sou · H9B390 · 2021-12-01 00:00:00 — Har någon begått ett sådant brott innan han eller hon fyllt gäller dock bestämmelserna om pre- skription i 35 kap. . Av 35 kap. 4 § första stycket följer att preskriptions- tiden löper från den dag då brottet begicks eller fullbordades. Vid brott som kan fortsätta att begås även efter brottets fullbordan, räk- nas preskriptionstiden från tiden då brottet avslutades. I paragrafens andra stycke finns det en bestämmelse som innebär att utgångspunkten för beräkning av preskriptionstiden vid vissa brott mot barn är den dag målsäganden fyller eller skulle ha fyllt . En på så sätt förlängd preskriptionstid gäller för de flesta av sexualbrotten mot barn enligt 6 kap. , nämligen våldtäkt mot barn, grov våldtäkt mot barn, sexuellt utnyttjande av barn, sexuellt övergrepp mot barn, grovt sexuellt övergrepp mot barn, ut- nyttjande av barn för sexuell posering, grovt utnyttjande av barn för sexuell posering och utnyttjande av barn genom köp av sexuell hand- ling. Sexuellt ofredande har en förlängd preskriptionstid om det ut- förs mot någon som är . De sexualbrott som inte har målsägandens ålder som rekvisit, men ändå har en förlängd preskrip- tionstid om de begås mot en person som inte fyllt är våldtäkt, grov våldtäkt, oaktsam våldtäkt, sexuellt övergrepp, grovt sexuellt övergrepp, oaktsamt sexuellt övergrepp, koppleri och grovt koppleri. Detsamma gäller för brott mot 2 § lagen med förbud mot köns- stympning av kvinnor. Även vid barnpornografibrott, som inte är ringa, och grovt barnpornografibrott räknas preskriptionstiden från den dag målsäganden fyller eller skulle ha fyllt , om brottet avser skildring av barn i pornografisk bild. I paragrafens tredje stycke regleras från vilken tidpunkt preskrip- tionstiden ska räknas vid bokföringsbrott som inte är ringa. Särskilda bestämmelser om beräkning av preskriptionstid finns också i 14 § skattebrottslagen. Bestämmelser om påföljdspreskription vid dom på fängelse finns i 35 kap. 8 och 9 §§ . De innebär att ett fängelsestraff bortfaller om det inte börjar verkställas inom sedan domen fått laga kraft. Preskriptionstiden bestäms utifrån fängelsestraffets längd. –om fängelse i högst dömts ut, –om fängelse längre än men inte dömts ut, –om fängelse längre än men inte dömts ut, –om fängelse dömts ut, och –om fängelse på livstid dömts ut. Om verkställighet av fängelsestraff avbryts räknas preskriptionstiden för återstoden av straffet från tiden för avbrottet. Preskriptionstidens längd bestäms då utifrån den tid som återstår av straffet. Bestämmelserna om åtalspreskription vid dom på fängelse gäller inte i de fall när böter har förvandlats till fängelse. I de fallen bort- faller straffet om det inte börjat verkställas från det att beslutet om omvandling fått laga kraft (21 § bötesverkställighets- lagen [1979:189]). I 35 kap. 7, 10 och 11 §§ finns det bestämmelser om påföljdspreskription vid dom på böter, vite, sluten ungdomsvård och ungdomstjänst. Behovet av en översyn Reglerna om straffrättslig preskription har motiverats främst av rätts- politiska, humanitära och praktiska skäl. Det har från allmänpreven- tiv synpunkt inte ansetts lika angeläget att gamla brott bestraffas som att så sker med brott som ännu är aktuella i människors med- vetande. Det har inte heller ansetts motiverat att statens straffan- språk upprätthålls . Det har också bedömts rimligt att den som efter ett brott har varit laglydig bör vara fredad från ingripande. Ytterligare ett skäl för reglerna har varit att det kan vara förenat med svårigheter att utreda och föra bevisning om ett brott som begåtts för länge sedan. Även kraven på rättssäkerhet och effektivitet har talat för att gamla brott ska preskri- beras. De rättspolitiska och humanitära skälen för preskription har dock vägt mindre tungt ju allvarligare brott det är fråga om. Det är också därför det har föreskrivits olika preskriptionstider alltefter brottets svårhet (jfr prop. 2009/10:50 Avskaffande av preskription för vissa allvarliga brott s. 13 och 14 och prop. 2019/20:69 Barn- pornografibrottet och preskription av brott mot barn s. 33). Regler om preskription har funnits och de utgör en integrerad del av det straffrättsliga systemet. De grundläg- gande skälen för preskription är fortfarande relevanta. Att låta brottets svårhet bilda utgångspunkt för preskriptionstiderna är också en tillämpad grundsats som är välmotiverad. Även bör det alltså finnas straffrättsliga bestämmelser om preskription, och principerna om samband mellan ett brotts straffskala eller fängelse- straffets längd och preskriptionstiden bör gälla även fortsättningsvis. Preskriptionstiderna, liksom de maximistraff och straffnivåer ut- ifrån vilka de olika preskriptionstiderna bestäms, har emellertid varit i huvudsak oförändrade . har samhället och annan straffrättslig lagstiftning utvecklats och förändrats. Lag- stiftaren har beträffande flera brott ansett att det finns ett behov av att kunna markera en strängare syn. Nya straffnivåer har införts sam- tidigt som flera straffskalor delats upp. Vidare har de praktiska skäl som åberopats till stöd för den nuvarande preskriptionsregleringens utformning försvagats. Den forensiska och tekniska utvecklingen innebär nämligen att bevisning kan säkras och sparas , vilket kan möjliggöra att brott kan upp och att lagföringen kan vara rättssäker även förflutit. Dessa faktorer bör få genomslag i preskriptionsreglernas utformning. har också brottsofferperspektivet alltmer lyfts fram i olika straffrättsliga sammanhang. Det kan vara viktigt för ett brottsoffer att en gärningsperson ställs till svars för sitt hand- lande och avtjänar sitt straff även om har förflutit sedan Trots de förändringar som har skett i samhället och i den straffrättsliga lagstiftningen i övrigt har någon samlad eller mer övergripande översyn av regleringen om preskription inte genom- förts. Principen om ett samband mellan ett brotts svårhet och pre- skriptionstidens längd har emellertid luckrats upp allteftersom, genom förändrade utgångspunkter för beräkning av preskriptionstider för vissa brott mot barn och genom undantag från preskription för andra brott. Särskilda regler för preskriptionstidens beräkning har även införts för bl.a. bokföringsbrott. Även andra bestämmelser i regler- ingen om preskription har varit föremål för förändringar. Allt- eftersom har alltså komplexiteten i lagstiftningen ökat och den kan i viss mån anses brista i överskådlighet, jfr Lagrådets yttrande i prop. 2019/20:69 s. 94. Att det finns ett behov av en översyn har påtalats av flera remissinstanser i samma lagstiftningsärende. Reger- ingen har i den propositionen uttalat att det bör göras en översyn av preskriptionsreglerna (s. 40). Därutöver har det i regeringsförklar- ingen getts uttryck för att preskriptionstiderna för sexualbrott ska förlängas. har också tillkännagett för regeringen att preskrip- tionstiden för våldtäkt som begås mot en vuxen person bör förlängas (bet. 2018/19:JuU11 punkt 59, rskr. 2018/19:181). Sammantaget står det klart att det finns ett behov av en översyn av den straffrättsliga regleringen om preskription. Uppdraget att se över preskriptionsreglerna Utredaren ska göra en översyn av den straffrättsliga regleringen om preskription i 35 kap. . Syftet med översynen ska vara att åstadkomma ett modernt, lättfattligt och ändamålsenligt regelverk som i högre utsträckning än tillgodoser intresset av en effektiv lagföring av brott och verkställighet av påföljder och som är anpassat till den forensiska och tekniska utvecklingen. Uppdraget inbegriper såväl en saklig som författningsteknisk över- syn av preskriptionsregleringen. unions- och folkrättsliga förpliktelser ska respekteras. En grundläggande frågeställning att ta ställning till är om de föreslagna ändringarna i preskriptionsbestäm- melserna bör gälla retroaktivt. Utredaren ska lägga fram de författningsförslag som övervägan- dena ger anledning till. Det gäller även följdändringar i lagar och andra författningar. Utredarens förslag ska innebära att preskriptions- tiderna för allvarliga sexualbrott mot vuxna förlängs. Nedan lämnas en närmare redogörelse för vissa frågor som ut- redaren särskilt ska uppmärksamma. Preskriptionstider som säkerställer en effektiv lagföring De angivna maximistraffen i bestämmelserna om åtalspreskription har i huvudsak varit oförändrade . I vissa delar präglas de av straffmaximum som användes i tiden före införande. Till exempel förekommer fängelse som straffmaximum endast för en handfull brottstyper i . Andra maximistraff, såsom fängelse , är betydligt vanligare i straffskalorna för olika allvarliga brott. Nya straffnivåer har också införts , sam- tidigt som straffskalor delats upp och nya brott införts. Dessa för- ändringar har i vissa fall fått till konsekvens att preskriptionstiden för vissa allvarliga brott förkortats. Det gäller exempelvis för brotten grov misshandel, grovt narkotikabrott och grov narkotikasmuggling för vilka maximistraffen sänkts i anslutning till att de nya brotten synnerligen grov misshandel, synnerligen grovt narkotikabrott och synnerligen grov narkotikasmuggling införts (prop. 2009/10:147 Skärpta straff för allvarliga våldsbrott m.m. och prop. 2015/16:111 Synnerligen grova narkotikabrott). Regeringen och har beträffande flera brott ansett att det finns ett behov av att kunna markera en strängare syn. Exempelvis skärptes straffskalorna för vissa allvarliga våldsbrott, däribland synnerligen grov misshandel, grovt rån och brott mot lagen med förbud mot könsstympning av kvinnor (prop. 2016/17:108 Straffskalorna för vissa allvarliga våldsbrott). Vidare höjdes minimistraffet för grov våldtäkt och grov våldtäkt mot barn (prop. 2017/18:177 En ny sexualbrottslagstiftning byggd på frivillig- het). Det finns ett starkt allmänt intresse av att denna typ av allvar- liga brott inte förblir ostraffade. Kraven på rättssäkerhet talar för att gamla brott preskriberas. Vittnens minnesbilder kan blekna allteftersom tiden går och det kan vara förenat med svårigheter att utreda och föra bevisning om ett brott som begåtts sedan. De praktiska skäl som har åbe- ropats till stöd för utformningen av den nuvarande regleringen om åtalspreskription har emellertid försvagats . Med förbätt- rade forensiska metoder har möjligheten att utreda även äldre brott ökat. Det förekommer att nya dna-profiler matchar spår från brott som begåtts . Sådana sammanträffanden kan för- väntas förekomma i större utsträckning allteftersom dna-registret ut- ökas. Inte bara forensiska metoder kan ha betydelse för att utreda brott. Det är inte ovanligt att mobiltelefoner eller annan teknisk ut- rustning används för att dokumentera brott. Sådan dokumentation kan finnas kvar och användas som bevisning. Den forensiska och tekniska utvecklingen har alltså inneburit att bevis- ning kan säkras och sparas , vilket kan möjliggöra att lagföringen är rättssäker även (jfr prop. 2009/10:50 s. 14 och 15 och prop. 2019/20:69 s. 34). Det kan mot ovanstående bakgrund ifrågasättas om regleringen om åtalspreskription är ändamålsenligt utformad. Det gäller såväl de maximistraff som styr preskriptionstidernas längd som preskriptions- tiderna i sig. Även bestämmelserna om absolut preskription behöver ses över. •överväga och föreslå de förändringar som behövs i reglerna om åtalspreskription och absolut preskription för att åstadkomma en reglering som säkerställer intresset av en effektiv och rättssäker lagföring av brott och som är anpassad till den forensiska och tekniska utvecklingen. Brott som bör undantas från preskription eller omfattas av en förlängd preskriptionstid I 35 kap. 2 och 4 §§ finns bestämmelser om brott som undantas från preskription respektive omfattas av särskilda utgångs- punkter för beräkning av preskriptionstiden. Det först nämnda regel- verket har utvidgats till att omfatta våldtäkt som inte är mindre grov, grov våldtäkt och brott mot 2 § lagen med förbud mot könsstympning av kvinnor som inte är mindre grovt, om brotten begåtts mot en person som inte fyllt , samt våldtäkt mot barn och grov våldtäkt mot barn (prop. 2019/20:69). övervägdes även frågan om avskaffande av preskription för andra allvarliga brott mot barn, nämligen grov misshandel, synnerligen grov misshandel, människorov som inte är mindre grovt, människohandel som inte är mindre grov, grov människoexploatering och grovt rån. Utifrån det befintliga underlaget lämnades inte några sådana förslag, men det uttalades att det i och för sig fanns skäl som talade för att preskription i sådana fall borde avskaffas även för dessa brott (s. 40). Bestämmelserna om undantag från preskription för vissa brott och om särskilda utgångspunkter för beräkning av preskriptionstid för andra brott har tillkommit vid skilda tillfällen och utvidgats allteftersom (prop. 1994/95:2 Ökat skydd för barn Ytterligare åtgärder mot sexuella övergrepp, m.m., prop. 2004/05:45 En ny sexualbrottslagstiftning, prop. 2009/10:50, prop. 2009/10:70 Barnpornografibrottet, prop. 2012/13:111 En skärpt sexualbrotts- lagstiftning och prop. 2012/13:194 Stärkt skydd för barn mot sexu- ella övergrepp). Denna utveckling har varit motiverad. ris- kerar dock systemet att framstå som svåröverskådligt och inte i alla delar konsekvent. Vid olika tillfällen har också Lagrådet och ett antal remissinstanser haft synpunkter på regleringens utformning bl.a. på den grunden att de skäl som anförts för ändrade regler om pre- skription beträffande vissa brott skulle kunna anföras för fler brott (jfr exempelvis Lagrådets yttrande i prop. 1994/95:2 s. 45 och 46 samt synpunkter från vissa remissinstanser i prop. 2004/05:45 s. 120, prop. 2009/10:70 s. 30, prop. 2012/13:111 s. 107 och prop. 2019/20:69 s. 36). Inom ramen för den översyn som ska göras finns det där- för skäl att i ett sammanhang särskilt överväga vilka brott som bör undantas från preskription eller omfattas av särskilda utgångspunk- ter för preskriptionstidens beräkning. Utredarens överväganden i dessa delar ska inbegripa dels de brott för vilka avskaffande av preskription övervägdes i ovan nämnda lag- stiftningsärende om barnpornografibrottet och preskription av brott mot barn, dels andra allvarliga brott mot barn som riktar sig mot den personliga sfären, är starkt integritetskränkande och för vilka bris- tande möjligheter till lagföring på grund av preskription framstår som stötande. Utredarens överväganden ska också inbegripa frågan om avskaffad preskription för brott med livstids fängelse i straffskalan. Vid sina överväganden i dessa delar ska utredaren i linje med de generella principer som ligger till grund för preskriptionsbestämmel- serna ha som utgångspunkt att brott som huvudregel ska preskri- beras efter att de har begåtts. Det bör därför komma i fråga att undanta brott från preskription, eller ha en annan utgång- punkt för beräkning av preskriptionstiden än dagen för brottet, endast i de fall det finns starka sakliga skäl för det. Utredarens förslag får inte innebära att förutsättningarna att lag- föra vissa brott försämras. •överväga och ta ställning till vilka brott som bör undantas från preskription eller ha en annan utgångspunkt för beräkning av pre- skriptionstiden än dagen för brottet. Preskription av utdömda påföljder Det finns ett starkt allmänt intresse av att de som döms till fängelse avtjänar sitt straff. I strafftidslagen (2018:1251) finns bestämmelser om hur verkställighet av fängelsestraff ska inledas. Om den dömde är på fri fot och inte inställer sig för att avtjäna straffet kan Kriminal- vården begära att förpassar den dömde till anstalt. –2019 har 735 fängelsestraff preskriberats. Över 100 av dessa avser fängelsestraff eller längre. Genom ökade resurser till och en bättre samverkan mellan myndigheter kan fler personer som är efterlysta för att avtjäna fäng- elsestraff föras till anstalt. Problemet med bristande verkställighet på grund av preskription skulle dock kunna angripas på fler sätt. När den nu aktuella regleringen senast sågs över konstaterades att den inte hade någon egentlig praktisk betydelse eftersom det sällan förekom att utdömda fängelsestraff preskriberades (prop. Maj:ts proposition med förslag till lag om straff för trafik- brott som begåtts utomlands, m.m. s. 72). Detta förhållande har emellertid ändrats. Som redovisas ovan förekommer sådan preskrip- tion i en inte obetydlig omfattning. Enligt regeringens mening riske- rar en ordning som i alltför hög utsträckning medger att ett stort antal straff inte kan verkställas att undergräva straffsystemets trovärdighet. Även för brottsoffret kan det vara av stor betydelse att straffet verk- ställs även om förflutit sedan brottet begicks. Det finns därför ett behov att se över bestämmelserna om påföljdspreskription. Det finns i sammanhanget skäl att särskilt överväga rimligheten i en ordning som innebär att även mycket långa tidsbestämda straff och fängelse på livstid överhuvudtaget kan preskriberas, liksom att fängelsestraff vars verkställighet avbrutits med anledning av att den intagne avvikit kan preskriberas med utgångspunkt i den återstående strafftiden (35 kap. 9 § ). Även om sådana fall är mycket sällsynta kan det finnas skäl till förändringar av regelverket för att undvika resultat som kan uppfattas som stötande. I uppdraget ingår att vid behov föreslå förändringar i bötesverk- ställighetslagen beträffande preskription i de fall böter har förvand- lats till fängelse. •överväga och föreslå de ändringar som behövs i reglerna om på- följdspreskription för att åstadkomma en reglering som säker- ställer intresset av att påföljder verkställs. Arbetets genomförande, kontakter och redovisning av uppdraget Under uppdraget ska utredaren i den utsträckning det behövs sam- råda med och inhämta upplysningar från berörda myndigheter och organisationer, särskilt , , Kri- minalvården, , , Tull- verket och . För att skapa underlag för översynen ska en internationell jäm- förelse göras. Utredaren ska redovisa gällande rätt och eventuellt på- gående lagstiftningsarbete i länder som utredaren bedömer vara av intresse. Regleringen och arbetet i andra nordiska länder bör särskilt belysas och beaktas. Utredaren ska beakta och hålla sig informerad om beredningen av de förslag beträffande preskription som lämnats av Ungdoms- reduktionsutredningen i betänkandet Slopad straffrabatt för unga myndiga (SOU 2018:85) och av i betän- kandet En ny terroristbrottslag (SOU 2019:49). Utredaren ska även hålla sig informerad om och beakta annat relevant arbete som pågår inom bl.a. Uppdraget ska redovisas . (Ju 2020:19) Ändring i och förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade kommittédirektiv om en översyn av den straffrättsliga regleringen om preskription (dir. 2020:91). I översynen ingår bl.a. att överväga och föreslå de ändringar som behövs i reglerna om påföljdspreskription för att åstadkomma en reglering som säkerställer intresset av att påföljder verkställs. I direkti- ven anges att det i sammanhanget finns skäl att särskilt överväga rim- ligheten i en ordning som innebär att även mycket långa tids- bestämda straff och fängelse på livstid över huvud taget kan preskri- beras. Uppdraget skulle enligt direktiven redovisas senast den 10 sep- tember 2021. tillkännagav för regeringen det som ut- skottet anför om avskaffad påföljdspreskription (bet. 2020/21:JuU24 punkt 46, rskr. 2020/21:344). Det anges att det finns starka allmänna och enskilda intressen av att utdömda straff verkställs, inte minst ur ett brottsofferperspektiv, samt att den nuvarande ordningen, där en dömd person kan undkomma sitt fängelsestraff enbart genom att hålla sig undan verkställigheten av straffet, inte är tillfredsställande och riskerar att undergräva straffsystemets trovärdighet och legitimitet. Enligt tillkännagivandet bör inriktningen för utredarens pågående över- syn därför vara att påföljdspreskription ska avskaffas. Mot bakgrund av tillkännagivande ska utredaren, utöver vad som framgår av de ursprungliga direktiven, särskilt överväga om reglerna om preskription av utdömda fängelsestraff ska avskaffas oberoende av strafflängd och, oavsett ställningstagande i sak, lämna förslag om det. Övervägandena och förslagen ska även omfatta fäng- elsestraff vars verkställighet avbrutits och de fall då böter har förvand- lats till fängelse. Uppdraget ska i stället redovisas . 1.Säker och kostnadseffektiv it-drift –rättsliga förutsättningar för utkontraktering. 2.Krav på kunskaper i svenska och samhällskunskap för svenskt medborgarskap. 3.Skolbibliotek för bildning och utbildning. 4.Informationsöverföring inom vård och omsorg. 5.Ett förbättrat system för arbetskrafts- invandring. 6.God och nära vård. Rätt stöd till psykisk hälsa. 7.Förstärkt skydd för väljarna vid röst- mottagningen. 8.När behovet får styra –ett tandvårdssystem för en mer jäm lik tandhälsa. 1 & Vol. 2, bilagor + Sammanfattning (häfte). 9.Vem kan man lita på? Enkel och ändamålsenlig användning av betrodda tjänster i den offentliga förvaltningen. 10.Radiologiska skador – skadestånd, säkerheter, skadereglering. 11.Bättre möjligheter för elever att nå kunskapskraven – aktivt stöd- och elevhälsoarbete samt stärkt utbildning för elever med intellektuell funktions- nedsättning. 12.Andra chans för krisande företag –En ny lag om företagsrekonstruktion. 13.En teknikneutral grundlags bestämmelse för regeringsbeslut. 14.Boende på (o)lika villkor –merkostnader i bostad med särskild service för vuxna enligt LSS. 15.Föreningsfrihet och terrorist organisationer. 16.En väl fungerande ordning för val och beslutsfattande i kommuner och regioner. 17.Ett moderniserat konsumentskydd. 18.Bolags rörlighet över gränserna. Volym 1 & 2. 19.En stärkt försörjningsberedskap för hälso- och sjukvården. Del 1 och 2. 20.Ecris-TCN – ett mer effektivt utbyte av brottmålsdomar mot tredjelands- medborgare. 21.En klimatanpassad miljöbalk för samtiden och framtiden. 22.Hårdare regler för nya nikotin- produkter. 23.Stärkt planering för en hållbar utveckling. –en del av den cirkulära ekonomin. 25.Struktur för ökad motståndskraft. 26.Använd det som fungerar. 27.Ett förbud mot rasistiska organisationer. 28.Immunitet för utställningsföremål. 29.Ökade möjligheter att förhindra illegal handel via post. –mer tid till lärande. 31.Kontroller på väg. 32.Papper, poddar och ... Pliktmateriallagstiftning för ett tryggat källmaterial. 33.En tioårig grundskola. Införandet av en ny årskurs 1 i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan. 34.Börja med barnen! En sammanhållen god och nära vård för barn och unga. 35.En stärkt rättsprocess och en ökad lagföring. 36.Gode män och förvaltare – en över- syn. 37.Stärkt rätt till personlig assistans. Ökad rättssäkerhet för barn, fler grundläggande behov och tryggare sjukvårdande insatser. 38.En ny lag om ordningsvakter m.m. Ju. 39.Ombuds tillgång till vård- och omsorgsuppgifter och förenklad behörighetskontroll inom vården. 40.Mervärdesskatt vid inhyrd personal för vård och social omsorg. 41.VAB för vårdåtgärder i skolan. 42.Stärkta åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. 43.Ett förstärkt skydd mot sexuella kränkningar. 45.En EU-anpassad djurläkemedels- lagstiftning. Del 1 och 2. –ett snabbförfarande i brottmål. 47.Ett nytt regelverk för bygglov. Del 1 och 2. 48.I en värld som ställer om. utan fossila drivmedel 2040. 49.Kommuner mot brott. 50.Fri hyressättning vid nyproduktion. 51.Skydd av arter – vårt gemensamma ansvar. 1 och 2. 52.Vilja välja vård och omsorg. En hållbar kompetensförsörjning inom vård och omsorg om äldre. 53.En rättssäker vindkraftsprövning. 54.Ändrade regler i medborgarskaps- lagen. –schabloniserad inkomstbeskattning för de minsta företagen. 56.Nya regler om utländska föräldraskap och adoption i vissa fall. 57.Om folkbokföring, samordnings- nummer och identitetsnummer. 58.Läge och kvalitet i hyressättningen. 59.Vägen till tillgänglighet – långsiktig, strategisk och i samverkan. 60.Förenklingar för mikroföretag och modernisering av bokföringslagen. 61.Utvisning på grund av brott – ett skärpt regelverk.