sou · H9B385d2 · 2021-10-28 00:00:00 — I förmedlingen behöver man även iaktta frågan om samtycke från den brottsutsatta, både vad gäller att dennas personuppgifter lämnas ut och att hänvisning görs till den specifika brottsofferstödjande organisationen. Enligt myndigheten gör sig också särskilda svårigheter gällande ifråga om hur ett medgivande enligt offentlighets- och sekretesslagen ska förstås i de fall medgivandet lämnas av barn eller vårdnadshavare. Även kravet på saklighet och opartiskhet försvårar enligt implementeringen av ett sådant digitalt system. Kommitténs överväganden och förslag Kommittén bedömer att det finns ett behov av att underlätta det arbete som görs av med att förmedla brottsutsattas kontaktuppgifter i syfte att ge tillgång till stödinsatser. På så sätt ökas också förutsättningarna för att fler brottsutsatta ska få situationsanpassad information om stöd. Kommittén föreslår därför att regeringen utreder förutsättningarna för att med iakttagande av kraven på saklighet och opartiskhet förmedla uppgifter om brottsutsatta. Även frågor om sekretess och skydd av personuppgifter vid digital förmedling av kontaktuppgifter bör omfattas av en sådan utredning. Kommittén lämnar i detta betänkande några förslag som syftar till att öka kunskapen på det brottsofferpolitiska området och förbättra det stöd och den information som och polisen ger till brottsutsatta. I det här kapitlet redovisas konsekvenserna av våra överväganden och förslag. Nedan följer de avvägningar och bedömningar som kommittén gjort. Vi utgår från de bestämmelser om kostnadsberäkningar och andra konsekvensbeskrivningar som finns i kommittéförordningen (1998:1474). Kommitténs förslag förväntas bidra till en kunskapsbaserad brottsofferpolitik, framför allt . Förslagen omfattar uppdrag till ett antal myndigheter och leder således till vissa kostnadsökningar för staten. Dessa redovisas närmare nedan. Mot bakgrund av osäkerheten när det gäller förslagens effekt kan kommittén inte ge några uppskattningar om kostnadsbesparingar. 10.2.1Uppdraget om att förstärka som för brottsofferfrågor Kommittén föreslår att ges ett förstärkt uppdrag att systematiskt sammanställa och tillgängliggöra relevant kunskap på brottsofferområdet. I uppdraget bör ingå att föreslå en modell för regelbunden uppföljning av vilket stöd och bemötande brottsutsatta får från myndigheter och andra aktörer i samhället. Kommittén bedömer att det föreslagna uppdraget till kan betraktas som en utveckling och förstärkning av myndighetens befintliga uppdrag och arbete. är emellertid, i förhållande till sitt uppdrag, en relativt liten myndighet med begränsade resurser. Myndighetens förvaltningsanslag uppgick till . Det är också angeläget att myndighetens övriga åtaganden, som handläggningen av brottsskadeärenden och regressverksamheten, inte påverkas. Kommittén bedömer därför att myndigheten behöver tillföras ytterligare resurser för att kunna genomföra uppdraget på ett tillfredställande sätt. Att systematiskt sammanställa kunskap, sprida denna information till berörda aktörer och att följa upp det arbete som bedrivs kräver ett långsiktigt åtagande. Anslagsökningen bör därför vara permanent. Det är angeläget att det blir en långsiktig satsning så att möjligheterna att följa utvecklingen kan säkerställas. Kostnaderna för genomförande av uppdraget är svåra att beräkna och är beroende av ambitionsnivå och hur myndigheten tar sig an uppdraget. Eftersom uppdraget innebär att ska lämna förslag på en modell för uppföljning kan kommittén inte bedöma vilka de ekonomiska konsekvenserna blir för myndigheten . Kommittén vill dock understryka vikten av en kunskapsbaserad brottsofferpolitik som är hållbar . Kommittén bedömer i vart fall att en rimlig satsning inledningsvis bör omfatta , vilket motsvarar 7 årsarbetskrafter och för andra utredningskostnader. Dessa kostnader bör kunna finansieras genom en omfördelning inom utgiftsområde 4 Rättsväsendet. 10.2.2Uppdragen till att kartlägga, följa upp och ge vägledning avseende kommunernas brottsofferarbete arbete Kommittén föreslår att ges i uppdrag att kartlägga kommunernas arbete med att erbjuda stöd och hjälp till den som utsatts för brott och dennes närstående. Vidare föreslås att det i uppdraget bör ingå att kartlägga hur olika insatser följs upp samt lämna förslag på hur olika insatser bör följas upp framöver. Slutligen föreslås också att ges i uppdrag att ta fram en utvecklad vägledning för att stödja kommunernas socialtjänster i det brottsofferstödjande arbetet. har föreslagit att uppföljningen av kommunernas arbete med att erbjuda stöd och hjälp ska utvecklas på olika sätt. Arbetet är ett led i det utvecklingsarbete som myndigheten redan bedriver på området. Kommittén bedömer att det för genomförande av uppdraget kommer att krävas att myndigheten avsätter ytterligare resurser för att utveckla arbetet. Den enkät som skickas ut till kommunerna behöver t.ex. kompletteras med lämpliga frågeställningar. Härutöver behöver myndigheten göra en bedömning av hur insatserna på ett lämpligt sätt kan följas . Myndigheten bör också, med utgångspunkt i kartläggningen av kommunernas brottsofferstödjande arbete, ta fram verksamhetsstöd i syfte att utveckla kommunernas brottsofferstödjande arbete och göra det mer jämlikt. De ekonomiska konsekvenserna för myndigheten är beroende av vilken ambitionsnivå man väljer för uppdraget. En rimlig bedömning, enligt kommittén, är att avsätta minst en årsarbetskraft för att genomföra uppdraget. Härutöver kan det troligen tillkomma kostnader för andra utredningsåtgärder, t.ex. i samband med utskick av enkäter. Detta skulle motsvara en kostnad om . är en förvaltningsmyndighet bl.a. för den verksamhet som rör socialtjänst. Myndigheten ska enligt sin instruktion ansvara för kunskapsutveckling och kunskapsförmedling inom sitt verksamhetsområde och ge stöd till metodutveckling inom sitt verksamhetsområde. Myndigheten ska följa, analysera och rapportera bl.a. om socialtjänst genom statistikframställning, uppföljning, utvärdering och epidemiologiska studier. förvaltningsanslag uppgår till . verksamhet och särskilda uppdrag finansieras till stor del av olika sakanslag. Kommittén bedömer emellertid att ovan nämnda kostnaderna i sammanhanget är marginella och bör rymmas inom ramen för myndighetens uppdrag att utveckla arbetet. 10.2.3Uppdragen till att utveckla informationen till brottsutsatta Kommittén föreslår att ges i uppdrag att utveckla ett stöd som underlättar att lämna information till brottsutsatta. Kommittén föreslår vidare att ges i uppdrag att utveckla myndighetens skriftliga information till brottsutsatta för att göra informationen mer relevant och anpassad till den enskilde samt att överväga behovet av ett verktyg för att bedöma vilket brottsofferstöd som den enskilda individen behöver. Kostnaderna för genomförande av uppdragen påverkas av myndighetens pågående strategiska arbete där resurser avsatts för att i samverkan med andra aktörer i samhället utveckla brottsofferarbetet med fokus på särskilt utsatta brottsoffer. Kommittén bedömer dock att de föreslagna uppdragen kräver att ytterligare resurser motsvarande åtminstone två årsarbetskrafter avsätts vilket beräknas till en kostnad om . Kommittén bedömer att de kostnader som uppdragen medför har en tydlig koppling till uppdrag och därmed bör rymmas inom ramen för myndighetens förvaltningsanslag som uppgår till . 10.3Konsekvenser för brottsligheten eller det brottsförebyggande arbetet Kommittén bedömer att de föreslagna åtgärderna kan antas bidra till minskad brottslighet och ökad trygghet. Förslagen syftar till att öka kunskapen på det brottsofferpolitiska området och att brottsutsatta som vänder sig till polisen ska få adekvat information. Att den som utsatts av brott får rätt information, stöd och skydd kan minska risken för att den brottsutsatte tappar förtroende för såväl rättsväsendet som andra samhällsaktörer. Relevant stöd och skydd till den som utsatts för brott kan också minska risken för upprepad utsatthet för brott och bidra till ökad trygghet. Målet för svensk kriminalpolitik är att minska brottsligheten och öka tryggheten. Som kommittén redovisat är brottsofferarbetet en viktig del i arbetet för att uppnå detta mål. Kan inte samhället upprätthålla ett rättssäkert stöd och skydd till den som drabbas av brott är risken att medborgarna tappar förtroendet för såväl rättsväsendet som andra samhällsaktörer. Det blir då svårt att bedriva ett effektivt brottsförebyggande och brottsbekämpande arbete. Bättre kunskap om omfattning, inriktning och vilket behov av stöd, information och skydd som finns hos olika målgrupper är en viktig pusselbit i detta arbete. Det handlar också om att hitta bättre sätt nå vissa utsatta grupper av brottsoffer. ansvar för att såväl brottsutsatta som deras anhöriga får det stöd de är i behov av är viktigt i detta sammanhang. Ett adekvat brottsofferstöd kan även minska risken för att utsättas för brott igen och därmed bidra till att förebygga upprepad utsatthet för brott. Den som har drabbats av brott löper en högre risk att drabbas av brott på nytt, jämfört med dem som aldrig varit utsatta för brott tidigare. Med hänsyn till brottslighetens stora negativa konsekvenser finns det ett värde i varje brott som kan förhindras. Genom ökat fokus på bättre kunskap om brottsofferfrågor kan det antas att förslaget, i vart fall , kan bidra till minskad brottslighet och ökad trygghet. Utöver de konsekvenser som redovisats tidigare i detta kapitel ska enligt 15 § kommittéförordningen också redovisas om förslagen i ett betänkande har betydelse för den kommunala självstyrelsen, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män samt för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Våra förslag bedöms inte ha någon betydelse för den kommunala självstyrelsen eller för den lokala demokratin. Detsamma gäller för sysselsättningen, offentlig service i olika delar av landet och för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags. Våra förslag bedöms av kommittén ha vissa positiva konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män. Förslaget att öka kunskapen om brottsutsattas behov och den kartläggning av kommunernas arbete med att erbjuda stöd och hjälp till den som utsatts för brott som föreslås kan därmed bidra till att uppnå det jämställdhetspolitiska målet att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv bl.a. avseende delmålen en jämn fördelning av makt och inflytande och jämställd hälsa. Förslagen bedöms inte ha några konsekvenser för möjligheten att nå de integrationspolitiska målen. Slutligen bedömer vi inte att våra förslag kommer att påverka åtaganden till följd av medlemskapet i Europeiska unionen. A2021/01299, Uppdrag att kartlägga kommuners insatser för att hjälpa våldsutsatta personer med eller utan barn att ordna stadigvarande boende. Dir. 2021:29, Nationell strategi för att förebygga och bekämpa våld mot barn. DS 2020:16, Stärkt barnrättsperspektiv för barn i skyddat boende – förslag till bestämmelser rörande bl.a. omedelbar placering, sekretess och skolgång. Fi 2020:06, En socialt hållbar bostadsförsörjning. Ju2006/5404, Uppdrag till och om en långsiktigt hållbar organisation för och finansiering av vittnesstödsverksamheten. Ju2010/2309/, Uppdrag till att förstärka skyddet för hotade och förföljda personer genom att säkerställa tillhandahållandet av larm- och skyddspaket. Ju2019/04178 och Ju2017/04739, Regleringsbrev för avseende . betänkande 2020/21:JuU27, Våldsbrott och brottsoffer. Motion 2009/10:Ju345, Utbetalning av skadestånd till brottsoffer m.m. Motion 2018/19:1212, Förskotterat skadestånd till brottsoffren. Motion 2020/21:3096, Ersättning till brottsoffer. Motion 2020/21:3298, Stöd till brottsoffer. 2000/01:79, Stöd till brottsoffer. 2010/11:45, Förbättrat skydd mot stalkning. 2017/18:81, Elektronisk övervakning av kontaktförbud. 2020/21:217, Skärpta straff för våld och andra kränkningar i nära relationer. S2018/03696/JÄM, Uppdrag att planera för utökad samverkan i frågor om förbättrad upptäckt av våld i nära relationer m.m. 2016/17:10, Makt, mål och myndighet – feministisk politik för en jämställd framtid. SOU 1990:92, Våld och brottsoffer. SOU 1998:40, Brottsoffer. Vad har gjorts? vad bör göras? SOU 2011:61, Vanvård i social barnavård. SOU 2012:26, En ny brottsskadelag. SOU 2016:19, blir svensk lag. SOU 2017:46, Stärkt ordning och säkerhet i domstol. SOU 2017:47, Nästa steg på vägen mot en mer jämlik hälsa. SOU 2017:98, Tidiga förhör – nya bevisregler i brottmål. SOU 2017:112, Ett fönster av möjligheter – stärkt barnrättsperspektiv för barn i skyddat boende. SOU 2018:37, Att bryta ett våldsamt beteende. SOU 2020:47, Hållbar socialtjänst – en ny socialtjänstlag. SOU 2021:35, En stärkt rättsprocess och en ökad lagföring. SOU 2021:64, Ersättning till brottsoffer. Litteratur, rapporter, artiklar m.m. (2018) Hate crime, consequences and interpretations. (2019) Målsägandebiträdet i rättsprocessen. Baianstovu, R. m.fl. (2019) Heder och samhälle: Det hedersrelaterade våldets och förtryckets uttryck och samhällets utmaningar. (2020) Dom tror att dom vet bättre. Barnet som rättighetsbärare. Barnafrid (2019) Slutrapport. Utvärdering av Barnahus. Rapport /00212/FST. : LiU Tryck. (2021) Första året med pandemin. Om barns mående och utsatthet. och (2015) Vittnesstöd: Förslag till en långsiktigt hållbar organisation för och finansiering av verksamheten. (2016) Årsredovisning 2017. (2019) Årsredovisning 2018. (2020) Referatsamling 2020. (2021) Årsredovisning 2020. Brå, (2007) Misshandel mellan obekanta – kan fler brott upp? Brå, (2008) Polisens utredningar av våld mot kvinnor i nära relationer. Brå, (2009) Förbättrat stöd till unga brottsoffer. En utvärdering av Brottsofferjourernas Riksförbunds projekt. Brå, (2014) Utvecklingen av Brottsskadeersättningen. En analys av förhållandet mellan antalet ärenden om brottsskadeersättning och antalet anmälda brott. Brå, (2015a) Larmtelefoner för hotade. Uppföljning av hur polisens larmtelefoner används och fungerar. Brå, (2015b) Kontaktförbud. En utvärdering av ändringarna i lagen 2011. Brå, (2016) Målsägandes medverkan i rättsprocessen. Brå, (2017) Stora förundersökningar och brottmål. Utveckling, omfång och karaktär. Brå, (2018a) Brott mot äldre. Om utsatthet och otrygghet. Brå, (2018b) Stöd till brottsoffer. Kortanalys 7/2018. Brå, (2018c) Självrapporterad utsatthet för hatbrott. Analys utifrån Nationella trygghetsundersökningen 2006– 2017. Brå, (2019a) Hot och kränkningar på internet. En jämförande beskrivning, utifrån kön och ålder. Kortanalys 6/2019. Brå, (2019b) Tystnadskulturer. En studie om tystnad mot rättsväsendet. Brå, (2020a) Skolundersökningen om brott 2019. Brå, (2020b) Nationella trygghetsundersökningen 2020. Brå, (2020c) Stöd till hatbrottsutsatta. Kortanalys 1/2020. Brå, (2021) Handlagda brott 2020. m.fl. (2021) Framtida verksamhetsvolymer i rättskedjan. Bedömning avseende perioden –2024. Brottsofferjouren (2021) Brottsofferjourens statistik . En statistikrapport från Brottsofferjouren . Burcar, V. (2005) Gestaltningar av offererfarenheter. Samtal med unga män som utsatts för brott. (2011) ”Brottsoffer i straffrätten”, i: Lernestedt, C och (red.) Brottsoffret och kriminalpolitiken, s. 279–298. , M. m.fl. (2012) Victims’ perceptions of traditional and cyberbullying, and the psychosocial correlates of their victimisation, Emotional and Behavioural Difficulties, 17: 89–401. , N. och , U-B. (2010) Utvärdering av stöd till brottsutsatta i . (2001) ”Det idealiska offret”, i: , M. och , I. (red.) Det motspänstiga offret, s. 46–60. Cross, C., , och , R. (2016) The reporting experiences and support needs of victims of online fraud, Trends and issues in crime and criminal , 518: 1–14. Diesen, C. (2005)”Processrättsligt perspektiv: Om positiv och negativ särbehandling i straffprocessen”, i: Diesen, C. m.fl. (red.) Likhet inför lagen, s. 181–390. Dijk, J. (2009). Free the Victim: A Critique of the Western of Victimhood, , 16: 1–33. Doak, J. (2008) Victims’ Rights, Human Rights and Criminal : Reconceiving the Role of Third Parties. (2014) Säkerheten i domstol för målsägande och vittnen. (2021) Verksamhetsplan 2021–2023. EU, Europeiska unionen (2012) Om fastställandet av miniminormer för brottsoffers rättigheter och för stöd till och skydd av dem. FN, (1985) Deklarationen om grundläggande rättsprinciper för offer för brott och maktmissbruk. , G. och Mannelqvist, R. (red.) (2016) Brottsoffer – rättsliga perspektiv. , G., , C. och Tiby, E (2019) Hatbrott? Grevio (2019) Baseline evaluation report . (2012) The Damage Done – Children Exposed to Violence and their Mothers. Towards empirically based interventions in order to reduce negative health effects in children. Gålnander, R. (2020) Maintaining desistance. Barriers and expectations in women’s desistance from crime. (2008) ”Det här är mer än en mottagning”. Utvärdering av stödcentrum för unga brottsoffer i . : FoU i Väst. , M., , M. och , J. (2017) Rättighetsbärare eller problembärare? – barns rätt att komma till tals och insatser. , C. och , V. (2011) Varför går hon? Om misshandlade kvinnors uppbrottsprocesser. , C., Smirthwaite, G. och , A. (2005) Mäns våld mot missbrukande kvinnor – ett kvinnofridsbrott bland andra. Holmstrom, L. och Burgess, A. (1978) The victim of rape. (2020) Svenskarna och internet – Digitalt utanförskap . Jansen, J. och Leukfeldt, R. (2018) Coping with cybercrime victimization: An exploratory study into impact and change. 6: 205–228. (2011). Rätt, makt och institutionell förändring: en kritisk analys av myndigheters samverkan i barnahus. Kaldal, A. m.fl. (2010) . , Å. och , C. (2013). Inuti ett barnahus. Landstedt, E. och , S. (2014) Bullying, cyberbullying, and mental health in young people, Scandinavian journal of public health, 42: 393–399. Leukfeldt, E. R., Notté, R. J. och Malsch, M. (2020) Exploring the Needs of Victims of Cyber-dependent and Cyber-enabled Crimes, Victims and Offenders, 15: 60–77. (2004) Brottsoffer i rättsprocessen: om ideala brottsoffer och goda myndigheter. , M., , K-Å. och , B. (red.) (2004) Utsatta och sårbara brottsoffer. (2004) ”De glömda brottsoffren – utsatthet för brott bland marginaliserade grupper”, i: , M., , K-Å. och , B. (red.) Utsatta och sårbara brottsoffer, s. 79–100. Länsstyrelserna (2016) Kartläggning av skyddat boende för särskilt utsatta personer. Khong, J. Z. m.fl. (2020) Traditional victims and cybervictims: Prevalence, overlap, and association with mental health among adolescents in , School Mental Health, 12: 145–155. Maskrosbarn (2012) Fråga man inget – får man inget veta. En kvalitativ och kvantitativ intervjustudie med 50 ungdomar. , C. m.fl. (2012) Riskanalys i polisverksamhet: utvärdering av polisens arbete med riskanalys för våld på individnivå – Skånemodellen och Check 10 (+). , C., , M. och , A-K. (2017) For Whom Does Hate Crime ? A Comparison of Consequences of Victimization Across Motives and Crime Types, , 36: 1512–1536. MUCF, Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (2021) Goda levnadsvillkor för många men inte för alla. NCK, Nationellt centrum för kvinnofrid (2014) Våld och hälsa. En befolkningsundersökning om kvinnors och mäns våldsutsatthet samt kopplingen till hälsa. (2004) De politiska partiernas rättspolitik. : Iustus Förlag. (2017) riktlinjer för brottsoffer- och personsäkerhetsverksamheten. (2020) EU-strategi om brottsoffers rättigheter. Faktapromemoria 2019/20:FPM58. (2021) Effektiviteten i arbete med information till brottsutsatta. (2005) Välviljans variationer. Moraliska gränsdragningar inom brottsofferjourer. Rypi, A. (2012) ”Tre unga mäns omvändelseberättelse”, i: , A., Tiby, E. och , S. (red.) Viktimologisk forskning, s. 201–224. , J. och , M. (2004) Vad tycker brottsoffer om polisen? En undersökning vid i . (2005) stöd till unga brottsoffer. (2006) Kostnader för våld mot kvinnor En samhällsekonomisk analys. (2011) Insatser för våldsutsatta kvinnor med missbruksproblem En kartläggning och granskning av interventioner. (2012) Brottsoffer och deras närstående. ansvar för att ge stöd och hjälp. (2013) Brottsofferstatistik. Förslag till statistikutveckling inom socialtjänst och hälso- och sjukvård. (2014) föreskrifter och allmänna råd om våld i nära relationer. (2016a) Våld. om och hälso- och sjukvårdens arbete med våld i nära relationer. (2016b) Kvalitet i skyddade boenden. (2018) Dödsfallsutredningar –2017. (2019) Ett liv utan våld och förtryck. (2020a) Kartläggning av skyddade boenden i . (2020b) Förslag på mått om brottsofferstöd. (2021) Öppna jämförelser 2021 – Våld i nära relationer. Art.nr: 2021-6-7403. Svensk försäkring (2021) Försäkringar i –2020. Strand, S. m.fl. (2016) Polisens arbete med riskbedömning och riskhantering av partnervåldsrelaterad brottslighet. Statskontoret (2016) Myndighetsanalys av . Ten Boom, A., och Kuijpers, K. F. (2012) Victims’ needs as basic human needs, , 18: 155–179. Trygghetsberedningen (2020) Coronapandemin, brottsligheten och rättsväsendets myndigheter. (2017) Att göra rätt. En studie om professionell respektabilitet, emotioner och narrativa linjer bland relationsvåldsspecialiserade åklagare. Victim Support Europe (2019) report . Wergens, A. (2004) ”Brottsdrabbade resenärer”, i: , M., , K-Å. och , B. (red.) Utsatta och sårbara brottsoffer, s. 121–134. (2008) Besöksförbud – en kartläggning över tillämpningen med synpunkter. (2011/2020) Kontaktförbud. Utvecklingscentrum (senast uppdaterad 2019 och rättad 2020). (2013) Kontaktförbud – en kartläggning av tillämpningen med synpunkter på iakttagelserna. (2015) Kontaktförbud – risk och proportionalitetsbedömning. Riksåklagarens riktlinjer (RÅR 2015:2). (2020a) föreskrifter om ändring i föreskrifter (ÅFS 2011:6) om kontaktförbud. (ÅFS 2020:2). (2020b) Kontaktförbud – en kartläggning av tillämpningen med synpunkter på iakttagelserna. , och , A. (2008). ”Det blir nog bättre för barnen …” Slutrapport i utvärderingen av nationell försöksverksamhet med barnahus 2006–2007. Överlien, C. (2007) Barn som upplever pappas våld mot mamma – vad säger forskningen? Nordisk sosialt arbeid, 27: 238–250. En parlamentariskt sammansatt kommitté i form av en trygghetsberedning ska, biträdd av sakkunniga och experter, bistå regeringen med underlag till utformningen av en kunskapsbaserad och brett förankrad kriminalpolitik som ska bidra till att uppfylla de kriminalpolitiska målen att minska brottsligheten och öka människors trygghet. •identifiera de viktigaste kriminalpolitiska utmaningarna som samhället står inför nu och , •analysera och bedöma vilken förmåga som finns hos rättsväsendet och andra berörda aktörer för att möta dessa utmaningar på såväl det brottsförebyggande som brottsbekämpande området, •bedöma i vilken grad det finns förmåga hos berörda aktörer i samhället att ge relevant stöd och skydd för brottsutsatta, •överväga på vilket sätt forskning och innovation i högre grad kan knytas till det praktiska arbetet med att förebygga och utreda brott, och •genomföra en genomlysning av hur ett modernt straffsystem bör vara utformat för att kunna bidra till de kriminalpolitiska målen. Kommittén ska slutredovisa sitt arbete . En första delredovisning ska lämnas . Därefter ska årliga delredovisningar lämnas –2023. Behovet av en kommitté för utveckling av en kunskapsbaserad och långsiktig kriminalpolitik I ska alla vara trygga, oavsett var man bor eller vem man är. Arbetet för att motverka brottsligheten måste bedrivas på bred front av många aktörer. Det måste vara fokus både på att utreda och lagföra de brott som begås och på att förebygga brottslig verksamhet, dels med sociala åtgärder riktade mot individer, dels med s.k. situationella åtgärder som riktas mot platser eller situationer där risken för brott är hög.