sou · H9B359 · 2021-06-30 00:00:00 — Dessutom har information om att vård- garantin inte gäller för vaccinationer, intyg och hälsoundersökningar, besök på mödravårdscentral (MVC) och barnavårdscentral (BVC). I anslutning till information om vårdgarantin på webbplatsen ges du som besöker webbplatsen också information om var det går att hitta information om väntetider samt uppföljning av vårdgaran- tin. Under rubriken i vården hänvisas du till SKR:s webb- plats om väntetider i vården. Det finns en nationell webbplats för uppföljning av vårdgarantin och vän- tetider. På webbplatsen kan du se väntetider inom alla regioner i . Effektivt resursutnyttjande och kortare väntetider genom information … Under fliken om remisser informeras om att patienten kan behöva få vård på en annan mottagning än den som patienten först hade kontakt med. Då kan det behövas en remiss. Det är ett besked från mottagningen om att patienten behöver en mer specialiserad under- sökning eller vård. Information finns också om att patienten i vissa situationer själv kan skriva en egenanmälan eller egen vårdbegäran. Därefter följer utförligare information om remiss, remiss till annan region, att det finns olika remissregler i olika delar av landet med mera. De remissregler som uppges visas i tabell 6.1. Remissregler i regionerna enligt den information invånare har Alla regioner kräver remiss för medicinsk service, det redovisas inte Psykoterapi, neuropsykiatrisk utredning Barnmedicin för barn , neuropsykiatrisk utredning, Öppen specialiserad ögonsjukvård för personer och äldre Logoped, obstetriskt ultraljud, medicinsk fotvård, huddiatermi, planerad specialiserad rehabilitering, specialistmottagning för ME/CFS, specialiserad hudsjukvård, specialiserad kirurgi i öppenvård, specialiserad öron-, näsa-, halssjukvård, besök på öron-, näsa-, halssjukvård på akuten KS med undantag för omedelbar vård Psykoterapibehandling, neuropsykiatrisk utredning, kognitiv utredning Barn- och ungdomspsykiatri, hudmottagning, besök på Effektivt resursutnyttjande och kortare väntetider genom information …SOU 2021:59 Neuropsykiatrisk utredning, utredning av könsdysfori, remiss från elevhälsan eller specialistläkare för skolbarn som ska besöka logoped för Vid språkstörning och dyskalkyli krävs även Källa: , februari . Remissreglerna skiljer stort mellan regionerna, från de som inte har remissregler, utöver för medicinsk service som alla har, till den region som har flest med tio remisskrav. De som inte har remisskrav till specialiserad öppenvård tillämpar dock egenremiss eller vårdbegäran. Där det inte finns särskilda remisskrav kan enskilda mottagningar ha krav om egenanmälan. På anges följande information om egen- anmälan: I många regioner går det att beställa tid direkt hos en specialiserad läkare utan att ha en remiss. En del mottagningar vill då att du skriver en så kallad egenanmälan. Det kallas också vårdbegäran. Vidare anges att vissa regioner har särskilda blanketter som ska fyllas i för en egenanmälan eller att det går att göra i inloggat läge på (1177 Vårdguidens e-tjänster). I Region finns ett tillägg på webbplatsen som ytterligare beskriver vad som bör ingå när man skriver en egenanmälan. Personen som tittar på din egenanmälan gör sedan en bedömning och du får en kallelse till mottagningen om hen tycker att du behöver det. En egenanmälan för vård i ett annan region kan du bara skriva om det inte finns krav på remiss vare sig där du vill få vård eller i din egen region. Effektivt resursutnyttjande och kortare väntetider genom information … Information om målsättning inom barn- och ungdomspsykiatrin (BUP) Det saknas allmän information på om målsättningen att få vård och utredning inom barn- och ungdoms- psykiatrin. Under information om vårdgarantin upplyser tre regio- ner dock om förväntad maximal väntetid för barn och ungdomar vid psykisk ohälsa, det är Region , Region och . Ungdomsmottagningen på nätet – UMO UMO är en ungdomsmottagning på nätet som fungerar som kom- plement till de traditionella ungdomsmottagningarna. Verksam- heten vänder sig till unga mellan . Där finns texter, fil- mer, bildspel och annat material med information om sex, hälsa och relationer. Där finns även en anonym frågetjänst där ungdomar får svar inom . Webbplatsen ger ingen information om vårdgaranti eller väntetider, men det finns information om vart man kan vända sig om man mår mycket dåligt. Den information som finns om psykisk ohälsa finns under fliken Att må dåligt. Där finns under huvudrubriken mår dåligt information om att må då- ligt, hur det kan kännas, att berätta för någon, tips samt sök hjälp om du mår mycket dåligt. Du ska söka hjälp om du mår dåligt länge eller om du mår mycket dåligt. Kontakta till exempel en ungdomsmottagning, en vårdcentral eller barn- och ungdomspsykiatrin (bup). Du kan få hjälp av skolsköterskan eller skolkuratorn om du går i skolan. Ring eller kontakta en psykiat- risk akutmottagning om du eller någon annan mår väldigt dåligt och vill ha hjälp så fort som möjligt. Ring telefonnummer 1177 för att få veta var du ska söka hjälp. Be någon du känner att hjälpa dig att kontakta vården om du behöver. Det finns också länkar till organisationer som kan ge stöd. Under fliken Att ta hjälp finns en länk med information om rättigheter och lagar. Information om tillgänglighet och vårdgarantin saknas. Effektivt resursutnyttjande och kortare väntetider genom information … Utredningen har undersökt vilken information som regioner lämnar på om vilka utförare som finns. När man går in på finns en meny Hitta vård överst på sidan. Där kan invånaren hitta adresser och kontaktuppgifter till mottagningar. Det är möjligt att söka på plats, vårdtyp, namn och utbud. I ett första steg får invånaren en lista över mottagningar med kontaktuppgifter och om mottag- ningen har e-tjänster. I ett andra steg finns information om öppet- tider, prisinformation, information om verksamheten och relaterade mottagningar med mera. Under fliken Om oss ges information om mottagningen. Det kan till exempel ges information om vilka kom- petenser som finns eller hur ett besök går till. Vilken information som ges om utförarna skiljer sig mellan utförare. I utredningens kontakter med regionerna om arbetet med regional handlingsplan framkommer att kunskapen om vårdgarantin och regionens hantering av vårdgarantin kan behöva öka i vården, bland annat mot bakgrund av personalomsättning. Även om regionen själv arbetar med det kan det behövas kunskapshöjande insatser, till exempel kortare webbutbildningar, även från andra aktörer. När vårdgarantin infördes genomfördes kommunikationsinsatser av då- varande landstingen och SKL. Utredningen har inte gjort någon heltäckande systematisk kart- läggning av vilken information riktad till vården som finns i regio- nerna. Vid en enkel sökning efter nationell information riktad till vården om vårdgarantin har utredningen noterat att övergripande information för vårdpersonal om vårdgarantin finns i vårdhand- boken8 samt på SKR:s webbplats om väntetider9. På den senare finns information om vårdgarantin. Ledig kapacitet visar om det finns möjlighet att ta emot patienter från andra vårdgivare samt en pre- liminär uppskattning av hur patienten får vänta. Upp- gifterna gäller för ett urval av åtgärder, och informationen ska inte 8www.vardhandboken.se/arbetssatt-och-ansvar/ansvar-och-regelverk/patientens-rattsliga- stallning/nationella-vardgarantin/. 9www.vantetider.se/veta-mer/vardgaranti/. Effektivt resursutnyttjande och kortare väntetider genom information … Ofta saknas flera regioners uppgifter och över 13 veckors väntan preciseras inte. 6.8Den norska modellen för vårdgaranti De nordiska länderna har delvis olika modeller och principer för vårdgarantier och patienters valmöjligheter i vården. Utredningen har valt att i detta delbetänkande särskilt studera den modell som tillämpas i , eftersom den avviker från övriga länder genom en reglerad tidsfrist för återkoppling till patienten och en mer flexibel garanti för när behandlingen ska inledas. Utredningen avser att till slutbetänkandet i utredningens uppdrag om att utreda en utökad vårdgaranti redovisa flera länders system. genomfördes en omfattande sjukvårdsreform i som bland annat innebar att staten övertog ägaransvaret för sjukhusen från den regionala nivån, fylkena. Reformen innebar också att statligt ägda och regionalt förlagda hälsoföretag inrättades, helse- foretak, med ansvaret att erbjuda specialiserad vård till sina respek- tive invånare.10 Vidare infördes en fastläkarreform för primärvården som innebar ett kommunalt huvudmannaskap men med privatpraktiserande läkare. Kommunerna ersätts av staten för ordnandet av denna del av hälso- och sjukvården, men medlen är inte öronmärkta och därmed kan kommunerna i princip fritt fastställa sin egen budget för hälso- och sjukvården.11 6.8.2Kommunerna tillhandahåller primärvård i Kommunerna tillhandahåller primärvård avtalsbaserat via allmänläkare som bedriver sin egen verksamhet, fastleger. Vanligtvis registrerar man sig hos en läkare och alla kan aktivt välja sin egen läkare. Strukturreformer i hälso- och sjukvårdssystem Erfarenheter från , , och . 11www.helsedirektoratet.no/tema/lover-og-forskrifter/, uttag . Effektivt resursutnyttjande och kortare väntetider genom information … I ska patienter erbjudas en första konsultation av sin fasta läkarkontakt . När det gäller tillgänglighet via telefon ska av alla samtal besvaras . Att få sitt behov av nödvändig hälsovård tillgodosett, är en individuell rättighet som den enskilde kan göra gällande mot kommunen. Kommunernas åligganden som sjukvårdshuvudmän sanktioneras bland annat genom lagen om patienters rättigheter, även kallad patien- trättighetslagen. Invånarna kan med stöd av denna lag få till stånd en prövning hos Helsetilsynet i fylket av husläkarens åtgärder; till exem- pel bristande uppföljning, medicinering eller diagnostiska åtgärder. Det kan också handla om problem med att få tid hos husläkaren, bristande telefontillgänglighet och service i allmänhet. Avgörande vid prövningen av klagomål är kommunhälsovårdslagens krav att patienten ska få nödvändig hälsovård i den kommun där han eller hon bor eller tillfälligt uppehåller sig. Det centrala ordet är nödvändig. Häri ligger en rätt till rimlig standard, det vill säga den miniminivå som är medicinskt försvarbar. kan inte rikta krav på fullgörelse mot den enskilde läkaren eller annan vårdpersonal om man finner att patien- ten inte fått hälsovård till rimlig standard, utan det är kommunen som har uppfyllelseplikt. Helsetilsynet i fylket kan initiera ärende hos Statens helsetilsyn som har vissa påtryckningsmöjligheter, bland annat böter.12 Cirka 12–av patienterna som besöker sin fastläkare i kom- munen har behov av bedömning och/eller behandling av specialist- hälsovården. gjordes flera ändringar i bestämmelserna för att förenkla reglerna och stärka patienternas rättigheter. Tidsfristen för bedöm- ning av remisser till specialisthälsovården förkortades till maximalt jämfört med de tidigare . Krav in- fördes på att patienter ska få information om när bedömning eller behandling ska inledas. Specialisthälsovården är skyldig att meddela den nationella myndigheten om en tidsfristöverträdelse skett. En tidsfristöverträdelse bör meddelas så snart det är övervägande 12www.helsetilsynet.no/rettigheter-klagemuligheter/, uttag . Effektivt resursutnyttjande och kortare väntetider genom information … troligt att den kommer att inträffa. Helfo ansvarar då för att hitta en annan vårdgivare till en patient vars ursprungliga vårdgivare över- skridit tidsfristen. Den ursprungliga vårdgivaren är skyldig att betala för behandlingen. Tidsfristen innebär att patienter ska få en bedöm- ning av sitt vårdbehov efter att remissen mottagits av specialisthälsovården samt tid till behandling om behov finns. Det norska systemet innebär således att vårdgivaren är skyldig att förbinda sig att påbörja behandling vid en viss angiven tidpunkt. Hur det får gå mellan den första vårdkontakten och behandlingens påbörjande är emellertid inte reglerat i lag.13 6.9En jämförelse tyder på att produktiviteten är lägre i än i jämförbara länder Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi har gett ut rapporten vårdar bäst? En om svensk sjukhusvård i ett jäm- förande perspektiv (2019:8)14. I rapporten ges en jämförelse av sjukhussektorn i ett antal västeuropeiska länder med likartad ekonomisk standard och likartade levnadsvillkor och hälsoläge. Gemensamt för samtliga ingående länder är en allmän tillgång till sjukvårdstjänster och en i huvudsak offentlig finansiering. Länderna spenderar ungefär lika mycket resurser inom hälso- och sjukvården. ligger nära genomsnittet, men det uppges att statistiken är ny och därför bör tolkas med försiktighet. I rapporten framgår att svensk sjukvård uppvisar medicinska resultat i världsklass och ligger långt fram när det gäller införandet av ny medicinsk teknologi, vilket visar på att det inte råder brist på resurser. Tillgången på personal och utrustning uppges i rapporter vara god inom svensk sjukvård. Beträffande personal handlar behoven om ändamålsenlig specialisering och ett bättre utnyttjande av human- kapitalet inom vården. har dock i internationell jämförelse en låg andel allmänläkare som sjukhusläkarna nationellt utgör en stor och ökande andel av läkarkåren. Såväl arbetsproduk- tiviteten som sjukvårdens totalproduktivitet är lägre i än i Utredning av ventetidsregistrering i spesialisthelsetjenesten. 14Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi.2019. Vem vårdar bäst? En om svensk sjukhusvård i ett jämförande perspektiv, professor . Effektivt resursutnyttjande och kortare väntetider genom information … andra länder i de internationella jämförelsestudier som redovisats i rapporten. De brister som kan ses inom svensk sjukhusvård är, enligt rapporten, låg produktivitet och långa väntetider för planerad icke- akut behandling. Den internationella trenden mot minskade antal vårdplatser inom sjukhusvården har gått längre i än i andra länder. Detta förklaras både av en medveten strävan mot behand- lingar i öppenvård och kortare vårdtider, men även av problem med att rekrytera personal och därmed hålla planerade vårdplatser öppna. Den höga beläggningsgraden i indikerar ett större problem med bristande antal vårdplatser, vilket kan förorsaka problem för patientflöden, väntetider och behandlingsprocesser inom sjukhusen. I rapporten lämnas bland annat rekommendationer om: –en nationell kraftsamling för utveckling av ersättningssystem och incitamentsstruktur, –att professionen involveras i direkta förhandlingar om ersättnings- systemens utformning, –att utbudet utvecklas genom alternativa vårdgivare i samverkan med akutsjukhusen, –samordning och ett gemensamt informationssystem mellan akut- sjukhus och primärvård, –incitament till såväl vårdgivare som patienter så att kontinuitet prioriteras, speciellt för kroniker, –att möjligheterna och incitamenten för läkare och annan personal verksamma utanför sjukhus att medverka i jour och planerad vård vid sjukhusen inom specialiteter med kapacitetsbrist och långa väntetider stärks, samt –ett statligt ansvar för utveckling av styrinstrument och kontinuerlig uppföljning av effektivitet och fördelning av sjukvårdens resurser. Utredningen kan konstatera att problemanalyser, slutsatser och åt- gärdsförslag har redovisats i ett flertal myndighetsrapporter, betän- kanden från statliga utredningar och i rapporter från SKR under Effektivt resursutnyttjande och kortare väntetider genom information … Den problembild och de möjliga förbättringsområden som utredningen lyfter i detta avsnitt är därför sannolikt varken nya eller obekanta för berörda aktörer. De lyfter vissa frågor som utredningen bedömer som särskilt viktiga och har formulerats mot bakgrund av de kontakter, dialoger och kartläggningar som utredningen gjort och . 6.10.1Vårdgarantin ses som målsättning och inte som lagkrav Som framgår av kapitel 3 om gällande rätt är bestämmelserna om vårdgaranti i hälso- och sjukvårdslagen, hälso- och sjukvårdsförord- ningen och patientlagen tydligt formulerade och lämnar i princip inte något utrymme för regionerna att inte uppfylla åtagandet att ge vård inom de tidsgränser som lagstiftningen anger. har regionerna , långt innan vårdgarantin infördes, haft ut- maningar med långa väntetider till vård. Covid-19-pandemin har ytterligare försvårat regionernas förutsättningar att erbjuda vård , se kapitel 4. Utredningens samlade bild är att regionerna ser och hanterar vårdgarantins tidsgränser som en målsättning och inte som det lag- krav som det formellt sett är. Det har möjligen även påverkats av överenskommelser mellan staten och SKR om ersättning vid nivåer där bara en viss andel av patienterna ska ha erbjudits vård inom vårdgarantins gränser för att regionen ska erhålla ersättning. Vårdgarantin är en yttersta gräns för hur länge en patient ska behöva vänta på vård. Det finns regioner som har skarpare tidsgränser än de lagstadgade. Detta är också regioner med förhål- landevis god tillgänglighet och det är möjligt att regionens egna skarpare vårdgaranti kan ha bidragit till detta. För arbetet med tillgänglighet har samtliga sex dimensioner av god vård som formulerat betydelse. Dimensionerna är säker, individanpassad, kunskapsbaserad, jämlik, tillgänglig och effektiv vård.15 Dimensionen tillgänglig innebär att hälso- och sjuk- vården ska verka för att vården är tillgänglig och ges i rimlig tid. Ingen ska behöva vänta oskälig tid på den vård som hen har behov av. Öppna jämförelser 2018. En god vård? Övergripande upp- följning utifrån sex frågor om hälso- och sjukvårdens resultat. Effektivt resursutnyttjande och kortare väntetider genom information … När det gäller dimensionen att ingen ska behöva vänta oskälig tid på den vård som hen har behov av så spelar vårdgarantins tidsgränser en stor roll. Tidsgränserna är tilltagna så att de ska vara den bortre gränsen för hur länge en patient som längst ska behöva vänta på vård. Att regionerna inte förmår att erbjuda alla patienter rätt vård , det vill säga inom ramen för medicinsk indikation, nationella rikt- linjer, vårdprogram och vårdförlopp men ytterst inom vårdgarantins gränser är ett komplext problem som dessutom ökat på grund av covid-19-pandemin. Det finns enligt utredningen anledning att diskutera synen på vårdgarantins tidsgränser och hur den påverkar tidpunkten för när åtgärder vidtas och hur rutinerna vid patientkontakter ser ut. Det kan behövas en kulturförändring och nya arbetssätt i vården. Utred- ningen erfar att en relativt vanligt förekommande ordning är den som innebär att åtgärder vidtas först när en tidsgräns inom vård- garantin är på väg att löpa ut eller har löpt ut. Att detta leder till längre väntetider än nödvändigt är uppenbart. Om regionerna agerar så snart de bedömer att en tidsgräns riskerar att överskridas, skulle patientens väntetid kunna bli kortare. Detta aktualiserar frågan om regionens respektive den enskilde patientens ansvar när det gäller att agera vid långa väntetider. 6.10.2Otydlighet i kraven om regionernas ansvar Utredningens enkätundersökning till regionernas vårdlotsar och motsvarande funktioner samt övriga dialoger med regionerna ger bilden av viss otydlighet avseende kraven när det gäller ansvaret för att vårdgarantins tidsgränser hålls och om så inte är fallet att åtgärder vidtas . I nuvarande lagstiftning finns ett uttryckligt krav på att regionen ska se till att patienten får vård hos en annan vårdgivare. Om regionen inte uppfyller besöksgarantin inom den specialiserade vården eller behandlingsgarantin ska regionen enligt 9 kap. 2 § HSL se till att patienten får vård hos en annan vårdgivare utan extra kost- nad för patienten. Bestämmelsen ställer inte något krav på patienten att påkalla detta, utan det är regionen som ska se till att skyldigheten uppfylls. Utredningens slutsats är att 9 kap. 2 § HSL alltså torde kräva ett förutseende från regionens sida, så att åtgärder kan vidtas och patienten kan få sin vård inom vårdgarantins tidsgräns. Effektivt resursutnyttjande och kortare väntetider genom information … utredningen erfar är det emellertid inte ovanligt att patienten själv förväntas initiera en sådan process. Patienten informeras i regel om vårdgarantin vid vårdmötet eller i samband med remissbekräftelsen och uppmanas att ta kontakt med vårdenheten vid önskemål om att välja en annan vårdgivare. Det kan diskuteras om denna rutin är i enlighet med lagstiftarens intention när det gäller kravet på regionen att ansvara för att initiera ett ärende om val av annan vårdgivare. Ett förtydligande i lagstiftningen om att det är regionen och inte patien- ten själv som har huvudansvaret skulle sannolikt leda till en ökad tillämpning av patienters valmöjligheter och därmed bidra till effek- tivare resursanvändning och kortare köer. Det kan sannolikt också innebära att regionen behöver ha en lång framförhållning i sin plane- ring och schemaläggning för att kunna förutse om vård- garantin kan hållas eller inte. Regionen har det övergripande ansvaret för att organisera verk- samheten så att kravet på fullgod information till patienten om vård- garantin blir möjlig.16 Erbjudandet kan avse såväl andra vårdgivare inom regionen, som vårdgivare utanför regionen.17 Men nuvarande lydelse i HSL är enligt utredningens bedömning inte tillräckligt tydlig utan öppen för tolkningar. I formuleringen Om regionen inte uppfyller besöksgarantin inom den specialiserade vården eller behand- lingsgarantin ska regionen se till att patienten får vård hos en annan vårdgivare kan orden om regionen inte uppfyller besöksgarantin tolkas som att det är först när regionen inte uppfyller vårdgarantin som åtgärder ska vidtas. Att kostnadsfrågan hanteras i samma mening som frågan om att erbjuda patienten vård hos en annan vårdgivare bidrar också till att meningen blir svårläst, bedömer utredningen. 6.10.3Det behövs regiongemensamma begrepp för stödjande funktioner Alla regioner har någon form av stödjande funktion med upp- drag att hjälpa patienter och verksamheter med frågor kopplade till vårdgarantin och väntetider till vård men även avseende information om vårdval. I cirka hälften av regionerna benämns funktionen vård- lots eller liknande och är placerad på regionkontor eller sjukhus. 2009/10:67 Stärkt ställning för patienten – vårdgaranti, fast vårdkontakt och förnyad medicinsk bedömning, s. 50. 17Ibid, s. 52 Effektivt resursutnyttjande och kortare väntetider genom information … Exempel på andra begrepp som förekommer är väntetidskoordinator och väntetidssamordnare, utredningen har uppfattat att de ofta är närmare verksamheterna. I flera regioner beskrivs funktionen mer i termer av en administrativ enhet, exempelvis vårdgarantikansli, hälso- valsenhet eller vårdgaranti- och valfrihetsservice. Med stöd av SKR finns såväl ett vårdlotsnätverk som ett tillgänglighetsnätverk som samlar personer med nämnda funktioner i regionerna. inrättades även en samordningsfunktion inom SKR för regionernas vårdlotsar eller motsvarande funktioner under namnet Projekt . Syftet med projektet är att säkerställa att vård kan ges till patienter som riskerar eller redan har väntat för länge på vård till följd av covid-19.18 Utredningen har övervägt om det vore motiverat att i lagstiftning reglera att det i varje region ska finnas en funktion, som benämns på samma sätt i samtliga regioner, för att ge patienter och verksamheter stöd i vårdgaranti-, vårdvals- och väntetidsfrågor. Att i princip sam- ma funktioner inte har en rad olika benämningar skulle sannolikt underlätta för patienter som på eget initiativ vill söka vård i en annan region. Mot bakgrund av regionernas självstyre samt skiftande förut- sättningar kan det emellertid diskuteras om en sådan nationell styrning av regionernas sätt att organisera sin verksamhet verkligen skulle gagna deras arbete för att öka tillgängligheten och korta vård- köerna.