sou · H9B355 · 2021-07-01 00:00:00 — Huvudreglerna i kapitlet be- döms kunna tillämpas, varför reglerna bara behöver ändras så att en verksamhet som har beskattats genom ett mikroföretagarkonto men som övergår till konventionell beskattning nu omfattas av reglerna i kapitlet. Innebörden av att reglerna om beskattningsinträde ska En ny lag om mikroföretagarkonto tillämpas är att tillgångar och förpliktelser ska värderas till det be- lopp som de skulle ha haft om verksamheten bedrivits som enskild näringsverksamhet sedan förvärvet. Periodisering av inkomster och utgifter har också frågat om det behövs bestämmelser om perio- disering av inkomster och utgifter vid byte av beskattningsmodell. har exemplifierat med situationen att ett uppdrag utförs då näringsidkaren är schablonbeskattad men betalas först efter att verksamheten blivit konventionellt beskattad. För det första har skillnaden mellan när kontot avslutas och när det upphör införts bland annat av hänsyn till denna situation. Genom att kontot får finnas kvar fram till utgången av året kan ute- stående fordringar regleras inom ramen för schablonbeskattningen även efter det att verksamheten övergått till en annan beskattnings- modell. Det möjliggör en smidig övergång för såväl näringsidkaren som kunderna. Den övervägande delen av de enskilda näringsidkarna med verk- samhet av mindre omfattning tillämpar sannolikt kontantmetoden i bokföringen. Vid kontantmetoden är det betalningen som styr när in- täkten ska redovisas. Periodiseringar av fordringar och skulder görs bara i årsbokslutet. Även om näringsidkaren tillämpar fakturametoden bör en fordran som bokförs vid uppstart av en ny verksamhet rim- ligen motsvararas av en intäkt med samma belopp som då blir skatte- pliktig. Det kan dock förhålla sig annorlunda om verksamheten har bok- förts enligt fakturametoden som den har beskattats genom ett mikroföretagarkonto. Vid övergången till konventionell beskatt- ning skulle situationen kunna uppstå att intäkten redan är bokförd men inte beskattad. Jag har övervägt en särskild skatterättslig perio- diseringsbestämmelse för att motverka att intäkten inte alls blir be- skattad i ett sådant fall. Det har dock varit svårt att avgöra om det finns ett faktiskt problem eller om det i huvudsak är teoretiskt. Dessutom skulle risken för icke-beskattning enkelt kunna undan- röjas genom en reglering om att fakturametoden inte får tillämpas vid bokföring av verksamhet som beskattas genom mikroföretagar- kontot. Med hänsyn till att jag bedömer att kontomodellen inte bör En ny lag om mikroföretagarkonto införas utan att det görs en översyn av hur bokföringsreglerna kan förenklas för de som använder kontot, se avsnitt 10.2, bedömer jag att det är mer lämpligt att åtgärda periodiseringsfrågor i samband med en sådan översyn. har även pekat på den omvända situationen, att ett förskott betalas till mikroföretagarkontot och arbetet därefter ut- förs när verksamheten beskattas konventionellt. Om kontantmeto- den tillämpas i bokföringen bör situationen inte innebära dubbel- beskattning. Om fakturamodellen tillämpas har förskottet bokförts som en skuld och den intäktsredovisas när arbetet har utförts. I en sådan situation bör dock dubbelbeskattningen kunna åtgärdas med stöd av den föreslagna rättelseregeln i 54 kap. 8 § SFL. Förslaget föranleder ändring av 20 a kap. 1 § IL. I avsnitt 6.2.2 anges att de bestämmelser som reglerar skatteförfaran- det avseende källskatt på inbetalningar till mikroföretagarkonto som huvudregel bör tas in i skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL. Förfarandet för de andra källskatterna på inkomst, särskild in- komstskatt för utomlands bosatta och utomlands bosatta artister, regleras där och de nu föreslagna bestämmelserna har utformats med ledning av de befintliga reglerna för dessa skatter. I detta avsnitt moti- veras de förfarandebestämmelser som bedöms nödvändiga i skatte- förfarandelagen och behandlingen av frågorna följer i stort sett struk- turen i den lagen. 8.1Övergripande utformning av förfarandet Jag konstaterar i avsnitt 6.2.1 att den kontobaserade schabloniserade inkomstskatten bör utformas som en källskatt. I det avsnittet finns även beskrivning av de alternativ som har övervägts. Kännetecknande för en källskatt är att den dras av direkt och är slutlig, dvs. det krävs ingen deklaration eller annan redovisning i efter- hand. ska göra skatteavdrag från varje inbetal- ning till mikroföretagarkonto. Avdraget ska göras direkt i anslutning till inbetalningen. Behållningen på kontot blir därmed ”skattad och klar”, fri att användas av kontoinnehavaren utan att denne behöver ta hänsyn till eventuella latenta skatteanspråk. redovisar individualiserade uppgifter om inbetalningar och gjorda skatteavdrag för samtliga konton som in- stitutet administrerar i en skattedeklaration och betalar in avdragen skatt till . fördelar gjorda skatteavdrag på rätt person med rätt belopp och tillgodoför kontoinnehavarna sociala avgifter enligt bestämmelserna i den nya lagen. Om något har blivit fel och detta upptäcks innan den avdragna skatten har redovisats och betalats in till bör kontoinne- havaren kunna begära rättelse genom att vända sig direkt till konto- förande institut. ska dock inte behöva göra några egna bedömningar av den skattepliktiga inkomsten, vilket med- för att den rättelsemöjligheten begränsas till att gälla vissa enklare felaktigheter. I övriga fall är kontoinnehavaren hänvisad till att ansöka hos om att tillgodoräknas den överskjutande skatten. 8.2Innehåll, tillämpning och definitioner Bedömning: Det krävs inga ändringar av reglerna om tillämpning och definitioner på grund av den nya källskatten på inbetalningar till mikroföretagarkonto. I 2 kap. SFL finns bestämmelser om tillämpningsområdet för skatte- förfarandelagen. Av 1 § framgår att lagen som utgångspunkt gäller för alla skatter. Därefter kommer en uppräkning av de skatter som inte omfattas av lagen. Bedömningen är därför att skatteförfarande- lagen utan ändring kommer att gälla även för skatt enligt lagen (000:00) om källskatt på inbetalningar till mikroföretagarkonto, förkortad källskattelagen. Definitioner och förklaringar av vissa begrepp finns i 3 kap. SFL. Jag har övervägt om 3 kap. 4 § SFL behöver ändras. Paragrafen inne- håller definitionen av begreppet beskattningsår. För skatt enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, förkor- tad SINK, och lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utom- lands bosatta artister m.fl., förkortad A-SINK, anges i punkten 3 att med beskattningsår avses det kalenderår då ersättningen betalas ut. För källskatten på inbetalningar till mikroföretagarkonto bör med beskattningsår avses det kalenderår då inbetalningen kommer in på kontot. Om ingen ändring görs av paragrafen kommer beskattnings- året att bestämmas av punkt 9 som anger innebörden för övriga skat- ter. Där anges att med beskattningsår avses det kalenderår som skatten ska betalas för. Bedömningen är att det sammanfaller med tidpunkten för inbetalningen, eftersom inbetalningen föranleder skatteavdraget. Sannolikt kommer begreppet beskattningsår inte att behöva använ- das särskilt ofta i samband med den nya skatten, men om så behövs kan det definieras med stöd av punkt 9 enligt nuvarande lydelse. Det bör också noteras att innebörden av begreppet näringsverk- samhet i skatteförfarandelagen anges i 3 kap. 14 § SFL. Med närings- verksamhet avses sådan verksamhet som beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet. Den som enbart bedriver verksamhet som beskat- tas genom ett mikroföretagarkonto bedriver således inte närings- verksamhet i skatteförfarandelagens mening. Bedömningen är att inga lagändringar krävs i de inledande kapit- len i skatteförfarandelagen angående tillämpning och definitioner med anledning av den nya källskatten på inbetalningar till mikroföre- tagarkonto. Vissa ändringar av avdelnings- och kapitelrubriker för- anleder dock ändring av innehållsparagrafen i 1 kap. 1 § SFL. Bedömning: Reglerna om registrering i skatteförfarandelagen be- höver inte ändras. Bestämmelser om vem som är skyldig att registrera sig hos Skatte- verket finns i 7 kap. SFL. Skyldigheten omfattar främst den som är arbetsgivare, skattskyldig för mervärdesskatt eller punktskatt eller som är skyldig att använda kassaregister eller föra personalliggare. Bedömningen är att reglerna om registrering inte behöver ändras på grund av den nya källskatten på inbetalningar till mikroföretagar- konto. Den som har ett mikroföretagarkonto är inte skyldig att regi- strera sig bara av den anledningen att hen är kontoinnehavare. Om kontoinnehavaren av någon annan anledning är skyldig att registrera sig, till exempel för att hen är skattskyldig för mervärdesskatt, ska registrering göras. Det följer av redan gällande regler. Observera dock att kontoinnehavaren inte bedriver näringsverksamhet enligt den de- finition av begreppet som används i skatteförfarandelagen och därför inte blir skyldig att registrera sig innan verksamheten påbörjas enligt 7 kap. 2 § första stycket SFL. Bestämmelsen i det hänvisade stycket har ingen betydelse för en eventuell skyldighet att registrera sig på grund av skattskyldighet för mervärdesskatt. Att kontoförande institut är skyldigt att registrera sig följer av att in- stitutet är skyldigt att göra skatteavdrag, 7 kap. 1 § första stycket 1 SFL. 8.4Skatteavdrag för preliminär skatt Förslag: Skatteavdrag för preliminär skatt ska inte göras för in- betalningar till ett mikroföretagarkonto om mottagaren inte ska ta upp ersättningen enligt inkomstskattelagen. Om utbetalaren är en fysisk person presumeras ersättningen vara undantagen från beskattning enligt inkomstskattelagen. Presumtionen bryts om utbetalaren känner till att så inte är fallet. I skatteförfarandelagens fjärde avdelning finns bestämmelser om syste- met med preliminär skatt. Preliminärskattesystemets huvuddrag är att den som betalar ut ersättning för arbete, ränta eller utdelning ska göra skatteavdrag för preliminär skatt som så nära som möjligt kan antas överensstämma med mottagarens slutliga skatt. Om mottaga- ren är godkänd för F-skatt ska skatteavdrag inte göras. Den som är godkänd för F-skatt betalar i stället sin egen preliminära skatt. Avsikten med mikroföretagarkontot är att det ska vara enkelt att hantera såväl för kontoinnehavaren som för den som anlitar konto- innehavaren och betalar ersättning till kontot. I ett källskattesystem saknas det generellt ett behov av regler om preliminära skattebetal- ningar. Det sammanhänger med att källskatten är slutlig direkt när den dras av. En av förenklingsvinsterna består i att det inte behövs någon avstämning mellan preliminär och slutlig skatt. Den som gör en inbetalning till ett mikroföretagarkonto ska således inte göra skatte- avdrag för preliminär skatt eftersom den slutliga skatten tas ut direkt när inbetalningen kommer in till kontot. Som har nämnts ska skatteavdrag för preliminär skatt inte göras för ersättning som betalas till den som är godkänd för F-skatt. Jag har därför övervägt om innehav av ett mikroföretagarkonto bör ges samma innebörd som F-skatt. Den som öppnar ett sådant konto kan automatiskt bli godkänd för F-skatt eller behandlas på motsva- rande sätt. Även om det skulle kunna finnas fördelar med att knyta innehav av ett mikroföretagarkonto till reglerna om F-skatt är be- dömningen att nackdelarna med en sådan koppling överväger. För de som är godkända för F-skatt finns ett särskilt system för prelimi- när skatt (den preliminära skatten beräknas med utgångspunkt i en preliminär inkomstdeklaration och betalas in löpande av näringsidkaren) som inte ska tillämpas av den som innehar ett mikro- företagarkonto. Med hänsyn till de undantag som skulle krävas är det inte lämpligt att föreslå en direkt koppling mellan regelverken. I avsnitt 10.1 föreslås dock att den som inom ramen för en verksam- het som beskattas genom ett mikroföretagarkonto vill erbjuda kun- derna skattereduktion för ROT- och RUT-tjänster direkt på fakturan måste uppfylla motsvarande krav som ställs på den som är godkänd för F-skatt. Av 10 kap. 2 § första stycket SFL framgår att skatteavdrag för preliminär skatt enbart ska göras avseende viss ersättning som är skatte- pliktig enligt inkomstskattelagen (1999:1229). Inbetalningar till mikro- företagarkonto som ska beskattas med källskatt ska inte tas upp en- ligt inkomstskattelagen. Med hänsyn till att det redan följer av den befintliga regleringen att skatteavdrag för preliminär skatt enligt SFL inte ska göras för inbetalningar till mikroföretagarkonto som ska källbeskattas, borde det inte heller krävas några ändringar av reglerna. En sådan ”negativ” icke-reglering är dock inte särskilt tydlig för utbetalarna eller kontoinnehavarna. För att det klart ska framgå av lagtexten vem som ska göra skatteavdrag för preliminär skatt och för vilka utbetalningar, bör därför nya bestämmelser om detta föreslås. Bestämmelsen är utformad på motsvarande sätt som undantaget från att betala arbetsgivaravgifter, se avsnitt 6.9.2. Undantag från skyl- digheten att göra skatteavdrag för preliminär skatt gäller för ersättning som betalas till ett mikroföretagarkonto, om mottagaren inte ska ta upp ersättningen enligt inkomstskattelagen. Skyldigheten bortfaller således enbart om ersättningen utgör sådan närings-, hobby- eller uppdragsinkomst som är undantagen från inkomstbeskattning enligt inkomstskattelagen om den betalas till ett mikroföretagarkonto. Är det fråga om inkomst av anställning ska skatteavdrag göras även om den betalas till ett sådant konto. Gränsen mellan anställningsinkomst och uppdragsinkomst är dock inte alltid helt tydlig och det kan vara svårt för utbetalare att avgöra hur ersättningen kommer att beskattas hos mottagaren. För att för- enkla för utbetalare som är fysiska personer föreslås en presumtion som innebär att kriteriet om att inkomsten inte ska tas upp enligt inkomstskattelagen som utgångspunkt anses uppfyllt. bryts om den fysiska personen känner till att inkomsten ska tas upp enligt inkomstskattelagen. Det innebär att om det står klart för ut- betalaren att det är fråga om ett anställningsförhållande mellan denne och mottagaren så är utbetalaren skyldig att göra skatteavdrag enligt 10 kap. SFL. Sannolikt är det mycket få fall då en utbetalare som är fysisk person känner till att det är fråga om ett anställningsförhål- lande men det kan inte uteslutas. Det skulle kunna uppkomma i för- hållande till au pair, hemhjälp eller andra som kan anställas av en privatperson som inte bedriver näringsverksamhet. Jag har övervägt om bestämmelsen om anmälningsskyldighet i 10 kap. 14 § SFL bör utvidgas till att även omfatta ersättningar som betalas till mikroföretagarkonto. Den angivna bestämmelsen avser endast missbruk av F-skatt, och innebär att utbetalaren är skyl- dig att anmäla till om det är uppenbart att det föreligger ett anställningsförhållande mellan denne och en mottagare som är godkänd för F-skatt. Underlåter utbetalaren att göra en sådan anmä- lan kan denne bli skyldig att betala preliminär skatt och arbetsgivar- avgift i efterhand enligt bestämmelserna i 59 kap. 7–9 §§ SFL. Be- dömningen är dock att anmälningsskyldigheten blir onödig givet den nuvarande utformningen av förslaget till regler om skyldighet att göra skatteavdrag för preliminär skatt och betala arbetsgivaravgift. Motsvarande effekt uppnås genom kopplingen till hur ersättningen ska beskattas hos mottagaren. Om ersättning som betalas till kontot inte är undantagen från beskattning enligt inkomstskattelagen, dvs. om det är fråga om inkomst av anställning, så gäller inte det undantag från skyldigheten att göra skatteavdrag som föreslås i 10 kap. 8 a § SFL. Skyldigheten att betala preliminär skatt och arbetsgivaravgift får i dessa fall avgöras med stöd av befintliga regler och skyldigheten inträder även utan anmälan. När utbetalaren är en fysisk person gäl- ler dock en högre tröskel vid bedömningen. Bestämmelserna om beräkning av skatteavdrag i 11 kap. SFL och skattetabeller i 12 kap. SFL bedöms inte behöva ändras av denna an- ledning. Förslaget föranleder införandet av den nya 10 kap. 8 a § SFL. Förslag: ska göra skatteavdrag för käll- skatt på inbetalningar till mikroföretagarkonto med den procent- sats som följer av den nya källskattelagen. Skatteavdraget ska göras när inbetalningen kommer in på kontot. I vissa fall ska ett för högt skatteavdrag som uppdagas innan skatten har redovisats till skyndsamt betalas tillbaka av kontoförande institut. ska kunna förelägga den som inte fullgjort sin upp- gift att göra skatteavdrag eller att lämna erforderlig information. I 13 kap. SFL finns bestämmelser om redovisning och betalning av de befintliga särskilda inkomstskatterna, SINK och A-SINK. För att undvika sammanblandning med beskattningen av utomlands bosatta benämns den nu föreslagna schablonbeskattningen av inbetalningar till mikroföretagarkonto inte som en särskild inkomstskatt utan som en källskatt. Bestämmelser om skatteavdrag för sådan skatt bör dock ändå tas in i 13 kap. SFL, tillsammans med de regler som gäller för de särskilda inkomstskatterna. Anledningen till det är främst att käll- skatten på inbetalningar till mikroföretagarkonto på samma sätt som de särskilda inkomstskatterna är en källskatt samt att det inte är ut- betalaren som ska göra skatteavdraget. Eftersom den nu föreslagna skatten är knuten till innehav av ett särskilt konto och inte är kopp- lad till bosättning utomlands, bör de nya reglerna införas sist i kapit- let efter en ny rubrik som anger innehållet. ska göra skatteavdrag för källskatt på in- betalningar till mikroföretagarkonto. Det är alltså den bank som administrerar kontot som ska göra skatteavdrag. För resonemang om vilka aktörer som bör vara kontoförande institut se avsnitt 7.2. Underlaget för skatteavdrag är de inbetalningar som görs till mikroföretagarkontot. Skatteavdraget görs från det inbetalade brutto- beloppet och det schabloniserade kostnadsavdrag som får göras kom- mer kontoinnehavaren tillgodo genom en nedsatt skattesats, se av- snitt 6.6. För att behållningen på kontot i så stor utsträckning som möjligt ska vara ”skattad och klar” för kontoinnehavaren ska skatte- avdraget göras direkt när inbetalningen registreras på kontot. Skatte- avdrag ska göras med den procentsats som framgår av den nya käll- skattelagen. Om skatteavdrag har gjorts med ett för högt belopp bör rättelse i vissa fall kunna ske , genom att kontoinnehavaren vän- der sig till kontoförande institut. En sådan motsvarande möjlighet för skatteavdrag för preliminär skatt finns i 10 kap. 20 § SFL. Konto- förande institut ska dock inte behöva göra svåra bedömningar av rätten till återbetalning. Bestämmelsen bör därför enbart gälla situa- tioner där det är relativt tydligt att skatteavdraget har blivit för stort. Enligt förslaget kan kontoinnehavaren vända sig till kontoförande institut i två situationer: För det första kan kontoförande institut betala tillbaka avdragen skatt om institutet har gjort skatteavdrag med en för hög procent- sats. Som exempel kan nämnas att institutet inte uppmärksammat att kontoinnehavaren vid årets ingång fyllt och därför inte tillämpat den lägre skattesatsen som gäller för denna åldersgrupp. För det andra kan återbetalning av skatt ske direkt om konto- innehavaren kan visa att ersättning som betalats in till kontot har betalats tillbaka till kunden, och att den skattepliktiga inkomsten därför ska sättas ned helt eller delvis enligt 6 § källskattelagen. Det gäller till exempel när en del av betalningen betalats tillbaka till kun- den på grund av reklamation eller om en felaktig inbetalning har åter- betalats i sin helhet. Som allmänna krav för återbetalning direkt från kontoförande in- stitut gäller att kontoinnehavaren ska visa att förutsättningarna för återbetalning är uppfyllda. Bevisbördan för att en viss inbetalning har betalats tillbaka till utbetalaren ligger således på kontoinnehava- ren. Om tveksamhet råder om beviskravet för återbetalning är upp- nått bör institutet betala in skatten till och hänvisa kontoinnehavaren till att i stället vända sig till myndigheten med en begäran om att tillgodoräknas skatten. För återbetalning direkt från kontoförande institut krävs vidare att den avdragna skatten ännu inte har betalats in till . Möjligheten att rätta ett felaktigt skatteavdrag på detta sätt sträcker sig således enbart till den 12:e efter den månad då skatteavdraget gjordes, se avsnitt 8.11. Bestämmelsen om föreläggande i 10 kap. 21 § SFL föreslås kunna tillämpas avseende de nu aktuella skatteavdragen. Bestämmelsen inne- bär att får förelägga den som inte fullgör sin skyldighet att göra skatteavdrag eller att lämna uppgift om skatteavdragets be- lopp att fullgöra sin skyldighet. Möjligheten att förelägga är ett vik- tigt instrument för att säkerställa regelefterlevnaden som även bör gälla för den nya källskatten. Den uppgiftsskyldighet som avses i 10 kap. 21 § SFL finns i detta fall i 15 § lagen (000:00) om mikro- företagarkonto, förkortad kontolagen. Förslaget föranleder införandet av de nya 13 kap. 8–10 §§ SFL. 8.6Skyldighet att lämna uppgifter Bedömning: Skyldigheten att lämna uppgifter om källskatt på inbetalningar till mikroföretagarkonto ska fullgöras genom att upp- gifter lämnas på individnivå, för varje kontoinnehavare och redo- visningsperiod, direkt i skattedeklarationen. Kontrolluppgift be- höver inte lämnas. Skatteavdrag redovisas i skattedeklaration enligt bestämmelserna i 26 kap. SFL. Bestämmelser om kontrolluppgifter finns i 14–25 kap. SFL. Syftet med kontrolluppgifter är att samla in individualiserade underlag för beskattningen. Gjorda avdrag för preliminär skatt kan med stöd av kontrolluppgifterna fördelas på rätt personer med rätt belopp. Vilka skatter som omfattas av kontrolluppgiftsskyldigheten anges i 14 kap. 1 § SFL. Om uppgifter lämnas på individnivå i arbets- givardeklaration är dessa undantagna från skyldigheten att lämna kon- trolluppgift, 15 kap. 8 § 3 SFL. En viktig utgångspunkt när det gäller uppgiftslämnandet till Skatte- verket är enligt min mening att en viss uppgift enbart ska lämnas en gång. Onödig rapportering i form av dubbla uppgiftskrav bör undvikas. Även om källskatten på inbetalningar till mikroföretagarkonto är en slutlig skatt som tas ut i samband med skatteavdraget är det nöd- vändigt att information om omsättning och skatteavdrag lämnas för varje kontoinnehavare. Dessa uppgifter behövs för att korrekt kunna fördela de sociala avgifter som ingår i skatteavdraget på rätt person och med rätt belopp. Uppgifterna kan också behövas i kontrollverksamhet, för att ge myndigheten bättre underlag för rik- tade kontrollinsatser. Uppgifter på individnivå kan lämnas till på i huvud- sak två sätt. Uppgifterna kan lämnas direkt i skattedeklarationen för varje redovisningsperiod eller i efterhand i en kontrolluppgift för Det finns för- och nackdelar med båda alter- nativen. Det bör dock noteras att de inkomster som förväntas be- talas till ett mikroföretagarkonto finns i gränslandet mellan in- komstslagen näringsverksamhet och tjänst (hobby). De utgör således inte enbart sådana inkomster som omfattas av skyldigheten att lämna kontrolluppgift. Om uppgifter på individnivå lämnas direkt i en skattedeklaration finns de tillgängliga för som sedan får sam- manställa dessa för beskattningsåret, för att till exempel kunna kon- trollera att omsättningsgränsen inte har överskridits. Uppgifter på individnivå lämnas bland annat i arbetsgivardeklaration enligt 26 kap. 19 a § SFL. Motsvarande tankar har förts fram när det gäller redovisning av källskatt på utdelning på individnivå (Ds 2020:10 s.223–224).1 Om uppgifter på individnivå lämnas direkt i skatte- deklarationen behöver kontrolluppgift inte lämnas. Ett tillfälle för uppgiftslämnande kan då tas bort och mängden lämnade uppgifter minskar med ett antal som motsvarar antalet mikroföretagarkonton. Ett minskat uppgiftslämnande får ses som positivt.