sou · H9B374d2 · 2021-09-23 00:00:00 — Genom hovstadgan gjordes inte ändring ”i den av ålder gällande ordning, enligt vilken [cheferna för husgerådskammaren, ståthållarämbetena och förvaltning] direkt föredraga vissa ärenden inför Ko- nungen” (3 § 1). Beträffande uppgifterna för chefen för , chefen för husgerådskammaren, ståthållarna och chefen för , se vi- dare nedan. Chefen för hovstall skulle handlägga frågor om stallet och om bilpark och garage samt ärenden om personal och ekonomi. Han skulle samråda med förste hovmarskalken i ärenden om chaufförer och bilpark och med ståthållaren i ärenden om per- sonalens bostadsförhållanden (3 § 5). hovstadga har nya hovstadgor antagits bl.a. år 1969,1921 19741922 och 1980.1923 Det skulle föra för långt att i detalj gå igenom de successiva förändringar som har skett, och jag har därför inte undersökt dessa hovstadgor utan övergår till nu gällande hov- stadga, som fastställdes . Huvudtexten handlar om hovets organisation och de olika avdelningarnas uppgifter, och sedan finns bilagor med ceremoniella bestämmelser, unifor- mer och annan klädsel, hovsorg, konungens medaljer samt bärande av ordenstecken och medaljer. hovstadga slås fast stt Kungl. Hovstaterna är ”Konungens organisation, vars uppgift är att bistå och stödja Konungen och det Kungl. Huset samt – enligt Konungens bestämmande – annan medlem av den Kungl. Familjen” (1 §).1924 Det anges att riksmarskalken är chef för hovstaterna (2 §), det vill säga för hela hovet. Riksmarskalken biträder konungen i fråga om kontakter med och regeringen. Be- stämmelsen års hovstadga om att riksmarskalken föredrar ärenden som hör till hovprotokollet har preciserats på så sätt att det anges vad det är för typ av ärenden som ska tas upp där. Vidare anges att riksmarskalken är arbetsgivare för de anställda vid hovstaterna och utfärdar instruktioner inom hovstaterna. I likhet med hovstadga tas de olika avdelningarna inom hovet och deras upp- gifter upp (3 §). Betydelsefulla förändringar i förhållande till hovstadga är att H.M. Konungens hovförvaltning har förts in under och att har förts in under hovmarskalksämbetet. En informationsavdelning har tillkommit. 1921 Bramstång Hov och slott s. 7. 1922 Bramstång Hov och slott s. 24. 1984/85:BoU18 s. 4. 1924 Hovstadga av Konungen fastställd . Finansieringen av statschefens, kungahusets och hovets verksamhet samt den kungl. dispositionsrätten till statlig egendom Utöver hovstadgan finns av riksmarskalken utfärdade instruktioner för de olika avdel- ningarna. Av instruktionen för framgår t.ex. arbetsfördelningen mel- lan H.M. Konungens, H.M. Drottningens och H.K.H. Kronprinsessans hovstater samt ce- remonistaten, och hushållet.1925 Hovkonsistoriet har samma befogenheter gentemot Hovförsamlingen som domkapitlen har mot församlingarna.1926 Före kyrkans skiljande från staten betraktades Hovkonsistoriet som en statlig myndighet (se även ovan avsnitt 3.2.2. Som nämnts angående hovreglemente fanns det ett hovkontor med olika be- fattningshavare som svarade för in- och utbetalningar samt bokföring.1928 inrättade emellertid som kronprins ett eget hovkontor som var verksamt , och vad som senare kom att benämnas H.M. Konungens hovförvaltning kan både beskrivas som en fort- sättning av och en ersättning för hans hovkontor.1929 Den första chefen för hovförvaltningen var Per , som hade varit hovkamrerare hos kronprinsen åren 1832- 1844 och alltså den som i realiteten utgjorde hovkontoret. Han utnämndes till chef för hov- förvaltningen och förste hovintendent den 14 december 1844.1930 Att hovförvaltningen varit nära knuten till konungen personligen framgår av några omständigheter: lämnade sin tjänst , dagen efter det att avlidit. En senare chef för hovförvaltningen, , blev chef för och blev ”transporterad” till chef för , efter den- nes trontillträde.1931 Att konungen för ”penningeförvaltningen vid sitt Hof” kunde inrätta ett särskilt ämbete och att ämbetsinnehavaren – Per – kunde bevaka konungens fordran i ett konkursmål bekräftades av i ett beslut år 1852.1932 ägnar sig åt hovfinanserna och konungens förmögenhetsförvalt- ning.1933 hovstadga (3 § 3) fastslogs att det ankom på chefen för hov- förvaltning att ”mottaga och förvalta för hovhållningen anvisade statsmedel ävensom medel och fonder, som Konungen eller medlem av det Kungl. Huset överlämnar till hans förvalt- ning, samt att handlägga ekonomiska och vissa sociala ärenden avseende budget, löner, pen- sioner, understöd m.m.”. 1925 Instruktion för , bilaga 2 till protokoll hållet inför H.E. Riksmar- skalken. 1926 Se till hovkonsistoriet bl.a. prop. 1987/88: 31 s. 115-116 samt prop. 1991/92:85 s. 31 och 58. 1987/88: 31 s. 198. 1928 hovreglemente 1801 s. 37-44. 1929 , ”” i Meddelanden från svenska 1962-66 s. 57-75 ssk. 1930 Swalin 1888 s. 95. 1931 Swalin 1888 s. 96. 1932 JA 1852-53 s. 555; se härtill Bramstång Hov och slott s. 82-84. 1933 Reuterskiöld s. 75; se även 1902 s. 114. Finansieringen av statschefens, kungahusets och hovets verksamhet samt den kungl. dispositionsrätten till statlig egendom Enligt hovstadga har H.M. Konungens hand om ”Konungens anslag till den del det avser levnadsomkostnader, Kungafamiljens privata medel samt stiftel- ser”.1934 ekonomifunktion har hand om budget, ekonomi och redo- visning samt förvaltar finansiella tillgångar och upprättar förslag till hovstaternas me- delsäskande hos regeringen.1935 Husgerådskammaren hade enligt hovreglemente hand om ”Wårt och kronans och ”.1936 Under tid inventerades slotten av , senare chef för , i syfte att särskilt äldre tapeter men även möb- ler och andra föremål skulle kunna förvaras och vårdas bättre.1937 lösgjordes Husge- rådskammaren från den egentliga hovförvaltningen och blev en självständig institution under Riksmarskalksämbetet.1938 Enligt hovstadga (3 § 6) ankom det på chefen för geråds-kammaren att ”mottaga och förvalta till kammarens förfogande ställda statsmedel samt andra för dess verksamhet anvisade medel, att underhålla och vårda såväl staten tillhö- riga av Konungen disponerade som ock i enskilda kungl. samlingar ingående konstverk, möbler och andra inventarier, i den mån dessa ställts under kamma- rens vård, att vetenskapligt bearbeta förefintliga konstsamlingar, att ansvara för och leda de kungl. slottens möblering med hänsyn till byggnadernas historiska karaktär samt att biträda vid tillfällig möblering av våningar eller rum i och för tillfällig representation eller dylikt”. Genom budgetproposition flyttades anslaget för vård och underhåll av statens möbler och inventarier till slottsstatsanslaget. Detta hade sin bakgrund i en tanke redan vid riksdag, nämligen att anslaget för vård av statens egendom i form av möbler m.m.borde höra till slottsstatsanslaget och omfattas av revision, men nöjde sig då med att begära att ett inventarium upprättades. Bakgrunden till förändring var ett förslag från , vilket grundades på att utgifterna för statschefens repre- sentativa funktioner borde skiljas från kostnaderna för museal, byggnadsvårdande och ve- tenskaplig verksamhet.1939 Det ska ändå göras en skillnad mellan anslaget till Husgerådskammaren för vård av sta- tens möbler och andra inventarier och kammarens andra uppgifter som finansieras på annat sätt. Vid möblering för representativa behov kunde hovhållningsanslaget genom tillskott fi- nansiera Husgerådskammarens kostnader.1940 har bekostat vissa åtgärder avseende 1934 Instruktion för med tillhörande funktioner, bilaga 1 till protokoll hållet inför H.E. Instruktion för Hans Majestät Konungens hovförvaltning. 1935 Instruktion för med tillhörande funktioner, bilaga 1 till protokoll hållet inför H.E. Instruktion för ekonomifunktionen hos . 1936 hovreglemente 1801 s. 121-122. 1937 och , Kulturarvet och komforten. Inomhusklimatet och förvaltningen av kulturhistoriska byggnader och samlingar 1850-1985, : Krilon, 2015, s. 92-96. 1980/81:100 bilaga Kungl. hov- och slottsstaterna s. 2. 1980/81:100 bilaga Kungl. hov- och slottsstaterna s. 2. 1980/81:100 bilaga Kungl. hov- och slottsstaterna s. 2. Finansieringen av statschefens, kungahusets och hovets verksamhet samt den kungl. dispositionsrätten till statlig egendom men regeringen har inte ställt sig bakom förslag att staten skulle finan- siera vård av de Bernadotteska stiftelsernas egendom. Det anges numera återkommande i budgetpropositionerna beträffande anslaget till Kungl. hov- och slottsstaten: ”Anslaget används också för Husgerådskammarens underhåll samt vård av de konstsamlingar och andra inventarier i de kungliga slotten som tillhör staten, men disponeras av kungen. Husgerådskammaren förvaltar även de Bernadot- teska familjestiftelsernas bestånd av möbler, konst och konsthantverk och admi- nistrerar .”1941 Här ska alltså noteras skillnaden mellan anslagets användning för vård av statens egen- dom och Husgerådskammarens vidare ansvarsområde när det gäller stiftelsernas egendom, där finansieringen sker på annat sätt. Även av instruktionen för Husgerådskammaren framgår att Kammarkollegiet fungerar som tillsynsmyndighet avseende det statliga lösöret.1942 Av in- struktionen för chefen för avdelningen för vård och bevarande, husgerådsmästaren, framgår att denne ska ansvara för att utförda arbeten ”dokumenteras och särskiljs mellan det som tillhör staten, Konungen eller Kungl. 6.8.6.Ståthållarämbetena och Kungl. Bestämmelserna om ståthållaren var ganska kortfattade reglemente. utfärdade emellertid en instruktion för ståthållaren, sedan hade utnämnts till detta ämbete . Ståthållaren skulle näst efter riksmarskalken ha tillsyn över , och han skulle biträdas av en hovinten- dent, avlönad av . Ståthållaren hade ansvar för att hålla syn på byggnaderna, administrera reparationer och upprätthålla ordningen. Slottsstatsanslaget skulle ståthållaren själv rekvirera hos Statskontoret.1944 hovstadga sades att ståthållaren på de till konungens disposition ställda slotten skulle ta emot och förvalta de till ståthållarämbetena anvisade statsmedlen och ombesörja underhåll, vård och förkovran av till slotten hörande parker och slottsträdgårdar. Han skulle också utöva den omedelbara vården och tillsynen av slottsbyggnaderna samt handlägga frå- gor om disposition av lokalerna, vakthållning m.m. (3 § 7). I en proposition återges en utredning verkställd av överståthållaren . Han utgick från 1809-10 års överenskommelse och konstaterade att förvaltning därefter hade varit uppdragen åt ämbetsmän, utsedda av den regerande konungen personli- gen. för utredningen utövades förvaltningen av en avdelning inom Riksmar- skalksämbetet, benämnd . Han noterade att behörighet grundade sig hovreglemente.1945 1941 Exemplet är hämtat från prop. 2010/11:1 bilaga s. 17. 1942 Instruktion för Kungl. Husgerådskammaren med , bilaga 3 till protokoll 2018- 10-03 hållet inför H.E. Riksmarskalken, s. 2. 1943 Instruktion för Kungl. Husgerådskammaren med , bilaga 3 till protokoll 2018- 10-30 hållet inför H.E. Riksmarskalken, 3. Instruktion för avdelningen för vård och bevarande, s. 7. 1944 Instruktion för ståthållaren, . (), Instruktioner, ceremoniel, grati- fikationer, utmärkelsetecken, matriklar m.m., vol. 2 nr 24. 1947:248 s. 2. Finansieringen av statschefens, kungahusets och hovets verksamhet samt den kungl. dispositionsrätten till statlig egendom hovstadga angavs att chefen för skulle ”ombesörja underhåll, vård och förkovran av till hörande byggnader, parker och andra mark- områden, att handlägga frågor rörande dispositionen av förvaltningen underställda lägen- heter och markområden samt att hava inseende över enskilda kungl. begravningsplatser m.m.” (3 § 8). Av hovstadga framgår att numera är en del av Ståthål- larämbetet. är nämligen organiserat i sju avdelningar, tre geografiska och fyra funktionella. De tre geografiska avdelningarna svarar för byggnader, anläggningar, par- ker, trädgårdar, övrig mark och vattenområden inom H.M. Konungens dispositionsrätt. •Drottningholms slottsförvaltning omfattande och kungsgård, , , , , , och , samt paviljong på . •Stockholms slottsförvaltning omfattande samt hus på 2, Oxenstiernska annexet och . förvaltning omfattande norra och södra inklusive samt och . De fyra funktionella avdelningarna är avdelningen för publik verksamhet, IT- och tele- foniavdelningen, säkerhetsavdelningen och lokalvårdsavdelningen inklusive fatburen.1946 Av- delningen för publik verksamhet har hand om visningar för allmänheten av slotten, försälj- ningsverksamhet och marknadsföring av de kungliga besöksmålen. Syftet med utställnings- verksamheten är att förmedla kunskap om statschefens uppdrag och om det kungliga kultur- arvet samt att stärka slottsstatens ekonomi. och Husgerådskammaren har ett delat ansvar för den publika verksamheten.1947 Visningsverksamhet av vissa slott synes ha inletts redan omkring år 1700.1948 Riksänke- drottning instruerade inspektorn på att släppa in dem ”af condition eller annat curieust och hederligit folk”,1949 och detta verkar inte då ha varit någon nyhet. skrev hovkamreraren en vägledning till slott.1950 Sådana vägledningar eller guideböcker återkommer sedan, t.ex. finns en vägledning för år 19101951 och något senare för , och ;1952 den ovan nämnde har skrivit flera av dessa. I övrigt har visningsverksamheten blivit alltmer betydelsefull andra hälft. I budgetpropositionerna nämndes att turisttrafiken till slotten väntades öka efter andra 1946 Instruktion för , bilaga 4 till protokoll hållet inför H.E. 1947 Instruktion för , bilaga 4 till protokoll hållet inför H.E. 5.Instruktion för Avdelningen för publik verksamhet. 1948 1999 s. 51. 1949 1999 s. 51-52 och 239. 1950 , En kort beskrifning, om , som innefattar dess åtskilliga förändringar ifrån sitt första til närwarande tid, så långt, som swenska historien, publique handlingar och tilförlåtelige Wittnesbörd gifwer anledning, 1755. Vägledning för besökande, 1910. Historik och vägledning, 1913; , . Vägledning för besökande, : Nord. rotogravyr, 1928; , Kort vägledning för besökande å , 1932. Finansieringen av statschefens, kungahusets och hovets verksamhet samt den kungl. dispositionsrätten till statlig egendom världskriget, och utställningen av riksregalierna började locka besökare omkring . (Se ovan avsnitt 6.5.8., 6.5.10. och 6.5.12.). Under coronapandemin fick slottsstaten ett tillskott om för att mildra de ekonomiska konsekvenserna av att intäkter från visningar av de kungl. 6.8.7.En eller flera juridiska personer? Om man utgår från att hovet inte är en del av staten som juridisk person, men är en statlig verksamhet (se avsnitt 3.4.2. ), som inte utgör en statlig förvaltningsmyndighet och inte heller en myndighet under , och vars anställda inte är statsanställda, och om man också utgår från att konungen inte som fysisk person svarar för anslag och omkostnader, ligger det nära till hands att betrakta hovet som en juridisk person av sitt eget slag. Jag har ovan (avsnitt 3.5.4.) talat om ’till statschefsämbetet knutna juridiska personer’. Hovet skulle då kunna betraktas som en samlad juridisk person, i och med att riksmarskalken är den som under konungen ansvarar för hela verksamheten. I vissa avseenden kan man jämföra med ett enmansaktiebolag, om man ser konungen som ensam ägare och styrelseordförande och riks- marskalken som verkställande direktör. Jämförelsen med privat verksamhet ska emellertid inte föras för långt, eftersom det i hovets uppbyggnad finns tydliga paralleller till statlig verk- samhet. I hovet finns redovisningsmässigt två olika delar, slottsstatsanslaget för vilket ett redo- visningsansvar i förhållande till finns, och hovhållningsanslaget där medlen endast utlämnas till konungen mot kvitto. hovstaterna (i betydelsen den övergripande beteckningen för hovet) administrerar slottsstatsanslaget, medan hovhållningsanslaget admi- nistreras av H.M. Konungens . Redovisningen görs emellertid i tre delar, ef- tersom dels hovstaten och slottsstaten revideras på olika sätt, dels Djurgårdskassan enligt överenskommelse är särskilt reglerad. Hovstaten, slottsstaten och Kungl. Djur- gårdsförvaltningen har därför separata årsredovisningar.1954 Att är en egen juridisk person får starkt stöd av den särskilda regleringen av Djurgårdskassan. En ’kassa’ har i svensk rättslig terminologi inte bara uppfat- tats som en samling pengar utan även som beteckning för olika typer av institutioner eller föreningar som bl.a. sysslat med pensioner, understöd vid sjukdom, begravningshjälp och brandförsäkring.1955 Detta kan liknas vid staten, som är en juridisk person men där det ändå kan finnas ett organisationsnummer för varje myndighet. På samma sätt skulle organisationsnummer i och för sig kunna vara tänkbara för fler av hovets avdelningar. Det framstår emellertid som lo- giskt att hovet redovisnings- och även skattemässigt är indelat i de tre delar som återspeglas i organisationsnumren. När revisorer granskade anförde de att i revisionshänseende inte intog någon annan ställning än statsförvaltningen i 2020/21:2 s. 9. 1954 Se t.ex. Kungl. Hovstaterna, Verksamhetsberättelse 2019; Kungl. Hovstaterna, Verksamhetsberättelse 2020. 1955 , uppslagsordet kassa 7). Finansieringen av statschefens, kungahusets och hovets verksamhet samt den kungl. dispositionsrätten till statlig egendom övrigt och att i egenskap av förvaltare av närmast fick anses fungera som ett statligt organ.1956 Detta var års regeringsform, men man kan knappast anse att uttalandet ger stöd för att hovet och dess avdelningar skulle vara en del av staten som juridisk person vare sig enligt eller regeringsform. Möjli- gen ger uttalandet stöd för att just såsom förvaltare av är ett sådant organ som förvaltningsuppgift har överlämnats till enligt 12 kap. 4 § andra stycket nu gällande lydelse av regeringsform.1957 För hovet har tre olika organisationsnummer registrerats. Slottsstaten använder organisationsnumret , som är registrerat i namn av Hovstaterna, den övergri- pande beteckningen på hovet. Organisationsnumret är inom serien för statliga enheter. H.M. Konungens hovförvaltning är registrerad med nummer inom serien för ideella föreningar. förvaltning är registrerad med nummer inom serien för övriga svenska juridiska personer. Lyrevik har dragit långtgående slutsatser av dessa organisationsnummer och argumente- rat för att det skulle vara fråga om ett led i någon typ av otillbörligt skydd mot insyn i hovets verksamhet.1958 Lyreviks resonemang är enligt min mening något svårt att följa eftersom det stått klart sedan antagandet av regeringsform att hovet fortsatt att stå under ko- nungens enskilda styrelse och att offentlighetsprincipen inte gäller samt då den revisions- mässiga insynen följt av överenskommelser mellan hovet och riksdag eller regering (se avsnitt 3.4.2., 3.5.4. och 6.5.12. Det ska noteras att ett organisationsnummer inte definierar verksamheten utan ska vara en följd av vilken verksamhetstyp det är fråga om, och organisationsformen har för övrigt inte någon koppling till offentlighetsprincipens tillämplighet.1959 Med tanke på svårigheterna att passa in hovets juridiska personer i de verksamhetsformer som förekommer i övrigt är det egentligen inte särskilt överraskande att de förts in i någon inte helt självklar serie. Det gäller särskilt som – om man utgår från att Lyreviks undersökningar ger hela bilden – det saknas ansökningshandlingar avseende organisationsnumren. Lyrevik tolkar detta som att information undanhållits honom,1960 men det kan lika väl tolkas som att det inte har före- kommit några ansökningar utan att organisationsnummer tilldelats på eller an- nan myndighets eget initiativ. Lyrevik redovisar ett besked från om att det ”mycket väl [kan] vara så att skattemyndigheten/rent tekniskt måste klassificera dem i sina system som någon typ av organisation”,1961 något som framstår som en ganska plausibel förklaring. Det mest förvånande är kanske att H.M. Konungens hovförvaltning är registrerad som en ideell förening. Denna registrering får trots allt korrekta konsekvenser i ett avseende, näm- ligen att den underlättar att beskattningen sker på korrekt sätt. och en ideell förenings skatterättsliga ställning och deklarationssätt kan sägas vara likartade, något 1956 revisorers granskningspromemoria 5/1968, bilaga 1 till bet. 1957 Jfr Bramstång Hov och slott s. 20-22. 1958 Lyrevik 2018 s. 23-30 och 366-372. 1959 Jfr Lyrevik 2018 och se bilagan till 2 kap. 4 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 1960 Lyrevik 2018 s. 371. 1961 Lyrevik 2018 s. 25. Finansieringen av statschefens, kungahusets och hovets verksamhet samt den kungl. dispositionsrätten till statlig egendom som kan tala för antagande att det är fråga om en rent administrativ eller datateknisk åtgärd. Egentligen hade inget organisationsnummer behövts över huvud taget, men sannolikt kan institutioner som saknar organisationsnummer inte hanteras i vissa admi- nistrativa datasystem. 6.8.8.Beslutsbefogenhet eller normgivningsmakt? Straff och sanktioner? Som framgått (se avsnitt 3.4.2.) står hovet under konungens enskilda styrelse. Det kan konstateras att konungen självklart har en arbetsgivares rättigheter att leda och fördela arbetet inom hovet och dess avdelningar, ett ansvar som är delegerat till riksmarskalken. Han har genom dispositionsrätten, även om staten är fastighetsägare, en stor del av de rättigheter som hör till en markägare (se ovan avsnitt 6.4.10.). Att inte kan ingripa i dessa rättigheter med vanlig lag gäller så länge det är fråga om ingripanden just i dispositionsrätten över hov och egendom. Generellt tillämpliga regler om anställningsförhållanden, fastighetsrättsliga frå- gor m.m. gäller naturligtvis även för hovet. Frågan är nu hur de befogenheter att besluta över hovet och den egendom som omfattas av dispositionsrätten ska klassificeras – hör de hemma i privaträtten eller den offentliga rätten, och är det i det senare fallet fråga om normgivning? I de hovstadgor m.m. som återgetts i det föregående synes ingenting tala emot ett synsätt som innebär att befogenheterna lika gärna kan anses höra till civilrätten som till den offentliga rätten, med ett undantag, nämligen möjligheten att använda arrest som sanktion gentemot hovbetjäningen enligt ordningsstadga. Jag tror dock inte att man ska dra några mera långtgående slutsatser av det än att det är en kvarleva från de äldre hovartiklarnas sätt att reglera hovtjänsten.1962 Bramstång har av disciplinansvaret och möjligheten att utdela varning och att skilja hovanställda från hovet dragit slutsatsen att hovet har en offentligrättslig prä- gel.1963 Varning kan dock även förekomma som disciplinpåföljd för privatanställda, om det finns stöd för det i lag eller kollektivavtal.1964 Även om hovstadgorna på ett sätt har en of- fentligrättslig prägel i sin utformning,1965 kan de lika gärna anses motsvara en privat arbetsgi- vares sätt att utöva sin arbetsledningsrätt. Det saknas därmed anledning att pröva om ko- nungen har en normgivningsmakt över hovet – särskilt som en sådan skulle framstå som främmande i förhållande till systematiken i 8 kap. regeringsformen. Även inom ramen för dispositionsrätten har konungarna utfärdat diverse föreskrifter. Det finns en äldre kategori föreskrifter där gränsen mellan normgivningsmakt och besluts- befogenheter i följd av dispositionsrätten är oklar,1966 men genom reglemente om kronans slott och hus blev skillnaden tydlig. Där fanns först bestämmelser om besiktning och inventering av boställsrum och lägenheter i kronans slott och byggnader, och vid in- och utflyttning skulle syn hållas. Det fanns detaljerade regler om hur den boende skulle vårda och sköta bostaden. När det gällde ”Kongl. Maj:ts uti Hufwudstaden och de 1962 Jfr Bramstång Hov och slott s. 94-107. 1963 Bramstång Hov och slott s. 127-129. 1964 Jfr 62 § lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. 1965 Bramstång Hov och slott s. 27. Maj:ts Nådiga Förordning angående snygghets och ordnings i akt tagande så inom som utom- kring , samt huru med afsteg derifrån förfaras bör, . (), Instruktioner, ceremoniel, gratifikationer, utmärkelsetecken, matriklar m.m., vol. 2 nr 24. Se 1847 s. 460.