sou · H9B391 · 2021-11-24 00:00:00 — Av de i nämnda avsnitt angivna skälen bör dessa myndigheter även yttra sig i frågor om överlåtelse av tillstånd. Det kan i sammanhanget anmärkas att de här föreslagna reglerna om att ett tillstånd inte får överlåtas utan att det görs en lämplig- hetsprövning utifrån säkerhet och andra utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitiska intressen kan komma att få delvis samma syfte som reglerna i säkerhetsskyddslagen om särskild säkerhetsskydds- bedömning och lämplighetsprövning vid överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet, se avsnitt 5.5.2. I avsikt att undvika parallella prövningar av överlåtelser utifrån utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitiska aspek- ter, bör det övervägas om det ska införas en bestämmelse i 2 kap. 9 b § säkerhetsskyddsförordningen om att skyldigheten enligt säker- hetsskyddslagen att göra en särskild säkerhetsskyddsbedömning och lämplighetsprövning samt att samråda, inte ska gälla vid överlåtelser av tillstånd att bedriva rymdverksamhet, jfr propositionen Ett starkare skydd för säkerhet, prop. 2020/21:194, s. 53 samt Granskning av utländska direktinvesteringar (SOU 2021:87). 7.5Behövs svenskt tillstånd vid svenskt deltagande i internationella samarbeten? Vår bedömning: Det krävs inte något svenskt tillstånd när en svensk verksamhetsutövare deltar i internationella samarbetsprojekt kring rymdverksamhet som bedrivs gemensamt av medlemsstaterna inom ramen för en internationell mellanstatlig organisation. Det- samma torde gälla när rymdverksamhet bedrivs av EU, eftersom det inte är som bedriver verksamheten. Skälen för bedömningen: och svenska subjekt deltar i internationella samarbeten kring rymdverksamhet, se av- snitt 3.2. Förutsättningarna för deltagande är beroende på vilken organisation det rör sig om och i vissa fall är det också pro- jektberoende. och är exempel på internationella mellan- statliga organisationer där rymdverksamheten bedrivs gemensamt av medlemsstaterna och där har anslutit sig (proposition 1975/76:58 om anslutning till konvention angående upprättande av ett europeiskt rymdorgan m.m.). medverkar emellertid också i verksamhet som bedrivs av EU som däremot inte är en mellanstatlig organisation, utan en överstatlig. Inom EU bedrivs rymdverksamhet av Europeiska kommissionen med stöd av en förordning4 och deltar genom medverkan i arbetsgrupper och kommittéer för genom- förandet av förordningen. Svenska företag kan också lämna bud på upphandlingar som Europeiska kommissionen genomför. ESA:s rymdverksamhet grundas på en konvention som reglerar ramverket.5 Medlemsländerna deltar i verksamheten, dels som ett kollektiv, dels som enskilda medlemsländer beroende på typ av pro- gram. I ESA:s obligatoriska program deltar medlemsländerna som kollektiv och alla medlemsländerna bidrar ekonomiskt till projekten. ESA:s vetenskapsprogram är ett obligatoriskt program där alla med- lemsländerna är delaktiga och man beslutar gemensamt om vilka projekt som ska genomföras. De beslutade projekten genomför sedan forskning med instrument som valts ut i processer baserade på vetenskapliga meriter. Satellitens plattform finansieras genom ESA:s vetenskapliga program, medan instrumenten finansieras av de forskar- grupper som valts ut att ha ansvar för en del av projektet. I ESA:s frivilliga program är medlemsländerna delaktiga i högre grad efter- som projekten grundas på mellanstatliga avtal där deltagande med- lemsländer kommit överens om villkoren för det specifika projektet. Varje enskilt program finansieras av deltagande medlemsländer enligt en överenskommen fördelning. För att attrahera medlemsländerna att vara med och finansiera projekten används ett system med ”juste retour”, dvs. den tekniska utvecklingen och andra industriella kon- 4Europaparlamentets och Rådets förordning (EU) 2021/696 av om inrätt- ande av unionens rymdprogram och Europeiska unionens rymdprogrambyrå och om upphäv- ande av förordningarna (EU) nr 912/2010, (EU) nr 1285/2013 och (EU) nr 377/2014 och beslut nr 541/2014/EU. 5ESA SP-1300, Convention for the of a , 6th edition, 2005, . trakt fördelas mellan medlemsländerna i förhållande till deras eko- nomiska bidrag till projektet. Enligt artikel 13 i rymdfördraget är bestämmelserna i fördraget tillämpliga på verksamhet som bedrivs inom ramen för internatio- nella mellanstatliga organisationer. Bedrivs rymdverksamhet av en internationell organisation ansvarar såväl den internationella organi- sationen som de fördragsslutande stater som är medlemmar av orga- nisationen för att rymdfördraget följs, se artikel 6. Av artikel 22.1 i ansvarskonventionen och artikel 7.1 i registreringskonventionen fram- går att de materiella bestämmelserna i respektive konvention är tillämp- liga på en mellanstatlig organisation som bedriver rymdverksamhet om organisationen har avgett en förklaring om att den godtar de rättigheter och skyldigheter som följer av konventionen. Organisa- tionen blir emellertid inte part i konventionen. Av artikel 22.3 i ansvars- konventionen följer att om en internationell mellanstatlig organisa- tion är ansvarig för skada enligt konventionens bestämmelser, blir organisationen och de medlemsstater som är konventionsstater solidariskt ansvariga. Ersättningsanspråk ska dock i första hand riktas mot organisationen och i andra hand mot en medlemsstat. Av ESA:s resolution om juridiskt ansvar framgår att har för- bundit sig att följa ansvarskonventionen och att har påtagit sig det yttersta ansvaret för rymdverksamhet som bedrivs inom ramen för organisationen i händelse av skada på tredje part. har för- bundit sig att betala skadeståndet och ersätta en medlemsstat om denna har krävts på skadestånd med anledning av en skada orsakad av rymd- verksamhet inom ett ESA-projekt (se Council resolution on the agency´s legal liability, från , /C/XXII/Res.3) Vidare har förklarat sig följa registreringskonventionen och registrerar därmed rymdföremål som har sänts ut i rymden och förser FN:s generalsekreterare med uppgifter i enlighet med registreringskonven- tionens bestämmelser (se Acceptance by the Agency of the Convention on the registration of objects launched into outer space, , International relations advisory group, från , /IRAG(78)8 samt ’s policy and practice in space object registration, , International relations comittee, från , /IRC(2015)16). På liknande sätt har Eumetsat som mellanstatlig organisation accepterat ansvarskonventionen i en deklaration som deponerats hos Förenade och i enlighet med artikel 24 i nämnda konvention. Mottagandet av dekla- rationen har bekräftats av Foreign & Commonwealth Office som därmed angett startdatumet till (bekräftelsebrev daterat ). Eumetsat har också accepterat regi- streringskonventionen, vilket meddelades FN:s generalsekreterare (ref. EUM/PH/mgh/C971045). EU har ännu inte accepterat de två konventionerna på mot- svarande sätt. Diskussioner om detta har initierats mot bakgrund av att EU bedriver rymdverksamhet och Europeiska kom- missionen har fått i uppgift att utreda frågan (och Rådets förordning (EU) 2021/6966, skäl 14). De som ingår i Galileo- och Copernicus-programmen och som är i om- loppsbanor har registrerats genom ESA:s försorg och enligt överens- kommelser mellan EU och . Enligt vår bedömning talar detta för att det inte krävs något svenskt tillstånd när en svensk verksamhetsutövare deltar i internationella samarbetsprojekt kring rymdverksamhet som bedrivs gemensamt av medlemsstaterna inom ramen för en internationell mellanstatlig organisation som deltar i. Detsamma torde gälla när rymd- verksamhet bedrivs av EU, eftersom det inte är som bedriver verksamheten. 6Europaparlamentets och Rådets förordning (EU) 2021/696 av om inrätt- ande av unionens rymdprogram och Europeiska unionens rymdprogrambyrå och om upphäv- ande av förordningarna (EU) nr 912/2010, (EU) nr 1285/2013 och (EU) nr 377/2014 och beslut nr 541/2014/EU. 8 Registrering av rymdföremål Detta kapitel handlar om registrering av de föremål som sänds ut i rymden. Frågan har ett nära samband med tillståndsfrågor som be- handlas i kapitel 7. Registrering av rymdföremål är reglerat i traktat- rätten genom registreringskonventionen och det redogörs för denna reglering i avsnitt 8.2. I det avsnittet redovisas även den nuvarande svenska regleringen, en översikt av den nordiska regleringen och modellagens förslag på området. I avsnitt 8.3 föreslår vi hur den nya lagens registreringsförfarande ska utformas och i avsnitt 8.4 vilka uppgifter som ska finnas i registret över rymdföremål. Registreringskonventionen reglerar registrering av före- mål som har sänts ut i yttre rymden. Syftet med konventionen är att underlätta identifiering av rymdföremål. Även rymdfördraget inne- håller i artikel 8 ett omnämnande av registrering av rymdföremål. Uttrycket ”utsändande stat” definieras i artikel 1a i registrerings- konventionen som stat som sänder ut ett rymdföremål eller med- verkar vid utsändandet av ett rymdföremål eller stat från vars område eller anordningar ett rymdföremål sänds ut. Uttrycket ”registerförande stat” definieras i artikel 1c som utsändande stat i vars register rymd- föremål inskrives i enlighet med artikel 2. I artikel 2.1 föreskrivs att när ett rymdföremål sänds ut i krets- lopp runt jorden eller därbortom, ska utsändande stat registrera rymd- föremålet genom att skriva in det i ett lämpligt register som den ska lägga upp. Utsändande stat ska vidare underrätta generalsekreterare att registret har lagts upp. Det kan endast finnas en registerförande stat. Om det förekommer två eller flera utsänd- ande stater för ett rymdföremål, ska de enligt artikel 2.2 gemensamt avgöra vilken av dem som ska registrera föremålet, varvid de ska be- akta principerna för staternas uppträdande vid utforskandet och ut- nyttjandet av yttre rymden i artikel 8 i rymdfördraget. Enligt denna bestämmelse har registerstaten domsrätt och kontroll över föremålet inklusive ombordvarande personal, även då dessa befinner sig i yttre rymden eller på en himlakropp. Enligt artikel 2.3 fastställer staterna själva innehållet i det nationella registret över rymdföremål och reglerna för hur detta ska föras. Enligt artikel 3 ska FN:s generalsekreterare föra en förteckning i vilken de uppgifter som de registerförande staterna lämnat ska föras in. Det ska råda fri och öppen tillgång till alla uppgifter i förteck- ningen. I artikel 4 regleras vilka uppgifter om rymdföremålen som de registerförande staterna ska förse FN:s generalsekreterare med. En sådan anmälan ska enligt artikeln göras . Av artikel 4.3 i registreringskonventionen framgår att en registerförande stat ska underrätta FN:s generalsekreterare om ett rymdföremål som den sänt in uppgifter om, är kvar i kretslopp runt jorden. Av artikel 7 framgår att de materiella bestämmelserna i registrerings- konventionen även är tillämpliga på en internationell mellanstatlig organisation som bedriver rymdverksamhet om organisationen har antagit de rättigheter och skyldigheter som följer av konventionen och om majoriteten av organisationens medlemsstater har anslutit sig till konventionen och rymdfördraget. Enligt 4 § rymdförordningen ska Rymdstyrelsen föra register över de rymdföremål för vilka är att anse som utsändande stat enligt registreringskonventionen. Om en annan stat också kan anses som utsändande stat enligt registreringskonventionen ska rymdföre- målet registreras i endast om de berörda staterna har kommit överens om detta. Av registret ska följande framgå 1.beteckning eller registernummer på rymdföremålet, 2.dag och område eller plats för utsändande, 3.grundläggande parametrar för kretsbanan, inbegripet b)banplanets lutning c)apogeum1 och d)perigeum2, 4.rymdföremålets allmänna användning. Rymdstyrelsen ska genom lämna uppgifter från registret till FN:s generalsekreterare. I 6 § i den finska rymdlagen regleras registrering av rymdföremål och i bestämmelsen föreskrivs att arbets- och näringsministeriet ska föra ett offentligt register över rymdföremål samt att verksamhetsutövaren ska anmäla till ministeriet uppgifter om rymdföremål som sänts ut i omloppsbana runt jorden eller någon annanstans i rymden; utsänd- ande stat eller stater, verksamhetsutövarens namn, beteckning eller registernummer på rymdföremålet, rymdföremålets allmänna syfte, tidpunkt och plats för utsändande samt uppsändningsanläggning, samt parametrarna för rymdföremålets rörelsebana som omfattar om- loppstid, banplanets lutning, apogeum och perigeum. Närmare bestäm- melser om registret och de uppgifter som ska föras in i detta får utfärdas genom förordning. Enligt 4 § ska verksamhetsutövaren an- mäla de ovannämnda uppgifterna till ministeriet inom en månad från uppsändningen. Regler om registrering finns i 10 § första stycket i den danska rymd- lagen där det föreskrivs att utbildnings- och forskningsministern ska upprätta och föra ett offentligt register över rymdföremål och att 1Med apogeum avses det längsta avståndet mellan föremålet och jorden. 2Med perigeum avses det kortaste avståndet mellan föremålet och jorden. registret ska innehålla uppgifter om rymdföremål som sänds ut i kretslopp runt jorden eller längre ut i rymden och för vilka är utsändande stat. I bestämmelsens andra stycke regleras förhållan- det om det är fler länder än som anses vara utsändande stat enligt registreringskonventionen. I sådana situationer registrerar minis- tern rymdföremålet om det är bestämt i avtal mellan de berörda stat- erna. Enligt tredje stycket ska ministern vidareförmedla uppgifterna till FN:s generalsekreterare. I fjärde stycket finns en föreskriftsrätt för ministern vad gäller närmare regler om registret och vilka upp- gifter som operatören ska rapportera för registrering. Rymdföremål som är skyldig att registrera enligt artikel 2 i registreringskonventionen ska enligt 11 § i det norska lagförslaget registreras i ett nationellt register för rymdföremål. Informationen i registret ska vidareförmedlas till FN:s generalsekreterare. I 12 § regleras vilka uppgifter som registret ska innehålla; namn på utsändande stat eller stater, kännetecken på rymdföremålet till exempel registrerings- nummer, datum och plats för utsändning, grundläggande banpara- metrar som omloppstid, banplanets lutning, högsta punkt i banan och lägsta punkt i banan, samt information om rymdföremålets funk- tioner och användning. Operatören ska självmant lämna dessa upp- gifter till tillsynsmyndigheten. I 13 § finns en delegation till departe- mentet att föreskriva om närmare regler för registret. I artikel 10 i modellagen regleras registrering av rymdförmål. Där an- ges följande förslag till nationell reglering; 1.Ett nationellt register inrättas härmed för registrering av rymd- föremål. Den behöriga myndigheten (företrädesvis densamma som meddelar tillstånd) ska föra det . 2.Om inte annat följer av punkt 3 ska alla rymdföremål där XY är utsändande stat i enlighet med artikel 1 konvention om registrering av föremål som har sänts ut i yttre rymden registreras i det nationella registret. 3.Om det med avseende på ett rymdföremål finns två eller flera utsändande stater ska dessa i enlighet med artikel 2.2 i konven- tionen om registrering av föremål som har sänts ut i yttre rymden gemensamt avgöra vilken stat som ska vara registerförande stat för det aktuella rymdföremålet. 4.Följande uppgifter ska upptas i det nationella registret. •Utsändande stats eller staters namn (namn på privat utsänd- ande entitet, fysisk eller juridisk person). •Registernummer på rymdföremålet. •Dag och område eller plats för utsändande. •Grundläggande parametrar för omloppsbanan, inbegripet om- loppstid, banplanets lutning, apogeum och perigeum. •Rymdföremålets allmänna användning. 5.Ytterligare uppgifter och uppgifter i enlighet med konventionen om registrering av föremål som har sänts ut i yttre rymden och/eller generalförsamlings resolution 62/101 om rekommendationer om förbättring av staters och internationella mellanstatliga organisationers förfaranden för registrering av rymd- föremål i enlighet med vad som anges i en tillämpningsbestäm- melse/-förordning ska också upptas i det nationella registret. 6.Uppgifterna i punkt 1 ska möjligt göras tillgängliga för generalsekreterare. 7.Ändringar av betydelse vad gäller de uppgifter som omnämns i punkt 1 ska registreras i det nationella registret. Förenta nation- ernas generalsekreterare ska informeras om dessa. 8.3Utformning av ett registreringsförfarande Rymdstyrelsen har enligt rymdförordningen i uppdrag att föra register över rymdföremål för vilka är att anse som utsändande stat enligt registreringskonventionen, se avsnitt 8.2.1. Det är denna kon- vention som reglerar registrering av föremål som har sänts ut i yttre rymden. Konventionen tillkom för att underlätta identifiering av rymdföremål och bidra till tillämpningen och utveck- lingen av den internationella rätt som gäller för utforskandet och ut- nyttjandet av yttre rymden. Efter att ett svenskt rymdföremål har sänts ut i rymden registrerar Rymdstyrelsen föremålet i det nationella registret över rymdföremål (into Outer Space) och lämnar därefter uppgifterna till svenska ambassaden i som förmedlar uppgifterna till UNOOSA för registrering i FN:s register över rymd- föremål (Promemorian Rymdstyrelsens handläggning av tillstånds- ärenden – processbeskrivning, , dnr 2021–00017, s. 3). Rymdstyrelsen har till utredningen uppgett att det har etablerats en praxis som innebär att den stat vars subjekt äger satelliten gör anmälan till FN. Vårt förslag: Det ska regleras i lagen att register ska föras över rymdföremål. Av rymdförordningen ska det framgå att Rymd- styrelsen för registret. Skälen för förslaget: är kravet enligt 4 § första stycket rymd- förordningen att register ska föras över rymdföremål för vilka är att anse som utsändande stat enligt registreringskonven- tionen. Det innebär att all tillståndspliktig verksamhet registreras . I avsnitt 6.5 föreslår vi att den nya lagen även ska omfatta sondraketer och att lagen ska gälla för rymdföremål som sänds ut till en höjd som överstiger över havsytans nivå. Kravet enligt registreringskonventionen är, som framgår av avsnitt 8.2.1, att rymdföremål som sänds ut i kretslopp runt jorden eller därbortom registreras. Som angetts i avsnitt 6.5.3 befinner sig de låga omlopps- banorna , men de flesta satelliterna i låg bana finns i intervallet 550–. Samtliga rymdföremål som föreslås ingå i tillståndspliktig verksamhet kommer därmed inte att omfattas av kravet på registrering enligt registreringskonven- tionen. Vi anser emellertid att det kan vara av värde att det svenska registret omfattar samtliga tillståndspliktiga verksamheter med rymd- föremål och inte enbart de rymdföremål som registreras i det inter- nationella registret. Ett komplett register som innehåller all tillstånds- pliktig verksamhet underlättar planering och uppföljning av tillstånds- och tillsynsverksamheten. Även granskning riktad mot sådan verk- samhet kan stödjas av ett sammanhållet register. Eftersom staterna själva enligt registreringskonventionen har möjlighet att fastställa innehållet i det nationella registret, anser vi att det svenska nationella registret bör innehålla uppgifter om samt- liga rymdföremål enligt den nya lagen. En bestämmelse om att det ska finnas ett nationellt register över rymdföremål bör tas in i lagen. En sådan ordning innebär att det svenska registret kan komma att inne- hålla fler rymdföremål än vad som enligt registreringskonventionen ska rapporteras till FN. Enligt modellagen bör företrädesvis samma myndighet som med- delar tillstånd föra det nationella registret för registrering av rymd- föremål. Vi har i avsnitt 7.3.4 föreslagit att Rymdstyrelsen ska pröva tillstånd för bedrivande av rymdverksamhet. Det är också Rymd- styrelsen som förvaltar det nationella registret över rymdföre- mål. Rymdstyrelsen bör därför fortsatt ha i uppdrag att föra registret över rymdföremål. Detta bör regleras i förordning. Vårt förslag: Det ska regleras i förordning att Rymdstyrelsen ska anmäla till uppgifter från registret angående de rymdföremål för vilka är utsändande stat enligt regi- streringskonventionen. ska underrättas om ett anmält rymdföremål är kvar i registret. Om förutom , en annan stat också är utsändande stat enligt registreringskonventionen, ska göra anmälan till , om inte annat har avtalats med den andra staten. Underrättelserna ska göras utan onödigt dröjsmål till generalsekreterare genom . Skälen för förslaget: FN:s register över rymdföremål som har sänts ut i rymden är av stor betydelse för att alla stater ska ha vetskap om vilka rymdföremål som finns i rymden och vem som är utsändande stat för dessa föremål. Registret är av särskild betydelse för ansvars- frågorna vid skada, vilket vi återkommer till i kapitel 10. Som angetts i avsnitt 8.2.1 föreskrivs det i registreringskonven- tionen att en registerförande stat ska förse FN:s generalsekreterare med uppgifter från det nationella registret om de rymdföremål som har sänts ut i kretslopp runt jorden eller därbort- om. De anmälda uppgifterna förs in i en förteckning som är offent- lig. Förordningen bör därför innehålla en bestämmelse om att Rymd- styrelsen till FN:s generalsekreterare ska anmäla uppgifter från registret om de rymdföremål för vilka är att anse som utsändande stat enligt registreringskonventionen. Eftersom endast de rymdföremål som har sänts ut i omloppsbana runt jorden eller bortanför denna ska anmälas till FN, kan det innebära att inte alla uppgifter i det svenska registret kommer att anmälas. sker rapporteringen genom att uppgifterna förmedlas av , vilket fortsatt bör ske. Det är väsentligt att registret innehåller korrekt information och att de utsändande staterna inte dröjer med rapporteringen till FN. Anmälan bör därför göras utan onödigt dröjsmål. Om ett rymdföremål, som en registerförande stat sänt in upp- gifter om, är kvar i omloppsbana runt jorden ska FN:s generalsekreterare, , underrättas om detta enligt registreringskonventionen. Det bör därför även regleras i förord- ningen att Rymdstyrelsen, utan onödigt dröjsmål, genom Utrikes- departementet ska underrätta FN:s generalsekreterare om ett anmält rymdföremål är kvar i registret. Om det finns två eller flera utsändande stater för ett rymdföre- mål, ska de enligt registreringskonventionen gemensamt avgöra vilken av dem som ska registrera föremålet i sitt nationella register och därmed är registerförande stat. Principerna för staternas uppträd- ande vid utforskandet och utnyttjandet av yttre rymden i artikel 8 i rymdfördraget ska härvid beaktas. Enligt denna bestämmelse har den stat i vars register ett rymdföremål förs domsrätt och kontroll över föremålet inklusive ombordvarande personal, även då dessa befinner sig i yttre rymden eller på en himlakropp. I 4 § andra stycket rymd- förordningen föreskrivs att om en annan stat också kan anses som utsändande stat enligt registreringskonventionen ska ett rymdföre- mål registreras i endast om de berörda staterna har kommit överens om detta. Av förarbetena till den finska bestämmelsen om registrering av rymdföremål framgår att de flesta som tillhandahåller utsändningstjänster förutsätter att kundens satellit registreras i det nationella registret i kundens hemstat, inte i hemstaten för den som tillhandahåller utsändningstjänsten (RP 157/2017 rd, s. 43). Rymd- styrelsen har till utredningen bekräftat denna praxis, se avsnitt 8.3.1. Nuvarande svensk reglering medför att om fler stater än betraktas som utsändande stat för ett rymdföremål, så ska Rymd- styrelsen registrera föremålet i det svenska registret endast om detta har överenskommits mellan och de andra staterna. Det svenska registret upptar samtliga svenska satelliter som har sänds ut från utlandet med utländska utsändningsleverantörer och i dessa fall är inte den enda utsändande staten enligt registreringskon- ventionen. Som vi anfört i avsnitt 8.3.2 anser vi att det svenska natio- nella registret bör innehålla uppgifter om samtliga verksamheter som är tillståndspliktiga i .