sou · H9B318 · 2021-03-31 00:00:00 — I stället sägs att eventuella gällande nationella bestämmelser om arbetstagarmedverkan inte ska gälla om ett av de deltagande bolagen som har föregått offentliggörandet av fusionsplanen har haft ett genomsnittligt antal arbetstagare motsva- rande fyra femtedelar av den tillämpliga tröskelnivå som fastställts i lagstiftningen i den medlemsstat vars jurisdiktion omfattar det fusio- nerande bolaget och som utlöser arbetstagarnas rätt till medverkan. Frågan är om detta bör föranleda ändringar i medverkandelagen. Som redan framgått är den gällande svenska ”tröskelnivån” i prak- tiken 25 arbetstagare och gällande kollektivavtal utifrån vad som framgår av styrelserepresentationslagen. Direktivets nya lydelse innebär att denna gräns i praktiken ska sänkas till 4/5 av 25, dvs. Direktivets nya lydelse måste emellertid även förstås så att gränsen 2007/08:20 s. 39. Arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande förfaranden sänks till 4/5 av den nivå som gäller för respektive deltagande bolag i fusionen enligt bestämmelserna i någon av de berörda medlemssta- terna. Om ett svenskt bolag deltar i den gränsöverskridande fusionen kommer förvisso rätten till medverkan att inträda vid 4/5 av 25, dvs. vid 20 arbetstagare.18 Men rätt till medverkan kommer i princip att kunna utlösas vid en ännu lägre nivå. Så blir fallet om rättsordningen i en annan medlemsstat som fusionen berör ger rätt till medverkan vid ett ännu lägre antal arbetstagare, exempelvis tio arbetstagare; fyrafemtedelsregeln får då till följd att rätt till medverkan inträder vid åtta arbetstagare. Vilken nivå som faktiskt kommer att gälla – 20 eller lägre – beror m.a.o. av de gränser för medverkan som gäller för övriga deltagande bolag i utifrån regelverken i berörda stater. Bestämmelsen om rätt till medverkan enligt medverkandelagen måste därför ändras så att fyrafemtedelsregeln får ett direkt genom- slag. Innebörden i den nya bestämmelsen bör vara att rätten till med- verkan inträder när det genomsnittliga antalet anställda i något av de deltagande företagen under de sex månaderna närmast före offent- liggörandet av fusionsplanen uppgår till minst fyra femtedelar av det antal anställda som i respektive företags hemstat innebär rätt till medverkan. 7.3.3Företagens möjligheter att frivilligt underkasta sig referensbestämmelserna om arbetstagarmedverkan Vår bedömning: De deltagande företagen bör ha samma möj- lighet som att frivilligt underkasta sig referensbestämmel- serna i medverkandelagen. Skälen för bedömningen: När säteslandets nationella regler för arbetstagarnas medverkan inte ska tillämpas, ska – enligt artikel 133.3 –arbetstagarnas medverkan i det bolag som uppstår genom den gränsöverskridande fusionen samt arbetstagarnas inflytande över besluten om dessa rättigheter regleras av medlemsstaterna utifrån de principer och förfaranden som anges i ett antal uppräknade EU- rättsliga bestämmelser (se föregående avsnitt), gemensamt beteck- nade de modifierade SE-bestämmelserna. 18Jämte gällande kollektivavtal. Arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande förfaranden gerar som ett slags referensbestämmelser som ska tillämpas för det fall att det inte träffas överenskommelse om medverkan av annat slag. Referensbestämmelserna har i svensk rätt genomförts genom 32–40 §§ medverkandelagen. Av artikel 133.4 a följer att de relevanta organen i de fusionerande bolagen, vanligen styrelserna, ska ha befogenhet att utan föregående förhandlingar välja att direkt omfattas av referensbestämmelser för medverkan enligt lagstiftningen i den medlemsstat där det bolag som uppstår genom den gränsöverskridande fusionen ska ha sitt säte.19 Genom ändringsdirektiv justeras artikelns ordalydelse så att detta gäller i de fall åtminstone ett av de fusionerande bolagen omfattas av ett system för arbetstagares medverkan i den mening som avses i SE- direktivet.20 Artikel 133.4 a lydelse har införlivats med svensk rätt genom 22 § andra stycket medverkandelagen. Av den bestämmelsen framgår att de deltagande företagen får besluta att avstå från att in- leda förhandlingar om ett avtal om medverkan i det övertagande företaget. Om så sker ska, enligt 30 § 3, 32–40 §§ tillämpas. Frågan är då om justeringen i artikeln medför att den svenska regleringen behöver ändras. De ord som har skjutits in i artikeln kan synas innebära en begräns- ning i den befogenhet som artikeln tillägger företagen; ett beslut av detta slag skulle enbart få fattas om åtminstone ett av de fusionerande bolagen omfattas av ett system för arbetstagares medverkan i den mening som avses i SE-direktivet. Det saknas emellertid skäl att tro att avsikten har varit att orden är avsedda att ha en sådan exklu- derande verkan, särskilt med beaktande av att ändringsdirektivet har som uttalat syfte att stärka de regelverk som skyddar arbetstagares rätt till medverkan. Snarare framstår de inskjutna orden som ett förtydligande av att det är först om något av de fusionerande bolagen omfattas av medverkan som frågan om medverkan efter fusionen aktualiseras och det alltså kan bli aktuellt för bolaget att överväga att underkasta sig referensbestämmelserna. Vi bedömer därför att den nya lydelsen av artikel 133.4 a inte gör det nödvändigt att ändra vare sig i medverkandelagen eller i någon annan författning. 19Enligt artikel 133.3 h (dvs. del 3 led b i bilagan till SE-direktivet). 20Direktivtexten hänvisar till artikel 2 k i SE-direktivet. Arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande förfaranden 7.3.4Påföljande inhemska förfaranden (artikel 133.7) Vårt förslag: Bestämmelsen i aktiebolagslagen om att medverk- andelagen ska tillämpas även vid en inhemsk fusion som följer på en tidigare gränsöverskridande fusion utvidgas till att gälla även när det tidigare förfarandet är en gränsöverskridande delning eller en gränsöverskridande ombildning. Bestämmelsen ska tillämpas vid fusioner som sker från det gränsöverskridande förfarandet. Skälen för förslaget: Enligt direktivet ska det – om det bolag som uppstår genom en gränsöverskridande fusion omfattas av ett system för arbetstagares medverkan – säkerställas att arbetstagarnas rätt till medverkan skyddas vid eventuella därpå följande inhemska fusioner.21 Direktivet uppställer dock en tidsgräns för detta. direktiv har den varit från det att den gränsöverskridande fusionen trädde i kraft. I linje med detta anges i 2 § medverkandelagen att lagen gäller också vid en inhemsk fusion som sker från det att en gränsöverskridande fusion har registrerats. Paragrafen kompletteras av 23 kap. 25 § tredje stycket och 48 § tredje stycket aktiebolagslagen Bestämmelserna i aktiebolagslagen får till följd att om en inhemsk fusion har föregåtts av en gränsöver- skridande fusion får den inhemska fusionen registreras enbart om det finns avtal eller beslut om arbetstagarnas medverkan eller för- handlingsperioden har löpt ut utan att ett sådant avtal har träffats. För att registrering ska kunna ske krävs vidare att det övertagande bolagets bolagsordning inte strider mot den ordning för medverkan som ska gälla till följd av medverkandelagen. Också aktiebolagslagens bestämmelser gäller av från den gränsöverskridande fusionen. Genom direktiv förlängs den tidsfrist inom vilken arbets- tagarnas rätt till medverkan ska föras över vid påföljande inhemska fusioner från tre till . Motsvarande ändring behöver därför göras i de angivna svenska bestämmelserna. Vi återkommer i avsnitt 7.4.7 till de tillkommande bestämmelser av liknande slag som behöver införas i fråga om inhemska delningar. 21Artikel 133.7 (tidigare artikel 16.7 direktiv). Arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande förfaranden Såsom närmare utvecklas i det avsnittet måste bestämmelserna om arbetstagares medverkan i viss utsträckning tillämpas även vid en inhemsk fusion som följer på andra slag av gränsöverskridande för- faranden än fusioner. 7.3.5Besked om tillämpning av referensbestämmelserna Vår bedömning: Direktivets krav på att ett bolag som deltar i fusionen ska meddela sina arbetstagare om det väljer att under- kasta sig direktivets referensbestämmelser är redan tillgodosett i medverkandelagen. Skälen för bedömningen: Som ovan har framgått ska medlemssta- terna – enligt artikel 133.4 a i direktivet – ge de relevanta organen i de fusionerande bolagen befogenhet att utan föregående förhand- lingar välja att direkt omfattas av referensbestämmelserna för arbets- tagarmedverkan. För svensk del kommer denna möjlighet till uttryck i 22 § andra stycket och 30 § 3 medverkandelagen. Genom ändringsdirektivet införs en ny punkt 8 i artikel 133. Av denna följer en förpliktelse för ett bolag som uppstår genom en gränsöverskridande fusion att meddela sina arbetstagare om det väl- jer att direkt tillämpa referensbestämmelserna i (mot- svarande 32–40 §§ medverkandelagen) eller om det vill inleda för- handlingar.22 Innebörden i gällande svensk rätt är att de deltagande företagen ska, sedan fusionsplanen har offentliggjorts, vidta nödvändiga åtgärder för att en förhandlingsdelegation för arbetstagarna ska kunna inrättas. Som redan har framgått har före- tagen möjlighet att underkasta sig referensbestämmelserna i 32–40 §§ medverkandelagen utan föregående förhandling.23 Om företagen av- ser att göra det, måste de, enligt 5 §, meddela detta till arbetstagarnas representanter i de deltagande företagen, berörda dotterföretagen och berörda filialerna. 22Den lagtekniska utformningen av punkten är komplicerad; punkten hänvisar inte direkt till SE-direktivet utan till en annan artikel i ändringsdirektivet (artikel 133.3 h) som i sin tur hän- visar till SE-direktivet. 23Se 22 § andra stycket och 30 § 3 medverkandelagen. Arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande förfaranden Det krav på meddelande till arbetstagarna som uppställs i den nya punkten 8 i artikel 133 är alltså redan uppfyllt i svensk rätt genom det som sägs i 5 § medverkandelagen. I denna del fordras därför inga svenska författningsändringar. 7.4Arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande delningar och ombildningar (artiklarna 160l och 86l) Också bestämmelserna direktiv om gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar innehåller bestämmel- ser om arbetstagarmedverkan. Bestämmelserna, som finns i arti- kel 160l respektive artikel 86l, motsvarar i huvudsak vad som före- skrivs i artikel 133 om arbetstagares medverkan vid gränsöverskri- dande fusioner. Artiklarna 160l och 86l överensstämmer närmast fullt ut inbördes men de skiljer sig i några avseenden från artikel 133. Innebörden i artiklarna 160l och 86l är att medlemsstaterna är skyldiga att införa regler om rätt till medverkan som anknyter till gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombild- ningar. Regler av detta slag saknas helt och hållet i svensk rätt. Sådana regler måste alltså införas. I det följande kommer vi att redo- visa hur de bör utformas och i vilken utsträckning och på vilket sätt de bör skilja sig från motsvarande bestämmelser avseende gräns- överskridande fusioner. Vid införande av ett regelverk om arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar måste vi beakta bl.a. direktivets bestämmelser om •när rätt till medverkan uppstår (artiklarna 160l.2 och 86l.2) •vilka principer som ska styra den nationella regleringen (artik- larna 160l.3/86l.3), •vilka möjligheter som ska finnas att avstå eller avbryta förhand- lingar (artikel 160l.4/86l.4), •utvidgning av rätten till medverkan (artikel 160l.5/86l.5), Arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande förfaranden •övertagande respektive ombildade bolags rättsliga form (arti- kel 160l.6/86l.6), och •hur rätten till arbetstagarmedverkan ska skyddas (arti- kel 160l.7/86l.7). 7.4.2Medverkandelagen ska tillämpas även vid gränsöverskridande delningar och ombildningar Vårt förslag: Medverkandelagen ska vara tillämplig även i fråga om arbetstagares medverkan under och efter gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar. Vår bedömning: Som en följd av att medverkandelagen görs tillämplig vid gränsöverskridande delningar och ombildningar krävs det i allt väsentligt inga arbetsrättsliga särregler för dessa två slag av gränsöverskridande förfaranden. Vissa ändringar och tillägg måste dock göras för att utformningen av befintliga be- stämmelser också ska omfatta gränsöverskridande delningar och ombildningar. Skälen för förslaget och bedömningen: Medverkandelagen bör tillämpas även vid gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar Direktivets bestämmelser om arbetstagarmedverkan har, såvitt gäller gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar, samma principiella utgångspunkt som motsvarande bestämmelser avseende gränsöverskridande fusioner; varje övertagande respektive ombildat bolag omfattas under och efter förfarandet av de bestäm- melser om arbetstagares medverkan som gäller i den medlemsstat där bolaget därefter har sitt säte (se artikel 160l.1 respektive 86l.1) På samma sätt som ifråga om gränsöverskridande fusioner innehåller emellertid direktivet bestämmelser som innebär att nationell regl- ering i vissa fall inte får tillämpas. Dessa bestämmelser har i huvudsak samma innehåll som de som vi har redogjort för i avsnitt 7.3.1. Arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande förfaranden Nationella bestämmelser om arbetstagares medverkan i den med- lemsstat där det övertagande eller ombildade bolaget ska ha sitt hem- vist ska sålunda inte gälla om det överlåtande eller ännu icke ombil- dade bolaget som föregår offentliggörandet av delningsplanen eller ombildningsplanen har ett genomsnittligt antal arbetstagare motsvarande fyra femtedelar av den tillämpliga tröskel- nivå som fastställts i lagstiftningen i medlemsstaten för det överlåtande bolaget eller utgångsmedlemsstaten som utlöser arbetstagarnas rätt till medverkan (se artikel 160l.2 respektive artikel 86l.2). Vi har behandlat den motsvarande bestämmelsen avseende gräns- överskridande fusioner i avsnitt 7.3.2. Artiklarna om medverkan vid gränsöverskridande delningar och ombildningar skiljer sig i termino- logiskt hänseende något från sin motsvarighet för gränsöverskrid- ande fusioner på så sätt att det är tröskelnivån i det överlåtande bolagets hemstat respektive utgångsmedlemsstaten som avgör huruvida det finns rätt till medverkan. Motsvarande bestämmelse för gräns- överskridande fusioner anger att det är förekomsten av rätt till med- verkan i hemstaten för något av de fusionerande bolagen som avgör om det finns rätt till medverkan efter fusionen. Skillnaden är natur- lig, eftersom det innan en gränsöverskridande delning eller en gräns- överskridande ombildning har genomförts finns endast ett bolag; det överlåtande respektive ännu icke ombildade bolaget. Någon sak- lig skillnad finns alltså inte. Sammantaget får alltså artiklarna 160l.2 och 86l.2 anses ha samma innebörd som den motsvarande artikeln för gränsöverskridande fusioner, artikel 133.2, har. Mot den nu angivna bakgrunden är det naturligt att direktivets bestämmelser om arbetstagarmedverkan i anslutning till gränsöver- skridande delningar och gränsöverskridande ombildningar införlivas med svensk rätt genom att medverkandelagen görs tillämplig även vid gränsöverskridande förfaranden av dessa båda slag. Finns det behov av särregler för gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar? Närmare bestämmelser om vad som ska gälla i fråga om arbetstagar- medverkan ges i artikel 160l.3 respektive artikel 86l.3. I artiklarna regleras vilka principer som ska styra den nationella regleringen av arbetstagares medverkan i de bolag som uppstår vid delningen respek- Arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande förfaranden tive ombildningen, hur arbetstagarnas inflytande över besluten om rätt till medverkan ska organiseras och vad som i övrigt ska gälla. Be- stämmelserna, som väsentligen består av hänvisningar till SE-direk- tivet och annan EU-lagstiftning, motsvarar i huvudsak vad som gäller för gränsöverskridande fusioner.24 Vi har föreslagit att medverkandelagen ska tillämpas även när det gäller gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar. Det finns dock anledning att fråga sig om artik- larna 160l.3 och 86l.3 innehåller några särdrag som nödvändiggör särregler som rör arbetstagarmedverkan vid gränsöverskridande delningar eller gränsöverskridande ombildningar. Vår bedömning är att det i flertalet avseenden inte krävs några sådana särregler, dvs. regelverket kan i huvudsak göras tillämpligt i fråga om samtliga former av gränsöverskridande förfaranden. Sär- regler behövs dock i några avseenden. Vi berör dem i följande avsnitt. SE-direktivet bygger på att det inför förhandlingarna mellan de berörda företagen och arbetstagarna ska bildas en förhandlingsdelegation. Såväl bestämmelserna om gräns- överskridande fusioner (artikel 133.3 a) som bestämmelserna om gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar (artikel 160l.3 a respektive artikel 86l.3 a) innehåller hänvisningar till vissa bestämmelser i om förhandlingsdelegationens inrättande och funktion. Artikel 133.3 a har redan föranlett flera bestämmelser i medverkandelagen (bl.a. 5, 6, 7, 8, 10, 23, 24, 25, 26 och 29 §§). Hänvisningarna i artiklarna 160l.3 a och 86l.3 a är inte helt överensstämmande med de som finns i artikel 133.3 a.25 Det 24En skillnad behandlas i den följande texten (se även följande fotnot). Därutöver finns också en annan mindre skillnad; artikel 133.3 hänvisar även till artikel 12.3 i SE-förordningen. Den senare punkten ger medlemsstaterna möjlighet att begränsa tillämpningen av referensbestäm- melserna för arbetstagarmedverkan till vissa fall när ett bolag bildas genom fusion. Vi har bedömt att den saknar all betydelse vid gränsöverskridande delningar eller ombildningar. Det kan tilläggas att den möjlighet som punkten ger medlemsstaterna inte utnyttjades när direktiv genomfördes i svensk rätt. 25Artikel 133.3 hänvisar till artiklarna 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 första stycket första strecksatsen och andra stycket, 3.5 samt 3.7, medan artiklarna 160l.3 a och 86l.3 a hänvisar till artikel 3.1, 3.2 a i och b, 3.3, artikel 3.4 de två första meningarna och artikel 3.5 samt 3.7. Skillnaden är att artiklarna 160l.3 a och 86l.3 a inte hänvisar till SE-direktivets artikel 3.2 a ii, 3.4 första stycket – utöver de två första meningarna – första strecksatsen och andra stycket. SE-direktivets artikel 3.2 a ii reglerar antalet ledamöter från olika bolag vid en gränsöverskridande fusion och 3.4 krav på majoritet vid omröstning för att godkänna vissa avtal om medverkan vid gräns- överskridande fusioner. Arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande förfaranden beror dock på att några bestämmelser i enbart har betydelse vid fusioner. Några särbestämmelser avseende förhandlingsdelegationens in- rättande och funktion behövs inte; direktivets krav tillgodoses genom befintliga bestämmelser i medverkandelagen. Däremot finns det behov av att införa en särskild bestämmelse om vad som krävs för att en för- handlingsdelegation i samband med gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar ska besluta om avstående från att inleda förhandlingar eller om att avbryta pågående förhandlingar. En motsvarande bestämmelse, tillämplig vid gränsöverskridande fusioner, finns i 27 § medverkandelagen. Den bör nu kompletteras med en liknande bestämmelse för gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar. Hur den bör utformas återkom- mer vi till i författningskommentaren.26 SE-direktivet bygger på att parterna har en viss förhandlingsperiod till sitt förfogande för att träffa ett avtal om medverkan. Förhandlingsperioden börjar, enligt artikel 5 i SE- direktivet, att löpa så snart det särskilda förhandlingsorganet är in- rättat och får pågå . Parterna får gemensamt besluta att förlänga förhandlingstiden så att den sammanlagt omfattar som längst . Motsvarande svenska bestämmelser finns, såvitt gäller gränsöverskridande fusioner, i 20 § medverkandelagen. Också regleringen direktiv av gränsöverskridande del- ningar och gränsöverskridande ombildningar hänvisar till artikel 5 i SE-direktivet (se artiklarna 160l.3 c och 86l.3 c.). Någon tillkom- mande svensk lagreglering är inte nödvändig, eftersom 20 § med- verkandelagen med vårt förslag kommer att omfatta även gränsöver- skridande delningar och gränsöverskridande ombildningar. Artikel 3.4 första stycket i SE-direktivet har också genomförts genom 26 § medverkandelagen. Denna paragraf blir emellertid tillämplig endast vid gränsöverskridande fusioner och påverkar således inte tillämpningen vid gränsöverskridande delningar och ombildningar. Av den paragra- fen framgår att särskilda omröstningsregler gäller om ett avtalsförslag skulle leda till att andelen ledamöter som omfattas av rätt till medverkan i det övertagande företaget blir mindre än vad som har gällt för arbetstagarna i det av de deltagande företagen med högst andel medverkan. I så fall krävs för att avtalet ska godkännas att minst två tredjedelar av de ledamöter som företrä- der minst två tredjedelar av arbetstagarna i minst två EES-stater röstar för detta. Denna majori- tetsregel gäller endast när medverkan omfattar av det totala antalet arbetstagare i de deltagande företagen. Innan en gränsöverskridande delning eller ombildning har registrerats finns det endast ett bolag, dvs. det överlåtande bolaget respektive det bolag som ska ombildas. Med den utgångspunkt som 26 § medverkandelagen har, dvs. en gränsöverskridande fusion med flera involverade bolag i olika EES-länder, blir paragrafen inte aktuell att tillämpa vid en gräns- överskridande delning eller ombildning. 26Se förslagen till 27 § andra stycket medverkandelagen. Arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande förfaranden Artiklarna 3–5 i SE-direktivet innehåller bestämmelser som inrättandet av det särskilda förhandlingsorganet, avtalets innehåll och förhandlingarnas varaktighet. Dessa bestämmel- ser har genom regleringen direktiv avseende gränsöver- skridande fusioner (jfr artikel 133.3 d) genomförts i 3 § medverkande- lagen. Genom att medverkandelagen görs tillämplig även i fråga om gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar uppfylls direktivets krav på att artiklarna 3–5 i SE-direktivet ska tillämpas även dessa gränsöverskridande förfaranden. Regleringen direktiv av gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar hänvisar också till artikel 6 i SE-direktivet.27 Artikel 6 har karaktären av lagvalsartikel. Av artikeln framgår, att lagstiftningen i den stat där bolaget ska ha sitt säte ska gälla för förhandlingsförfarandet enligt artiklarna 3–5, om inte annat framgår av SE-direktivet. Enligt vår bedömning fordras inte någon tillkommande svensk lagreglering med anledning av hänvisningen till artikel 6. Regleringen av gränsöverskridande fusio- ner hänvisar till artikel 7.1 i SE-direktivet.28 Enligt den artikeln ska medlemsstaterna fastställa referensbestämmelser för arbetstagarinflytande i europabolag som ska uppfylla vad som sägs i direktivets bilaga. Referensbestämmelserna i lagstiftningen i med- lemsstaten där bolaget ska ha sitt säte ska gälla för bola- gets registrering om parterna är eniga om detta. Bestämmelserna ska också gälla om inget avtal har ingåtts inom viss i direktivet angiven tidsfrist (eller om parterna är överens om förlängd tid, se ovan) och om de behöriga organen, styrelsen, i vart och ett av de deltagande bolagen beslutar att godta att bestämmelserna ska gälla och fortsätter registreringen. Motsvarande svenska bestämmelser finns, såvitt gäller gränsöver- skridande fusioner, i 30 och 32–40 §§ medverkandelagen. Av 30 § framgår vad som gäller om avtal om arbetstagarinflytande inte träffas vid en gränsöverskridande fusion, medan själva referensbestämmel- serna finns i 32–40 §§. Dessa bestämmelser ska tillämpas om part- erna är överens om det, om ett avtal som uppfyller kraven i medverk-