sou · H9B374d2 · 2021-09-23 00:00:00 — Det är min förhoppning att denna sammanställning av delvis svår- tillgängliga rättsliga förhållanden ska kunna vara till nytta såväl vid den praktiska hanteringen av frågor som har med statschefsämbetet, kungahuset, hovet och ordensväsendet att göra, som vid ett fortsatt rättshistoriskt studium av dessa frågor. Ett varmt tack vill jag rikta till dem som har hjälpt mig med upplysningar, tillhandahållit opublicerade manuskript, ställt frågor och efterfrågat förtydliganden, och läst och kommen- terat texten. Jag vill tacka alla som bistått på något av dessa sätt, och det är några som jag i det följande särskilt vill rikta mig till. Först vill jag tacka ledamöter, sekreterare, sakkunniga och exper- ter, bland dessa i all synnerhet ordföranden, f.d. talmannen, docenten , huvudsekreteraren jur. och utredningssekreteraren, kammarrätts- rådet . Med har jag haft en kontinuerlig dialog om många av de frågor som tas upp i texten, och det har jag haft stor nytta av under skrivandets gång. Ett särskilt tack för hjälp i olika avseenden vill jag framföra till arkivar og kgl. våbenmaler , fhv. arkivar og seniorforsker . , ordensintendenten . Bergroth, utskottsrådet fil. , statsheraldikern fil. , ståthållaren fil. , ordenskanslisten , förste intendenten fil. , rådmannen , hovsekreteraren , professor , universitetslektorn fil. , f.d. vice ordens- kanslern, professor em. , seniorrådgiver , jur. stud. , ordenshistoriografen , professor , H.E. riksmarskalken och docenten . , framför allt slottsarkivarien fil. och arkivarien har hjälpt mig att få fram arkivalier som varit svårtillgängliga på grund av arkivens begränsade öppethållande under pandemin. Juridiska fakultetens bibliotek, framför allt bibliotekarierna och , har hjälpt mig att få fram de böcker jag har behövt fjärrlåna. , , har hjälpt mig genom att granska den engelska sammanfattningen. ca 970 - ca 995 ca 995 - ca 1022 ca 1022 - 1050 ca 1050 - 1060 ca 1060 - 1066 ca 1067 - 1070 ca 1079 - 1083 ca 1083 - 1085 ca 1085 - 1110 och d.y. – samregerande ca 1110 - 1118 ca 1118 - 1120 ca 1125 - 1130 ca 1130 - 1156 ca 1156 - 1160 ca 1160 - 1161 ca 1161 - 1167 ca 1161 - 1167 ca 1167 - 1195 ca 1195 - 1208 ca 1208 - 1216 ca 1216 - 1222 ”läspe och halte” ca 1222 - 1229, 1234 - 1250 1448 - 1457, 1464 - 1465, 1467 - 1470 den äldre, riksföreståndare 1470 - 1497, 1501 - 1503 den yngre, riksföreståndare (), riksföreståndare -”-, konung -”-, konung betänkande, memorial eller utlåtande1 Juridiskt arkiv (1830-62) för lagstiftning, lagskipning och förvaltning (Naumanns tidskrift, 1864-89) Nytt juridiskt arkiv (1876-) riksdaler banco (fördelades på , varje skilling på 12 run- riksdaler riksmynt (fördelades på ) 1Efter riksdag, då jag har använt denna typ av beteckningar i oförkortad form, har jag låtit förkortningen bet. omfatta inte bara utskottsbetänkanden utan även utskottens memorial och utlåtanden. 1.1.Uppdraget, utredningens omfång och textens disposition beslutade om ett tillkännagivande till regeringen om att en parlamentarisk kommitté borde utses efter valet . Kommittén med representanter från de olika riksdagspartierna borde enligt riksdagsbeslutet bl.a.: •se över det offentliga belöningssystemet med fokus på bl.a. ordensväsendet och re- geringens belöningar, •se över de allmänna flaggdagarna i med utgångspunkt att antalet flaggdagar minskas vid nästa tronskifte, •se över utformningen av ekonomiska anslag till hovet, alltså organisa- tionen runt kungen och det svenska kungahuset.2 beslutades om direktiv för utredningen, som kallas Kommittén om det offentliga belöningssystemet, de allmänna flaggdagarna och utformningen av anslaget till hovet (Ju 2019:09).3 Ord- förande är f.d. talmannen . Kommittén ska bl.a.: •kartlägga formerna för tilldelande av regeringens och förvaltningsmyndigheternas olika offentliga belöningar och ta ställning till om dessa bör ändras, •undersöka möjligheterna för medborgare att nominera individer för offentlig belö- ning och ta ställning till om dessa möjligheter bör utvidgas, •undersöka och redovisa vilka ändringar av ordenskungörelsen som behövs för att återuppta tilldelandet av utmärkelser inom och Svärdsorden och för att utmärkelser inom dessa ordnar och inom ska kunna tilldelas svenska medborgare, •ta ställning till om en ny belöningsmedalj för särskilt berömvärda internationella in- satser bör instiftas i relation till att utdelandet av utmärkelser inom Svärdsorden åter- upptas, •göra en översyn av regleringen om de allmänna flaggdagarna, med inriktningen att vid nästa tronskifte minska antalet kungliga flaggdagar på så sätt att endast statsche- fens och tronföljarens födelsedagar och namnsdagar ska vara allmänna flaggdagar, •ta ställning till om en eller flera nya allmänna flaggdagar bör införas för att uppmärk- samma och högtidlighålla händelser och liknande som är av större betydelse för riket som helhet, •i samråd med hovet, överväga hur utformningen av anslag till hovet kan bidra till att det kungliga husets officiella åtaganden främst utförs av ett begränsat antal av dess medlemmar och, med utgångspunkt i detta, utarbeta principer för an- slagets utformning, och •lämna de författningsförslag som kommittén bedömer vara motiverade. 2017/18:337, bet. 2017/18:KU28. Inom ramen för utredningsarbetet gavs jag i uppdrag att utföra en rättshistorisk utred- ning. Uppdraget har framför allt omfattat bakgrunden till relationen mellan Kungl. hov- och slottsstaterna och regeringen utifrån tillkomsten av regeringsform och den överens- kommelse som gjordes 1809-10 om anslaget till kungahuset och hovet samt dispositionsrät- ten till viss egendom. I syfte att klarlägga de tidigare ägarförhållandena mellan det som kan anses ha utgjort staten (kronan) och kungahuset borde, enligt uppdraget, även århundradena belysas. Särskild vikt ska läggas vid de statliga anslagen och de Kungl. hovsta- ternas ställning enligt regeringsformen. Även begreppen konungahuset, kungl. huset och kungl. familjen ska analyseras ur ett rättshistoriskt perspektiv. I den mån det går att finna information kan termen konungahusets oberoende i allmänhet och finansiella oberoende i synnerhet belysas i ett historiskt och kom- parativt perspektiv. Även begreppet konungens husmakt och andra relevanta termer och be- grepp ska belysas och definieras. Slutligen omfattar uppdraget en rättshistorisk analys av det svenska ordensväsendet från och med tiden för inrättande av nuvarande ordnar. De olika delarna bör enligt uppdraget även innehålla komparativa europeiska inslag samt underlag för frågor som inom utredningens ram kan tas upp i utblickar mot rättsläget i andra europeiska länder. På grund av ämnets komplexitet och att framväxten av relevanta förhål- landen ofta företer särdrag utifrån respektive lands historiska utveckling har dock ingen hel- täckande komparation kunnat göras. Denna utredning kan emellertid läsas parallellt med en nyutkommen volym där monarkins roll i moderna europeiska demokratier tas upp och där monarkiernas konstitutionella och ceremoniella funktioner jämförs.4 Ett begränsat urval för- hållanden i andra länder har tagits upp där jag har funnit att det i särskilt hög grad kan ge ökad förståelse för den svenska rättsutvecklingen. Som rubrik har jag valt ”Under konungens enskilda styrelse”. Statschefen, kungahuset, hovet och ordensväsendet i konstitutionellt och rättshistoriskt perspektiv. I 48 § regeringsform stadga- des att ”Konungens hov står under hans enskilda styrelse”. Denna bestämmelse har inte bara haft relevans för hovet utan också indirekt eller analogivis för dispositionsrätten till slotten samt konungens beslutsbefogenheter i förhållande till kungahuset och ordensväsendet. Ge- nom ett förarbetsuttalande till regeringsform är detta en fortfarande gällande rätts- princip. Den exakta formuleringen ”under konungens enskilda styrelse” förekommer på några ställen vid beskrivningar av denna gren av konungamakten.5 Texten är disponerad på följande sätt. Jag inleder med en kortfattad historisk översikt över den svenska statschefens funktion och ställning samt arvkungadömets historia för att ge ett sammanhang åt de frågor som sedan ska diskuteras (kapitel 2). 4Robert Hazell och (red. European Monarchies Com- pared, : publishing, 2020. 5Se t.ex. Nordisk familjeboks uggleupplaga bd 11 sp. 893, mot 1898:AK236, mot. 1899:AK244, prop. 1987/88:31 s. 199. ”Konungens enskilda styrelse” är en rubrik i (red. ), Förteckning över statliga utredningar , : , 1953, därefter följer de olika departementen. Under ru- briken faller och . regeringsform till regeringsform skedde genomgripande förändringar bl.a. på så sätt att det som ingick i det tidigare samlande begreppet Kungl. Maj:t för den högsta statsmakten splittrades upp på olika organ. Detta föranleder behov av en närmare analys av några frågor av mer generell och principiell natur (kapitel 3). I samband med detta faller det sig naturligt att diskutera hovets och Kungl. rättsliga ställning och hur dessa institutioner ska kategoriseras rättsligt. Därefter tar jag upp innebörden av begreppen konungahuset, konungaätten, kungl. hu- set, kungl. familjen och kungahuset, som alla är begrepp som används eller använts i svensk grundlag eller lag (kapitel 4). Utifrån den diskussionen tar jag sedan upp frågor om succes- sionen och de successionsberättigades rättsställning i olika avseenden samt i vilken mån och på vilket sätt konungen har en beslutsrätt över personer som tillhör kungahuset, den s.k. husmakten (kapitel 5). I nästa del behandlar jag finansieringen av statschefens, kungahusets och hovets verk- samhet (kapitel 6). Där finns en översiktlig analys av rättsutvecklingen beträffande öd samt husabyar, kungsgårdar och kungsladugårdar fram till 1809-10 års överenskommelse om anslaget till hovet och den kungliga dispositionsrätten till viss statlig egendom. Denna överenskommelse och dess innebörd diskuteras därefter ingående, i mån av möjlighet även när det gäller dispositionsrättens fastighetsrättsliga omfattning. När det gäller anslaget till hovet och dispositionen av slotten har jag koncentrerat mig på det material som behandlar frågeställningens kärna, nämligen hur anslaget har fördelats på olika poster inom statsbudge- tens första huvudtitel, och hur dessa poster har förändrats och omfattats av revision. När det har behövts har jag också tagit upp revisionsanmärkningar samt relevanta anslag under andra huvudtitlar, men det har inte kunnat bli fråga om någon heltäckande genomgång i dessa delar. Slutligen tar jag upp frågor om immunitet, oberoende och finansiell neutralitet (kapitel 7)samt ordens- och medaljväsendets rättsliga reglering (kapitel 8). Fokus har, när det gäller ordens- och medaljväsendet, legat på vad som kan kallas det centrala belöningssystemet, vil- ket är anknutet till statschef och regering. Framställningen avslutas med en kortfattad sam- manfattande analys (kapitel 9). Den juridiska metoden bygger på en analys av rättskällorna. Metoden kallas ibland den rättsdogmatiska eller den rättsanalytiska metoden, eftersom dess syfte är att analysera rätts- reglernas rätta innebörd och slå fast vad gällande rätt är. Den rättsanalytiska metoden ger möjlighet till beaktande av fler typer av material och besvarande av fler typer av frågor än den rent rättsdogmatiska metoden, vilken är mycket närmare knuten till rättskälleläran.6 6Claes , ”Är rättsdogmatiken dogmatisk?” i for Rettsvitenskap 2005 s. 648-656 och , ”Rättsanalytisk metod. En väg framåt?” i (red. ), Liber Amoricum , : Liber, 2016, s. 721-730. Vad som räknas som rättskällor har varierat under olika tidsperioder.7 har, när det gäller den nu aktuella rättskälleläran, delat in rättskällorna i sådana som ska, bör respektive får användas. Exempel på rättskällor som ska användas är grundlag, lag och andra föreskrifter. Prejudikat och lagförarbeten bör beaktas. Uttalanden i den juridiska litte- raturen samt avgöranden från lägre domstolsinstanser får beaktas.8 har när det gäller konstitutionella frågor lyft fram regeringsformens ord och allmänna system som förstahandskällor och beaktar förarbetena, den historiska bakgrunden och liknande i andra hand.9 De frågor som tas upp här är sådana att det visserligen i flera fall finns grundlag och lag att utgå från, men flera av de rättsregler som behandlas i denna text är – med ordval – ”slumrande”.10 Det är alltså i dessa fall inte fråga om obsoleta, föråldrade, regler som inte kan förväntas komma till användning , utan regler som visserligen inte har tillämpats men som ”innesluta [---] en potentiell rättsförmåga, som kommer att visa sig därest ifrågavarande situationer tima”.11 I vissa avseenden saknas rättspraxis och litteratur som kan ge ledning åt tolkningen av reglerna, men i de fall det finns litteratur är den ofta gammal – vissa frågor har inte diskuterats riktigt ingående . I de fall tydliga lagregler och rättspraxis saknas kan det finnas omfattande diskussioner i äldre litteratur. Det finns därför anledning att förhållandevis ingående analysera vad som sägs i den äldre litteraturen, eftersom detta kan ge ett underlag för nutida tolkningar. För att kunna använda den äldre litteraturen behövs en rättshistorisk metod. 1.2.2.Rättshistorisk teori och metod En inom nordisk rättshistoria ofta använd teori utgår från att rätten kan uppfattas som indelad i olika skikt eller nivåer.12 I rättens ytskikt, där förändringens vågor är snabba, finns den dagliga rättsliga verksamheten: lagar och förordningar, domstolsavgöran- den och myndighetsbeslut samt ståndpunkter och ställningstaganden inom rättsvetenskapen. I ett djupare skikt – rättskulturen – sker förändringarna långsammare. Där finns juristernas förförståelse; deras metoder och de grundläggande rättsbegreppen och rättsprinciperna. I det allra djupaste skiktet finns de mest grundläggande principerna, som har byggts upp långsamt 7Lars , Nordisk rättskällelära. Studier i rättskälleläran , Rättshistoriskt bibliotek, bd 46, : , 1991. 8Aleksander Peczenik, Vad är rätt?, : , 1995. Se även , ”Rätts- ordningens struktur” i 1974 s. 369-379 och , ”Juridikens allmänna läror” i 2005 s. 249-272. 9Fredrik Sterzel, ”Statschefens ställning” i Författning i utveckling. Tjugo studier kring författning, Upp- sala: Iustus, 2009, s. 152. 10Erik Fahlbeck, Om förvärv och förlust av krona jämte andra samhällstudier, : , 1955, s. 6 och 106. 11Fahlbeck 1955 s. 6. 12Se , ”Towards a Multi-Layered View of Modern ” i , morality and society. A tribute to on the occasion of his 60th birthday , : Juristförlaget, 1997, s. 427-442; , Speculum legale – rettsspegelen, Bergen: Fagbokforlaget, 2005, s. 27-31; , Konstitutionellt kritiskt dömande. Förändringen av nordiska domares attityder under två sekel, Rättshistoriskt bibliotek bd 71, : , 2014, s. 50-65. och kan kallas rättens djupstrukturer. Det handlar här om föreställningar som är så grundläggande att de sällan diskuteras uttryckligen i en enskild dom eller ett enskilt lag- stiftningsärende. Den finske rättsvetenskapsmannen – som är teoribildningens upphovsman – har senast talat om dessa djupstrukturer som en transnationell djupkultur (”deep culture”13), något som antyder att det är fråga om de djupast förankrade rättsliga tradition- erna. Mellan rättens olika skikt sker påverkan av olika slag; den kanske viktigaste påverkan sker genom att de successiva förändringarna i ytskiktet påverkar rättskulturen och rättens djup- strukturer. Det kan vara enstaka förändringar genom lagstiftning och rättspraxis som succes- sivt förändrar rättskulturen och även rättens djupstrukturer. Principerna och metoderna i dessa djupare skikt gör det möjligt att rättfärdiga och kritisera enstaka föreskrifter och rätts- fall. Detta kan t.ex. förklara varför ett rättsfall eller en lag framstår som föråldrad – då har andra förändringar i rätten successivt ändrat rättskulturen så att en viss regels legitimitet för- svagats. När utformade grunden till denna teoribildning hade han främst den mo- derna rätten från och med 1800-talet i åtanke, detta särskilt som han menade att det inte fanns någon naturrätt i botten utan att även rättens mest grundläggande principer tillkommit genom mänskligt handlande och inte genom universums eviga ordning, gudomlig rätt eller människans natur.14 Men eftersom dessa djupstrukturer innehåller de grundläggande norma- tiva principerna för en rättsordning, ”the fundamental normative principles of the given type of law”,15 finns det inget som hindrar att synsättet används även för andra typer av rättsord- ningar, låt vara att relationerna mellan de olika skikten då ser annorlunda ut. På det sättet har använt modellen, när han har diskuterat övergången i norsk rätt från en rättsordning, där den praktiska domarerfarenheten var avgörande, till ett rättssystem med anspråk på vetenskaplig och metodisk systematisering av det rättsliga materi- alet.16 anses rättshistorien ha två olika syften, ett rättsdogmatiskt och ett rättskulturellt. Det rättsdogmatiska syftet bidrar till tolkningen av gällande rätt, och det är då frågan om att analysera hur en rättsregel ska tolkas utifrån det sätt på vilket den utvecklats . Det kulturhistoriska syftet bidrar med kunskap om det historiska förhållandet mellan rätten och samhället, och bidrar därigenom till förståelse för rättens funktion vid olika tidpunkter.17 I denna text används rättshistorien på båda de senast angivna sätten. Undersökningen ska utifrån rättshistoriska utgångspunkter bidra till kunskap om vad som är gällande rätt . Men detta kan inte göras utan en bakgrund i den mer kulturhistoriska inriktningen av rätts- historien; konungens, konungahusets, hovets och ordensväsendets samhälleliga funktion måste också tas med i beräkningen. 13Kaarlo Tuori, Ratio and Voluntas. The Tension Between Reason and in , Farnham: Ashgate, 2011, t.ex. s. xi, 7, 40, 44 och 180. 14Tuori 1997 s. 427 och 434-435. 15Tuori 1997 s. 435. 16Øyrehagen Sunde 2005 s. 16-17 och 30-31. 17Morten och , En dansk retshistorie, : Ex Tuto, 2020, s. 4-19. Det finns på så sätt ingen motsättning mellan rättshistoriens båda syften. Tvärtom kän- netecknas just de mer komplicerade lagstiftningsärendena och fallen som ska avgöras i dom- stol av ett behov av att inte bara ta fram rättshistoriskt material för att få en korrekt bild av gällande rätt; också den förförståelse samt de metoder, grundläggande begrepp och principer som finns i rättskulturen behöver konsulteras.18 Begreppshistoria är en typ av historia som fått viss ökad betydelse inom rättshistorien.19 Det finns ofta ett behov av att förstå hur ett begrepp utvecklats och med tiden antagit en annan innebörd än det från början hade. Detta gäller i det nu aktuella sammanhanget vissa begrepp som förekommer i lagtext, litteratur eller andra rättsliga sammanhang men vars in- nebörd är – ibland förvånande – oklar. Som exempel kan nämnas begrepp som ”konunga- huset” och ”kungahuset” samt den kungl. dispositionsrätten till viss fast egendom. Därmed inte sagt att denna framställning syftar till att slå fast begreppens innebörd en gång för alla. Visserligen hoppas jag kunna bidra till ökad klarhet, men mera genom att belysa hur begreppen har använts i olika sammanhang och hur användningen har utvecklats, än genom att slå fast betydelser och lägga dem till grund för nya konstruktioner. De problem som kan uppstå med överdrivet detaljerade begreppskonstruktioner är omdisku- terade,20 och specifikt på detta område har det uppmärksammats att det finns goda skäl att undvika onödigt bokstavliga analyser av ordval i lagtext.21 Dessa problem med begreppsanalysen kan också knytas an till de mer grundläggande svårigheterna i att slå fast den exakta innebörden av juridiska begrepp och principer. tid har funnits en grundtanke om att rätten bygger på vissa auk- toritativa texter, som utifrån en historisk förklaringsmodell kan konstrueras till ett system. Detta synsätt fokuserade på lagstiftningen, oavsett om det var fråga om den romerska rätten eller nyare lagar, men väcktes ett större intresse för den praktiskt tillämpade rätten. Även inom den juridiska teorin uppmärksammades att de rättsliga begreppen inte kunde ges exakta definitioner eftersom språket är öppet för tolkning.22 Detta är viktigt i ett arbete som detta, där vissa frågor, som t.ex. hur hovet och Kungl. ska placeras in i systematiken av juridiska personer och hur över- enskommelse och den kungl. dispositionsrätten ska relateras till olika typer av normer re- spektive nyttjanderätter till fast egendom, inte enkelt kan besvaras med hjälp av de rättsliga konstruktioner som ofta annars kan användas. I denna typ av sammanhang är en teoretiskt uppbyggd regelstruktur till begränsad nytta, eftersom rätten på ett praktiskt plan har hanterats 18Tuori 1997; , Juristernas nära förflutna. Rättskulturer i förändring, : Santérus, 2009, s. 39-42. 19Pia , ”Synpunkter på rättens begreppshistoria” i Historisk för , 2007 bd 92. 20Lars , Den konstruktiva riktningen. Den nordiska rättsvetenskapens historia Del III 1871-1910, Rättshi- storiskt bibliotek bd 60, : , 2002, s. 208-272. 21Fahlbeck 1955, s. 16. 22Adolfo , ”What is comparative legal history? Legal historiography and the revolt against formal- ism, 1930–60” i , Aniceto Masferrer och . Modéer, Comparative legal history, Cheltenham: , 2019, s. 33-77. på ett sätt som gör att de teoretiska konstruktionerna inte kan användas som en fast utgångs- punkt.23 Som kommer att framgå blir insikten om att det finns luckor i lagen vilka kan fyllas ut av oskriven rätt av betydelse för förståelsen. När begreppshistoriska angreppssätt används är det därför inte fråga om att en gång för alla slå fast ett begrepps egentliga innebörd, utan snarare är det av intresse att analysera och jämföra de olika tolkningar som gjorts av begrep- pet i fråga. 1.2.3.Rättshistorisk och samtida analys av konstitutionella monarkier En given utgångspunkt är . Kantorowicz bok ’s Two Bodies, som handlar om hur monarkens fysiska kropp står i motsättning till monarken som institution, ”kronan”, ”riket” eller ”staten”. Medan monarken som person är utbytbar på det förutsebara sätt som en successionsordning anger, är konungaämbetet och staten beständiga.24 Monarken perso- nifierar på ett symboliskt sätt staten och nationen men monarken som person måste också begreppsmässigt kunna hållas åtskild från staten och nationen. Detsamma gäller kungahusens övriga medlemmar. De medeltida kungahusens dynastiska politik i , som hade bety- delse både utrikespolitiskt och för att säkra successionen, har analyserats av i en nyligen utkommen bok.25 Allianser mellan kungahus sammanföll med allianser mellan stater. Monarker och stater använde heraldisk symbolik för att manifestera sina maktanspråk, något som har behandlats av I en aktuell jämförelse mellan monarkier redigerad av och förekommer kontinuerligt begreppen head of state och head of nation, begrepp som tyd- liggör skillnaden mellan en monarks mer formellt reglerade statschefsuppgifter och hans eller hennes roll som samlande symbol för nationen.27 Hos Hazell och återkommer också hänvisningar till den brittiske journalisten formulering om att en konstitutionell monark har tre rättigheter i förhållande till regeringen, ”the right to be consulted, to encourage and to warn”.28 Detta är en formulering som har blivit berömd; när den skrevs var den inte en korrekt beskrivning av den brittiska drottningens makt men den kom att bli normerande för senare generationer.29 Den har även omformulerats till ”the right to advise, and the right to warn”30 och utvecklats till att omfatta fem delar: ”It is against that background of being informed and consulted that a sovereign, where appropriate, can offer 23David Ibbetson, ”Comparative legal history. A methodology” i och (red. ), Making legal history. Approaches and Methodologies, : , 2012, s. 131-145, ssk. 24Ernst H. Kantorowicz, The King’s Two Bodies. A Study in Medival Political Theology, : , 2016 (1957). 25Robert Bartlett, Blood Royal. Dynastic Politics in Medieval Europe, : , 26Steven Thiry, Matter(s) of State.