sou · H9B346 · 2021-06-17 00:00:00 — Delgivningssättet kan användas för personer som eftersöks för delgivning av bl.a. de all- männa domstolarna i brottmålsprocessen. Bestämmelserna om att efterlysa personer kompletteras för att möjliggöra ett system där eftersökta personer för delgivning blir efterlysta och kan delges när de anträffas av polisen. Beskrivning av förenklad delgivning Förenklad delgivning sker genom att handlingen som ska delges skickas till delgivningsmottagaren och att det närmast följande arbets- dag skickas ett kontrollmeddelande om att handlingen har skickats. Förenklad delgivning har skett när har förflutit från det att handlingen skickades, om kontrollmeddelandet har skickats på föreskrivet sätt och det inte med hänsyn till omständigheterna fram- står som osannolikt att handlingen kommit fram . Vid förenklad delgivning ska handlingen och kontrollmeddelandet skickas till delgivningsmottagarens senast kända adress. Bestämmelsen är teknikneutral vilket innebär att det är möjligt att skicka handlingen och kontrollmeddelandet på elektronisk väg. Förenklad delgivning får användas av en av en myndighet vid delgivning med den som är part eller har liknande ställning i ett mål eller ärende, om denne har fått information av myndigheten om att delgivningssättet kan komma att användas i målet eller ärendet. Förenklad delgivning får normalt inte användas vid delgivning av en handling som inleder ett förfarande. I brottmål finns dock ett undantag till denna bestämmelse som innebär att en tingsrätt i vissa fall kan delge den tilltalade med förenklad delgivning om denne tidigare fått information om att delgivningssättet kan komma att användas. Förenklad delgivning i brottmålsprocessen m.m. Vid talan om undanröjande av villkorlig dom Förenklad delgivning kan användas vid talan om undanröjande av skyddstillsyn. Det föreslås att möjligheten att använda förenklad delgivning utökas till att också omfatta talan om undanröjande av villkorlig dom. Behovet aktualiseras främst när en villkorlig dom med samhällstjänst ska undanröjas. Tidsfrist till när handläggningen av åtalet inleds Tidsfristen för att använda förenklad delgivning i brottmål förlängs till . begränsas möjligheten till för- enklad delgivning i brottmål till att det endast får används när hand- läggningen av åtalet inleds. För att tingsrätten ska kunna använda för- enklad delgivning under den fortsatta handläggningen krävs att den tilltalade på nytt delges information om förenklad delgivning. Tings- rätten ska kunna använda förenklad delgivning under efter åtals väckande utan att delge ny information om för- enklad delgivning. Möjlighet att använda ljud- och bildöverföring (videolänk) Förenklad delgivning i brottmål får endast användas om den tilltalade delgetts information om att delgivningssättet kan användas i tingsrätten om det skett vid ett personligt sammanträffande. Det föreslås att information om förenklad delgivning i brottmål ska kunna delges genom en ljud- och bildöverföring (videolänk). Utökad krets av befattningshavare Kretsen av befattningshavare som får delge information om förenklad delgivning i brottmål utökas till den som är anställd vid en brotts- bekämpande myndighet och som myndigheten har utsett. Det inne- bär att regleringen görs generell för att samtliga brottsbekämpande myndigheter ska kunna delge information om förenklad delgivning i brottmål. Det betyder att det blir möjligt för anställda vid verket i dess brottsbekämpande verksamhet att delge en sådan infor- mation. Det blir också möjligt för befattningshavare hos myndigheter som får nya brottsbekämpande uppgifter att delge infor- mation om förenklad delgivning i brottmål. Modern anpassning av bestämmelserna av förenklad delgivning Inget kontrollmeddelande vid elektronisk kommunikation Det föreslås att kontrollmeddelande inte behöver skickas vid förenk- lad delgivning om handlingen skickas elektroniskt eftersom det inte fyller någon funktion. Kontrollmeddelandet är endast meningsfullt vid post eftersom förfarandet utgår från att det är låg sannolikhet att två postförsändelser försvinner i postgången. Vid elektronisk kom- munikation är det i stället andra felkällor som gör att handlingen inte kommer fram. Anpassning till Mina meddelanden Det föreslås att bestämmelserna om förenklad delgivning anpassas för att kunna fungera med tjänsten Mina meddelanden. Tjänsten är en infrastruktur för digital post som innebär att mottagaren har en digital brevlåda, t.ex. Min myndighetspost eller Kivra. Fler än fyra och en halv miljoner personer har en digital brevlåda dit de kan få post från det offentliga digitalt, i stället för på papper. De nya bestämmelserna som föreslås innebär att en handling kan skickas till Mina meddelanden om delgivningsmottagaren är ansluten till tjäns- ten och inte aktivt motsatt sig att ta emot handlingen på det sättet. Det krävs fortfarande att delgivningsmottagaren i förväg fått infor- mation om att förenklad delgivning kan komma att användas. Det krävs dock inte att delgivningsmottagaren i förväg anvisat eller god- tagit att ta emot handlingen på det sättet eftersom en anslutning till tjänsten i sig utgör ett sådant medgivande. Det har övervägts om handlingen och kontrollmeddelandet ska kunna skicka på två olika sätt, t.ex. både per post och elektroniskt. En sådan reform bedöms dock göra förfarandet mer komplicerat utan att det ökar tillförlitligheten av att handlingen kommer fram. Det föreslås därför inte någon sådan lösning. Däremot kan det vara lämpligt att använda påminnelser av olika slag för att se till delgivnings- mottagaren t.ex. inställer sig i domstol. Ett sådant tillvägagångssätt ligger dock utanför själva delgivningsförfarandet men innebär i prak- tiken att delgivningsmottagaren får bättre förutsättningar att ta del av handlingar eller inställa sig i domstol. Det har också övervägts om delgivningstiden ska för- kortas vid elektronisk kommunikation. Det finns dock med tanke på den ännu begränsade användningen av elektronisk kommunikation i samband med delgivning nackdelar med en sådan reform. Delgivnings- fristen per post bör inte förkortas med hänsyn till hur postgången utvecklas. Samma regler bör gälla för post och elektronisk kommu- nikation. Det föreslås därför ingen ändring av delgivningstiden. Strafföreläggande innebär att åklagare utfärdar ett föreläggande med böter och/eller villkorlig dom som den misstänkte kan godta. Om den misstänkte godtar strafföreläggandet behövs ingen brottmåls- rättegång. Det är också möjligt att ålägga den misstänkte att t.ex. betala skadestånd eller att förverka ett brottsverktyg i strafföreläggan- det. Strafföreläggandet är ett viktigt verktyg vid lagföring av mängd- brott eftersom det sparar stora resurser för både åklagare och dom- stol. Det är angeläget att öka förutsättningarna för användandet av strafförelägganden. I försöksverksamheten har strafföreläggande varit en viktig del. Med ett fullmaktsförfarande har den misstänkte kunnat lämna en fullmakt till polisen i samband med brottet och på så sätt kunnat få sitt bötesstraff snabbt. Förenklade bestämmelser om strafförelägganden Bestämmelserna om strafföreläggande föreslås bli förenklade för att göra handläggningen enklare och för att möjliggöra fler strafföreläg- ganden. Det föreslås att förbudet mot att utfärda strafföreläggande om i föreläggandet inte tas upp alla brott av den misstänkte vilka enligt åklagarens vetskap föreligger till bedömning tas bort. Det innebär att strafföreläggande ska kunna användas mot personer som är brotts- aktiva eller misstänks för fler brott. Det föreslås också att det ska bli lättare att använda strafföreläg- gande för att ålägga den misstänkte en villkorlig dom. Kravet på att den misstänkte ska behöva träffa åklagaren personligen tas bort. krävs att åklagaren bedömer att det är uppenbart att rätten skulle döma till en villkorlig dom för att ett strafföreläggande med villkor- lig dom ska kunna utfärdas. Det föreslås att kravet i stället utformas så att det ska vara sannolikt att rätten skulle döma till en sådan på- följd. Strafföreläggande med villkorlig dom ska därför kunna utfär- das i något fler fall än vad som är möjligt . I försöksverksamheten har ett särskilt fullmaktsförfarande för strafföreläggande använts. Förfarandet innebär att den misstänkte i samband med ett brott i ett tidigt skede av utredningen, ofta direkt på brottsplatsen, lämnat en fullmakt till polisen att godkänna ett strafföreläggande. Åklagaren har sedan kunnat utfärda strafföreläg- gande för brottet utan att den misstänkte behöver medverka. För- farandet har använts för t.ex. ringa stöld, rattfylleri, köp av sexuell tjänst, brott mot knivlagen och olovlig körning. har allt fler brottstyper tillkommit i försöksverksamheten. Fördelarna med förfarandet är flera. En fördel är att den miss- tänkte inte längre behöver medverka i processen efter att han eller hon har lämnat en fullmakt till polisen. Det har därför inte funnits behov av att vidta delgivningsåtgärder mot den misstänkte. En annan fördel är att utredningen kan bedrivas på ett mer rationellt sätt och avslutas snabbare. Fullmaktsförfarandet har använts för cirka 10– av ärendena i försöksverksamheten. Det förväntas dock att andelen ska kunna bli ännu större. Det föreslås att fullmaktsförfarandet för strafföreläggande görs om och förenklas. Den nya ordningen innebär att den misstänkte, i stället för en fullmakt, lämnar ett förhandsgodkännande. Det finns då inte något behov av att utse något ombud och förfarandet blir lättare att förstå för den misstänkte. Villkorat åtalsbeslut och strafföreläggande utfärdar åklagaren strafföreläggande och väcker åtal mot den misstänkte först när tiden för att godkänna strafföreläggandet har gått ut. Det innebär att åklagaren behöver ta ställ- ning till ansvarsfrågan, både vid utfärdandet av strafföreläggandet och sedan vid åtalsbeslutet. Det föreslås att det ska bli möjligt för åklagaren att utfärda straff- föreläggande och fatta beslut om ett villkorat åtalsbeslut. Åtalsbeslutet är villkorat av att den misstänkte inte godkänner straff- föreläggandet. Stämningsansökan ges in till domstolen först när tiden för att godkänna strafföreläggandet har gått ut om den misstänkte inte godkänner det. Den misstänkte får del av strafföreläggandet och åklagarens stämningsansökan . Det blir därför tydligare för den misstänkte vilka alternativ som finns. Eftersom stämningsansökan innehåller en redogörelse för vilken bevisning som åklagaren åbe- ropar blir det lättare för den misstänkte att till ställning till frågan om strafföreläggande. Figur 2 En ny ordning med möjlighet att utfärda strafföreläggande och fatta ett villkorat åtalsbeslut Den misstänkte får strafföreläggande och en kopia på stämningsansökan alternativt allt i en och samma handling. Åtalsbeslutet är villkorat och verkställs först om strafföreläggandet inte godkänns och stämningsansökan ges in till rätten. Strafföreläggandet kan inte godkännas när fristen gått ut och stämningsansökan har lämnats in. Stämningsansökan ges in till tingsrätten. Snabbare och enklare strafförelägganden Handläggningen av strafförelägganden ska göras snabbare. kan förfarandet dra ut . Det föreslås att den tids- frist som den misstänkte har att godkänna strafföreläggandet inte får sättas längre än nödvändigt. En påminnelse ska endast skickas till den misstänkte för att påminna om att godkännandetiden är på väg att gå ut. Ett godkännande av strafföreläggande eller förhands-godkännande ska kunna skrivas under med den enklare formen av elektronisk under- skrift om det sker i närvaro av t.ex. en åklagare eller polis. Det inne- bär att samma tekniklösning som används för digital ordnings- bot också ska kunna användas för strafförelägganden. Det föreslås också att digitala tjänster för att godkänna och betala strafföreläg- gande ska utredas i åklagarväsendet. Åklagarens handläggning av strafförelägganden I försöksverksamheten har de som misstänks för brott kunnat lag- föras i domstol mycket snabbt. Med delgivningssättet tillgänglighets- delgivning har det varit möjligt för domstolen att delge den tilltalade åtalet i princip direkt. Delgivningssättet medför också begränsade möjligheter för den tilltalade att undanhålla sig delgivning och på så sätt fördröja eller förhindra en domstolsprövning. Det är därför vik- tigt att rättsväsendets förmåga att lagföra personer inte hindras. Om det finns förutsättningar för det, bör åklagaren även fortsätt- ningsvis utfärda strafföreläggande för den misstänkte i stället för att väcka åtal. Det föreslås dock ett undantag från denna bestämmelse om det riskerar att hindra domstolens möjligheter att senare delge den tilltalade med tillgänglighetsdelgivning eller förenklad delgiv- ning i brottmål. Längre betalningstid för strafföreläggande och ordningsbot Det föreslås att den som godkänner ett strafföreläggande eller ett föreläggande av ordningsbot ska få att frivilligt betala sina böter eller andra betalningsförpliktelser till det allmänna. På så sätt ökar incitamentet att godta ett föreläggande vid erkännande i stället för att begära domstolsprövning endast för få på sig att En längre betalningstid förväntas leda till en ökning av betal- ningsförmågan och betalningsviljan. Den som godkänner ett strafföreläggande eller ett föreläggande av ordningsbot ska få på sig att betala frivilligt. Om den misstänkte har betalat minst halva beloppet inom ska betal- ningsfristen förlängas ytterligare . Den misstänkte ska därför som längst kunna få på sig att betala frivilligt. är det inte möjligt att sekretessbelägga uppgifter i ett ärende om strafföreläggande. Det innebär att åtal måste väckas endast för att t.ex. kunna skydda identiteten hos en målsägande eller för att för- hindra ett utlämnande av uppgifter som i andra sammanhang skyddas av sekretess, t.ex. uppgifter om barnpornografibrott. Det föreslås att det införs en möjlighet att skydda uppgifter med sekretess i ett ärende om strafföreläggande på samma sätt som om saken hade hanterats i domstol. Uppdelad handläggning och deldom i domstol Som huvudregel ska flera åtal mot en och samma tilltalad i domstol hanteras gemensamt. Det kan av praktiska skäl ibland finnas behov av att dela upp handläggningen, bl.a. i ett snabbförfarande i brottmål. I försöksverksamheten har en målsättning varit att den misstänkte ska lagföras inom 2–från brottet. En bestämmelse om gemen- sam handläggning kan därför medföra att lagföringen fördröjs för dem som är särskilt brottsaktiva. När handläggningen ska delas upp ska domstolen göra en bedömning om det är till fördel för handläggningen. Domstolen ska också göra en prövning om det finns särskilda skäl mot en sådan upp- delning. Ett särskilt skäl mot en uppdelad handläggning eller deldom är om den tilltalade skulle drabbas av en påtaglig nackdel i påföljds- hänseende. Det föreslås en ny ordning som innebär att domstolen endast ska göra en bedömning om det finns en fördel för handläggningen att den delas upp. Det innebär att domstolens bedömning i första hand ska ta sikte på de praktiska aspekterna som en uppdelad handlägg- ning leder till. Intresset av en snabb lagföring ska också beaktas vid denna bedömning. Snabbförfarande för unga lagöverträdare Parallellt med försöksverksamheten för vuxna lagöverträdare har det bedrivits en försöksverksamhet med snabbare lagföring för unga lagöverträdare, dvs. Försöksverksamheten in- leddes i norra . Arbetsmetoden i försöksverksamheten för unga har vissa likheter med vuxenförfarandet men är anpassat till lagföringsprocessen för unga. I förfarandet för unga lagöverträdare har varken tillgänglig- hetsdelgivning eller strafföreläggandefullmakter använts. I stället har fokus legat på polisens samverkan med och att snabbt inleda brottsutredningen och hålla förhör med den unge. Underlaget i försöksverksamheten har varit begränsad. Verk- samheten har än så länge endast bedrivits i ett begränsat geografiskt område. Förfarandet har utvärderats av och har också granskats av Justitiekanslern. Försöksverksamheten bör förlängas och utvidgas för att senare kunna införas permanent. Förfarandet bygger på att polisen i ett tidigt skede ska hålla förhör med den unge och underrätta denne om att han eller hon är miss- tänkt för brott. När en ung misstänkt underrättas om misstanke om brott ska förundersökningen enligt bestämmelser i lag som huvud- regel slutföras . I förfarandet ska den unge höras och delges misstanke inom från brottet eller ingripandet. Förundersökningsledaren har en nyckelroll i verksamheten efter- som kontakten mellan den yttre polispersonalen och förundersök- ningsledaren förbättra kvaliteten i utredningen och ger möjlighet till återkoppling på utredningsarbetet. Tingsrätten ska framöver i försöksverksamheten prioritera samt- liga brottmål i snabbförfarandet. Den samverkan som bedrivs av den lokala polisverksamheten och ska fortsätta och även utvecklas. Samverkan ska tydligare inkludera åklagare och domstol. Förlängning till 2024 och utvidgning till hela polisregion I syfte att få ett bredare beslutsunderlag och genomföra förbättringar föreslås att försöksverksamheten ska fortsätta fram till utgången av 2024. Det föreslås att försöksverksamheten ska utvidgas till hela polisregion som omfattar och . Fler brottstyper och grova brott mot person Det finns behov av att utveckla snabbförfarandet utifrån den erfar- enhet som uppnåtts i försöksverksamheten. Det föreslås att den av- gränsning av de brottstyper som handläggs i snabbförfarandet breddas. ingår samtliga ingripandebrott som polisen utreder utan med- verkan från åklagare, t.ex. trafikbrott, narkotikabrott, tillgreppsbrott och vissa våldsbrott. I förfarandet har dock i stort sett endast mer lindriga brott handlagts. Det finns därför behov av att i praktiken också handlägga mer allvarlig brottslighet i förfarandet. Det föreslås därutöver att brott mot person, oberoende av om brottet ska utredas under medverkan från åklagare, t.ex. allvarliga vålds- och tillgreppsbrott som rån, ska ingå i förfarandet. Det ska också vara möjligt att utreda dessa brott i förfarandet även om polisen inte direkt anträffar gärningspersonen på brottsplatsen under förutsätt- ning att gärningspersonen är utpekad av t.ex. brottsoffret eller ett vittne eller om det finns förutsättningar att snabbt identifiera den misstänkte på annat sätt. Skyndsam delgivning av misstanke för den som är I försöksverksamheten har en del av arbetssättet varit att skyndsamt delge misstanke om brott och hålla förhör med den unge. Det finns redan bestämmelser om att en förundersökning mot någon under ska bedrivas skyndsamt. Det finns dock inte någon reglering om hur skyndsamt förhör ska hållas eller när den unge ska delges misstanke om brott. När misstanke om brott har delgetts ska för- undersökningen som huvudregel enligt lag slutföras . Det föreslås att delgivning av misstanke om brott mot den som är och som gäller brott på vilket fängelse kan följa ska ske efter det att misstanken har uppkommit och det kan ske utan men för utredningen. Regleringen föreslås redan nu bli permanent och träda i kraft . Brottsbekämpande myndigheters och domstolsväsendets tillgång till inkomstuppgifter från beskattningsdatabas Det föreslås att flera brottsbekämpande myndigheter och allmän dom- stol ska få tillgång till inkomstuppgifter från beskatt- ningsdatabas. Uppgifterna ska bl.a. kunna användas som ett underlag för beräkning av dagsböter och andra påföljder. har rättsväsen- det små möjligheter att kontrollera eller på egen hand själv ta fram uppgifter om den misstänktes eller den tilltalades ekonomiska för- hållanden. Tillgången till beskattningsdatabasen förväntas leda till att fler korrekta bötesstraff. De allmänna domstolarna, och föreslås också få tillgång till uppgifter i beskattnings- databasen för att i vissa fall kunna beräkna eller kontrollera åter- betalningsskyldighet, avgift eller ersättning, t.ex. rättshjälpsavgift och återbetalningsskyldighet i brottmål för offentlig försvarare. Enklare och rättvisare system för att återbetala kostnader till staten för provtagning och analys av blod, urin och saliv Den som döms för ett brott av en domstol eller lagförs i ett strafföre- läggande ska som huvudregel ersätta staten för kostnader i brotts- utredningen för provtagning och analys av blod, urin och saliv. Syste- met är konstruerat på ett sätt som innebär att kostnaden måste beräknas och bestämmas i varje enskilt fall. Det innebär att det är svårt att förutse och i förväg beräkna kostnaden. faktorer som inte kan påverkas av den enskilde eller som saknar en koppling till brottet eller dess allvar. Det föreslås en ordning som innebär att det ska bli möjligt att i författning bestämma avgifter för provtagnings- och analyskostnader som baserar sig på schabloner. Det förväntas underlätta handlägg- ningen för rättsväsendets aktörer, inte minst i samband med för- handsgodkännande av strafförelägganden. Det blir också rättvisare för dem som lagförs för brott. 1.1Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 30 kap. 4 §, 31 kap. 1 §, 33 kap. 6 och 6 a §§, 45 kap. 3 § och 48 kap. 2–5, 7–10 och 12 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas fyra nya paragrafer, 1 kap. 7 §, 33 kap. 6 b § och 48 kap. 2 a och 10 a §§ av följande lydelse. Varje tingsrätt ska tillämpa ett snabbförfarande för att skyndsamt avgöra vissa brottmål. I förfaran- det ska ingå de brott som har hand- lagts i ett särskilt snabbförfarande under utredningen av brottet, om det inte är olämpligt. Tingsrätten ska regelbundet samverka med berörda myndigheter i frågor om snabbförfarandet. Om flera åtal handläggs i en Om flera åtal handläggs i en rättegång får dom meddelas i fråga rättegång får dom meddelas i fråga om något av dem trots att hand- om något av dem trots att hand- läggningen av de övriga åtalen inte läggningen av de övriga åtalen inte 1Tidigare paragraf 1 kap. 7 § upphävd genom 1990:443. 2Senaste lydelse 2014:320. avslutats (deldom). Om åtalen avser samma tilltalad får deldom meddelas endast om det är till fördel för målets handläggning och det inte finns särskilda skäl mot det. avslutats (deldom). Om åtalen avser samma tilltalad får deldom meddelas endast om det är till fördel för målets handläggning. Om den tilltalade döms för Om den tilltalade döms för brottet i ett mål där åklagaren för brottet i ett mål där åklagaren för talan, ska den tilltalade ersätta talan, ska den tilltalade ersätta staten för det som betalats av staten för det som betalats av allmänna medel i ersättning till allmänna medel i ersättning till Den tilltalade ska också Den tilltalade ska också ersätta staten för kostnaden att ersätta staten för kostnaden att hämta honom eller henne till hämta honom eller henne till rätten och för kostnaden för prov- rätten och för kostnaden för prov- tagning och analys av blod, urin tagning och analys av blod, urin och saliv som avser honom eller och saliv som avser honom eller henne och som har gjorts för henne och som har gjorts för utredning om brottet. utredning om brottet. för provtagning och analys får bestämmas enligt en särskild taxa som baserar sig på en schablon. meddela föreskrifter om taxan. Ersättningsskyldigheten omfattar dock inte kostnader som inte skäligen varit motiverade för utredningen, eller kostnader som vål- lats genom vårdslöshet eller försummelse av någon annan än den tilltalade, hans eller hennes ombud eller försvarare som utsetts av honom eller henne. Ersättningsskyldigheten omfattar inte heller det som betalats i ersättning till en försvarare för utlägg för tolkning av överläggning med den tilltalade. Den tilltalade är inte i något annat fall än som avses i 4 § första stycket skyldig att betala mera av kostnaden för försvararen än vad han eller hon skulle ha fått betala i rättshjälpsavgift vid rättshjälp 3Senaste lydelse 2018:533. enligt rättshjälpslagen (1996:1619). Det som sägs i den lagen om kostnad för rättshjälpsbiträde gäller i stället kostnad för offentlig för- svarare.