sou · H9B383 · 2021-10-26 00:00:00 — En utredning måste genomföras för att lärosätet ska kunna ta ställning till om det finns skäl för en anmälan till avskiljandenämnden och för att i så fall kunna förse nämnden med underlag för prövningen. Vid prövningen i nämnden är högskolan eller dessutom motpart till studenten eller den studerande vilket i sig innebär vissa ytterligare kostnader. Förslagen om två nya avskiljandegrunder kommer innebära att frågan om avskiljande uppkommer i fler fall än . I de fall frågan uppkommer därför att en student förekommer i belastningsregistret för ett sådant brott som kan föranleda avskiljande kommer kostnaderna för högskolan emellertid att bli mycket begränsade. Någon egentlig utredning kommer inte att behövas och ställningen som motpart kommer inte att kräva mer än minimal arbetsinsats. När frågan i stället uppkommer därför att en student kan bedömas som uppenbart olämplig kommer däremot en mer arbetskrävande utredning att behöva göras. Som konstaterats i avsnitt 13.4.2 kommer det i regel att ställas högre krav på utredningarna i dessa fall än då avskiljande på nuvarande grund ska prövas, särskilt när studenten förnekar att hen uppträtt enligt vad som görs gällande. Även ställningen som motpart i avskiljandenämnden kan i dessa fall komma att kräva en större arbetsinsats av högskolan eller . Särskilt förslaget om en ny avskiljandegrund som tar sikte på studenter eller studerande som genom särskilt klandervärt uppträdande visat sig uppenbart olämpliga att fortsätta sina högskole- eller yrkeshögskolestudier kan alltså komma att medföra vissa kostnader för högskolor och yrkeshögskolor. kommer varje högskola endast att behöva hantera något enstaka sådant fall , varav merparten inte kommer att gå vidare till avskiljandenämnden. För yrkeshögskolorna kommer sådana ärenden att vara än mer sällsynta. Det är alltså fråga om ett mycket litet antal tillkommande ärenden räknat per lärosäte. Några större förändringar av lärosätenas organisationer kommer därför knappast att behövas, även om det så klart kommer att behövas en beredskap för hanteringen av sådana ärenden. I många av de fall då avskiljande beslutas på den nya grunden kommer detta dessutom att medföra andra administrativa besparingar, eftersom de studenter som kan komma i fråga för sådana beslut i regel uppträder på ett sätt som kräver andra typer av åtgärder från lärosätena. Sammantaget innebär detta att förslagen om nya avskiljandegrunder alltså kan komma att innebära vissa kostnadsökningar för de statliga universiteten och högskolorna samt för anordnare av utbildning inom , i de fall staten, en kommun eller en region är anordnare. Dessa bedöms emellertid inte bli större än att de i så fall kan finansieras inom ramen för myndigheternas befintliga anslag. Kopplat till förslaget om en ny avskiljandegrund som tar sikte på studenter som förekommer i belastningsregistret avseende vissa brott föreslås även en skyldighet för de allmänna domstolarna att underrätta universitet och högskolor om domar i vissa brottmål. Förslaget kommer endast att röra ett fåtal fall och den enda åtgärden från domstolen blir att expediera domen även till lärosätet. Inte heller detta förslag bedöms därför medföra några kostnadsökningar för domstolarna. Slutligen ska nämnas att förslaget om en viss utvidgning av en av grunderna för att vidta disciplinära åtgärder kan förväntas leda till ett begränsat antal nya disciplinärenden. Den förväntade ökningen är så begränsad att de eventuella kostnadsökningar detta kan medföra för lärosätena kan finansieras inom ramen för myndigheternas befintliga anslag. Utredningens bedömning: Förslagen kommer att innebära ett visst integritetsintrång för sökande till vissa lärarutbildningar och hälso- och sjukvårdsutbildningar och för studenter på sådana utbildningar som döms för brott, som de åstadkommer en ökad enhetlighet och förutsebarhet för den enskilde. Förslagen kommer att innebära en viss inskränkning i studentens eller den studerandes rätt till sin studieplats, som de innebär ett skydd för övriga studenters och studerandes rätt till en utbildning av hög kvalitet. Förslagen kommer att innebära en minskad risk för att allvarligt brottsbelastade studenter på vissa hälso- och sjukvårdsutbildningar ska komma i kontakt med särskilt utsatta personer under verksamhetsförlagda delar av utbildningen, något som även kan medverka till att upprätthålla förtroendet för hälso- och sjukvården. Förslagen kan få till följd att sökande med viss brottsbelastning, som vill studera på vissa lärarutbildningar eller hälso- och sjukvårdsutbildningar, i högre grad ansöker till s.k. enskilda utbildningsanordnare, dvs. högskolor som drivs av andra än staten. Förslagen förväntas inte få några andra konsekvenser. Skälen för utredningens bedömning Studentens integritet, studieplats och studiemiljö Förslaget om belastningsregisterkontroll som en förutsättning för att bli antagen till vissa utbildningar innebär att en belastningsregisterkontroll ska göras av samtliga sökande som ska erbjudas plats på en sådan lärarutbildning eller hälso- och sjukvårdsutbildning som omfattas av regleringen. Förslaget är visserligen utformat så att antalet som ska kontrolleras minimeras och så att den myndighet som utför kontrollen endast kommer att få besked om huruvida den sökande förekommer i belastningsregistret för något av de relevanta brotten eller inte. Ett förfarande med belastningsregisterkontroll är emellertid alltid att se som ett intrång i den personliga integriteten, detta oavsett om den kontrollerade förekommer i registret eller inte. Vår bedömning är att det integritetsintrång för de sökande som den föreslagna regleringen alltså innebär emellertid vägs upp av det faktum att den innebär en ökad enhetlighet och förutsebarhet för den enskilde sökanden. Som framgått finns ingen möjlighet att neka en brottsbelastad student att antas till en högskoleutbildning, trots att denne på grund av förekomst i belastningsregistret avseende vissa brott kan komma att antingen nekas plats på verksamhetsförlagd utbildning eller senare nekas att få legitimation eller anställning inom det yrke som utbildningen ska leda till. En sökande kan alltså antas till aktuella lärarutbildningar eller hälso- och sjukvårdsutbildningar trots att denne saknar förutsättningar att fullfölja utbildningen eller att sedan verka inom det yrke som utbildningen ska leda till. Genomförs förslaget kommer en sådan sökande i stället att nekas antagning. På så vis får den enskilde förutsättningarna klara för sig redan innan ansökan och riskerar inte att hamna i en situation då denne lagt ned tid och resurser på en utbildning som sedan inte kan fullföljas eller användas. Även förslaget om en ny avskiljandegrund som tar sikte på studenter som förekommer i belastningsregistret avseende vissa brott innebär ett intrång i den enskildes personliga integritet när en student på någon av de aktuella utbildningarna döms för ett sådant brott som innebär att den dömande domstolen ska underrätta lärosätet om domen. Även detta förslag syftar emellertid till ökad enhetlighet och förutsebarhet – innebörden är ju att en student som under utbildningen döms för ett sådant brott som skulle hindrat antagning och som kommer att hindra anställning eller yrkeslegitimation ska avskiljas – och detta intresse väger enligt vår mening upp integritetsintrånget på samma vis som beträffande förslaget om belastningsregisterkontroll som en förutsättning för att bli antagen. Detsamma gäller det faktum att förslaget innebär en viss inskränkning av studentens rätt till sin studieplats. Att sökande till, respektive studenter på, vissa hälso- och sjukvårdsutbildningar nekas antagning eller avskiljs om de förekommer i belastningsregistret avseende vissa brott innebär dessutom en minskad risk för att allvarligt brottsbelastade studenter ska komma i kontakt med särskilt utsatta personer under verksamhetsförlagda delar av sådana utbildningar, något som även kan medverka till att upprätthålla förtroendet för hälso- och sjukvården. Det kan här noteras att lärarstudenter enligt befintlig reglering belastningsregisterkontrolleras innan de påbörjar verksamhetsförlagda delar av utbildningen, varför förslagen inte får motsvarande konsekvens på lärarutbildningarna. Förslaget om en ny avskiljandegrund som tar sikte på studenter eller studerande som genom särskilt klandervärt uppträdande visat sig uppenbart olämpliga att fortsätta sina högskole- eller yrkeshögskolestudier innebär även det en viss inskränkning av studentens rätt till sin studieplats. Tillåts inte avskiljande i de fall som avskiljandegrunden träffar skulle detta emellertid riskera att gå ut över andra personer, och då särskilt över andra studenter eller studerande och deras rätt till en utbildning av hög kvalitet. Förslaget innebär alltså ett skydd för övriga studenter eller studerande och kan förväntas bidra till en i viss mån ökad trygghet och ordning på lärosätena. någon utsträckning sägas om förslaget till en viss utvidgning av en av grunderna för att vidta disciplinära åtgärder. Förslaget om belastningsregisterkontroll som en förutsättning för att bli antagen till vissa lärarutbildningar och hälso- och sjukvårdsutbildningar gäller endast antagning till sådana utbildningar vid statliga högskolor och universitet. Denna avgränsning är en direkt följd av hur våra utredningsdirektiv har utformats. Flera av de utbildningar som omfattas av förslaget kan emellertid även genomgås vid s.k. enskilda utbildningsanordnare, dvs. högskolor som drivs av andra än staten. , och är tre exempel på enskilda utbildningsanordnare. Det förekommer t.ex. att enskilda utbildningsanordnare har tillstånd att utfärda olika lärarexamina och sjuksköterskeexamen. Enskilda utbildningsanordnare har i regel möjlighet att på egen hand utforma regler för tillträde till den högskoleutbildning som man bedriver (under förutsättning att dessa bl.a. uppfyller grundläggande objektivitetskrav). En enskild utbildningsanordnare har emellertid ingen möjlighet att få del av uppgifter ur belastningsregistret, och saknar dessutom rätt att dataskyddsrättsligt behandla sådana uppgifter (artikel 10 i dataskyddsförordningen och 3 kap. 8 och 9 §§ lagen [2018:218] med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning). Detta innebär att även om enskilda utbildningsanordnare skulle vilja införa en antagningsregel som motsvarar den vi föreslagit för statliga universitet och högskolor så är detta inte praktisk möjligt enligt nuvarande reglering. Den som vill studera på en sådan lärarutbildning eller hälso- och sjukvårdsutbildning som omfattas av vårt förslag, men förekommer i belastningsregistret avseende ett sådant brott som hindrar antagning till statliga universitet och högskolor, kommer alltså inte att kunna nekas antagning till en enskild utbildningsanordnare. En följd av den föreslagna antagningskontrollen kan därför bli att sökande med sådan brottsbelastning i högre grad kommer att ansöka till högskolor som drivs av enskilda utbildningsanordnare, i den mån dessa tillhandahåller motsvarande utbildningar. Det är viktigt att framhålla att det sagda, enligt vår bedömning, inte i sig försvagar skälen för vårt förslag. En annan sak är att det kan framstå som en brist i det samlade antagningssystemet och att det därför kan finnas goda skäl för att överväga införandet av belastningsregisterkontroller, i någon form, inför antagning till motsvarande utbildningar även vid enskilda utbildningsanordnare. Förutom de svåra praktiska frågorna om hur ett sådant kontrollsystem skulle kunna utformas – det är knappast möjligt att utan ändringar använda det system som vinu lämnat förslag till för belastningsregisterkontroller som ska utföras av andra än myndigheter – uppkommer då även principiella frågor om offentligrättslig reglering av antagning till enskilda utbildningsanordnare. De lämnade förslagen kan inte förväntas få några övriga konsekvenser än de ovan redovisade för vare sig studenter vid universitet och högskolor, studerande inom , , universitet och högskolor, domstolar, eller någon annan myndighet. Förslagen är könsneutralt utformade och förväntas därför inte få några konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män. Förslagen får inte heller några andra sådana konsekvenser som avses i 14–15 a §§ kommittéförordningen. 17.1Förslaget till lag om ändring i högskolelagen (1992:1434) 3 a § En förutsättning för att bli antagen till vissa lärarutbildningar och hälso- och sjukvårdsutbildningar är att den sökande inte förekommer i det register som förs enligt lagen (1998:620) om belastningsregister avseende vissa brott. En kontroll i registret får endast göras avseende sökande som ska erbjudas plats på en sådan utbildning. Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela ytterligare föreskrifter om vilka utbildningar och brott som avses i första stycket. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela ytterligare föreskrifter om hur registerkontrollen ska gå till. Paragrafen är ny. Den innehåller bestämmelser om att en förutsättning för antagning till vissa utbildningar är att den sökande inte förekommer i belastningsregistret avseende vissa brott och om i vilket skede av antagningen som registerkontroll får göras. Övervägandena finns i avsnitt 11.4 och 11.5. Bestämmelsen i första stycket innebär att en förutsättning för att bli antagen till vissa lärarutbildningar och hälso- och sjukvårdsutbildningar är att den sökande inte förekommer i belastningsregistret avseende vissa brott. Med lärarutbildningar avses högskoleutbildningar som leder till en examen på lärarområdet eller som leder till behörighet till ett läraryrke. Med hälso- och sjukvårdsutbildningar avses utbildningar som leder till en examen eller som leder till yrkeslegitimation för ett hälso- och sjukvårdsyrke. I första stycket anges även att en kontroll i belastningsregistret endast får göras avseende sökande som ska erbjudas plats på en sådan utbildning. Det innebär att kon- trollen får göras först när behörighetsbedömning och urval har genomförts och det har fastställts vilka studenter som kommer att erbjudas en utbildningsplats. Det ankommer på regeringen att, med stöd av en s.k. nödvändig upplysningsbestämmelse i andra stycket, i förordning ange närmare vilka utbildningar och brott som avses. För genomförandet av belastningsregisterkontrollen kan det behövas ytterligare föreskrifter. Genom en s.k. nödvändig upplysningsbestämmelse i tredje stycket möjliggörs därför för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om hur registerkontrollen ska gå till. 6 § Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om att en student tills vidare ska avskiljas från utbildningen i fall då studenten 1.lider av psykisk störning, 2.missbrukar alkohol eller narkotika, eller 3.har gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet. Som ytterligare förutsättning för ett avskiljande gäller att det, till följd av något sådant förhållande som avses i första stycket 1–3, bedöms föreligga en påtaglig risk att studenten kan komma att skada annan person eller värdefull egendom under utbildningen. Paragrafen innehåller bestämmelser om att regeringen kan meddela föreskrifter om avskiljande från högskoleutbildning. Övervägandena finns i avsnitt 13.3.3. Genom ändringen i första stycket förtydligas att det är fråga om s.k. nödvändiga upplysningsbestämmelser. Ingen ändring i sak är avsedd. 6 a § Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om att en student tills vidare ska avskiljas från utbildningen i fall då studenten genom särskilt klandervärt uppträdande, under eller i anslutning till utbildningen, visat sig uppenbart olämplig att fortsätta sina studier. Paragrafen, som är ny, innehåller en s.k. nödvändig upplysningsbestämmelse som innebär att regeringen kan meddela föreskrifter om avskiljande från högskoleutbildning i vissa fall på grund av studentens uppträdande. Övervägandena finns i avsnitt 13.4.2. Bestämmelsen innebär att regeringen kan meddela föreskrifter om att en student tills vidare ska avskiljas från utbildningen i fall då hen genom särskilt klandervärt uppträdande, under eller i anslutning till utbildningen, visat sig uppenbart olämplig att fortsätta sina studier. Det är enbart studentens uppträdande under eller i anslutning till utbildningen som är relevant vid tillämpningen av bestämmelsen. Det innebär att uppträdandet måste ha ägt rum i sammanhang som har någon koppling till studierna, exempelvis under undervisning, verksamhetsförlagd utbildning eller examination. Även andra sammanhang med koppling till studielivet omfattas emellertid. Det kan exempelvis röra sig om situationer då studenten befinner sig i lärosätets lokaler utanför den schemalagda undervisningen eller kontakter per telefon eller e-post med andra studenter eller lärare och annan personal, såväl vid lärosätet som där verksamhetsförlagd utbildning genomförs eller har genomförts. Olika typer av uppträdanden kan tala för att en student är olämplig att fortsätta sina studier. Att det ska röra sig om särskilt klandervärt uppträdande och att studenten genom detta ska ha visat sig uppenbart olämplig för studierna innebär emellertid betydande avgränsningar; det måste vara fråga om ett agerande som klart bryter mot allmänt rådande normer och som dessutom leder till den tydliga slutsatsen att studenten är olämplig för högskolestudier. Vad som framför allt avses är handlingar som riktar sig mot personer som studenten kommer i kontakt med genom utbildningen och annat allvarligt ordningsstörande beteende. Handlingar som kan utgöra brott innebär i regel särskilt klandervärt uppträdande. En student som gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet kan, om det också föreligger en påtaglig risk att hen kan komma att skada annan person eller värdefull egendom under utbildningen, avskiljas redan enligt 4 kap. 6 § första stycket 3 högskolelagen. I andra fall kan handlingar som kan utgöra brott, även om de inte motsvarar allvarlig brottslighet enligt den nämnda bestämmelsen, i stället innebära att studenten genom särskilt klandervärt uppträdande visat sig uppenbart olämplig att fortsätta sina studier. För att ett sådant beteende ska leda till slutsatsen att en student är uppenbart olämplig att fortsätta sina studier bör det röra sig om handlingar riktade mot personer som studenten kommer i kontakt med genom utbildningen. Det kan vara andra studenter, lärare eller annan personal vid lärosätet, men även personal, elever eller patienter vid verksamhet där studenten genomför verksamhetsförlagd utbildning. Det är företrädesvis sådana handlingar som innebär att våld eller hot riktas mot nämnda personkrets som kan leda till slutsatsen att studenten genom sitt uppträdande visat sig uppenbart olämplig att fortsätta sina studier. I de flesta fall bör det krävas att det rör sig om upprepade handlingar av detta slag men det kan även förekomma handlingar som är sådana att det redan efter det första tillfället är möjligt att konstatera att studenten är uppenbart olämplig. Ett exempel på det senare skulle kunna vara en allvarlig hotsituation där hotet förstärkts genom vapen eller annat tillhygge, som ändå inte motsvarar sådant straffvärde att bestämmelsen i 6 § första stycket 3 aktualiseras. Det är inte heller uteslutet att även handlingar som kan utgöra brottslighet av annat slag, mot samma personkrets, kan vara tillräckligt för ett avskiljande. Som nämnts skulle även annat allvarligt ordningsstörande beteende kunna utgöra sådant särskilt klandervärt uppträdande som innebär att studenten visat sig uppenbart olämplig att fortsätta sina studier. Här avses exempelvis de allvarligaste fallen av sådana andra förseelser som normalt leder till disciplinära åtgärder. Det kan handla om studenter som gång på gång allvarligt stör eller hindrar undervisning, prov eller annan verksamhet och som inte låter sig tillrättavisas, som vid ett stort antal tillfällen skickar e-post till medstudenter eller lärare med kränkande eller annars opassande innehåll, eller som på andra sätt utsätter andra studenter eller arbetstagare vid högskolan för förföljelser, trakasserier eller sexuella trakasserier. Även här gäller att det i de flesta fall bör krävas att det rör sig om upprepade förseelser som var för sig är på sådan nivå att de skulle kunna leda till längre avstängningar. Vid bedömningen bör dessutom särskilt beaktas om det tidigare beslutats om avstängning av studenten för liknande förseelse – det ska alltså anses försvårande om denne genom en sträng disciplinär åtgärd fått klart för sig att uppträdandet är oönskat och trots detta fortsätter med det. Det är inte möjligt att ge någon uttömmande uppräkning av allt tänkbart uppträdande som kan anses särskilt klandervärt och innebära att en student visat sig uppenbart olämplig att fortsätta sina studier. Det kan således inte uteslutas att även annat uppträdande än det som nämnts här kan vara sådant att en student kan avskiljas med stöd av bestämmelsen. Det måste dock framhållas att bestämmelsen endast tar sikte på studentens uppträdande, dvs. dennes faktiska beteende, vilket bl.a. innebär att studentens studieförmåga aldrig ska omfattas av bedömningen. Någon möjlighet att med stöd av bestämmelsen avskilja en student enbart därför att denne är uppenbart oförmögen att med godkänt resultat genomföra utbildningen finns alltså inte. Eftersom det endast är studentens lämplighet att fortsätta sina studier som ska bedömas, kan inte heller studentens lämplighet för det yrke som utbildningen förväntas leda till omfattas av bedömningen. Även om det för avskiljande, till skillnad från vad som gäller enligt bestämmelsen i 4 kap. 6 § högskolelagen, inte krävs att det föreligger någon påtaglig risk att studenten kan komma att skada annan person eller värdefull egendom under utbildningen så måste en viss framåtsyftande bedömning alltid göras. För att en student ska kunna anses uppenbart olämplig att fortsätta sina studier krävs att det inte framstår som osannolikt att studenten kommer fortsätta att uppträda på ett olämpligt sätt. Så kan vara fallet om det tidigare agerandet av någon anledning framstår som en ren engångsföreteelse eller om studentens förutsättningar förändrats på något avgörande vis. Imånga fall torde t.ex. förekomsten av viss psykisk problematik kunna förklara studentens uppträdande och om denna inte längre föreligger så kan det finnas skäl att tro att studenten i fortsättningen inte kommer uppträda på ett olämpligt sätt. 6 b § Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om att en student tills vidare får avskiljas från utbildningar som avses i 3 a § första stycket i fall då studenten förekommer i det register som förs enligt lagen (1998:620) om belastningsregister avseende sådana brott som avses i 3 a § första stycket. Paragrafen, som är ny, innehåller en s.k. nödvändig upplysningsbestämmelse som innebär att regeringen kan meddela föreskrifter om avskiljande från högskoleutbildning i vissa fall då studenten förekommer i belastningsregistret. Övervägandena finns i avsnitt 13.3.3. Enligt 3 a § första stycket krävs för att bli antagen till vissa lärarutbildningar och hälso- och sjukvårdsutbildningar att den sökande inte förekommer i belastningsregistret avseende vissa brott. Hänvisningen till den bestämmelsen innebär att föreskrifterna om avskiljande måste begränsas till att omfatta samma utbildningar och samma brott. Innebörden av föreskrifter som meddelas med stöd av den här bestämmelsen blir alltså att en student som under utbildningen registreras i belastningsregistret kan avskiljas endast i de fall då motsva- rande registrering i ett tidigare skede hade inneburit ett hinder för antagning till utbildningen.