sou · H9B368 · 2021-08-25 00:00:00 — Det har inte refererats några avgöranden angående gränsdragningen mellan grovt och synnerligen grovt narkotikabrott eller narkotika i rättsfallsamlingen Rättsfall från hovrätterna (RH) sedan de synner- ligen grova brotten infördes . Nedan redovisas några orefere- rade avgöranden från hovrätterna i syfte att belysa straffvärdebe- dömningen i narkotikamål efter införandet av de synnerligen grova brotten. Det görs inga anspråk på att sammanställningen av domarna ger en fullt ut rättvisande bild av praxis och rättsfallen har inte valts ut efter någon särskild metod. Dom meddelad av (B 3313-17) Fyra tilltalade dömdes för synnerlig grov narkotikasmuggling och synnerligen grovt narkotikabrott avseende smuggling och befatt- ning med kokain och heroin. Två av de tilltalade ansågs vara huvudmän och dömdes till fängelse . De övriga två tilltalades medverkan ansågs inte ha varit begränsad till att enbart agera kurirer och de dömdes till fängelse och . Vid straffmätningen togs hänsyn till att samtliga tilltalade hade varit frihetsberövade med restriktioner . Dom meddelad av (B 4770-17) Målet rörde två tilltalade. Såvitt avsåg åtalet beträffande synnerligen grovt narkotikabrott som överklagats av åklagaren till hovrätten av- såg detta innehav av och befattning med kokain i överlåtelse- syfte. Den ena tilltalade dömdes till fängelse och sex mån- ader. Hovrätten anförde att det inte var fråga om en sådan mängd som kan anses inrymmas i begreppet synnerligen stor mängd narko- tika. Även med beaktande av att renhetsgraderna (för och för ) var högre än vad som är vanligt i missbrukarledet ansåg hovrätten att den omständigheten i sig inte var tillräcklig för att gärningen skulle rubriceras som synnerligen grovt brott. Mängden narkotika och dess renhetsgrad tydde enligt hovrätten i och för sig på att gärningen varit ett led i en verksamhet som bedrivits organiserat i större omfattning. I avsaknad av annan utredning fann hovrätten dock att gärningen skulle bedömas som grovt narkotikabrott. Beträffande den aktuella åtalspunkten befanns den andre tilltalade endast skyldig till innehav av en mindre mängd narkotika, vilket bedömdes som narkotikabrott av normalgraden. Dom meddelad av (B 5625-17) Två tilltalade dömdes för synnerligen grovt narkotikabrott. Brotts- ligheten avsåg innehav i överlåtelsesyfte av kokain. I fråga om brottets rubricering, uttalade tingsrätten, till vilket hovrätten anslöt sig, att det aktuella innehavet av kokain varit en del av en omfattande kommersiell och gränsöverskridande verksamhet som pågått . Åtalet omfattade en tidsperiod . hade bl.a. en lägenhet hyrts som använts för förvaring av narkotika och som övernattningsplats för kurirer från andra länder. Vidare var det utrett att betydande belopp hade överförts eller avsetts att överföras till mottagare i andra länder varvid även kurirer använts i verksamheten. Dessa omständigheter, tillsammans med mängden kokain, medförde att brottet skulle bedö- mas som synnerligen grovt. Den ena tilltalade, som bl.a. hade haft hand om logistiken samt mottagande och avsändande av kurirer och hyrt lägenhet där narko- tikan förvarades och där en kurir inhystes, bedömdes ha haft en mer aktiv och framträdande roll och dömdes till fängelse och . Den andra tilltalade hade haft en mindre central roll i narkotikahanteringen och straffvärdet bedömdes uppgå till fängelse . Med beaktande av den tilltalades ungdom bestämdes straffet till fängelse och . Dom meddelad av Hovrätten över och (B 2912-17) En tilltalad dömdes för synnerligen grov narkotikasmuggling avse- ende drygt kokain och heroin. En stor del av kokainet hade synnerligen hög renhetsgrad (93–). Liksom tings- rätten fann hovrätten att det inte kunde anses klarlagt att den till- talades roll i sammanhanget varit någon annan än att agera som kurir. Med utgångspunkt i detta förhållande och med beaktande av den smugglade narkotikans sort, mängd och renhetsgrad befanns straff- värdet motsvara fängelse . Påföljden bestämdes till fängelse i enlighet med straffvärdet. Dom meddelad av Hovrätten över och (B 3163-17) En tilltalad dömdes för synnerligen grov narkotikasmuggling avse- ende cannabis och kokain. Hovrätten anslöt sig till tingsrättens bedömning att gärningen, på den grunden att denna avsett en synnerligen stor mängd narkotika av vilken kokainet haft en särskilt hög renhetsgrad, skulle bedömas som synnerligen grov narkotikasmuggling. Mängden narkotika talade enligt hovrätten för att brottet utgjort ett led i en verksamhet som utövats i organiserad form i syfte att i stor omfattning bedriva handel med narkotika. Även av detta skäl fann hovrätten att brottet skulle bedömas som synnerligen grov narkotikasmuggling. Vidare fann hovrätten att den tilltalade hade varit transportör av narkotikan. Hovrätten ansåg att straffvärdet uppgick till omkring fängelse. Vid straffmät- ningen beaktades att den tilltalade skulle utvisas samt att frihets- berövande med restriktioner hade förekommit. Påföljden bestämdes därför till fängelse och . Dom meddelad av Hovrätten för (B 1010-18) Målet rörde flera tilltalade. Såvitt avsåg åtalet för synnerligen grovt narkotikabrott avsåg brottsligheten befattning med cannabis. Enligt hovrätten medförde redan mängden narkotika att brottet skulle rubriceras som synnerligen grovt brott. Vidare uttalade hov- rätten att det var visat att hanteringen av den stora mängden nar- kotika utgjort ett led i en verksamhet som utövats i organiserad form i syfte att i stor omfattning bedriva handel med narkotika. Den ene av de tilltalade hade bl.a. organiserat användandet av kurirer vid smugglingen. Hovrätten uttalade vidare att den stora mängden nar- kotika liksom det faktum att distribution skett till mellanled för för- modad vidareförsäljning, visade att verksamheten syftat till stor spridning av narkotika. Gärningen var även av dessa skäl att bedöma som synnerligen grov. Den ene av de tilltalade hade enligt hovrätten haft en ledande roll som organisatör och arbetsledare. Med hänsyn till den stora mängden cannabis och hans betydelsefulla roll i verk- samheten ansåg hovrätten att straffvärdet uppgick till fäng- else. Påföljden bestämdes till fängelse i enlighet med straffvärdet. Den andre tilltalade hade enligt hovrätten vaktat den mycket stora mängden narkotika under cirka en månads tid samt deltagit vid för- packningen av den. Han kunde enligt hovrätten inte undgått att förstå omfattningen av narkotikaverksamheten, även om han inte hade en sådan ledande ställning som den medtilltalade. Påföljden bestämdes därför till fängelse i enlighet med straffvärdet. Dom meddelad av (B 3592-18) En tilltalad dömdes för bl.a. synnerligen grovt narkotikabrott Gär- ningen avsåg transport, innehav och förvar av nästan cannabis. Tingsrätten fann att gärningen var att rubricera som grovt narkotika- brott och hänvisade bl.a. till Drogpraxisgruppens riktlinjer. Till skillnad från tingsrätten ansåg hovrätten att redan mängden narkotika innebar att brottet skulle rubriceras som synnerligen grovt Det var enligt hovrätten inte visat att den tilltalade agerat som annat än transportör. Hovrätten anförde vidare att trans- porten hade skett i ett fordon försett med ett dolt utrymme, med uppenbar avsikt att undgå upptäckt samt att det sätt som narkotikan var förpackad på talade för att narkotikan skulle levereras till mellan- händer för vidare distribution. Av utredningen framgick också att den tilltalade skulle leverera narkotikan till flera olika platser. Han kunde därmed enligt hovrätten inte sägas ha haft en enbart obetydlig eller osjälvständig roll i att narkotikan skulle få en större spridning. Att han hade anförtrotts en mycket stor mängd narkotika av utom- ordentligt högt värde tydde också på att han haft insyn i den verk- samhet som brottet har utgjort en del av. Med hänsyn till nämnda omständigheter fann hovrätten sammantaget skäl att bedöma gär- ningen som ett synnerligen grovt narkotikabrott även på den grun- den att brottet utgjort led i en verksamhet som utövats i organiserad form i syfte att i stor omfattning bedriva handel med narkotika. Hovrätten rubricerade alltså gärningen som synnerligen grovt nar- kotikabrott. Straffvärdet ansågs motsvara fängelse. Dom meddelad av Hovrätten över och (B 1773-18) En tilltalad dömdes för synnerligen grov narkotikasmuggling bestå- ende i smuggling av knappt cannabisharts, canna- bis, amfetamin, kokain och MDMA. Mängden narkotika översteg enligt tingsrätten med marginal den mängd som ensamt motiverar att brottet är att bedöma som synner- ligen grovt. Med hänsyn till värdet (i missbrukar- ledet) samt till hur narkotikan var förpackad ansågs det klarlagt att brottet måste ha ingått som ett led i en verksamhet som utövats i organiserad form i syfte att i stor omfattning bedriva handel med narkotika. Tingsrätten fann att det inte framkommit skäl att se vare sig mindre eller mer allvarligt på den tilltalades gärning jämfört med vad som utförs av en normal kurir. Tingsrätten ansåg att gärningens straffvärde motsvarade fängelse . Med hänsyn till att den tilltalade varit häktad med restriktioner bestämdes påföljden till fängelse . Hovrätten fastställde tingsrättens dom. Riksåklagaren överklagade domen till , som inte meddelade prövningstillstånd. Dom meddelad av (B 7200-18) Två tilltalade, en far och en son, dömdes för synnerligen grov nar- kotikasmuggling avseende drygt heroin och närmare kokain. Tingsrätten konstaterade att det var fråga om sådana stora mängder farlig narkotika att var och ens brott skulle bedömas som synnerligen grov narkotikasmuggling Tingsrätten ansåg att sonen agerat som kurir, men inte varit en helt osjälvständig sådan. Han hade bl.a. tillhandahållit bilen och godtagit att den byggdes om för smugglingsändamål. Han hade även skött kontakterna med upp- dragsgivarna och haft den största ekonomiska vinningen. Vidare bedömdes sonen ha förstått att han handlat inom ramen för en orga- niserad verksamhet av allvarligt slag. Det var dock inte utrett att han känt till exakt hur verksamheten varit upplagd eller vilken omfatt- ning den haft. Mot bakgrund av hans roll i smugglingen och med hänsyn till mängden narkotika bedömdes straffvärdet för hans del motsvara fängelse . Påföljden bestämdes till fängelse i enlighet med straffvärdet. Tingsrätten konstaterade att fadern inte hade varit lika aktiv i verksamheten och inte haft lika stor ekonomisk som sonen. Straffvärdet ansågs i hans fall motsvara fängelse och påföljden bestämdes till fängelse i enlighet med detta värde. Hovrätten anslöt sig till tingsrättens bedömningar och fastställde domen. Dom meddelad av Hovrätten över och (B 2110-18) Två tilltalade dömdes för synnerligen grov narkotikasmuggling avse- ende drygt amfetamin, cannabis, MDMA och närmare kokain. Brottet bedömdes som synner- ligen grovt med hänsyn till att det avsett en särskilt stor mängd narkotika och utgjort ett led i en större verksamhet. Den ene av de tilltalade ansågs ha haft en sådan framträdande roll vid narkotika- smugglingen och sådana insikter i dess organisation att dessa om- ständigheter skulle beaktas i skärpande riktning vid bedömningen av straffvärdet. Hovrätten fann att straffvärdet för dennes del uppgick till fängelse. Med hänsyn till långvarig häktning med restriktioner bestämdes påföljden till fängelse . Den andra tilltalade var chaufför i verksamheten. Även om det kunde hållas för visst att han hade viss insikt om att gärningen var ett led i en orga- niserad, kriminell verksamhet som syftade till handel med narkotika i stor omfattning, bedömdes detta påverka straffvärdet endast i viss mån. De var inte visat att denne kände till hur verksamheten var upp- lagd eller vilken omfattning den hade. Påföljden bestämdes till fäng- else och , efter att långvarig häktning med restriktioner hade beaktats vid straffmätningen. Dom meddelad av Hovrätten över och (B 2434-18) En tilltalad dömdes för synnerligen grov narkotikasmuggling avse- ende cannabisharts och närmaren kokain. Redan mäng- den narkotika medförde enligt tingsrätten att brottet skulle bedömas som synnerligen grovt. Förutom mängden visade också tillväga- gångssättet med specialbyggda trailers att smugglingen var väl orga- niserad. Straffvärdet låg enligt tingsrätten strax över minimistraffet. Tingsrätten ansåg att annat inte var visat än att den tilltalades roll stannat vid kurirens. Sedan tingsrätten beaktat att den tilltalade varit häktad med restriktioner bestämdes påföljden till fängelse . Hovrätten fastställde tingsrättens dom. Dom meddelad av Hovrätten över och (B 171-19) En tilltalad dömdes för synnerligen grov narkotikasmuggling avse- ende kokain. Brottet ansågs som synnerligen grovt efter- som det hade ingått som ett led i en verksamhet som utövats i orga- niserad form i syfte att i stor omfattning bedriva handel med narko- tika och avsett en synnerligen stor mängd narkotika. Tingsrätten ansåg det styrkt att den tilltalade hade förstått att han handlat inom ramen för en organiserad verksamhet av allvarligt slag, men fann inte visat att han känt till hur verksamheten varit upplagd eller vilken omfattning som den haft. Vad som framkommit om den tilltalades avsikter och motiv ansågs inte vara av det slaget att straff- värdet borde anses påtagligt högre än vad som redan följer av att brottet bedömts vara synnerligen grov narkotikasmuggling. Mot bakgrund av den höga renhetsgraden () kunde man enligt tingsrätten utgå från att kokainet i gatuledet skulle ha svarat mot en långt större mängd missbruksdoser än vad som hade varit fallet om det hade varit fråga om kokain med en normal ren- hetsgrad. Detta ansågs tala i straffskärpande riktning. Sammantaget ansåg tingsrätten att straffvärdet motsvarade fängelse omkring . Vid straffmätningen beaktades att de tilltalade skulle utvisas, var- vid påföljden bestämdes till fängelse och . Hov- rätten anslöt sig till tingsrättens bedömning och fastställde domen. Dom meddelad Hovrätten för meddelad (B 1538-19) En tilltalad dömdes för synnerligen grovt narkotikabrott bestående i transport och innehav av närmare amfetamin, cirka 12 000 tabletter MDMA samt kokain. Brottet bedömdes som synnerligen grovt p.g.a. mängden narkotika. Mot bakgrund av mäng- den narkotika som hanterats kunde det enligt hovrätten inte råda någon tvekan om att den tilltalade förstått att han handlat inom ramen för en organiserad verksamhet av allvarligt slag. Det var emellertid inte visat att han känt till hur verksamheten varit upplagd eller vilken omfattning den haft. Det hade inte heller framkommit något om hans avsikter och motiv eller vilken eventuell han skulle få av gärningen. Mot denna bakgrund ansåg hovrätten att straffvärdet motsvarade fängelse, varvid påföljden bestämdes till fängelse i enlighet med straffvärdet. Dom meddelad av Hovrätten över och (B 2555-19) Tre tilltalade dömdes för synnerligen grov narkotikasmuggling beträf- fande knappt gram amfetamin, MDMA och kokain (åtalet i tingsrätten omfattade en fjärde tilltalad, för vilken tings- rättens dom inte överklagades). En av de tilltalade dömdes även för smuggling av 17 tabletter alprazolam. Transporten av narkotika hade skett via båt till . Tingsrätten konstaterade att straffvärdet med enbart hänsyn till den stora mängden narkotika uppgick till strax över minimistraffet för synnerligen grovt brott. Tingsrätten fann att det även skulle beaktas att det rört sig om ett välkoordinerat genomför- ande i vilket de dömda var för sig intagit mer än rollen som ”den van- lige kuriren”. Tingsrätten gjorde mot den bakgrunden bedömningen att brottet hade ett straffvärde motsvarande och sex månaders fängelse och bestämde påföljden för envar av de tilltalade till fängelse i enlighet med straffvärdet. Hovrätten, som delade tingsrättens bedömning i fråga om rubricering och straffvärde, fastställde tings- rättens dom. 10.3.4Drogpraxisgruppens reflektioner över praxisutvecklingen i fråga om grova och synnerligen grova narkotikabrott Drogpraxisgruppen är ett nätverk inom domstolar som följer utvecklingen av påföljdspraxis avseende narkotikabrott. Drogpraxisgruppen har bl.a. tagit fram riktlinjer för straffvärdebedömningen vid narkotikabrott eller narkotikasmugg- ling utifrån sort och mängd. Tanken är att riktlinjerna i form av en tabell endast ska utgöra en utgångspunkt för straffvärdebedöm- ningen och att domstolen därefter ska ta hänsyn till de försvårande eller förmildrande omständigheter som i det enskilda fallet kan tänkas påverka straffvärdet. Drogpraxisgruppens arbete samordnas av hovrättsrådet . I gruppen ingår domare från vissa tingsrätter och samtliga hovrätter och gruppen sammanträder cirka . Drogpraxisgruppens svar på våra frågor om 2016 års lagändring Vi har ställt följande frågor till Drogpraxisgruppen: –Har förändringarna i narkotikalagstiftningen 2016, med införandet av synnerligen grovt narkotikabrott resp. synnerligen grov narko- tikasmuggling, lett fram till den rättstillämpning som var avsikten med lagändringen, dvs. att det inte längre ska tillämpas några straff- mässiga mängdtak i narkotikamål och att straffen ska skärpas för gärningar som avsett hantering av synnerligen stora mängder narkotika? –Har lagändringen medfört några andra konsekvenser? I det följande refereras Drogpraxisgruppens svar. Drogpraxisgruppen konstaterade vid ett sammanträde 2016, dvs. före lagändringen trädde i kraft, att det i avsaknad av praxis på området fanns behov av riktmärken för straffvärdebedöm- ningen gällande de narkotikabrott som med hänsyn till sort och mängd ”slår i taken”. En arbetsgrupp tillsattes därför för att göra en idéskiss till sådana riktmärken. Vid det därpå följande sammanträdet, , redo- visade arbetsgruppen ett förslag. Där angavs bl.a. att arbetsgruppen hade kommit fram till att de tidigare taken som framtagits som rikt- linjer för straffvärdesbedömning, som beroende på preparat och mängd gick vid 4,5–5–5,, borde tas bort. Där fanns också ett förslag till ny tabell för straffvärdebedömning utifrån enbart narko- tikans sort och mängd, som också avsåg straffvärden för synnerligen grovt brott. Tanken var att skapa ett första underlag som stöd i döm- andet för den som var intresserad och att sedan följa rättsutveck- lingen. Tabellen hade inte ändrats när det gäller värdena till och med . Men nästa steg blev för samtliga preparat i tabellen (dvs. inga halvårsvärden förekom i tabellen). Därutöver angavs värden även för sex, sju och . De tidigare mängdmässiga taken ansågs därmed överspelade. Inom fanns dock en tveksamhet att sätta värden för nio och . Det berodde inte på att man ansåg att sort och mängd då hade spelat ut sin roll, utan på att det ansågs för svårt att redan då bestämma dessa värden och att man i stället borde avvakta praxis. Den breda majoriteten av ledamöterna ställde sig bakom för- slaget. Tre ledamöter reserverade sig dock av principiella skäl. Inom fanns det emellertid enighet om att gränsen för synnerligen grovt brott utifrån enbart mängd narkotika borde gå ungefär på den nivå som de framtagna riktlinjerna gav uttryck för. Därutöver beslutade och genomförde Drogpraxisgruppen en uppföljning av straffmätningen vid synnerligen grova brott. Drog- praxisgruppen analyserade vid efterföljande sammanträden de av- göranden som kommit från samt från hovrätter och tingsrätter. Slutsatsen vid samtliga sammanträden var att praxis i huvudsak bekräftade de riktlinjer för när ett brott utifrån sort och mängd är synnerligen grovt som Drogpraxisgruppen hade enats om. Därför avslutade Drogpraxisgruppen den särskilda uppföljningen i och med oktobersammanträdet 2018. Vad som redovisats innebär sammanfattningsvis enligt Drog- praxisgruppen att de tidigare straffvärdemässiga taken inte längre finns i praxis samt att sort och mängd medfört att brott ansetts syn- nerligen grova och resulterat i fängelsestraff . Jämfört med tidigare torde detta enligt Drogpraxisgruppen i sin tur innebära en strukturell skärpning på så sätt att det i tiden före lagänd- ringen för en straffskärpning från fem till fängelse p.g.a. sort och mängd i regel krävdes en mängd som var cirka tio gånger större än de värden hade fastställt som tak, medan det enligt de framtagna riktlinjerna är tillräckligt med fem gånger så stor mängd. Drogpraxisgruppen har även i sitt svar angett att de värden som angetts i de framtagna riktlinjerna i motsvarande utsträckning stämt även i fall där straffmätningen sträckte sig högre än . Däremot har hittillsvarande praxis inte gett något underlag till stöd för att fastställa de värden som krävs för fängelsestraff på nio eller . Några iakttagelser av andra konsekvenser av införandet av de syn- nerligen grova brotten har Drogpraxisgruppen inte gjort. Andra reflektioner över Drogpraxisgruppens riktlinjer I litteraturen har det konstaterats att det torde kunna hänvisas till Drogpraxisgruppens riktlinjer för en preliminär bedömning om ett narkotikabrott eller narkotikasmugglingsbrott utifrån sort och mängd i ett kurirfall är att bedöma som synnerligen grovt och att de framtagna tabellvärdena förefaller vara i linje med Högsta domstolens avgörande ”Lönnfacken”. Det framhålls att i nämnda avgörande har uttalat att när främst sorten och mängden narkotika varit avgörande för att bedöma brottet som synnerligen grovt bör de omständigheterna bara i begränsad omfattning ges ytter- ligare betydelse inom ramen för den tillämpliga högre straffskalan.27 27Borgeke m.fl. (2018), Påföljdspraxis, s. 1109. 10.4Något om straffmätning i narkotikamål efter praxisomläggningen i fråga om mindre allvarlig brottslighet 10.4.1Gränsdragningen mellan ringa brott, brott av normalgraden och grovt brott Som framgår av föregående avsnitt har i flera rättsfall framhållit att även andra omständigheter än sort och mängd narkotika ska beaktas vid bedömningen av ett narkotikabrotts svårhet. Detta gäller både när domstolen ska avgöra till vilken grad ett visst narkotikabrott hör och när rätten ska bestämma vilket straffvärde brottet har. Mängden narkotika är alltså bara en faktor bland andra som ska beaktas i detta sammanhang. står det klart att betydelsen av omständigheter vid sidan av sort och mängd narkotika inte är lika stor vid mindre allvarlig brottslighet som den är vid brott med högre straffvärden (NJA 2012 s. 849). har i NJA 2012 s. 849 uttalat att det i fråga om ringa brott är av intresse att lagföringen kan ske på ett effektivt sätt. Det kan visserligen enligt domstolen sägas att det förekommer skill- nader mellan olika brott som hänförs till kategorin ringa och att det kan finnas anledning att fokusera på dessa, så att en individualiserad och adekvat straffvärdebedömning och påföljdsbestämning sker också för ringa brott. menar att det kan accep- teras att bedömningen av straffvärdet av ringa brott sker i huvudsak efter schabloner. Vid narkotikabrott bör schablonen enligt dom- stolen bygga på sort och mängd narkotika. Av nämnda rättsfall framgår att art och mängd narkotika i princip bör vara avgörande för hur gränsen dras mellan ringa narkotikabrott och narkotikabrott av normalgraden. Denna rättstillämpning är således oförändrad i för- hållande till tiden före praxisomläggningen. Straffskalan för ringa narkotikabrott är i huvudsak förbehållen gärningar som består i eget bruk eller innehav för eget bruk.28 Har narkotikan överlåtits eller varit avsedd för överlåtelse finns endast begränsat utrymme för att bedöma gärningen som ringa brott (NJA 2013 s. 321).29 28Se avsnitt 10.2.2 ovan och prop. 1992/93:142 s. 17. 29I sammanhanget kan också NJA 1989 s. 837 nämnas där gatuförsäljning av cannabisharts- bedömdes som ringa narkotikabrott. uttalade att brottsligheten normalt En tilltalad ska inte dömas särskilt för bruk av den narkotika som han eller hon döms för att ha innehaft. Inte heller bör dömas för bruk, när den tilltalade döms för innehav av den narkotika från vilken den brukade narkotikan härrör.