sou · H9B381 · 2021-10-19 00:00:00 — När det nu föreslås en helt ny bestämmelse om material i kontakt med dricksvatten anser utredningen att det också bör in- föras en definition av begreppet dricksvatten i . Begreppet dricksvatten bör ha samma betydelse i plan- och bygglag- stiftningen som den har i artikel 2 dricksvattendirektiv. Denna definition omfattar, förutom vatten som är avsett att förtäras, även vatten för andra hushållsändamål. Definitionen i plan- och bygg- lagstiftningen av begreppet dricksvatten kommer därmed vara vidare än den definition som föreslås i livsmedelslagstiftningen. Denna fråga diskuteras närmare i kapitel 8. 107Jämför 8 kap. 14 § som rör underhåll av byggnadsverk som fastighetsägare ansvarar för. Material i kontakt med dricksvatten Kemikalieinspektionen ska ha ansvar för ansökningar om ändring av de europeiska positivlistorna till Echa Enligt artikel 11.5 dricksvattendirektiv kan ekonomiska aktörer och relevanta myndigheter, som vill föra upp eller ta bort utgångsämnen, sammansättningar eller beståndsdelar från de euro- peiska positivlistorna, lämna in ansökningar om detta till Echa. Euro- peiska kommissionen ska i delegerade akter ange vilken information som ska medfölja en sådan ansökan. Det finns inget krav i direktivet på att medlemsstaterna ska utse vilka myndigheter som ska anses vara relevanta och som kan lämna in ansökningar. Enligt utredningens uppfattning är det emellertid viktigt att det är tydligt vilken svensk myndighet som det åligger att ha ansvaret för att bevaka frågan och ansöka om att föra upp eller ta bort ämnen, sammansättningar och beståndsdelar från de europeiska positivlistorna. Myndigheten bör även ha ansvar för att ge vägled- ning till de ekonomiska aktörer som vill göra ansökningar till Echa enligt artikel 11.5 i direktivet. Utredningen anser att det är lämpligast att Kemikalieinspektionen får ett sådant ansvar för att ansöka om att utgångsämnen, samman- sättningar och beståndsdelar förs upp eller tas bort från de europeiska positivlistorna. Av Kemikalieinspektionens instruktion framgår att myndigheten är förvaltningsmyndighet för ärenden om hälso- och miljörisker med kemiska produkter, biotekniska organismer, och varor som på grund av sitt innehåll eller behandling har sådana egenskaper att de behöver regleras som kemiska produkter eller biotekniska organismer, i den mån inte någon annan myndighet har uppgiften.108 Experter från Kemikalieinspektionen ingår i Echas riskbedömnings- kommitté och i den undergrupp till kommissionens expertgrupp för implementeringen av dricksvattendirektivet som kommer bistå kom- missionen i arbetet med att ta fram de europeiska positivlistorna. Kemikalieinspektionen har således både stor kompetens inom kemi- kalieområdet och erfarenhet av att arbeta med de europeiska positiv- listorna. En ny bestämmelse bör införas i Kemikalieinspektionens instruktion som tydliggör myndighetens ansvar på detta område. 1081 § förordning (2009:947) med instruktion för Kemikalieinspektionen. Material i kontakt med dricksvatten Fortsatt arbete inom EU med att ta fram genomförandeakter och delegerade akter Medlemsstaterna har flera olika möjligheter att delta i arbetet med att ta fram genomförandeakter och delegerade akter. I framtagandet av genomförandeakterna ska kommissionen samråda med en kom- mitté, där alla EU-länder är representerade. Genomförandeakterna ska enligt dricksvattendirektiv antas i enlighet med det granskande förfarandet vilket innebär att kommitténs medlemmar med en kvalificerad majoritet kan stoppa kommissionen från att anta akten.109 När delegerade akter antas ska kommissionen samråda med expertgrupper som består av företrädare från alla EU-länder.110 Experter från Kemikalieinspektionen och deltar i de undergrupper som bistår kommissionen i arbetet med att ta fram underlag. I det fortsatta arbetet med att utforma mer detaljerad reglering kring material i kontakt med dricksvatten är det viktigt att hänsyn tas till de olika förhållanden som finns inom EU vad gäller dricks- vattenförsörjningen. Det är viktigt att de testmetoder som ska tas fram är anpassade till de olika förhållanden som råder i medlems- staterna, bland annat vad gäller vilken typ av vatten som används och vilka egenskaper detta vatten har. ska utöva marknadskontroll med bistånd av Kemikalieinspektionen EU:s marknadskontrollförordning ska tillämpas på produkter som omfattas av artikel 11.111 För att uppfylla kraven i förordningen ska utse den eller de myndigheter som ska utföra marknads- kontroll av produkter som är avsedda att komma i kontakt med dricksvatten och som släpps ut på den inre marknaden. Utredningen föreslår att regleringen om material och produkter som kommer i kontakt med dricksvatten ska införas i plan- och bygg- lagstiftningen, vilket är ansvarsområde. 109Artikel 22.2 dricksvattendirektiv och artikel 5 i och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförande- befogenheter. 110Artikel 21.4 dricksvattendirektiv. 111Artikel 11.7 tredje stycket dricksvattendirektiv. Material i kontakt med dricksvatten utsedd marknadskontrollmyndighet för bland annat byggprodukter som omfattas av byggproduktförordningen och myndigheten ingår i . har också ansvar för tillsyn över byggprodukter som inte omfattas av byggproduktförordningen. På grund av övergripande ansvar för plan- och bygglagstift- ningen och myndighetens erfarenhet av marknadskontroll av bygg- produkter anser utredningen att framstår som den myndighet som bör ha det huvudsakliga ansvaret för att utöva marknadskontroll över produkter som är avsedda att komma i kontakt med dricks- vatten. Marknadskontrollen kommer till stor del innebära undersökning av om de produkter som säljs på marknaden är testade, godkännande och märkta i enlighet med gällande krav. Det innebär både kontroll av att märkning skett på rätt sätt och att det finns tillräcklig doku- mentation av testning och godkännande. Eftersom artikel 11 i dricks- vattendirektivet harmoniserar hälso- och hygienaspekterna av material och produkter i kontakt med dricksvatten får också produkternas kemiska egenskaper stor betydelse. I vissa fall kan det därför krävas kemisk och toxikologisk kompetens vid genomförande av mark- nadskontrollen. Sådan kompetens finns inte hos , men däremot hos Kemikalieinspektionen.112 Av denna anledning bör Kemi- kalieinspektionen bistå i marknadskontrollen när det gäller kemiska egenskaper hos produkter som är avsedda att komma i kon- takt med dricksvatten. En ny bestämmelse bör införas i plan- och byggförordningen som reglerar och Kemikalieinspektionens ansvar för marknads- kontrollen. 1 kap. 6 § plan- och byggförordningen behöver som följd av detta också ändras. Bestämmelser som ska tillämpas enligt marknadskontrollförordningen Marknadskontrollförordningen tillämpas och de flesta bestämmelser i förordningen är direkt tillämpliga. Vad gäller de befogenheter som räknas upp i artikel 14.4 krävs emellertid att medlemsstaterna ska tilldela sina marknadskontrollmyndigheter dem. Som beskrivs närmare i avsnitt 11.4.3 så har inte till 112Skrivelse från till utredningen . Material i kontakt med dricksvatten fullo genomfört denna del av förordningen i svensk rätt. Vissa av marknadskontrollmyndigheterna har fått de befogenheter som de behöver för att kunna utföra sitt uppdrag på samma sätt som de gjorde innan förordningen trädde i kraft. Regeringen utreder vilka ytterligare befogenheter marknadskontrollmyndigheterna ska få. För del har ett tillägg gjorts i 8 kap. 3 § plan- och bygg- förordningen om att i egenskap av marknadskontroll- myndighet enligt marknadskontrollförordningen ska utöva marknads- kontroll över bland annat byggprodukter som omfattas av byggpro- duktförordningen. Som för övriga marknadskontrollmyndigheter har inte tilldelats alla de befogenheter som anges i artikel 14.4 i marknadskontrollförordningen. har emellertid befogenheter som motsvarar de flesta av dem som följer av artikel 14.4, bland annat enligt 11 kap. 8 § . Samma befogenheter kommer också ha när det gäller marknads- kontroll av produkter som kommer i kontakt med dricksvatten. Frågan om vilka befogenheter de olika marknadskontrollmyndig- heterna bör ha och hur det ska regleras nationellt bör behandlas på ett samlat sätt. Som angetts i avsnitt 11.4.3 bereds frågan om komplettering av marknadskontrollförordningen i . Det är oklart om regeringens kommande förslag kommer innebära att de nya befogenheterna ska regleras i en sektorsövergripande lag eller i de olika sektorslagarna. Regleringen av marknadskontroll av produkter som kommer i kontakt med dricks- vatten bör inte utformas på annat sätt än vad som gäller för övrig marknadskontroll. Utredningen anser därför att den inte bör före- gripa den beredning som pågår i . Utredningen kommer därför inte lägga några förslag kring vilka befogenheter bör ha när det gäller marknadskontrollen av produkter som kommer i kontakt med dricksvatten, eller i övrigt vilka bestämmelser i marknadskontrollförordning som är tillämpliga på marknadskontrollen av produkter som kommer i kontakt med dricksvatten. Regeringens översyn över befogenheter är begränsad till marknadskontroll enligt byggproduktförordningen och andra rättsakter som anges i bilaga till marknadskontrollförordningen. Marknadskontroll avseende produkter som kommer i kontakt med dricksvatten omfattas inte av marknadskontrollförordningens bilaga och därmed inte heller av det arbete som pågår i Material i kontakt med dricksvatten Den beredning av frågan om komplettering av marknadskontrollförordningen som pågår i kommer med all sannolikhet innebära nya bestämmelser, som kommer att träda i kraft före de bestämmelser som föreslås i detta betänkande. Det kommer vidare att dröja innan det finns ett förbud mot att släppa ut vissa produkter på marknaden och innan kan påbörja sin marknadskontroll.113 Den fortsatta beredningen av de förslag som lämnas i detta betänkande bör därför ske med beakt- ande av de bestämmelser som blir resultatet av det pågående arbetet i . 11.5.4Samordning, tillsyn och vägledning ska vara ansvarig för samordning av frågor om material som kommer i kontakt med dricksvatten Flera myndigheter har ansvarsområden som på olika sätt berör material och produkter i kontakt med dricksvatten. är Bo- verket, och Kemikalieinspektionen ansvariga för olika delar inom detta område. har ett ansvar för frågor om bland annat byggande och förvaltning av bebyggelse samt förvaltar de centrala regelverken. Kemikalieinspektionen har särskild kompe- tens beträffande kemiska ämnens hälsorisker och har kompetens att analysera förekomsten av ämnen och värdera de toxikologiska risker som föreligger när ämnen väl återfinns i dricks- vattnet.114 Ingen av myndigheterna har något samordnande ansvar för material och produkter som kommer i kontakt med dricksvatten. Flera aktörer inom dricksvattenförsörjningen har efterfrågat en mer tydlig ansvarsfördelning på detta område och att en myndighet ska vara ansvarig för samordning av frågorna.115 Utredningen anser att en myndighet bör få det huvudsakliga ansvaret för samordning av frågor beträffande material och produkter som kommer i kontakt med dricksvatten. 113I avsnitt 11.5.5 beskrivs den reglering som utredningen tror behöver tas fram när genom- förandeakterna finns på plats. 114SOU 2014:53, s. 99–100. 115Se exempelvis Svenskt Vattens skrivelse till utredningen . Material i kontakt med dricksvatten I SOU 2014:53 gjordes bedömningen att borde få ett samordnande ansvar för material i kontakt med dricksvatten. dricksvattenutredning konstaterade i betänkandet att visserligen redan hade en övergripande roll som nationell samord- nare av dricksvattenfrågor, men att material i kontakt med dricks- vatten utgör ett specifikt och avgränsat delområde där de regelverk som främst aktualiseras ligger under ansvarsområde. För att tydliggöra detta föreslogs en ändring i instruktion.116 Förslaget till författningsändring genomfördes emellertid inte. Istället gav regeringen i uppdrag att utarbeta en strategi för arbetet med samordning, förbättring och utveckling av frågor om material i kontakt med dricksvatten, som bland annat ledde till fram- tagandet av en strategi för material i kontakt med dricksvatten.117 har också tillsammans med och Kemi- kalieinspektionen tagit fram en vägledning om material i kontakt med dricksvatten som finns tillgänglig på webbplats.118 Utredningen instämmer i den bedömning som gjordes i SOU 2014:53 om att material i kontakt med dricksvatten framförallt rör plan- och bygglagens tillämpningsområde och att är den myndighet som bör anses mest naturlig att ansvara för samord- ning av frågor om material och produkter i kontakt med dricks- vatten. Genom de förslag som lämnas i detta betänkande kommer dessutom få utökat ansvar för material och produkter i kontakt med dricksvatten. bör i övrigt alltjämt ha det övergripande samordningsansvaret när det gäller dricksvatten- frågor.119 En ny bestämmelse bör mot denna bakgrund införas i instruktion120 som tydliggör att ska ansvara för samord- ning när det gäller material och produkter i kontakt med dricksvatten. 116SOU 2014:53 s. 124 f. 117Boverket, 2016, Strategi för material i kontakt med dricksvatten, Rapport 2016:15. 118Boverket, 2017, om-dricksvatten/, hämtat . 119Detta regleras i 3 § förordning (2009:1426) med instruktion för . 120Förordning (2012:546) med instruktion för . Material i kontakt med dricksvatten Den kommunala ansvarar enligt 8 kap. 2 § 1 plan- och byggförordningen för tillsynen över att byggherren fullgör sina skyldigheter enligt och enligt föreskrifter i an- slutning till lagen. kommer därmed vara behörig att utöva tillsyn över att byggherren uppfyller kraven på material i kontakt med dricksvatten som enligt utredningens förslag ska regleras i 3 kap. 9 § plan- och byggförordningen. Av 8 kap. 2 § 2 samma förordning framgår vidare att byggnads- nämnden ansvarar för tillsynen över bestämmelserna i bland annat 8 kap. 4 och 14 §§ och i anslutande föreskrifter. Bestämmelsen i 3 kap. 9 § plan- och byggförordningen hör samman med de tekniska krav som anges i 8 kap. 4 § första stycket 3 . Av 8 kap. 14 § framgår att ett byggnadsverk ska hållas i vårdat skick och underhållas så att dess utformning och de tekniska egenskaper som avses i 8 kap. 4 § i huvudsak bevaras. En anordning för ett syfte som avses i 8 kap. 4 § första stycket 3, ska hållas i sådant skick att den alltid fyller sitt ända- mål. kommer således att vara behörig att också utöva tillsyn över det underhåll av byggnadsverk som utförs av fastighetsägare, till exempel efter klagomål från hyresgäst. Vid lov- eller anmälningspliktiga åtgärder ska vidare enligt 10 kap. 23 § göra en bedömning av om åtgärden kan antas komma att uppfylla de tekniska egenskaps- kraven. Detta är en förutsättning för att startbesked ska meddelas. Det finns också möjlighet för den kommunala att utöva tillsyn om en viss installation skulle kunna orsaka olägenhet för människors hälsa. En sådan tillsyn täcks av de allmänna bestämmelserna i , förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd och miljötillsynsförord- ningen (2011:13). Genom dricksvattendirektiv kommer material i kontakt med dricksvatten att regleras på ett helt annat sätt än vad som är fallet . Det blir en ny struktur att förhålla sig till för alla som arbetar med att tillverka, importera, sälja eller använda material och Material i kontakt med dricksvatten produkter som är avsedda att komma i kontakt med dricksvatten. Det är viktigt att dessa aktörer ges råd och vägledning för att regler- ingen ska tillämpas på ett likvärdigt sätt. De ekonomiska aktörer som släpper ut material och produkter på marknaden som är avsedda att komma i kontakt med dricksvatten behöver stöd för att veta vad som gäller på området. Även den som ska använda sig av sådana mate- rial och produkter (exempelvis producenter, distributörer, fastighets- ägare och byggherrar) behöver veta vad som gäller. har det övergripande ansvaret för material i kon- takt med dricksvatten och erbjuder vägledning kring sådana frågor på sin webbplats.121 Utredningen har dessutom föreslagit att Bo- verket ska få ett ansvar för samordning på området. Eftersom den nya regleringen om material i kontakt med dricksvatten i huvudsak ska samlas i plan- och bygglagstiftningen och ska bemyn- digas att meddela närmare föreskrifter kring detta är det naturligt att även fortsatt har ansvar för att lämna stöd och vägledning kring material och produkter i kontakt med dricksvatten. Om det är nödvändigt ska samordna informationen med andra myn- digheter.122 Utredningen bedömer att vägledning om byggproduk- ters lämplighet redan ingår i uppdrag och att någon ytter- ligare reglering inte krävs för att förtydliga detta. 11.5.5Ytterligare bestämmelser behöver införas när genomförandeakterna och delegerade akter har antagits Som redogjorts för ovan kan utredningen bara lägga fram förslag som genomför direktivet så långt som det är möjligt . Vad gäller reglering av testning och godkännande av slutmaterial samt förbud mot att släppa ut produkter på marknaden kan utredningen endast föreslå utgångspunkter för kommande författningsförslag. Den slut- liga utformningen kan emellertid inte göras förrän det står klart vad genomförandeakten som ska antas enligt artikel 11.2 c dricks- vattendirektiv kommer att innehålla och när den ska börja gälla. 121Regler om dricksvatten, 2021, , inomhusmiljo/regler-om-dricksvatten/, hämtat . 122Boverket har i skrivelse till utredningen anfört att det är naturligt att den som söker information om byggprodukter vänder sig till och att det är rimligt att Bo- verket även fortsättningsvis tar ett ansvar för att informera om vad som gäller i fråga om mate- rial i kontakt med dricksvatten och samordna denna information med andra berörda myndigheter. Material i kontakt med dricksvatten De mer detaljerade bestämmelserna som behövs för genomför- andet är enligt utredningens uppfattning lämpade att meddelas i för- ordning. De nya bestämmelserna om material och produkter som kommer i kontakt med dricksvatten bör placeras i 4 kap. plan- och byggförordningen där närliggande frågor om byggprodukter regleras. Nedan ges en närmare beskrivning av vilka frågor som enligt utred- ningens preliminära bedömning kan behöva regleras i plan- och bygg- förordningen efter kommissionen tagit fram genomförandebestäm- melser. Enligt utredningens bedömning saknas det bemyndigande för regeringen att införa sådana bestämmelser i plan- och byggför- ordningen som utredningen bedömer kan behövas när genomför- andeakterna är på plats. I bör därför redan nu införas en bestämmelse som anger att regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer ska ha rätt att meddela föreskrifter om sådana material och produkter avsedda att komma i kontakt med dricksvatten som avses i artikel 11 dricksvattendirektiv. I plan- och byggförordningen bör vidare regleras att får meddela ytterligare föreskrifter om sådana material och produkter. Testning och godkännande av slutmaterial Enligt artikel 11.2 c dricksvattendirektiv ska kommissionen i en genomförandeakt fastställa förfaranden och metoder för test- ning och godkännande av de slutmaterial som används i en produkt som tillverkats av material eller kombinationer av utgångsämnen, sammansättningar eller beståndsdelar på de europeiska positivlistorna. Det är inte helt tydligt i direktivet hur det är tänkt att testning och godkännande av slutmaterial ska ske. Europeiska kommissionens generaldirektorat för miljö har förklarat att tanken är att testning och godkännande av slutmaterial ska ske på nationell nivå, men att godkända slutmaterial i en medlemsstat ska kunna användas på den inre marknaden inom hela EU utan någon ny prövning. Medlems- stater kommer att ha särskilda organ som ackrediterar de certi- fieringsorgan som ska testa och godkänna slutmaterialen.123 I kom- missionens konsekvensbedömning av förslaget om material i kontakt 123Muntlig uppgift lämnad av Europeiska kommissionens generaldirektorat för miljö vid semi- narium om material i kontakt med dricksvatten anordnat av . Material i kontakt med dricksvatten med dricksvatten anges att det nya systemet kommer kräva att det införs ett tillförlitligt system för att acceptera eller certifiera pro- dukter. Det konstateras att länderna i 4MS initiativet redan har sådana system, men att övriga medlemsstater kommer behöva införa god- kännande- eller certifieringsorgan eller försäkra sig om att det är möjligt att använda organ i andra medlemsstater.124 Mot bakgrund av kommissionens uttalanden och vad som är känt utgår utredningen ifrån att den kommande genomförandeakten kommer att innehålla krav på att slutmaterial ska testas och god- kännas av ett ackrediterat tredjepartsorgan och att ett godkännande av ett sådant organ i en medlemsstat innebär att ett slutmaterial ska kunna tillhandahållas inom hela den inre marknaden utan krav på ny prövning. Även omständigheten att den nya regleringen i artikel 11 i stor utsträckning bygger på det system som tagits fram av 4MS initiativet – som använder sig av tredjepartsgodkännanden – talar för slutsatsen att ett liknande förfarande kommer användas inom hela unionen. När genomförandeakten antas bör en ny bestämmelse införas i plan- och byggförordningen som reglerar vilka krav som ska ställas på slutmaterial som är avsedda att komma i kontakt med dricksvatten. Bestämmelsen bör reglera att sådana slutmaterial ska testas och godkännas av ett ackrediterat certifieringsorgan. Certifieringsorganet bör vara ackrediterat enligt EU-förordning 765/2008 samt 5 § lag om ackreditering och teknisk kontroll. Swedac svarar för ackreditering av sådana organ i . Ackreditering beviljas genom utfärdande av ackrediteringsintyg. Det är också tillräckligt att certifieringsorganet uppfyller motsvarande krav enligt bestämmelser inom Europeiska unionen eller Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. har genom det föreslagna bemyndigandet i 10 kap. 13 § plan- och byggförordningen möjlighet att meddela föreskrifter om testning och godkännande av slutmaterial som används i en produkt som ska användas i kontakt med dricksvatten. 124Europeiska kommissionen, 2019, impacts of Council’s Article 10a – new proposal to regulate materials in contact with water at EU level under the Drinking Water Directive, Summary note, s. 7, aktbilaga 151 i dnr N2018/00902. Material i kontakt med dricksvatten Förbud mot utsläppande på marknaden Medlemsstaterna ska enligt artikel 11.7 andra stycket dricks- vattendirektiv säkerställa att endast sådana produkter i kontakt med dricksvatten som innehåller slutmaterial som har godkänts i enlighet med direktivet kan släppas ut på marknaden inom ramen för direk- tivet. För att kunna säkerställa detta bör det införas en bestämmelse som tydliggör att endast produkter som har godkänts och som är avsedda att komma i kontakt med dricksvatten får släppas ut på mark- naden. Det är de ekonomiska aktörer som släpper ut material och produkter på marknaden som är ansvariga för att säkerställa att så- dana material och produkter är lämpliga att användas i kontakt med dricksvatten och att slutmaterialen är godkända. Ett förslag på ut- formningen av denna bestämmelse kan emellertid inte göras förrän kommissionens genomförandeakter finns på plats. Även andra frågor som ska regleras i delegerade akter enligt dricksvattendirektiv kan behöva genomföras i svensk rätt. Det gäller exempelvis ansökningsprocessen för att föra upp eller ta bort ämnen från de europeiska positivlistorna enligt artikel 11.5, lämpligt förfar- ande för bedömning av överensstämmelse enligt artikel 11.8 och om märkning enligt artikel 11.11. Den reglering som behövs i svensk rätt bör lämpligen placeras i 4 kap. plan- och byggförordningen i anslutning till övrig reglering av material och produkter som kom- mer i kontakt med dricksvatten.