sou · H9B391 · 2021-11-24 00:00:00 — Det finns därmed inte anledning att införa en bestämmelse i den nya förordningen som motsvarar 4 § andra stycket rymdförordningen. Vi föreslår i stället en ordning som innebär att om förutom en annan stat också är utsändande stat enligt registreringskonventionen, ska göra anmälan till FN om inte annat har avtalats med den andra staten. Det har mot bakgrund av att det svenska registret kan komma att innehålla fler rymdföremål än vad som enligt registreringskonven- tionen ska rapporteras till FN, uppkommit fråga om enligt traktaten har domsrätt över de rymdföremål som upptas i det svenska registret. Enligt vår bedömning är inte registerförande stat för ett föremål enligt registreringskonventionen endast på grund av att det har antecknats i Rymdstyrelsens register, utan det krävs en anmälan om rymdföremålet till FN. 8.4Uppgifter i registret över rymdföremål 8.4.1Uppgifter som registret ska innehålla Vårt förslag: Det ska regleras i förordning att registret över rymd- föremål ska innehålla uppgifter om 1.utsändande stat eller stater, 2.beteckning eller registernummer på rymdföremålet, 3.dag och område eller plats för utsändande, 4.grundläggande parametrar för omloppsbanan, inklusive om- loppstid, banplanets lutning, apogeum och perigeum, och 5.rymdföremålets allmänna användning. Skälen för förslaget: Som tidigare anförts så fastställer staterna själva innehållet i det nationella registret över rymdföremål. I avsnitt 8.3.2 har vi föreslagit att det svenska registret bör innehålla uppgifter om rymdföremål som ingår i tillståndspliktig verksamhet enligt den nya lagen. De uppgifter om rymdföremål som framgår av artikel 4.1 i registreringskonventionen ska emellertid de registerförande staterna förse FN:s generalsekreterare med för inskrivning i FN:s register över rymdföremål. Det finns därför skäl för att det är dessa uppgifter som ska nedtecknas i det nationella registret, jfr artikel 10 i modellagen. De uppgifter som ska anmälas till FN är; 1.utsändande stats eller staters namn, 2.lämplig beteckning eller registernummer på rymdföremålet, 3.dag och område eller plats för utsändande, 4.grundläggande parametrar för kretsbanan, inbegripet omloppstid, banplanets lutning, apogeum och perigeum, 5.rymdföremålets allmänna användning. En bestämmelse bör därför införas i förordning som anger att det nationella registret över rymdföremål ska innehålla de ovan angivna uppgifterna. Vi har i stället för ordet kretsbana, använt ordet omlopps- bana i bestämmelsens ordalydelse, vilket är det uttryck som används i svenskt språkbruk. Någon ändring i sak är inte avsedd. Vi har också valt att använda begreppen apogeum och perigeum för att beteckna det längsta respektive kortaste avståndet mellan rymdföre- målet och jorden, eftersom dessa begrepp är väl inarbetade i branschen och de används dessutom i motsvarande bestämmelse i den nuvar- ande förordningen. Det kan vara fråga om att i registret ange flera utsändande stater för rymdföremålet. Enligt artikel 1a i registreringskonventionen är ”utsändande stat” såväl en stat som sänder ut ett rymdföremål eller medverkar vid utsändandet av ett rymdföremål, som en stat från vars område eller anordningar ett rymdföremål sänds ut. Ett exempel är om en svensk satellit sänds ut från utsändningsanläggningen som ligger i södra i ett område som hyrs ut till och drivs av den ryska rymdflygstyrelsen Roscosmos. Det är alltså fråga om tre utsändande stater; (territorium), (ansvarar för anordningarna och är utsändningsleverantör) och (köpare av utsändningen). Hade det rört sig om fler nyttolaster hade varje stat som köper en utsändning för sin nyttolast också blivit utsändande stat och ska anges i registret. Vårt förslag: Rymdstyrelsen ska få meddela föreskrifter om ytter- ligare uppgifter som registret över rymdföremål ska innehålla. Skälen för förslaget: Enligt artikel 4.2 i registreringskonventionen kan en registerförande stat rapportera ytterligare uppgifter om de rymdföremål som har registrerats i det nationella registret. I FN:s resolution 62/101 från om rekommendationer om förbättring av staters och internationella mellanstatliga organisa- tioners förfaranden för registrering av rymdföremål, rekommen- deras att ytterligare uppgifter om rymdföremål rapporteras till FN. Dessa uppgifter är emellertid så detaljerade att de hör hemma på lägre författningsnivå. Vår bedömning är också att uppfattningen om vilka uppgifter som bör anmälas till FN löpande kommer att förändras, vilket ytterligare är ett argument för att reglera detta i myndighets- föreskrift. LTS-riktlinjerna (A.5) innehåller också rekommendationer om att till anmälan foga notiser om ett rymdföremål innehåller eventuella framtida separationer av friflygande rymdföremål. LTS-riktlinjerna förordar också att en registrering bör innehålla en notis om kärn- ämnen finns ombord på rymdföremålet. Vi föreslår därför ett bemyndigande för Rymdstyrelsen att få med- dela föreskrifter om ytterligare uppgifter som registret över rymd- föremål ska innehålla. Vårt förslag: Verksamhetsutövaren ska efter verksamhetens genom- förande, utan onödigt dröjsmål, underrätta Rymdstyrelsen om de uppgifter som ska föras in i det nationella registret och om för- ändringar av dessa som inte är av ringa betydelse. Skälen för förslaget: Det är av vikt att det nationella registret inne- håller korrekta uppgifter om rymdföremålet. Rymdstyrelsen bör därför få information från verksamhetsutövaren angående de upp- gifter som ska föras in i det nationella registret . En underrättelse bör följaktligen ske i samband eller direkt efter att verksamheten har genomförts i enlighet med tillståndet, vilket i nor- malfallet är efter utsändningen när rymdföremålet placerats i omlopps- bana, men det kan också vara efter en förflyttning av rymdföremålet. Förändringar av de uppgifter om rymdföremålet som anges i av- snitt 8.4.1, som inte är av ringa betydelse, bör också antecknas i det nationella registret. En motsvarande bestämmelse finns i modellagen och ligger i linje med rekommendationerna i den i avsnitt 8.4.2 nämnda resolutionen från FN. Exempel på förändringar som inte är av ringa betydelse, är om rymdföremålet får en annan användning, till exem- pel att rymdföremålet flyttas till en annan omloppsbana. Sådana för- ändringar innebär att verksamhetsutövaren måste ansöka om ett kom- pletterande tillstånd för den ändrade verksamheten, se avsnitt 7.3.2. Om ett kompletterande tillstånd meddelas ska de nya uppgifterna antecknas i registret. Det bör därför införas en bestämmelse i förordningen om att verksamhetsutövaren, efter att verksamheten genomförts, bör under- rätta Rymdstyrelsen om de uppgifter som ska föras in i det nationella registret. Underrättelsen bör ske utan onödigt dröjsmål. Rymdstyr- elsen ska sedan utan onödigt dröjsmål rapportera uppgifterna vidare till FN, se avsnitt 8.3.3. Om uppgifterna i registret i något avseende är inaktuella för att verksamheten har förändrats, och dessa förändringar inte är av ringa betydelse, bör också en underrättelse till Rymdstyrelsen ske utan onödigt dröjsmål efter att verksamheten genomförts. I kapitel 7 behandlades frågor om vilka tillstånd som ska krävas för att bedriva rymdverksamhet, hur tillståndsprocessen ska utformas, samt vad som ska gälla vid överlåtelse av rymdverksamhet. I kapitel 8 behandlades registrering av rymdföremål. I detta kapitel kommer vi att behandla frågor om tillsyn, vilket är mycket övergripande reglerat i den nuvarande rymdlagen och ett område som är nära samman- kopplat med frågorna om tillstånd och registrering. Inledningsvis redogör vi för regleringen på området i internatio- nell rymdrätt, i vår nuvarande nationella rätt, i vissa länder som lämpar sig för jämförelse och i modellagen, se avsnitt 9.2. Avsnitt 9.3 handlar om den nuvarande tillsynen, utgångspunkter för tillsyn samt behovet av en utökad och tydligare tillsyn. Vidare rör avsnittet till- synsmyndighetens uppdrag, bistånd vid tillsynen av en annan myn- dighet samt slutligen avgifter vid tillsyn. I avsnitt 9.4 behandlas till- synsmyndighetens befogenheter som är rätt till upplysningar från tillsynsobjektet, rätt att tillträda tillsynsobjektets lokaler och områ- den för inspektion samt möjlighet att meddela förelägganden för att kunna styra beteendet hos tillsynsobjektet. I avsnitt 9.5 överväger vi vilka ingripandeåtgärder tillsynsmyndigheten bör ha tillgång till vid överträdelser och brister i verksamheten. Avslutningsvis behandlas i avsnitt 9.6 den nuvarande straffsanktionen som finns vid överträdelser. Enligt artikel 6 i rymdfördraget är varje stat skyldig att fortlöpande övervaka den icke-statliga verksamheten i yttre rymden, vilket inne- fattar månen och övriga himlakroppar. Enligt den nuvarande rymdlagstiftningen ska Rymdstyrelsen utöva kontroll över tillståndshavarnas rymdverksamhet (3 § andra stycket rymdlagen och 2 § rymdförordningen). Ett tillstånd får återkallas, om villkoren för tillståndet åsidosätts eller om det annars finns synner- liga skäl till det. Det är regeringen som beslutar om återkallelse. I avvaktan på att frågan om återkallelse avgörs slutligt får tillståndet återkallas intermistiskt (4 § rymdlagen). I rymdlagen straffbeläggs att utan erforderligt tillstånd bedriva rymdverksamhet eller att åsido- sätta villkor som har uppställts som förutsättning för tillstånd (5 §). Tillsynsfrågor regleras i den finska lagen i 14 § som handlar om övervakning och 15 § som handlar om inspektionsrätt. Av 14 § fram- går att det är arbets- och näringsministeriet som övervakar att rymd- lagen och anslutande föreskrifter följs, att verksamhetsutövaren ska lämna in en rapport över sin rymdverksamhet till mini- steriet och att ministeriet har rätt att av verksamhetsutövaren få de uppgifter som behövs för övervakningen. Närmare regler om upp- giftsskyldigheten finns i 7 § i förordningen. Enligt 15 § har mini- steriet rätt att förrätta behövliga inspektioner av verksamhetsutövarens rymdverksamhet och rymdföremål och vid inspektionen få tillträde till lokaler och andra områden som är av betydelse för övervakningen samt att få studera relevanta handlingar. Ministeriet har rätt att anlita oberoende sakkunnig för inspektionen. Enligt 3 § tillämpas inte bestämmelserna om tillsyn på rymd- verksamhet som bedrivs av Försvarsmakten, utan i stället regleras övervakningen av Försvarsmaktens rymdverksamhet i förordning. Enligt 13 § har arbets- och näringsministeriet rätt att ändra eller återkalla ett tillstånd vid vissa brister eller överträdelser som är väsent- liga under förutsättning att verksamhetsutövaren inte har avhjälpt bristen eller överträdelsen inom en viss tidsfrist. I beslutet om åter- kallelse får ministeriet ställa sådana villkor som behövs med tanke på säkerheten när rymdverksamheten avslutas eller bestämma att verk- samhetsutövaren ska överföra rymdverksamheten till en annan verk- samhetsutövare som fortsätter verksamheten. Ett sådant åläggande får förenas med vite enligt 19 §. I 21 § finns en straffbestämmelse. Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet bedriver rymdverksamhet utan tillstånd eller god- kännande av överföring, överför rymdverksamhet till en annan verk- samhetsutövare utan godkännande eller försummar att teckna för- säkring eller att lämna uppgifter döms, om gärningen inte är ringa, för rymdverksamhetsförseelse till böter. Tillsyn utövas av utbildnings- och forskningsministern enligt 16 § första stycket i den danska lagen. Enligt bestämmelsens andra stycke föreligger upplysningsplikt vid tillsynen för ägare och operatörer vid anmodan från ministern. Ministern, eller den ministern bemyndigar, har enligt 17 § rätt att få tillgång till operatörens lokaler för att kunna genomföra tillsynen. Enligt 18 § kan emellertid ministern medge att statliga aktörer undantas från tillsynskravet. Enligt förarbetena är Försvarsdepartementet, och de statliga myndigheter som ligger under detta departement, exempel på aktörer som kan meddelas dispens från tillsyn (2015/1 LSF 128, s. 40). Enligt 21 § straffas överträdelser av lagen med böter eller fängelse . Vid avsiktliga överträdelser och särskilt skärp- ande omständigheter kan straffets längd höjas till fängelse . Tillsynsfrågor regleras i 27–31 §§ i det norska lagförslaget. Enligt 27 § är det departementet som utövar tillsyn över att rymdverk- samhet bedrivs i enlighet med lagen och enligt 28 § måste operatören ge tillsynsmyndigheten tillgång till lokaler när det är nödvändigt för tillsynen. I 29 § regleras operatörens upplysningsplikt i samband med tillsyn, i 30 § att departementet kan tillsätta en undersöknings- kommission om en allvarlig händelse inträffar i samband med rymd- verksamhet och i 31 § att tillsynsavgift kan krävas av operatören. I lagförslaget finns ett kapitel om förvaltningsåtgärder och admi- nistrativa sanktioner (32–36 §§). Här regleras förelägganden om rätt- else eller upphörande av verksamhet i strid med lagen, vite, intermistiskt upphörande av verksamheten, återkallelse eller ändring av tillstånd samt sanktionsavgift. I artikel 5 i modellagen regleras tillsyn och i kommentaren till arti- keln anges att tillsyn är ett krav som framgår av artikel 6 i rymd- fördraget. Enligt kommentaren bör tillsyn anförtros den myndighet som utfärdar tillstånd och det bör säkerställas att informationen tillgängliggörs på regeringsnivå. Modellagen föreslår en reglering om tillsyn som anger att myndigheten löpande ska övervaka all rymd- verksamhet och att närmare uppgifter om övervakningen ska fast- ställas i en tillämpningsbestämmelse/-förordning. I artikel 6 i modellagen regleras återkallelse, tillfälligt upphävande och ändring av tillstånd. Modellagen föreslår att sådana åtgärder ska kunna beslutas av den övervakande myndigheten om tillståndsvill- koren inte efterlevs. Enligt kommentaren bör nämnda åtgärder, utan hinder av en bötessanktion, utgöra myndighetens ordinarie sätt att bedriva övervakningen. Artikel 14 föreslår en bestämmelse där den som bryter mot skyl- digheterna i lagen döms till ett i lagen fastställt bötesbelopp. Av kommentaren framgår att det verkar avse en sanktionsavgift snarare än en straffsanktion. I förarbetena till rymdlagen framhöll regeringen att ett sätt att få den nödvändiga kontrollen av den verksamhet som en tillståndshavare bedriver är att göra tillståndet villkorat av att tillståndshavaren fortlöpande lämnar vissa uppgifter samt att staten får rätt till insyn i och eventuellt också inspektion av verksamheten. Regeringen ansåg det lämpligt att delegera det praktiska utövandet av den fortlöpande kontrollen till Rymddelegationen (Rymdstyrelsen), men påpek- ade att det i kontrollverksamheten kunde finnas behov av medverkan från andra myndigheter. Enligt regeringen kunde krav komma att förskrivas om att Rymdstyrelsen ska redovisa för regeringen vad som framkommit i kontrollverksamheten. Den fortlöpande kontrollen av tillståndshavarna torde enligt regeringen till väsentlig del kunna grundas på uppgifter som tillståndshavaren förpliktas att sammanställa om sin verksamhet (prop. 1981/82:226, s. 10 f. och 15). Den tillsyn som Rymdstyrelsen utövar över tillståndsgiven rymdverksamhet är enligt myndigheten begränsad till ett generellt återrapporteringskrav om den bedrivna verksamheten under verk- samhetsåret. Rymdstyrelsens nuvarande form för tillsynsverksam- het inleddes för ett tiotal år sedan och ett par tillståndshavare har i respektive beslut om tillstånd ålagts ett uttryckligt återrapporterings- krav (se till exempel regeringsbeslut från , U2011/4807/F, avseende satelliten och och där åläggs att rapportera status för sina aktiviteter till Rymdstyrelsen och med omedelbar verkan rapportera allvarliga störningar som kan påverka kontrollen av satelliten till Rymdstyrelsen). Rymdstyrelsen har vidare uppgett att myndigheten inte har utvecklat någon praxis för tillsyn på verksam- hetsplatser eller någon annan fördjupad tillsyn, och att det inte finns kompetens eller resurser för att bedriva en teknisk tillsyn av till- ståndshavarnas verksamhet (Rymdstyrelsens handläggning av tillstånds- ärenden – processbeskrivning, den 15/2 2021, dnr 2021–00017). Rymdstyrelsen har fått årliga rappor- teringar om den verksamhet som verksamhetsutövarna fått tillstånd att bedriva enligt lagen om rymdverksamhet. Det har rört sig om en handfull tillståndshavare. Rymdstyrelsen ställer krav på att de årliga rapporterna ska innehålla en översikt av alla viktiga händelser för de satelliter som har tillstånd enligt lagen om rymdverksamhet, vilket inkluderar bland annat utsändning, urdrifttagande, ändring av ägar- skap, större banändringar och ändringar av driftsform. Utöver så- dana händelser innehåller till exempel rapporterna beträffande satel- literna och även en kortfattat redogörelse för arbetet med och skötseln av satelliterna (se aktivitetsrapport till SNSB från OHB Sweden1 samt Prisma aktivitetsrapport till SNSB från OHB Sweden2). Enligt uppgift från Rymdstyrelsen har återrapporteringen inte förts vidare till regeringen, eftersom det inte har funnits några sådana redovisningskrav från regeringens sida. Frågor om tillsyn har fått ökat fokus och har disku- terats inom många olika rättsområden. Regeringen redovisar i skriv- elsen En tydlig, rättssäker och effektiv tillsyn (skr. 2009/10:79) gene- rella bedömningar för hur en tillsynsreglering bör vara utformad. I skrivelsen framhålls att den offentliga tillsynen är viktig för att stärka efterlevnaden av de föreskrifter som och regeringen har beslutat om och att medborgarna genom tillsynen ska vara till- försäkrade att deras intressen tas till vara. Regeringen understryker i skrivelsen att det behövs en större enhetlighet, tydlighet och rätts- säkerhet i den offentliga tillsynen, vilket bland annat kan uppnås genom att precisera tillsynsmyndigheternas uppdrag och att använda enhetliga begrepp och regler. Begreppet tillsyn bör enligt regeringen främst användas för verksamhet som avser självständig granskning för att kontrollera om tillsynsobjekt uppfyller krav som följer av lagar och andra bindande föreskrifter och vid behov kan leda till beslut om åtgärder som syftar till att åstadkomma rättelse. I skrivelsen redovisas även generella bedömningar kring tillsyn, bland annat vad gäller finansiering, ingripandemöjligheter och till- synsorgans befogenheter, vilket vi kommer att återkomma till i de följande avsnitten. 1Dnr ODIN-OSE-RP-0001, ODIN-OSE-RP-00014, Odin-OSE-RP-00017, Odin-OSE-RP- 00019, Odin-OSE-RP-00023 och ODIN-OSE-RP-0026. 2Dnr PRISMA-OSE-RP-0001, version 3. 9.3.3Behov av en utökad och tydligare tillsyn Vår bedömning: Det finns behov av att utöka och tydliggöra till- synen över rymdverksamhet som bedrivs enligt den nya lagen. Skälen för bedömningen: Tillsyn av icke-statlig verksamhet i rym- den är ett krav som följer av artikel 6 i rymdfördraget. Som framgått av avsnitt 9.3.1 är dagens tillsyn tämligen fragmentarisk och består enbart av att verksamhetsrapporteringar lämnas till Rymd- styrelsen från tillståndshavarna. Rymdstyrelsen har uppgett att det inte förekommer någon fördjupad tillsyn, såsom inspektioner eller andra kontroller på de platser där verksamheten bedrivs. Det kan också konstateras att Rymdstyrelsen inte har någon tydlig styrning för tillsynsverksamheten i form av författningsstöd för hur tillsynen ska genomföras eller vilka möjligheter som finns att ingripa vid brister eller överträdelser, förutom en återkallelse av tillståndet, vilket beslutas av regeringen. Att notera är emellertid att den kontroll som sker enligt den nuvarande rymdlagen endast har träffat en handfull verksamheter, eftersom antalet tillståndsärenden enligt nuvarande system är förhållandevis få. Vi har föreslagit att även verksamhet med sondraketer ska om- fattas av den nya rymdlagen och att även statlig rymdverksamhet ska vara tillståndspliktig. Som vi anfört i avsnitt 7.3.4 kommer dessa för- slag, tillsammans med förhållandet att förväntas få en för- måga till satellitutsändningar och att nya innovationer och en ökad tillväxt bidrar till en ökning av antalet aktörer i rymden, att leda till att antalet tillståndsärenden från olika håll kommer att öka framöver. Detta leder i sin tur till att kraven på kontroll över tillståndsgiven verksamhet, och att denna utförs på det sätt som anges i rymdlag- stiftningen och tillståndsbeslutet, blir än mer viktigt. Det finns därför behov av att stärka tillsynen för rymdverksamhet genom att utöka och tydliggöra den. För att tillsynsmyndigheten i den nya lagen ska kunna utöva till- syn på ett effektivt, ändamålsenligt och rättssäkert sätt bör verksam- heten ges nödvändiga förutsättningar. En sådan förutsättning är att det finns författningsstöd för tillsynsförfarandet avseende tillsyns- myndighetens uppdrag och befogenheter, men också vilka ingrip- andeåtgärder och sanktioner som finns att tillgå. Tydliga regler för tillsynsverksamheten medför att både tillsynsmyndigheten och till- synsobjekten vet vad som kan förväntas av tillsynen, men även att samhället i stort kan förlita sig på att verksamheten – som inbegriper potentiellt farliga aktiviteter – kontrolleras på ett lämpligt sätt och att det finns effektiva verktyg för att ingripa för det fall det finns säkerhetsbrister i verksamheten. är det viktigt att inte skapa en alltför detaljerad reglering av tillsynsförfarandet. En annan förutsättning för en väl fungerande tillsyn är nämligen att tillsynsmyndigheten kan arbeta självständigt och oberoende och själv prioritera bland sina arbetsuppgifter på det sätt som den anser bäst gagnar tillsynsverksamheten som helhet. Ytterligare förutsättningar för en god tillsyn är att tillsynsmyndig- heten har den kompetens och de resurser, såväl ekonomiska som personella, som krävs. Vid övervägandena gällande hur regleringen av tillsynsförfarandet bör utformas, bör regeringens uppfattning om hur man allmänt bör se på tillsynsverksamhet, och som kommer till uttryck i skrivelsen om tillsyn, se avsnitt 9.3.2, vara utgångspunkten. Vårt förslag: Tillsyn ska utövas över rymdverksamhet av den myndighet som regeringen bestämmer. Det ska regleras i förord- ning att denna myndighet är Rymdstyrelsen. En statlig aktör som har meddelats undantag från tillstånds- plikt är inte föremål för tillsyn, men ska hålla regeringen under- rättad om den bedrivna verksamheten. Tillsyn bör utövas över tillståndspliktig rymdverksamhet för att kontrollera att verksamheten följer tillämpliga författningar och beslut. I avsnitt 7.3.1 har vi föreslagit att regeringen ska kunna med- dela undantag från tillståndsplikt för rymdverksamhet som bedrivs av svenska staten. En statlig aktör som har fått ett sådant undantag är därmed inte heller föremål för tillsyn. Som framhållits i nämnda avsnitt är avsikten att detta undantag ska tillämpas mycket restriktivt och främst avseende myndigheter inom försvars- och säkerhets- området. Fråga har uppkommit om en statlig aktör som har meddelats undantag från tillståndsplikten bör stå under någon annan sorts övervakning eller kontroll. Som angetts i avsnitt 9.2.3 har en ordning som innebär att rymdverksamhet som bedrivs av Försvars- makten inte omfattas av bestämmelserna om tillstånd och tillsyn i den finska rymdlagen, utan i stället regleras övervakningen av För- svarsmaktens rymdverksamhet i en särskild förordning; Försvars- ministeriets förordning om övervakningen av Försvarsmaktens rymd- verksamhet. Enligt regleringen är det som svarar för den allmänna styrningen och övervakningen av Försvarsmaktens rymdverksamhet och Huvudstaben som övervakar att rymdlagstift- ningen iakttas inom Försvarsmakten och lämnar en årlig rapport om den bedrivna rymdverksamheten till försvarsministeriet och arbets- och näringsministeriet (3 § andra stycket lagen om rymdverksamhet och 2 och 3 §§ förordningen om övervakningen av Försvarsmaktens rymdverksamhet). Vi har i avsnitt 7.3.1 föreslagit att de statliga aktörer som bedriver rymdverksamhet som har undantagits från tillståndsplikt ska anmäla verksamheten till regeringen.