknads- föringsåtgärder egentligen har. Genom att lägga gränsen för marknads- föring något högre undviks att tolkningssvårigheter medför ett sämre skydd för personer Av samma skäl som anförts för att marknadsföring inte ska få rikta sig särskilt till personer bör det inte heller vara tillåtet att i marknadsföring skildra personer som inte har uppnått nämnda ålder. Förslaget innebär att tobaksfria nikotinprodukter inte får mark- nadsföras på ett sätt som särskilt tilltalar personer Viss vägledning kring hur bedömningen ska göras kan hämtas från alko- holområdet. Där finns det förarbetsuttalanden om att användningen av bokstäver, motiv, färger och stilarter som förknippas med ung- domskulturen ska beaktas särskilt. Var den exakta gränsen för otillåten marknadsföring går får dock lämnas över till rättstillämpningen att avgöra. Vid bedömningen bör det dock särskilt beaktas att det är fråga om en skyddslagstiftning.30 2003/04:161 s. 36. En skärpt reglering av marknadsföring och smaksättning av nya nikotinprodukter 9.4.2Förbud mot kommersiell reklam i radio och tv Förslag: Det ska vara förbjudet att marknadsföra tobaksfria niko- tinprodukter till konsumenter genom kommersiell reklam i ljud- radiosändningar, tv-sändningar eller beställ-tv. Vid överträdelser av förbudet mot kommersiell reklam i ljud- radiosändningar, tv-sändningar och beställ-tv ska marknadsstör- ningsavgift enligt marknadsföringslagen kunna tas ut. Skälen för utredningens förslag Utrymmet för att införa förbud mot radio- och tv-reklam Som framgått i avsnittet ovan ger 1 kap. 12 § tryckfrihetsförordningen, TF, lagstiftaren möjlighet att i vissa angivna fall införa förbud mot kommersiella annonser genom vanlig lag. Det gäller alkoholdrycker och tobaksvaror (första punkten) och förbud som har meddelats till skydd för hälsa eller miljö enligt en förpliktelse som följer av med- lemskapet i EU (tredje punkten). Dessa bestämmelser om kommer- siella annonser görs genom 1 kap. 18 § YGL tillämpliga även i fråga om program och om innehållet i tekniska upptagningar. Det är genom 1 kap. 12 § TF som förbuden mot kommersiella annonser har införts i 4 kap. lagen om tobak och liknande produkter. Friheten att yttra sig i ljudradio, tv och vissa liknande överför- ingar regleras inte genom TF, utan genom yttrandefrihetsgrundlagen, YGL, se 1 kap 1 §. YGL reglerar bl.a. program. Med program avses i YGL innehållet i ljudradio, tv eller andra sådana överföringar av ljud, bild eller text som sker med hjälp av elektromagnetiska vågor (nedan kallat liknande överföringar) samt innehållet i offentliga uppspelningar ur en databas, se 1 kap. 2 § YGL. Det innebär att i den mån YGL med- ger lagregleringar som avser program saknas det hinder i den lagen mot att införa regler om ljudradio, tv eller andra sådana liknande över- föringar. Undantaget i 1 kap. 18 § YGL omfattar program och innehållet i tekniska upptagningar. Denna paragraf ger dock inte någon möjlig- het att ingripa mot marknadsföring av tobaksfria nikotinprodukter eftersom produkterna inte innehåller tobak eller regleras på EU- nivå. Det finns dock även en öppning i 1 kap. 19 § första stycket YGL som medger att det i vanlig lag meddelas föreskrifter om för- En skärpt reglering av marknadsföring och smaksättning av nya nikotinprodukter bud mot kommersiell reklam i program eller om villkor för sådan reklam. Frågan är vilket utrymme som detta undantag ger. Undantagen i 1 kap. 18 § och 1 kap. 19 § första stycket YGL om- fattar program. Definitionen av program i 1 kap. 2 § YGL innehåller inga begränsningar till vissa delar av innehållet i en radio- eller tv- sändning. Det innebär att med program avses i YGL både det som i dagligt tal avses med program och de avbrott för reklam som före- kommer mellan dessa program. Av ordalydelsen i 1 kap. 19 § första stycket YGL framgår alltså inte annat än att det finns ett utrymme för att införa ett generellt förbud mot kommersiell reklam i radio och tv. Det kan dessutom konstateras att det har införts förbud mot marknadsföring av tobaks- varor till konsumenter genom kommersiella annonser i tv-sändningar, beställ-tv eller ljudradiosändningar (se 4 kap. 1 § 2 lagen om tobak och liknande produkter). Grunden för detta marknadsföringsförbud är 1 kap. 18 § YGL som, i likhet med 1 kap. 19 § första stycket YGL, omfattar program. Detta marknadsföringsförbud omfattar dessutom hela sändningen, inte enbart det som i dagligt tal kallas för program. Bakgrunden till att undantaget för kommersiell reklam infördes Av förarbetena till 1 kap. 19 § första stycket YGL framgår följande. Censur får inte förekomma, varken beträffande reklam eller i fråga om meddelanden med något annat innehåll. Men i vissa andra avse- enden anses TF inte lägga hinder i vägen för lagstiftning som syftar till att reglera reklam. Så har en marknadsrättslig lagstiftning till skydd för konsumenterna kunnat växa fram utan att TF har behövt änd- ras.31 Meningen är att öppna upp för en möjlighet att genom lag avgöra om reklam ska få förekomma i inhemsk radio och tv och att reglera villkoren för sådan reklam inom de ramar som bestäms av grundlagens syften.32 I förarbetsuttalandena anges att möjligheten till att införa begrän- sande lagstiftning bör nämnas direkt i lagtexten och inte bara framgå av en tolkning av grundlagen med hänsyn till dess syfte. Det beror på att medgivandet till lagstiftning gäller förbud mot reklam såväl som reglering av dess villkor.33 Som illustration nämns i förarbetena 1986/87:151 s. 46 ff. 1990/91:64 s. 113. 1986/87:151 s. 53. En skärpt reglering av marknadsföring och smaksättning av nya nikotinprodukter ett betänkande i vilket det föreslogs lagstiftning för reklam i svensk tv, bl.a. i fråga om mängden annonser och hur annonser får sättas in, hur annonser ska skiljas från redaktionellt innehåll och hur mark- nadsföringslagens regler blir tillämpliga på reklam i tv.34 8 kap. radio- och tv-lagen (2010:696) innehåller bestämmelser om reklam och andra annonser. Genom 1 § begränsas utrymmet för annonsering i tv. 2 § innehåller villkor om annonstidens längd i en tv-sändning och 3 § innehåller bestämmelser om att vissa tv-pro- gram inte får avbrytas för annonsering. 4 § innehåller villkor om avbrott i andra tv-program än de som avses i 3 § och 5 § innehåller bestämmelser om annonssignatur. Det kan sägas motsvara sådana regler som nämndes i förarbetena till 1 kap. 19 § första stycket YGL. Ett exempel på förbud mot reklam i radio och tv I förarbetena till 1 kap. 19 § första stycket YGL anges inte uttryck- ligen att undantaget har införts för att möjliggöra generella mark- nadsföringsförbud i fråga om vissa produktkategorier. I stället nämns regler som bl.a. avser förhållandet mellan program och annonser i radio och tv, dvs. sådana regler som förekommer i radio- och tv-lagen. I lagstiftningssammanhang torde dessutom marknadsföringsförbud vanligen omfatta kommersiella annonser och utfärdas med stöd av 1 kap. 18 § YGL. Spelområdet är dock ett område som varken ut- tryckligen finns angivet i 1 kap. 12 § TF eller som regleras med stöd av regler på EU-nivå. I 15 kap. 6 § spellagen (2018:1138) finns ett förbud mot reklam för spel i tv-sändningar, beställ-tv, sökbar text-tv eller ljudradiosänd- ningar som omfattas av radio- och tv-lagen (2010:696). Förbudet gäller för spel som tillhandahålls av någon som saknar nödvändig licens. Bestämmelsen reglerar enligt ordalydelsen reklam och inte annonser. I förarbetena görs dessutom en hänvisning till undantaget i YGL som möjliggör förbud mot kommersiell reklam i ljudradio- och tv-program eller om villkor för sådan reklam.35 Undantaget i YGL har alltså använts för att införa ett generellt marknadsförings- förbud för olicensierat spel. 1990/91:64 s. 113. 2017/18:220 s. 169. En skärpt reglering av marknadsföring och smaksättning av nya nikotinprodukter Det bör införas förbud mot kommersiell reklam i radio och tv för tobaksfria nikotinprodukter När det gäller tobaksvaror och e-cigaretter finns förbud mot att marknadsföra dessa produkter genom kommersiella annonser i radio- och tv-program (se 4 kap. 1 § 2 och 4 § första stycket 2 lagen om tobak och liknande produkter). På tobaksområdet kan alltså ett förbud mot radio- och tv-reklam sägas vara huvudregeln. När det gäller tobaksfria nikotinprodukter finns inga sådana förbud. Som framgått i avsnittet ovan är det själva nikotinet som är förknippat med de belönande och beroendeframkallande effekterna av tobak. Det är alltså fråga om produkter som är förknippade med vissa risker och som dessutom riskerar att medföra negativa effekter på folk- hälsan i stort. Om radio- och tv-reklam för dessa produkter tillåts finns alltså en risk för negativa effekter på såväl individ- som på sam- hällsnivå. Utredningen anser sammantaget att det bör införas ett förbud mot kommersiell reklam för tobaksfria nikotinprodukter i ljudradio- sändningar, tv-sändningar och beställ-tv som omfattas av radio- och tv-lagen. Vid överträdelse av motsvarande bestämmelser som avser tobaksvaror, e-cigaretter och påfyllningsbehållare gäller att mark- nadsstörningsavgift enligt 29–36 §§ marknadsföringslagen får tas ut, se 7 kap. 8 § tredje stycket lagen om tobak och liknande produkter. För att motverka överträdelser av reglerna om förbud mot kom- mersiell reklam i radio och tv för tobaksfria nikotinprodukter bör marknadsstörningsavgift kunna tas ut även vid överträdelser av de regler som föreslås. 9.4.3Förbud mot sponsring och produktplacering Förslag: Tillverkare, partihandlare och importörer av tobaksfria nikotinprodukter ska inte få sponsra ett evenemang eller en verk- samhet dit allmänheten har tillträde om det har som syfte eller får som direkt eller indirekt verkan att en tobaksfri nikotinprodukt främjas. Begreppet sponsring ska definieras på ett sätt som motsvarar definitionen som avser tobaksvaror, e-cigaretter och påfyllnings- behållare. En skärpt reglering av marknadsföring och smaksättning av nya nikotinprodukter Det ska inte få förekomma produktplacering av tobaksfria nikotinprodukter i program i tv-sändningar eller i beställ-tv. Det ska inte få förekomma sponsring av program i tv-sänd- ningar, sökbar text-tv, beställ-tv eller ljudradiosändning från någon vars huvudsakliga verksamhet är att tillverka eller sälja tobaksfria nikotinprodukter. Det ska införas upplysningsbestämmelser i radio- och tv-lagen om att det finns förbud mot reklam för tobaksfria nikotin- produkter i den nya lagen. Bedömning: Förslagen om sponsring och produktplacering av tobaksfria nikotinprodukter är förenliga med AV-direktivet, tryck- frihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. Skälen för utredningens förslag och bedömning Det bör införas regler om sponsring av tobaksfria nikotinprodukter 4 kap. 8 § lagen om tobak och liknande produkter innehåller förbud mot sponsring som omfattar tillverkare, partihandlare och importö- rer av tobaksvaror, e-cigaretter eller påfyllningsbehållare. Förbudet avser sponsring av evenemang eller verksamheter dit allmänheten har tillträde eller som kan antas få gränsöverskridande effekt, om spons- ringen kan antas medföra att avsättningen av tobaksvaror, e-cigaretter eller påfyllningsbehållare främjas. Utredningen föreslår i avsnitt 5.3 att det ska införas en definition av sponsring och nya regler för gräns- överskridande sponsring. Reglerna om inhemsk sponsring lämnas dock oförändrade, bortsett från justeringar av författningsteknisk och redaktionell karaktär. Reglerna om sponsring i fråga om tobaksvaror infördes i samband med att tillträdde WHO:s ramkonvention om tobakskon- troll och har sin bakgrund i krav som följer av ramkonventionen och tobaksreklamdirektivet.36 I förarbetena anges att syftet med att in- föra ett förbud mot sponsring var att motverka att människor inleder 36Europaparlamentets och rådets direktiv /33/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror. En skärpt reglering av marknadsföring och smaksättning av nya nikotinprodukter eller fortsätter ett tobaksbruk, vilket ansågs ligga väl i linje med såväl WHO:s ramkonvention som nämnda EU-direktiv.37 I avsnitt 9.2 redovisas utredningens ståndpunkt att de tobaksfria nikotinprodukterna kan initiera ett nikotinberoende och leda till en ökad användning av nikotinprodukter, däribland tobaksvaror. Utred- ningen har därför gjort bedömningen att det ur folkhälsosynpunkt är motiverat att utöka ANDT-strategin till att omfatta alla nikotin- produkter, se avsnitt 3.3.2. För att skydda folkhälsan och de positiva effekter som har uppnåtts efter många års preventivt arbete anser utredningen att marknadsföringsreglerna för tobaksfria nikotinpro- dukter bör kompletteras med regler om sponsringsförbud. Det har inte framkommit annat än att de nuvarande reglerna om sponsring har varit ändamålsenliga ur ett nationellt perspektiv. Samma regler om sponsring bör därför gälla för tobaksfria nikotinprodukter. Det leder dessutom till en enhetlig reglering. När det gäller den närmare innebörden av reglerna om sponsring hänvisas till avsnitt 5.1.2. I avsnitt 5.1.2 föreslås att sponsring ska definieras i lagen om tobak och liknande produkter. Definitionen ska omfatta varje form av offentliga eller privata bidrag till ett evenemang, en verksamhet eller en person med syftet eller den direkta eller indirekta verkan att främja en tobaksvara, en e-cigarett eller en påfyllningsbehållare. En motsvarande definition bör införas i den föreslagna lagen om tobaks- fria nikotinprodukter. Det bör införas regler om förbud mot produktplacering och sponsring i tv och radio I 7 kap. radio- och tv-lagen finns regler om sponsring av program i tv-sändningar, sökbar text-tv och beställ-tv. 1 § innehåller ett förbud mot sponsring av program som huvudsakligen handlar om nyheter eller som innehåller nyhetskommentarer. I 2 § finns regler om ett generellt förbud mot sponsring från den vars huvudsakliga verk- samhet består i att tillverka eller sälja alkoholdrycker, alkoholdrycks- liknande preparat, tobaksvaror, e-cigaretter eller påfyllningsbehållare. I 15 kap. 9 § finns motsvarande bestämmelse för sponsring av pro- gram i ljudradio. 2004/05:118 s. 40. En skärpt reglering av marknadsföring och smaksättning av nya nikotinprodukter I 6 kap. radio- och tv-lagen finns regler om produktplacering. Av 1 § framgår att produktplacering inte får förekomma i nyhets- och samhällsprogram, program om konsumentfrågor, religiösa program eller program som huvudsakligen riktar sig till barn I 2 § finns ett generellt förbud mot produktplacering i program i tv-sänd- ningar eller i beställ-tv av bl.a. alkoholdrycker och tobaksvaror (första punkten) och e-cigaretter och påfyllningsbehållare (sjätte punkten). För att motverka att människor hamnar i ett nikotinberoende som leder till användning av nikotinprodukter, däribland tobaksvaror, anser utredningen att det är motiverat att införa samma regler om produktplacering och sponsring som gäller i fråga om tobaksvaror och e-cigaretter. Det leder också till en enhetlig reglering av pro- dukter som innehåller nikotin för konsumtion. Det bör därmed införas ett generellt förbud mot sponsring av program i tv-sändningar, sök- bar text-tv, beställ-tv eller ljudradio från den vars huvudsakliga verk- samhet består i att tillverka eller sälja tobaksfria nikotinprodukter. Det bör också införas ett generellt förbud mot produktplacering av tobaksfria nikotinprodukter i program i tv-sändningar eller i beställ-tv. Radio- och tv-lagen innehåller bestämmelser om reklam. Det har därför ansetts lämpligt att upplysa om bestämmelserna om mark- nadsföring på tobaksområdet, se 8 kap. 13 § och 15 kap. 5 §. På mot- svarande sätt bör det upplysas om de nya bestämmelserna om mark- nadsföring i den föreslagna lagen om tobaksfria nikotinprodukter. Bestämmelserna om sponsring och produktplacering är förenliga med AV-direktivet, tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen På EU-nivå finns regler om audiovisuella kommersiella meddelan- den i AV-direktivet.38 Sponsring anges som en form av audiovisuellt kommersiellt meddelande (se artikel 1 h). Direktivet innehåller dess- utom uttryckliga förbud mot sponsring och produktplacering när det gäller tobak, e-cigaretter och påfyllningsbehållare (se artikel 10.2 och artikel 11.4 a). Däremot saknas regler om tobaksfria nikotinpro- dukter. Men i och med att AV-direktivet är ett s.k. minimidirektiv är det möjligt för medlemsstaterna att införa ytterligare regler under 38Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2010/13/EU av om sam- ordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audiovisuella medietjänster (direktiv om audiovisuella medietjänster). En skärpt reglering av marknadsföring och smaksättning av nya nikotinprodukter förutsättning att de är förenliga med unionsrätten i övrigt.39 AV- direktivet hindrar alltså inte från att införa regler om spons- ring och produktplacering av tobaksfria nikotinprodukter. När reglerna om e-cigaretter och påfyllningsbehållare infördes redogjordes för utrymmet att reglera produktplacering i tryckfrihets- förordningen (TF) och yttrandefrihetsgrundlagen (YGL). I korthet kan sägas att produktplacering inte omfattas av begreppet kommer- siell annons i dess betydelse enligt TF och YGL och inte heller kan inordnas under begreppet kommersiell reklam. Bestämmelserna i 1 kap. 19 § andra stycket YGL gör det möjligt att i vanlig lag införa förbud mot och villkor för annonsering och sändning av program som helt eller delvis bekostas av någon annan än den som bedriver programverksamheten. Det finns alltså ett ut- tryckligt undantag i YGL som gör det möjligt att införa förbud eller begränsningar vid sändning av program om sändningen av program- met helt eller delvis har bekostats av någon annan än program- företaget eller den som tillhandahåller beställ-tv, dvs. leverantören av medietjänsten. Regeringen har dessutom tidigare gjort bedöm- ningen att förbud eller andra inskränkningar i möjligheterna att använda sig av produktplacering i audiovisuella medietjänster inte står i strid mot regeringsformens eller bestäm- melser om yttrandefrihet. Yttrandefriheten ansågs därmed inte hindra en reglering av produktplacering av e-cigaretter, särskilt mot bakgrund av att radio- och tv-lagens definition av produktplacering utgår ifrån att ersättning betalas till leverantören av medietjänsten.40 Utredningen anser att motsvarande resonemang kan föras i fråga om tobaksfria nikotinprodukter. Reglerna om produktplacering kan alltså införas med stöd av 1 kap. 19 § andra stycket YGL, med beaktande av definitionen av produktplacering i 3 kap. 1 § 14 radio- och tv-lagen. Det finns därmed utrymme att införa bestämmelser om sponsring i radio- och tv-program. När det gäller de föreslagna reglerna om sponsring av evenemang och verksamheter så omfattar de sådant som konserter, idrottstävlingar eller driften av idrottsanläggningar m.m.Det är inte företeelser som i sig omfattas av TF eller YGL och avsikten är inte heller att bestämmelserna om sponsring ska komma i konflikt med dessa grundlagar.41 2019/20:168 s. 46 f. 2016/17:132 s. 44 f. 41Motsvarande bedömningar har gjorts avseende e-cigaretter, se prop. 2016/17:132 s. 46 f. En skärpt reglering av marknadsföring och smaksättning av nya nikotinprodukter 9.4.4Krav på att återge en hälsovarning vid viss marknadsföring genom kommersiella annonser Förslag: Det ska på ett tydligt sätt återges en text som informerar om nikotinets skadeverkningar (hälsovarning) vid marknadsför- ing av tobaksfria nikotinprodukter till konsumenter genom kom- mersiella annonser i –periodiska skrifter eller andra jämförbara skrifter på vilka tryck- frihetsförordningen är tillämplig, –andra tryckta skrifter på vilka tryckfrihetsförordningen är tillämplig, eller –informationssamhällets tjänster. Om det finns flera hälsovarningar ska minst en av dem återges. Vid upprepad annonsering ska de olika hälsovarningarna användas omväxlande och om möjligt i lika stor omfattning Kravet på att återge en hälsovarning ska inte gälla kommersi- ella annonser i andra tryckta skrifter inne på fysiska försäljnings- ställen. Genom hälsovarningen ska det upplysas om att produkten innehåller nikotin som är ett mycket beroendeframkallande ämne. ska få meddela föreskrifter om hälsovar- ningarnas utformning. Skälen för utredningens förslag Kravet på informationstext vid marknadsföring av alkoholdrycker På alkoholområdet finns ett krav på att det ska anges en informa- tionstext vid marknadsföring av alkoholdrycker eller alkoholdrycks- liknande preparat till konsumenter genom kommersiella annonser i periodiska skrifter eller andra jämförbara skrifter. Regeringen får meddela föreskrifter om vilka texter som ska återges och hur de ska utformas (se 7 kap. 7 § alkohollagen). Bakgrunden till att dessa bestämmelser infördes var bl.a. att det från samhällets sida läggs ner mycket stora resurser på att informera om alkoholens skadlighet och att informationstexten i sig kan ge en En skärpt reglering av marknadsföring och smaksättning av nya nikotinprodukter