sou · H9B361 · 2021-06-30 00:00:00 — Av det ovan nämnda rättsfallet HFD 2017:121 framgår dock att det vid prövningen av utvisnings- frågan ses som en försvårande omständighet att våld som utövats i hemmet är kulturellt betingad. 4.3.7Beaktande av utvisningen vid påföljdsbestämningen Ett beslut om utvisning på grund av brott beaktas inte vid påföljds- bestämningen. I fattas beslut om utvisning på grund av brott som huvud- regel av den domstol som dömer i brottmålet. Utvisningsfrågan ini- tieras då genom yrkande av åklagaren. I fråga om utlänningar som inte lagligen har uppehållit sig i i än och som har gjort sig skyldiga till vissa särskilt an- givna överträdelser kan beslutet dock fattas av Udlændingestyrelsen (motsvarigheten till ), s.k. administrativ utvisning. 4.4.2De grundläggande förutsättningarna för utvisning danska utlänningslagen, udlændingeloven, har utvisnings-möj- ligheten knutits an till utlänningens vistelsetid i landet satt i relation till det utdömda straffets svårhet. En utlänning som lagligen har uppehållit sig i landet i mer än och, när det gäller flyktingar, en utlänning med till- fälligt uppehållstillstånd som lagligen har uppehållit sig i landet i mer än , får utvisas om utlänningen 1.döms till fängelse,1 2.döms för flera brott till fängelse eller 3.döms till fängelse och har dömts till ett fängelsestraff i landet. En utlänning som lagligen har uppehållit sig i landet i mer än får utvisas om utlänningen 1.döms till fängelse, 2.döms för flera brott till minst sex månaders fängelse eller 3.döms till minst sex månaders fängelse och har dömts till ett fängelsestraff i landet. Andra utlänningar får utvisas om de döms till ett villkorligt frihets- straff eller fängelse. I samtliga ovanstående fall, dvs. oavsett utlänningens vistelsetid i och längden på det utdömda straffet, kan dessutom en rad särskilt angivna brott läggas till grund för ett beslut om utvisning. Bland dessa kan nämnas narkotikabrottslighet, om brottet gett ut- byte, våld eller hot mot tjänsteman, övergrepp i rättssak, mordbrand, allmänfarlig ödeläggelse, våldtäkt, våldtäkt mot barn, mord, miss- handel och grov misshandel, människorov, människohandel, grov inbrottsstöld, grov förskingring, grovt bedrägeri, grov utpressning, 1Med fängelse avses i detta avsnitt genomgående det som på danska benämns ”Ubetinget fri- hedsstraf/fængsel”. rån, grovt skattebrott och vapenbrott. Beträffande dessa brott är det en tillräcklig förutsättning för utvisning att utlänningen döms till ett ovillkorligt frihetsberövande straff eller, i fråga om utlänningar som lagligen har uppehållit sig i i än , ett vill- korligt frihetsstraff. I fråga om utlänningar som inte lagligen har uppehållit sig i landet längre än kan utvisning också komma i fråga beträffande ytterligare några brott, oavsett vilken påföljd utlän- ningen döms till. Även enligt den danska utlänningslagen bedöms utvisningsfrågan i två led. Först prövas om brottet är sådant att de grundläggande förutsätt- ningarna för utvisning är uppfyllda. Därefter görs en proportiona- litetsbedömning i det konkreta fallet där skälen för utvisning vägs mot de skäl som talar i motsatt riktning. Vid proportionalitetsbedömningen ska avseende fästas vid om utvisning kan anses särskilt påkallad på grund av brottets allvar, längden på det utdömda straffet, den fara, skada eller kränkning som brottet inneburit, att utlänningen har dömts för brott, att utlänningen har fått en varning gällande utvisning eller att brottsligheten begåtts av flera personer tillsammans, varit särskilt planerad eller utgjort ett led i en organiserad brottslig verksamhet. Hur dessa omständigheter sedan ska vägas mot de skäl som talar emot utvisning kommer till uttryck i lagtexten på olika sätt beroende på vilken grund för utvisning som är aktuell. I fråga om administrativ utvisning och ett par andra fall anges att hänsyn ska tas till om utvisningen kan anses vara särskilt betung- ande, särskilt på grund av (1) utlänningens anknytning till det danska samhället, (2) utlänningens ålder, hälsotillstånd och andra personliga omständigheter, (3) utlänningens anknytning till per- soner som är bosatta i landet, (4) utvisningens konsekvenser för nära familjemedlemmar till utlänningen som är bosatta här, (5) utlän- ningens avsaknad av eller ringa anknytning till hemlandet eller andra länder där utlänningen kan förväntas bosätta sig samt (6) risken för att utlänningen, utöver vissa särskilt angivna situationer, kommer att drabbas av skada i hemlandet eller andra länder där utlänningen kan förväntas bosätta sig. I resterande fall gäller, om förutsättningarna för utvisning i övrigt är uppfyllda, att utvisning ska ske såvida detta inte med säkerhet skulle strida mot internationella förpliktelser. Enligt för- arbetena till udlændingeloven är uttrycket ”med säkerhet” avsett att markera att den klara huvudregeln är att utlänningen i dessa fall ska utvisas. I de situationer där de internationella förpliktelsernas räck- vidd är osäker, är det upp till domstolen att konkret bedöma om det inom ramen för dessa är möjligt att besluta om utvisning. Av internationella förpliktelser är det framför allt som får betydelse i dessa sammanhang, i syn- nerhet artikel 8 om rätten till respekt för privat- och familjelivet. Om en utvisning skulle utgöra ett ingrepp i den enskildes privat- och familjeliv får åtgärdens proportionalitet således bedömas med led- ning av de kriterier som har ställt upp i detta avse- ende (se avsnitt 3.3.5). I Højesterets dom i mål 38/2020 var fråga om en syrisk medborgare som dömts för grov misshandel, utpress- ning och försök till olaga tvång till fängelse . Mannen hade kommit till som 20-åring och vistats i landet och . Han var sambo med en dansk kvinna med vilken han hade två barn, ett tvillingpar . Trots dessa familjeband till ansåg Højesteret att brottsligheten – som varit planerad och begåtts av flera i förening – var så allvarlig att en utvisning med ett sexårigt inreseförbud inte kunde anses opropor- tionerlig. Højesterets dom i mål 121/2018 gällde frågan om utvisning av en 26-årig pakistanier som var född och uppvuxen i . Tillsammans med en okänd gärningsman hade han gjort sig skyldig till våld mot tjänsteman och grov misshandel som bland annat bestått i knivvåld riktat mot en fängelsevakt. För dessa brott dömdes han till fängelse och . Han hade dess- utom tidigare dömts för brott samt var medlem i ett kriminellt gäng. Mannens anknytning till bestod främst i att han hade för- äldrar och syskon i landet samt hade gift sig enligt muslimsk sed med en kvinna där. hade han viss anknytning till Paki- stan på så sätt att han talade språket, hade besökt landet och hade släktingar där. Vid en samlad bedömning kom Højesteret fram till att skälen för utvisning var starkare än skälen däremot. Højesteret utvisade därför mannen och meddelade honom ett permanent inreseförbud. 4.4.4EES-medborgare och deras familjemedlemmar Utgångspunkten i udlændingeloven är att reglerna om utvisning är tillämpliga i fråga om alla utlänningar. Beträffande EES-medborgare och deras familjemedlemmar gäller det sagda dock endast i den mån reglerna är förenliga med . Således får utlänningar som till- hör denna kategori enligt udlændingeloven utvisas endast i enlighet med de principer som inom gäller för att begränsa den fria rörligheten. På liknande sätt som i de övriga nordiska länderna, finns de krav som anges i artiklarna 27 och 28 i rörlighetsdirektivet återgivna i dansk rätt, närmare bestämt i EU-opholdsbekendtgørelsen. Højesteret har i ett antal rättsfall prövat om de krav som följer av rörlighetsdirektivet varit uppfyllda när fråga varit om brottslighet av förhållandevis lindrigt slag. Bland dessa kan nämnas Højesterets dom i mål 37/2019 där en slovakisk med- borgare dömdes till 30 dagars fängelse för en misshandel som bestått i ett knytnävsslag som utdelats mot målsäganden efter ett krogbe- sök. Højesteret ansåg att mannens beteende inte utgjorde ett verk- ligt och tillräckligt allvarligt hot mot ett grundläggande samhälleligt intresse och avslog därför utvisningsyrkandet. Till motsatt slutsats kom Højesteret i U 2009.808 H där en litauisk medborgare dömdes till fängelse för en stöld som han begått som han anlände till . Højesteret ansåg att mannens beteende utgjorde ett allvarligt samhällshot och, med beaktande av att mannen saknade anknytning till , att en utvisning med ett femårigt inreseförbud var proportionerlig. Vid fall av allvarlig brottslighet har Højesteret ofta ansett att utvisning utgjort en tillåten begräsning av den fria rörligheten. I Højesterets dom i mål 18/2020 prövades om utvisning av en rumänsk medborgare, som var född och uppvuxen i , var motiverat av tvingande hänsyn till allmän säkerhet (jfr artikel 28.3 i rörlighetsdirektivet). Mannen hade bland annat gjort sig skyldig till ett vapenbrott bestående i att ha förvarat en pistol med tillhörande ammunition i sin mors bostad. För detta och vissa andra brott dömdes han till fängelse . Høje- steret ansåg att det inte fanns grund för att anta att mannen hade skaffat pistolen för att begå annat brott än själva vapeninnehavet, eller att han använt pistolen. Brottet bedömdes därmed, varken i sig eller i förening med den övriga brottsligheten, som så grov att utvis- ning var motiverat av tvingande hänsyn till allmän säkerhet. När ett beslut om utvisning fattas meddelas det ett inrese- förbud. När det gäller sådana utlänningar som omfattas av EU-regel- verket får ett inreseförbud meddelas endast om utvisningen sker av hänsyn till den allmänna ordningen, säkerheten eller hälsan. Av udlændingeloven framgår att inreseförbudet längd är bero- ende av på vilken grund utvisningen sker. När det gäller utvisnings- beslut som har fattats av domstol på grund av brott bestäms förbuds- tiden i huvudsak med utgångspunkt i det straff som döms ut. Huvuddragen i reglerna kan illustreras enligt följande. Tabell 4.1 Inreseförbudets längd i förhållande till utdömt straff Villkorligt frihetsstraff eller fängelse t.o.m. 3 mån Fängelse från 3 mån t.o.m. 1 år Källa: Se 32 § udlændingeloven. Om utlänningen döms för ett sådant brott som kan läggas till grund för ett beslut om utvisning oberoende av utlänningens vistelsetid i (se avsnitt 4.4.2) bestäms förbudstiden alltid till . Detsamma gäller om utvisning beslutas på grund av brott av domstol och utlänningen inte lagligen har vistats i i än . Om en förbudstid bestämd i enlighet med det ovan sagda med säkerhet skulle strida mot internationella förpliktelser kan dock ett inreseförbud av kortare varaktighet meddelas. Inreseförbudet gäller för utresan. 4.4.6Särreglering av hatbrott och hedersrelaterad brottslighet Det finns ingen generell särreglering i udlændingeloven av utvisning på grund av brott med hat- eller hedersrelaterade motiv. Bland de brott som kan medföra utvisning oavsett utlänningens vistelsetid i och straffets längd återfinns dock brott som brukar hän- föras till hedersrelaterad brottslighet. Således kan utvisning alltid aktualiseras om utlänningen döms till ett fängelsestraff för olaga tvång bestående i att ha förmått någon till att ingå äktenskap, religiös vigsel eller annat äktenskapsliknande förhållande mot dennes vilja eller att med tvång ha kvarhållit någon i ett sådant förhållande. Det- samma gäller om utlänningen har dömts till fängelse för förrättande av religiös vigsel av minderåriga. Det sagda gäller under förutsättning att en utvisning inte med säkerhet skulle strida mot internationella förpliktelser. Dessutom kan en religiös förkunnare som döms för bland annat överträdelse av den danska strafflagens bestämmelser om psykiskt våld eller förbud mot religiös vigsel av minderåriga, utvisas oavsett straffets karaktär, exempelvis när straffet bestäms till villkorlig dom. Flertalet av de ovan nämnda reglerna infördes genom en lagänd- ring som trädde i kraft och som syftade till att stärka insatserna mot negativ social kontroll2. 4.4.7Beaktande av utvisningen vid påföljdsbestämningen Ett beslut om utvisning beaktas enligt det danska regelverket inte när påföljden bestäms. Vilken myndighet som beslutar om utvisning på grund av brott i beror på vilken typ av avlägsnandebeslut det rör sig om. Normalt fattas beslut om utvisning av den regionala utlänningsmyn- 2I motsvaras begreppet närmast av uttrycket hedersrelaterat våld och förtryck. Om beslutet syftar till att avvärja ett särskilt hot mot rikets säkerhet eller ett terrorhot fattas beslutet dock på federal nivå. 4.5.2De grundläggande förutsättningarna för utvisning I tysk rätt finns regler om utvisning av utlänningar som begår brott eller på annat sätt äventyrar allmän säkerhet och ordning, den fria demokratiska grundläggande ordningen eller andra väsentliga intres- sen för i huvudsak i den tyska utlänningslagen (Aufent- haltsgesetz). Reglerna är uppbyggda på det sättet att utvisningsfrågan prövas genom en avvägning i det enskilda fallet mellan samhällets intresse av att utlänningen avlägsnas och utlänningens intresse av att stanna i landet, där respektive intresse i vissa fall pekas ut i lagen som starkt eller särskilt starkt. Om samhällets intresse av att utlänningen av- lägsnas väger över, ska han eller hon utvisas. Det allmänna intresset av att utvisa utlänningen anges i lagen vara särskilt starkt bland annat när utlänningen •har dömts till fängelse eller sluten ungdomsvård för ett eller flera uppsåtliga brott eller s.k. förebyggande frihetsberö- vande i anslutning till den senaste domen •har dömts till fängelse eller sluten ungdomsvård för ett eller flera uppsåtliga brott 1 mot liv, 2 mot fysisk integritet, 3 mot sexuell självbestämmanderätt i vissa fall, 4 mot egendom, under förutsättning att lagen föreskriver ett förhöjt minimistraff eller brotten begicks som en serie, eller 5 för att ha gjort motstånd mot eller angripit en tjänsteman inom polis eller rättsväsende. Detsamma gäller bland annat om utlänningen hotar den grundlägg- ande demokratiska ordningen eller rikets säkerhet eller deltar i eller understödjer vissa typer av organisationer eller aktiviteter. Dess- utom anses samhällsintresset av utvisning särskilt starkt om utlän- ningen hetsar andra till hatbrott. Det allmänna intresset av att utvisa utlänningen anges som starkt bland annat när utlänningen •har dömts till fängelse för ett eller flera upp- såtliga brott, •har dömts till sluten ungdomsvård för ett eller flera uppsåtliga brott, och verkställigheten av straffet inte har efter- givits genom villkorlig dom, •har begått eller försökt begå, som gärningsman eller medverk- ande, visst brott mot narkotikalagen, •brukar heroin, kokain eller en jämförbar farlig drog och inte är villig att genomgå nödvändig behandling eller undandragit sig sådan behandling •hindrar en person från att delta i landets ekonomiska, kulturella eller sociala liv genom otillbörliga medel, särskilt med använd- ande av våld eller hot om våld, •tvingar eller försöker tvinga en annan person att ingå äktenskap, eller •har gjort sig skyldig till mer än enstaka eller ringa överträdelser av lagregler, domstolsavgöranden eller förelägganden, eller har begått ett brott utanför som i skulle betraktas som ett uppsåtligt allvarligt brott. Samhällets intresse av att utvisa utlänningen ska som nämnts ovan vägas mot utlänningens intresse av att stanna kvar i . Vid denna avvägning ska särskilt avseende fästas vid utlänningens vist- elsetid i landet, hans eller hennes personliga, ekonomiska och andra band till och ursprungslandet eller en annan stat som är beredd att ta emot utlänningen, följderna av en utvisning för utlän- ningens anhöriga och partner, och om utlänningen har levt laglydigt. Utlänningens intresse att stanna i anges i lagen vara särskilt starkt när •utlänningen har ett permanent uppehållstillstånd och har vistats lagligen i landet , •utlänningen har ett tillfälligt uppehållstillstånd och är född i eller kom till landet som minderårig och har vistats lagligen där , •utlänningen har ett tillfälligt uppehållstillstånd, har lagligen vist- ats i och sammanbor med en sådan utlän- ning som avses i föregående punkter som make, maka eller regi- strerad civil partner, •utlänningen sammanbor med en tysk medborgare som är bero- ende av utlänningen eller är dennes civile partner i en familjeenhet eller ett registrerat civilt partnerskap, utöver vårdnad och omsorg om en minderårig tysk medborgare eller rätt till umgänge med en sådan minderårig, eller •i vissa fall när utlänningen har ett tillfälligt uppehållstillstånd på grund av skyddsbehov eller humanitära skäl eller i vissa fall på grund av anknytning. Utlänningens intresse av att stanna i anges som starkt sär- skilt när •utlänningen är minderårig och har ett tillfälligt uppehållstillstånd, •utlänningen har ett tillfälligt uppehållstillstånd och har bott i , •utlänningen utöver rätt till vårdnad och omsorg om en ogift minderårig som är lagligen bosatt i eller utövar rätt till umgänge med en sådan minderårig, •utlänningen är en minderårig vars föräldrar eller förälder, som har rätt till vårdnad och omsorg, bor lagligen i , •fallet är sådant att hänsyn ska tas till ett barns bästa, eller •utlänningen har ett tillfälligt uppehållstillstånd på grund av humanitära skäl av visst slag. 4.5.4EES-medborgare och deras familjemedlemmar Rätten för EES-medborgare och deras familjemedlemmar att resa in i och vistas i regleras i en särskild lag, Gesetz über die allge- meine (lagen om fri rörlighet för EU-medborgare). Frågan om utvisning på grund av brott prövas enligt reglerna om förlust av rätten till inresa och vistelse i landet. Reglerna motsvarar bestämmelserna i artiklarna 27 och 28 i rörlig- hetsdirektivet. Det kan dock noteras att lagen ställer upp vissa mini- mikrav som måste vara uppfyllda för att utvisa en EES-medborgare eller familjemedlem som har permanent uppehållsrätt eller som är barn, dvs. för att tvingande hänsyn till allmän säkerhet ska anses föreligga (jfr artikel 28.3 i rörlighetsdirektivet). Enligt tysk rätt kan tvingande hänsyn till allmän säkerhet endast åberopas när personen i fråga har dömts till fängelse eller sluten ungdomsvård för ett eller flera uppsåtliga brott, eller när förebyggande frihets- berövande har beslutats i anslutning till den senaste domen, om säkerhet påverkas eller om personen utgör ett terroristhot. En utlänning som utvisas på grund av brott ska meddelas ett inreseförbud. När det gäller tredjelandsmedborgare ska förbuds- tiden som huvudregel inte överstiga , men i särskilt allvarligt fall ska förbudet normalt gälla eller . I fråga om EES-medborgare och deras familjemedlemmar ska läng- den på ett inreseförbud bestämmas utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. När utvisningen sker av hänsyn till allmän ordning eller säkerhet, såsom är fallet vid utvisning på grund av brott, får förbudstiden överstiga . 4.5.6Särreglering av hatbrott och hedersrelaterad brottslighet Som framgått av avsnitt 4.5.2 pekas ett antal brottstyper ut i lagen som sådana där intresset av utvisning är starkt respektive särskilt starkt. Detta gäller bland annat vissa former av hatbrott och heders- relaterade brott. Således anges intresset av utvisning vara starkt när utlänningen genom otillbörliga medel, särskilt med användande av våld eller hot om våld, hindrar en person från att delta i landets ekonomiska, kulturella eller sociala liv eller när utlänningen tvingar eller försöker tvinga en annan person att ingå äktenskap. Vidare anges intresset vara särskilt starkt när utlänningen hetsar andra till hatbrott. 4.5.7Beaktande av utvisningen vid påföljdsbestämningen Ett beslut om utvisning på grund av brott påverkar inte påföljds- bestämningen. En del av straffet kan dock efterges till förmån för verkställande av utvisningsbeslutet. Om det sedan visar sig att utvis- ningen inte kan verkställas, ska den återstående strafftiden avtjänas. I fattas beslut om utvisning på grund av brott av Immigrations- och naturalisationsmyndigheten baserat på upplys- ningar från den domstol som dömt i brottmålet. 4.6.2De grundläggande förutsättningarna för utvisning I meddelas ett beslut om utvisning på grund av brott normalt i anslutning till ett beslut om att neka eller återkalla ett uppehållstillstånd på denna grund. Ett uppehållstillstånd kan enligt den nederländska utlänningslagen nekas eller återkallas av hänsyn till allmän ordning eller nationell säkerhet. Vad som krävs för att en person ska anses utgöra ett hot mot den allmänna ordningen speci- ficeras i den nederländska utlänningsförordningen. När det är fråga om en utlänning som ansöker om uppehålls- tillstånd är det tillräckligt att han eller hon har dömts för ett brott (dock inte endast en mindre förseelse) för att uppehållstillstånd ska nekas. När det är fråga om en utlänning som har beviljats uppe- hållstillstånd gäller andra regler. Då får tillståndet återkallas och utlänningen utvisas på nu aktuell grund när utlänningen a)har vistats lagligen i landet i mindre än och dömts för ett brott med ett högsta föreskrivet straff på fängelse , eller b)har dömts för ett brott med ett högsta föreskrivet straff på fäng- else . I båda fallen ställs dessutom krav på det utdömda straffets längd utifrån en glidande skala baserad på utlänningens vistelsetid i landet. Principen är att ju längre utlänningen lagligen har uppehållit sig i landet, desto strängare straff måste han eller hon ha dömts till för att uppehållstillståndet ska få återkallas. Det finns tre olika skalor: en som är tillämplig när utlänningen har dömts för ett brott med ett högsta föreskrivet straff på fängelse eller mindre, en som är tillämplig när utlänningen har dömts för ett brott med ett högsta föreskrivet straff på fängelse samt en som är tillämplig när utlänningen har dömts för minst tre brott. Sammanfattningsvis är alltså tre faktorer avgörande för om ett uppehållstillstånd får återkallas och utlänningen utvisas på grund av brott: det föreskrivna straffet, det utdömda straffet och utlänning- ens vistelsetid i landet. Följande två exempel illustrerar hur reglerna fungerar. Om utlänningen lagligen har vistats i i mindre än , krävs att han eller hon döms för ett brott med ett högsta föreskrivet straff på fängelse och att påföljden i det aktuella fallet bestäms till fängelse i minst . Om utlänningen lagligen har vistats i krävs att personen har dömts för ett brott med ett högsta föreskrivet straff till fängelse eller, när det högsta föreskriva straffet överstiger , 48 månader. Reglerna är tämligen detaljerade, och det finns alltså många steg mellan de nu nämnda exemplen. Dessutom gäller särskilda regler när utlänningen har vistats i landet och gjort sig skyldig till vissa särskilt angivna brott av allvarligt slag. Att förutsättningarna för att neka eller återkalla ett uppehållstill- stånd är uppfyllda innebär, i likhet med vad som gäller i ovan stude- rade länder, inte med nödvändighet att utlänningen utvisas. Utvis- ning får nämligen inte ske om åtgärden i det enskilda fallet skulle innebära en kränkning av rätten till respekt för privat- och familje- livet enligt artikel 8 i . Konventionen och praxis är direkt tillämpliga vid prövningen. Ienlighet med vad slagit fast beaktas således utlän- ningens sociala, kulturella och familjemässiga anknytning till Neder- länderna och till ursprungslandet. Som framgått ovan har utlän- ningens vistelsetid också betydelse för vilka krav som ställs på brottets svårhet för att utvisning ska få ske. 4.6.4EES-medborgare och deras familjemedlemmar I likhet med de övriga granskade länderna gäller enligt nederländsk rätt att EES-medborgare och deras familjemedlemmar kan förlora rätten att vistas i landet endast av hänsyn till allmän ordning eller säkerhet, på de villkor som anges i artiklarna 27 och 28 i rörlighets- direktivet. Den som har förlorat rätten att vistas i på denna grund ska lämna landet . Om personen i fråga inte gör det, kan han eller hon utvisas. En EES-medborgare eller familjemedlem till en sådan medbor- gare som förlorat rätten att vistas i landet enligt ovan kan förklaras vara oönskad.