sou · H9B389d2 · 2021-11-02 00:00:00 — •I samtliga regioner fanns brist på specialistsjuksköterskor och 20 av 21 regioner bedömde att de även hade brist på grundutbil- dade sjuksköterskor. I en kris med hög belastning på slutenvår- den är tillgången till specialistskötesekor central för att kunna hålla vårdplatser öppna. •I 19 regioner bedömdes det råda brist på psykologer, specialist- läkare och biomedicinska analytiker. •18 regioner angav att de har brist på tandläkare och barnmorskor. •17 regioner angav att de har brist på röntgensjuksköterskor. Tillgången på personal skiljer sig mellan regionerna. I exempelvis Region och Region rapporterades brister inom 16 legitimationsyrken medan Region rapporterade brist inom sex legitimationsyrken. Det finns flera orsaker till perso- nalbristen inom regionerna. En faktor är befolkningsökningen och att antalet sjuksköterskor inte växer i samma takt som de ökande behoven. Arbetsmiljön är ofta tung med en stor andel vårdkrävande och multisjuka patienter vilket leder till hög arbetsbelastning och hög personalomsättning. Andra orsaker är stora pensionsavgångar, för få utbildningsplatser samt en konkurrens om personal med pri- vata vårdgivare och kommuner. lyfter fram att det finns särskilda brister på personal i glesbygd och att det är svårt att rekrytera personal dit. Det gäller exempelvis specialistsjuksköter- skor.828 I kapitel 12 belyser vi privat vård under pandemin. 828Socialstyrelsen (2020), Bedömning av tillgång och efterfrågan på legitimerad personal i hälso- och sjukvård samt tandvård. Hälso- och sjukvården före pandemin 10.4Kommuner ansvarar för att erbjuda god vård i boenden, verksamheter och patientens hem I finns 290 kommuner som omfattas av samma grundlags- reglering som regionerna. Även de är således politiskt styrda enheter där beslutanderätten utövas av valda församlingar, kommunfullmäk- tige. Med hälso- och sjukvård avses sjukvård som genom kommunens åtagande och ansvar ges i patientens bostad eller där patienten vistas.829 Kommunen ansvarar för hälso- och sjukvård i: •Permanent särskilt boende, korttidsboende och dagverksamhet som är reglerade i socialtjänstlagen.830 •Bostad med särskild service (LSS-boenden) samt daglig verksam- het som är reglerade i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS).831 •Det egna hemmet, kallat ordinärt boende, i form av hemsjukvård om regionen och den aktuella kommunen kommit överens om att kommunen ska ta över ansvaret för sådan hälso- och sjuk- vård.832 De läkarresurser som kommunerna behöver i särskilda boenden, dagverksamheter samt ordinära boenden ska regionerna avsätta till kommunerna.833 har alla kommuner förutom de i (bortsett från ) ansvar för hemsjukvården. I drivs hälso- och sjukvård och omsorg i ett gemensamt vårdbolag.834 Målgrupperna för den kommunala hälso- och sjukvården är ex- empelvis äldre, personer med fysiska och psykiska funktionsnedsätt- ningar samt patienter som och utskrivna från sjukhusvård och som behöver vård i hemmet eller ett boende.835 I kommissionens första delbetänkande (SOU 2020:80) finns en fördjupad beskrivning och analys av kommunernas vård och omsorg av äldre. 829Socialstyrelsen (2019), Statistik om kommunala hälso- och sjukvårdsinsatser 2017. 83012 kap. 1 § HSL, 3 kap 6 § och 5 kap 5, 7 §§ SoL. 92/93:159, s. 182. 8323 kap. 6 § och 5 kap. 5, 7 §§ SoL, 14 kap. 1 § HSL (2019), Kommunalt finan- sierad hälso- och sjukvård, Förstudie. 83316 kap. 1 § HSL. 834Information från (besökt ). Information från Region (besökt ). 835Socialstyrelsen (2019), Kommunalt finansierad hälso- och sjukvård, Förstudie. Hälso- och sjukvården före pandemin Det saknas data över vårdkonsumtion inom kommunerna En ny föreskrift trädde i kraft som innebär att över hälso- och sjukvård ska kompletteras med uppgifter om patientrelaterade vårdåtgärder som utförts av legiti- merad hälso- och sjukvårdspersonal med kommunen som vårdgi- vare. Det har funnits vissa tekniska problem, men det finns dock uppgifter om vilka som fick hälso- och sjukvård, trots visst bortfall. Drygt 364 000 personer var mottagare av hälso- och sjukvård och av dessa var knappt 300 000 personer eller äldre.836 En stor andel av de som har hälso- och sjukvård hade också bistånd enligt social- tjänstlagen såsom hemtjänst, särskilt boende, trygghetslarm, matdis- tribution, ledsagning, dagverksamhet, korttidsplats, kontaktperson eller familj, boendestöd, avlösning av anhörig och annat bistånd.837 10.4.1Personal i boenden och verksamheter inom kommuner En svaghet i personalstatistiken avseende hälso- och sjukvård på nationell nivå är att det inte är möjligt att fullt ut separera vårdpersonal från omsorgspersonal när det gäller kommunernas verksamheter och boenden.838 Nedan redovisar vi den statistik från och som finns tillgänglig. Enligt SKR:s personalstatistik fanns drygt 200 000 anställningar i vård och omsorg med . Av dem var undersköterskor eller skötare och vårdbiträ- den eller vårdare. Sjuksköterskor inom vård och omsorg utgjorde av personalen.839 I statistikdatabas över personal inom hälso- och sjukvården finns uppgifter om legitimerad personal som var syssel- satta inom kommuner . Dessa näringsgrenar fångar i huvudsak hälso- och sjukvård. Enligt databasen var drygt 9 500 sjuksköterskor sysselsatta i vård och omsorg med bo- ende och drygt 7 700 sjuksköterskor sysselsatta i öppna sociala in- satser i kommunerna. Andra legitimerade yrkesgrupper i kommu- nerna utgjordes av ca 1 900 arbetsterapeuter som var sysselsatta i 836Information från (besökt ). 837Information från (besökt ). 838SKR, Svar på frågor, . Hälso- och sjukvården före pandemin vård- och omsorg med boende och 2 200 arbetsterapeuter inom nä- ringsgrenen öppna sociala insatser. Dessutom fanns ca 1 300 fysio- terapeuter som var sysselsatta i vård och omsorg med boende och ca 1 400 fysioterapeuter inom näringsgrenen öppna sociala insatser.840 10.4.2Brist på legitimerad personal inom hälso- och sjukvård bedömning av tillgång och efterfrågan på legitime- rad personal inom kommunernas hälso- och sjukvård visar att det finns brister inom flera yrkesgrupper. •Bland kommunerna rapporterar av kommunerna brist på grundutbildade sjuksköterskor, vilket kan jämföras av regionerna. •Brist på specialistsjuksköterskor rapporteras från av kommunerna, jämfört av regionerna. av kommunerna redovisar brist på grundutbildade sjuksköterskor, jämfört av regionerna. av kommunerna redovisar brist på arbetsterapeuter, jämfört av regionerna. •Däremot rapporteras brist på fysioterapeuter från av kommunerna, jämfört av regionerna. Enligt har kommunerna vidtagit flera åtgärder för att minska bristen på personal. Det kan handla om att anlita beman- ningsföretag, att delegera sjuksköterskors arbetsuppgifter till under- sköterskor eller att låta studenter som utbildar sig till sjuksköterskor utföra vissa arbetsgifter. Andra initiativ handlar om att erbjuda be- tald specialistsjuksköterskeutbildning.841 I kommissionens första delbetänkande om äldreomsorgen (SOU 2021:80) belyste vi konse- kvenserna av bristen på hälso- och sjukvårdpersonal inom kommu- nerna. 840Socialstyrelsen (2021), Statistikdatabas för hälso- och sjukvårdspersonal. 841Socialstyrelsen (2020), Bedömning av tillgång och efterfrågan på legitimerad personal i hälso- och sjukvård samt tandvård. Hälso- och sjukvården före pandemin 10.4.3Svårigheter att identifiera den kommunala hälso- och sjukvårdens kostnader I de sammanställningar som regioner och kommuner tar fram är kommunernas kostnader inte uppdelade på verksamheter, utan på ändamål, till exempel hälso- och sjukvård inom omsorgen för äldre och för personer med funktionsnedsättning. Det gör det svårt att fullt ut skilja den kommunala hälso- och sjukvårdens kostnader från kostnader för omsorg. De nationella sammanställningar som SCB redovisar i hälsoräkenskaperna för hälso- och sjukvården bygger i sin tur bland annat på dessa sammanställningar och beräknas enligt en internationell standard, SHA 2011. I SHA ingår hälso- och sjukvård inom omsorgen för äldre och för personer med funktionsnedsätt- ning, vilken är en post där kommunerna står för en stor andel av kostnaderna.842 uppgick kostnaderna för hälso- och sjukvård inom omsorgen för äldre och för personer med funktionsnedsättning till . Av dessa kostnader stod kommunerna för . Kommunernas kostnader för hälso- och sjukvårdskostnad (HSL) utgjorde och omvårdnad (Aktiviteter i det dagliga livet, ADL) utgjorde (se tabell 10.6).843 Det är viktigt att poängtera att ADL, som exempelvis utgörs av påklädning och hygien, inte är att betrakta som hälso- och sjukvårdskostnader. 842SHA är en förkortning av “A System of Health Accounts” som är ett samarbete mellan , WHO samt EU. har hälso- och sjukvårdsbegreppet i SHA vidgats vilket innebär att en betydligt större del av samtliga vård- och omsorgskostnader nu ingår i begreppet hälso- och sjukvård, en medicinsk del, en omvårdnadsdel (ADL), en servicedel (IADL) och en övrig social del. Den medicinska delen motsvarar vård enligt svensk hälso- och sjukvårdslag. Omvårdnadsdelen, även benämnd ADL-kostnader, utgörs av personliga omvårdnadstjänster, till exempel hjälp med att äta, påklädning och personlig hygien. Servicedelen, som också kallas IADL-kostnader, utgörs av städning, hjälp med inköp med mera. Övriga sociala tjänster, utgörs av verksamheter av social karaktär exempelvis öppen verksamhet och andra tjänster, till exempel färdtjänst. IADL och övriga kostnader inkluderas inte i hälsoräkenskaperna. 843SCB (2021), Förändring av Hälsoräkenskaperna –publicering . SCB (2021), Mo- dellberäkningar från SCB, . Hälso- och sjukvården före pandeminSOU 2021:89 Tabell 10.7 Hälso- och sjukvård inom omsorgen för äldre och för personer med funktionsnedsättning Hälso- och sjukvård för äldre och personer med Källa: SCB (2021). 10.5Vårdens IT-system är inte ändamålsenliga Inom många regioner och kommuner pågår upphandling och ut- veckling av nya IT-system. Vårdpersonalen efterfrågar mer samman- hållna och tillgängliga IT-system som samlar information om patien- ten, administrativ information, beslutsstöd, rådgivande stöd och kommunikationsstöd i vårdprocessen.844 Med de befintliga IT-syste- men finns utmaningar när det gäller användning och inrapportering. Inom vården är personalen är ofta hänvisad till flera parallella system, till exempel journalsystem, patientadministrativa system och kvali- tetsregister, vilket leder till en ökad arbetsbelastning. En annan ut- maning är att många IT-system inte kommunicerar med varandra i realtid vilket kan innebära att vården inte har den senaste tillgängliga kunskapen om patientens tillstånd eller vilken behandling som är att föredra.845 Även lagstiftning om sekretess mellan verksamheter kan utgöra ett hinder för informationsöverföring mellan olika IT-sy- stem.846 En av kommissionens slutsatser i det första delbetänkandet var att avsaknaden av en patientcentrerad sammanhållen journal- föring utgjorde ett allvarligt patientsäkerhetsproblem och att region- erna och kommunerna måste vidta åtgärder för att förverkliga en sammanhållen journalföring. 844Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2020), Gränslösa möjligheter, gränslösa utma- ningar? Behov av digitala stöd hos personal och patienter i cancervården. 845Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2017), Cancerläkemedel -Ett kunskapsunderlag om införande, användning och uppföljning. Information från Vårdfokus (besökt ). 846SOU 2018:55 s. 17. Hälso- och sjukvården före pandemin 10.6Omställning mot en nära vård I pågår en omställning från sjukhusbaserad vård till en mer patientnära vård inom primärvård och kommuner. Denna utveckling benämns ofta som en omställning mot ”nära vård”. Det handlar inte om någon ny organisationsnivå, och det är inte heller någon ny be- nämning på dagens primärvård. Omställningens utformning varierar mellan regionerna, men ofta beskrivs primärvården som navet och innefattar en ambition att öka resurserna till primärvården. Nära vård beskrivs ibland som ett förhållningssätt, kring organisation av all hälso- och sjukvård med utgångspunkt i patienters och brukares individuella behov, förutsättningar och preferenser så att hela indivi- dens livssituation kan beaktas. Nära vård är inte närmare reglerat i lag men en ny bestämmelse trädde kraft i 7 kap. 2 a § HSL. Bestämmelsen innebär exempelvis att regionerna är skyl- diga att organisera sin hälso- och sjukvårdsverksamhet så att vården kan ges nära befolkningen.847 Flera faktorer driver på utvecklingen mot en nära vård Det finns flera faktorer som driver på utvecklingen mot en nära vård. En minskning av vårdtiderna inom slutenvården innebär att vård- platserna kan användas av de patienter som har störst behov. Det skapar förutsättningar för ett mer effektivt resursutnyttjande, efter- som slutenvård är den mest kostnadskrävande vårdformen. På grund av en hög infektionsrisk innebär inneliggande sjukhusvård dessutom risker ur ett patientsäkerhetsperspektiv och kortare vårdtider på sjukhus innebär att eventuell rehabilitering i kommuner och i re- gionernas primärvård kan påbörjas tidigare. Genom utvecklingen av nya behandlingsmetoder och nya läkemedel kan vård i större ut- sträckning ges i hemmet vilket också minskar behovet av sjukhus- vård.848 Utvecklingen av mobil närvård är ett exempel där personal utgår från slutenvården, primärvården eller kommuner och ger vård i patientens hem eller boende. Ett annat exempel är multiprofession- ella team som bemannas av både regioner och kommuner.849 847Socialstyrelsen 2020, Uppföljning av omställningen till en mer nära vård. 848SOU 2015:20 s. 179. 849SKR (2021), Multiprofessionella team för trygg och säker nära vård. (2020), Uppföljning av omställningen till en mer nära vård. Hälso- och sjukvården före pandemin Utvecklingen mot kortare vårdtider på sjukhus har också drivits på av samverkanslagen. Målgruppen för lagen är, som framgått, pa- tienter som har behov av vård och omsorg från , reg- ionernas öppenvård eller den kommunala hälso- och sjukvården när de är utskrivningsklara. Det gäller i stor utsträckning äldre patienter med omfattande vård- och omsorgsbehov. Genom lagen har tiden för när kommunens betalningsansvar inträder kortats från fem var- dagar till tre kalenderdagar.850 Myndigheten för vård- och omsorgsanalys har på uppdrag av regeringen följt upp genomförandet av lagen. Uppföljningen visar att lagen har resulterat i en snabbare utskrivning och att många reg- ioner i praktiken strävar efter att skriva ut patienten som de bedöms vara utskrivningsklara. Men uppföljningen visar även att korta vårdtider och en snabb utskrivning från sjukhuset kan innebära en ökad risk för återinläggningar om patienter som har stora fort- satta vård- och omsorgsbehov skrivs ut snabbt och kommunen och primärvården inte har hunnit planera för adekvata vård- och om- sorgsinsatser i hemmet eller på ett särskilt boende. Representanter från kommunerna som myndigheten har intervjuat menar att sjuk- vårdens bedömning att en patient är ”medicinsk färdigbehandlad” på sjukhuset inte behöver betyda att patienten är ”hemgångsklar”. Slu- tenvårdens bedömning och det medicinska perspektivet anses väga tungt och många medicinskt ansvariga sjuksköterskor (), ar- betsterapeuter och fysioterapeuter upplever att de har små möjlig- heter att bromsa de utskrivningar som de upplever sker för tidigt, exempelvis om patienten fortfarande har stora vårdbehov eller om det inte är säkerställt att det finns hjälpmedel och läkemedel på plats i hemmet. Kunskapen om hur patienterna upplever samordningen mellan regioner och kommuner är begränsad.851 Utredning om en god och nära vård Flera utredningar har pekat på att primärvården saknar förutsätt- ningar för att utgöra första linjens vård. Primärvården har inte heller den översikt och koordinering som krävs för att skapa en samman- hållen vård mellan regionernas hälso- och sjukvård och kommuner- 8501 kap. 1 § samverkanslagen och prop. 2016/17:106 s. 40 f. 851Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2020), Laga efter läge, Uppföljning av lagen om samverkan vid utskrivning från slutenvården. Hälso- och sjukvården före pandemin nas hälso- och sjukvård och socialtjänsten.852 Regeringen har genom utredningen utveckling för god och nära vård tagit ini- tiativ till att stärka den nära vården (SOU 2017:53; SOU 2018:39; SOU 2019:29; SOU 2020:19). Utredningen överlämnade sitt slutbetänkande . Ut- redningen föreslog att kommuner och regioner ska åläggas att upp- rätta en gemensam plan för hälso- och sjukvård på den gemensamma vårdnivån primärvård i länet. Utredningen föreslog även att den fasta vårdkontakten ska ansvara för att den individuella planen är aktuell och att patienten ska få tillgång till ett ”patientkontrakt” som utgör en sammanställning av patientens aktiviteter, planer samt en uppgift om vem som är den fasta vårdkontakten. Andra förslag som utred- ningen lämnade var ett förtydligande av begreppet ”vård i hemmet” samt långsiktiga överenskommelser mellan regeringen och huvud- männen om den nära vården.853 Regeringen och SKR har slutit en överenskommelse om en god och nära vård som omfattar . har regeringens uppdrag att följa upp och rapportera hur omställningen till en mer nära vård utvecklas med fokus på primärvården.854 I kapitel 11 återkommer vi till hur samverkan mellan vården och omsorgen har utvecklats under pandemin. Ett fragmenterat vård- och omsorgssystem Det svenska hälso- och sjukvårdssystemet kan beskrivas som frag- menterat med ett delat ansvar mellan många olika aktörer. En äldre patient med flera kroniska diagnoser kan exempelvis ha vårdkontak- ter inom slutenvård, specialiserad öppenvård, primärvård och kom- munal hälso- och sjukvård. Respektive del i vårdkedjan kan fungera bra var och en för sig och erbjuda en god vård av hög kvalitet.855 Men en stor utmaning är att skapa en sammanhållen vård som utgår från patientens behov. Som vi belyser senare i kapitlet presterar svensk vård internationellt sett svaga resultat när det gäller samordning och kontinuitet.856 852SOU 2018:55 s. 19. 853SOU 2015:20 s. 179. 854Regeringen (S2019/03056/FS). 855SOU 2019:42 s. 198. 856Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2021), Vården ur befolkningens perspektiv 2020 En jämförelse mellan och tio andra länder. Hälso- och sjukvården före pandemin Det finns många hinder för att uppnå en sammanhållen vård. Ex- empel är ersättningssystem som inte ger incitament till samordning, sekretesslagstiftning som hindrar överföring av information, samt IT-stöd som inte möjliggör en sammanhållen journalföring eller informationsöverföring mellan regioner och kommuner.857 Samord- ningsbrister leder ofta till en försämrad upplevelse för patient och brukare men i vissa fall också till en sämre vård. När samordningen brister övervältras även en stor del av den koordinerande rollen på patienten, brukaren eller dennes närstående. Det kan få allvarliga konsekvenser för patienter och brukare som har flera samtidiga behov och som har nedsatt förmåga att själva samordna sin vård och omsorg.858 I kommissionens delbetänkande om äldreom- sorgen belyste vi konsekvenserna av regionernas ansvar för läkar- insatser och kommunernas ansvar för äldreomsorgen och de pro- blem som uppstår när två huvudmän bär ansvar för en verksamhet i vid mening. redan före pandemin har redovisat att läkarbemanningen i de särskilda boen- dena var otillräcklig. 10.7Hälso- och sjukvårdens katastrofmedicinska beredskap och organisation vid allvarlig händelse Som beskrivs i kapitel 5, har varje region ett ansvar för att katastrof- medicinsk beredskap upprätthålls, det vill säga att det finns bered- skap att bedriva hälso- och sjukvård i syfte att minimera följderna vid en allvarlig eller särskild händelse,859 samt att funktionen tjänste- man i beredskap (TiB) och särskild sjukvårdsledning (SSL) är etab- lerade. SSL kan etableras på regional nivå och på lokal sjukhusnivå, liksom på skadeplats och inom ambulanssjukvården. Sjukhusen är autonoma och bestämmer själva om de ska aktivera SSL. 857Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2020), Laga efter läge, uppföljning av genomfö- randet lagen om samverkan vid utskrivning från slutenvården. 858Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2016), Samordnad vård och omsorg. En analys av samordningsutmaningar i ett fragmenterat vård- och omsorgssystem. 859I termbank har begreppet allvarlig händelse ersatts av begreppet särskild händelse. I katastrofmedicinska föreskrifter står begreppet allvarlig händelse ännu kvar och inte alla samhällsaktörer använder begreppet särskild händelse: , Inriktning och samordning inom hälso- och sjukvården vid särskild händelse, 2020-1-6569. Hälso- och sjukvården före pandemin Både störningar i kapacitet och ökade behov på grund av allvarliga händelser kan leda till att den katastrofmedicinska beredskapen akti- veras. Det stora antalet flyktingar som anlände 2015 föranledde ex- empelvis flera regioner att upprätta SSL.860 I samband med ett leverantörsbyte i fem regioner , då en betydande materielbrist uppstod, etablerade samtliga av de drabbade regionerna, en särskild sjukvårdsledning.861 Det fanns före pandemin en begränsad erfarenhet av mer långvariga och geografiskt mer omfattande samhällsstörningar som påverkar hälso- och sjuk- vården.862 I praktiken finns variationer mellan regionerna i hur den kata- strofmedicinska beredskapen är organiserad. I samband med om- vandlingen från landsting till regioner inrättade vissa regioner ytter- ligare en ledningsfunktion, som av vissa benämndes som krisledning, med ansvar för regionens samtliga områden inte bara hälso- och sjukvård. I andra regioner kan den särskilda sjukvårdsledningen ha ansvar för hela regionens verksamhet vid en allvarlig händelse. Ut- redningen om hälso- och sjukvård i det civila försvaret pekar i sitt delbetänkande (SOU 2021:19) att detta kan föranleda en del oklar- heter vad gäller exempelvis mandat och befogenheter både i egen organisation samt i samverkan med andra aktörer.863 Dessa beredskapslägen används för att hälso- och sjukvården gradvis ska kunna anpassa sin förmåga och kapacitet utifrån ett normalläge. •Stabsläge: vid misstanke om att tillgänglig kapacitet kan komma att bli otillräcklig för det akuta vårdbehovet kan regionen eller det enskilda akutsjukhuset välja att gå upp i stabsläge. Det innebär att en särskild sjukvårdsledning etableras och att den håller sig un- derrättad om läget, vidtar nödvändiga åtgärder och följer händel- seutvecklingen. Resurser för akut omhändertagande frigörs.864 860Socialstyrelsen (2018), Kapaciteten i sjukvården – att hantera kritiska lägen. 861SOU 2021:19, s. 126. 862Socialstyrelsen, Kapaciteten i sjukvården - att hantera kritiska läge, . 863SOU 2021:19, s 127 864Socialstyrelsen (2018). Kapaciteten i sjukvården – att hantera kritiska lägen. Hälso- och sjukvården före pandemin •Förstärkningsläge: Vid misstanke om att tillgänglig kapacitet helt klart eller mycket sannolikt kommer att bli otillräcklig för det akuta vårdbehovet utlyses förstärkningsläge. •Katastrofläge: I situationer då det är helt klart att behovet av re- surser för det akuta omhändertagandet kommer att vida överstiga tillgänglig kapacitet, utlyses katastrofläge. Det innebär att ytter- ligare förstärkning av viktiga funktioner och alla resurser tas i anspråk.866 Hur ofta regioner och sjukhus inrättar särskild sjukvårdsledning och går upp i beredskapsläge varierar. rapporterade exempelvis Region att regional sjukvårdsledning (RSSL) inrätta- des 14 gånger, i Region 9 gånger och i inte alls. Stabsläge är det beredskapsläge som inrättas oftast, både på lokal och regional nivå.867 Personalbrist och brist på vårdplatser är en åter- kommande anledning till att sjukhus går upp i stabsläge.868 Epidemier, pandemier och katastrofmedicinsk beredskap. Pandemiberedskapsplaner upprättas, som framgår av kapitel 5 av smittskyddsläkare i varje region. Dessa är ofta, men inte alltid, sam- ordnade med den övergripande regionala planen för katastrofmedi- cinsk beredskap.