sou · H9B354 · 2021-07-02 00:00:00 — förfaranden mot personen i ursprungslandet. Civila och straffrätts- liga förfaranden har ingen koppling till nationalitet och kan fortgå även om en person avstår från sin ursprungliga nationalitet. Utredningens slutsats är därför att det enligt konvention inte är möjligt att ställa upp särskilda villkor för befrielse från med- borgarskap för den som har sitt hemvist utomlands, men att rätten till befrielse från medborgarskapet måste utgå från individens vilja. För betydelsen av denna slutsats se avsnitt 11.4.2. Utöver vad som sagts bör dock nämnas också FN- konvention om barnets rättigheter () (SÖ 1999:20), som införts i svensk rätt genom lagen (2018:1197) om Förenta natio- nernas konvention om barnets rättigheter. Den nya lagen innebär ett förtydligande av att domstolar och rättstillämpare ska beakta de rättigheter som följer av . Barnets roll som rätts- subjekt tydliggörs och barnet förväntas i högre grad hamna i fokus i de situationer som gäller barnet. Rättigheterna i ska ses som en helhet, rättigheterna är odelbara och ömsesidigt förstärk- ande. Av konventionen framgår att konventionsstaterna ska vidta alla effektiva och lämpliga åtgärder för att avskaffa traditionella sedvänjor som är skadliga för barns hälsa (artikel 24.2). Dessutom föreskriver att barn har rätt att skyddas från alla former av våld, inklusive fysiskt, sexuellt eller psykiskt våld (artikel 19). Konventio- nen kräver att konventionsstaterna säkerställer att inget barn utsätts för tortyr eller annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller straff (artikel 37(a)). Konventionens fyra grundläggande princi- per ska tillämpas på frågan om skadliga sedvänjor, nämligen skydd från diskriminering (artikel 2), säkerställande av barnets bästa (arti- kel 3), rätten till liv, överlevnad och utveckling (artikel 6) och barnets rätt att höras (artikel 12). Barnäktenskap, tvångsäktenskap, månggifte och hedersrelaterat våld och förtyck är olika former av uttryck för skadliga sedvänjor. Erfarenheten visar att flickor mycket oftare blir bortgifta eller för- lovade med män som är betydligt äldre, vilket ökar risken för våld och kränkningar av deras rättigheter (allmän rekommendation nr 31 av för avskaffande av diskriminering av kvinnor/allmän kommentar nr 18 av för barnets rättigheter). innehåller också bestämmelser om att barn har rätt att bli registrerade efter födelsen och att de har en rätt att förvärva ett medborgarskap från födelsen (artikel 7). Befrielse från svenskt medborgarskap också en rätt att behålla sin identitet däri inkluderat sitt medborgar- skap, och om ett barn olagligt berövas en del av eller hela sin identitet, ska konventionsstaterna ge lämpligt stöd och skydd i syfte att snabbt återupprätta barnets identitet (artikel 8). En konventionsstat ska, som framgår ovan, som huvudregel alltså tillåta befrielse från medborgarskap om detta inte leder till statslös- het. Möjligheterna till befrielse kan dock begränsas till att gälla endast för den som har hemvist utanför staten. Flera stater har utformat sina bestämmelser om befrielse i enlighet med detta och tillåter endast be- frielse från medborgarskap om personen har varaktigt hemvist utom- lands. , och har t.ex. bestämmelser om befri- else från medborgarskap om medborgaren bor utomlands och har ett annat medborgarskap eller förvärvar ett medborgarskap från ansökan om befrielse. De sistnämnda staterna har, precis som , också valt att tillåta befrielse såväl för den som har hemvist i landet som den som saknar hemvist där. För den som saknar hem- vist medges befrielse, såvida det inte leder till statslöshet. En ansökan om befrielse för den som saknar hemvist i torde emellertid kunna avslås om det finns formella fel såsom att t.ex. den som anges som sökande inte alls har ansökt om befrielse utan någon har gett in en ansökan i hans eller hennes namn och kanske förfalskat dennes namnteckning, eller att endast en av två vårdnadshavare för ett barn har skrivit under ansökan och det efter kontroll visar sig att den som inte har skrivit under inte heller vill göra det. När det gäller befrielse från medborgarskap för den som har hem- vist i vägras befrielse endast om det finns särskilda skäl. Skriv- ningen särskilda skäl syftar till att säkerställa att en enskild inte ska kunna avsäga sig sitt medborgarskap för att t.ex. slippa göra militär- tjänstgöring eller utlämnas till om denne är misstänkt för brott här. I sammanhanget kan noteras att migrationsministern i ett svar på en riksdagsfråga om befrielse från svenskt medborgarskap vid risk för tvångsgifte har uttalat att: Den som är eller önskar bli utländsk medborgare får på ansökan befrias från sitt svenska medborgarskap. Befrielse ska medges den som saknar hemvist i . Den som har hemvist i får vägras befrielse endast om det finns särskilda skäl. Det kan till exempel gälla barn omhänder- tagna enligt lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga som ge- nom befrielse skulle riskera att skadas, eller personer misstänkta för brott som genom befrielse skulle uppnå otillbörliga fördelar gentemot staten. Skulle få indikation om att det föreligger risk för tvångs- Befrielse från svenskt medborgarskap gifte och sökanden har hemvist i kan en utredning vidtas, en oros- anmälan upprättas och ansökan om befrielse från medborgarskap vägras.9 Vad innebär det då att ha, respektive att inte ha, eller sakna hemvist i ? Någon definition av begreppet hemvist finns inte i med- borgarskapslagen. Begreppet förekommer dock i ett flertal bestäm- melser i och med att viss tids hemvist krävs för förvärv av svenskt medborgarskap såväl vid vissa fall av anmälningar som ansökningar. Begreppet hemvist förekommer också i andra författningar bl.a. folk- bokföringslagen (1991:481), inkomstskattelagen (1991:1229), utlän- ningslagen (2005:716) och socialförsäkringsbalken och kan allmänt och lite enkelt uttryckt sägas betyda den plats där en person är bosatt stadigvarande eller varaktigt.10 När det gäller hemvistbegreppet i med- borgarskapslagen uttalas i promemorian Hemvisttidens beräkning i naturalisationsärenden och prövning av anmälningsärenden enligt med- borgarskapslagen (DsA 1983:12 s. 17) bl.a. följande: Den grundläggande regeln får anses vara att en person har sitt hemvist där han faktiskt och på ett varaktigt sätt är bosatt. Det skall därvid vara fråga om ett boende med avsikt att kvarstanna. Kyrkobokföring eller mantalsskrivning grundar inte i sig hemvist, om personen i fråga inte är bosatt på orten, lika lite som de utgör förutsättning för att någon skall anses ha hemvist på en viss plats. När annat inte anges är det möjligt att ha hemvist såväl i som i annat land. Hemvistbegreppet är inte knutet till krav på en viss minsta tids vistelse. En utlänning kan alltså anses ha hemvist i redan från ankomsten hit. Den omständigheten att vistelsen har pågått länge innebär å andra sidan inte med nödvändighet, att personen i fråga har hemvist på vistelseorten. En viktig utgångspunkt vid bedömningen av hemvistbegreppet är det s.k. subjektiva rekvisitet. Det skall finnas en avsikt att stanna. Det be- höver inte vara fråga om att stanna för alltid men det får, å andra sidan, inte vara fråga om tillfälliga vistelser för exempelvis rekreation, värn- pliktstjänstgöring eller besök hos släktingar eller bekanta. Hänsyn böra tas till sådana omständigheter som förekomsten av fast bostad och stadig- varande arbete. Att en person bor på hotell eller hos bekanta talar således mot att han skall anses ha hemvist på den orten. Resonemanget kring begreppet hemvist är som synes kopplat till när någon anses ha hemvist i . Något stöd för att något annat 9Riksdagen (2018). Befrielse från medborgarskap vid risk för tvångsgifte, Skriftlig fråga 2017/18:570 av (M). 10Jfr SOU 1976:39 s. 311–327. Befrielse från svenskt medborgarskap resonemang gäller eller för att hemvistbegreppet ska förstås på ett annat sätt vid bedömningen av om en person saknar hemvist i har utredningen inte kunnat hitta. Utredningen anser därför att uttalandena bör kunna läggas till grund även för bedömningen av om en person saknar hemvist i i ärenden om befrielse från med- borgarskap. När det gäller hemvisttidens beräkning är frågan om av- brott i hemvistet också av visst intresse. 1999/2000:147 s. 47 uttalas följande om detta: Frågan om vad som utgör avbrott i hemvistet har betydelse såväl i natura- lisationsärenden som i vissa anmälningsärenden. Det krävs givetvis inte att en utlänning måste ha varit innanför gränser under hela den hemvisttid som föreskrivs. Sedvanliga semesterresor, kortare släktbesök och andra liknande besök i utlandet bryter inte hemvistet. De påverkar inte heller beräkningen av hemvisttiden. Utlandsvistelser av annat slag bör bedömas mot den bakgrunden att en person normalt anses ha sitt hemvist på den ort där han eller hon bor och har för avsikt att kvarstanna. Hemvist på en viss ort anses alltså före- ligga om bosättningen med hänsyn till vistelsens varaktighet och omstän- digheterna i övrigt måste anses vara stadigvarande. Hemvisttiden bör inte anses avbruten om inte sökanden antingen tagit hemvist i ett annat land eller på annat sätt gett upp hemvistet i . Vid bedömningen bör, vid sidan av de faktiska förhållandena, hänsyn tas till sökandens av- sikt (se regeringens beslut , Ku 1999/1876). De fak- tiska förhållandena tar sikte på objektivt konstaterbara omständigheter såsom familj, bostad och anställning. Liknande uttalanden om hemvist och avbrott i hemvistet finns också i äldre förarbeten. 1975/76:136 s. 54 f. om ändringar i lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap (medborgarskaps- lag) anförs bl.a. följande beträffande förutsättningarna för naturali- sation vid bedömningen av hemvistvillkoret: Med hemvist avses den ort där personen faktiskt är bosatt på ett var- aktigt sätt. Härvid bortses från tillfälliga avbrott t.ex. för semesterresor, som inte hindrat sökandens anpassning till svenska förhållanden. Om utlandsvistelsen är av sådan längd eller i övrigt skett under sådana om- ständigheter att bosättningen här anses ha avbrutits, räknas som hem- vist endast hemvistperioden före naturalisationen. Utflytt- ning ur riket i emigrationssyfte anses i princip alltid som avbrott i hem- visttiden, även om vederbörande efter återvänder. Dis- pens ges i regel när omständigheterna kunnat visa att sökanden haft för avsikt att återvända till . Dispens ges emellertid i princip inte om det bedöms att utresa från skett i emigrationssyfte. Sökanden får då tillgodoräkna sig endast tiden från återflyttningen. Befrielse från svenskt medborgarskap tidigare vistats mycket länge i och är avbrottet förhållandevis kort kan dock undantagsvis bedömas skäligt att viss hänsyn tas till den tidigare vistelsen. 11.2.4Befrielse från medborgarskap i andra länder För att komma fram till hur barns rättigheter i befrielseärenden kan stärkas har utredningen bl.a. undersökt hur lagstiftningen ser ut i andra länder. Utredningen kan härvid konstatera att historiskt sett har bestämmelserna om befrielse eller förlust av medborgarskap i de nor- diska länderna varit likartade, sannolikt på grund av samarbeten mellan länderna när medborgarskapslagstiftningarna togs fram i , och Sverige.11 finns dock några skillnader. Bestämmelser om återkallande av medborgarskap på grund av bedrägligt beteende finns t.ex. i (2002), (2003) och (2006) medborgarskapslagstiftningar och finns i även bestämmelser om förlust av danskt medborgar- skap i allvarliga fall av skadligt beteende mot staten. Två bestämmelser är dock gemensamma för de nordiska länderna när det gäller förlust eller befrielse från medborgarskap: möjligheten till frivillig avsägelse eller befrielse från medborgarskap och auto- matisk förlust av medborgarskap för medborgare som fötts utomlands och aldrig bott i landet.12 Det noteras också att det i några nordiska länder finns särskilda bestämmelser som reglerar befrielse från medborgarskap för barn. I behöver t.ex. det barn som ansökan om befrielse avser vara närvarande när ansökan ges in till servicestället eller beskickningen.13 Om barnet har ett eget pass eller en egen identitetshandling kontrolleras barnets identitet och att båda vårdnadshavarna står bakom ansökan. Ett barn som har fyllt hörs också med anledning av en ansökan om befrielse och om barnet fyllt , krävs samtycke från honom eller henne för att befrielse ska medges. Såvitt framkommit i kontakter med finska kontrolleras barnets samtycke utifrån svaren som 7–10 och prop. 1950:217 s. 13. 12Nordic (2018). Citizenship in the Nordic Countries Past, Present, Future, s. 62. 13Information om befrielse från finskt medborgarskap på finska , [. Befrielse från svenskt medborgarskap ges i ansökningsformuläret om befrielse. Något separat och enskilt samtal med barnet äger inte rum. fattades 22 beslut om befrielse från finskt medbor- garskap varav ett av dem avsåg barn. meddelades 36 beslut totalt.14 I kan barn befrias från danskt medborgarskap efter ansökan, under förutsättning att båda vårdnadshavarna är överens om det och att båda har undertecknat ansökan. För ansökan gäller vidare att: •barnet är ogift, och •barnet samtycker till befrielsen om barnet är eller äldre.15 För den som bor utomlands kan befrielse från danskt medborgar- skap inte nekas. Enligt uppgift från Udlændinge- og så innebär samtycke till befrielse att ett barn som har fyllt måste underteckna en oberoende samtyckesförklaring i god tro och det oav- sett om ansökan endast omfattar barnet i fråga eller om barnet om- fattas av en förälders ansökan om befrielse. Någon kontroll av om samtyckesförklaringen faktiskt har undertecknats av barnet i fråga görs inte och det sker inget samtal eller liknande med den som ansöker om befrielse. Enligt ministeriet fanns det 25 ansökningar om befrielse inneliggande. Av dessa rörde tre ansökningar barn. Även ställer krav på barns samtycke till befrielse från med- borgarskap från det att barnet har fyllt 12 år.16 Om samtycke inte finns kan ansökan avslås. Samtycke krävs dock inte om barnet per- manent är förhindrat att ge sitt samtycke på grund av sjukdom eller utvecklingsstörning. Barn ges också möjlighet att uttrycka sina åsikter i ärenden om befrielse. Enligt 31 § lov om norsk stats- borgerskap (statsborgerloven) som reglerar befrielse från medborgar- skap för barn ska barns åsikt tillmätas betydelse utifrån barnets ålder 14Information om Statistik rörande ansökningar om befrielse på finska , 99[]. 15Information om befrielse från danskt medborgarskap på Utlännings- och integrationsmini- steriet i hemsida, statsborgere/losning-fra-dansk-statsborgerskab []. 16Lovdata (2020). Information om lagen om norskt medborgarskap (statsborgerloven). Befrielse från svenskt medborgarskap Enligt förarbetena till 31 § statsborgerloven innebär kravet på samtycke att barnet får vetorätt i de fall då ett beslut ska fattas om barnets eget medborgarskap och att det är upp till myndig- heterna att se till att barnets samtycke finns i ansökan, som en allmän regel genom barnets egen underskrift.17 Beslut som fattas i strid med bestämmelserna om bl.a. samtycke kan innebära att beslutet om befrielse anses ogiltigt. När det gäller barns möjlighet till att uttrycka sin åsikt uttalas att barnets åsikt kan förmedlas genom den eller de personer som representerar barnet (barnets vårdnadshavare) och att en överträdelse av denna bestämmelse kan betraktas som ett procedur- fel, vilket kan påverka beslutets giltighet. I sammanhanget kan noteras att gäller som lag också i Norge.18 Enligt uppgift från Kunnskapsdepartementet är det ovanligt att föräldrar ansöker om befrielse från norskt medborgarskap för sina barn. Utlendingsdirektoratet har t.ex. inte haft någon ansökan om befrielse . På finns det två grunder till förlust av eller befrielse från medborgarskap: dels frivillig avsägelse, dels automatisk förlust på grund av födelse och kontinuerlig bosättning eller hemvist utomlands.19 Ansökan om befrielse kan beviljas för den som är bosatt utom- lands och vill bli, eller har blivit, utländsk medborgare. För den som vid ansökan om befrielse inte redan är medborgare i en annan stat krävs bevis på detta . Den som är bosatt eller har hem- vist på får avslag på en ansökan om befrielse, såvida det inte föreligger särskilda skäl för befrielse. Barn som har fyllt behöver samtycka till en ansökan om be- frielse från isländskt medborgarskap. På ansökan ska föräldrarna ange orsaken till varför barnet ska befrias. I perioden –har sammanlagt 26 ansökningar om befrielse rörande barn getts in. Av dessa bifölls 22. Fyra av ansökningarna återkallades av föräldrarna.20 17Uppgift i mejl från tjänsteman på Integreringsavdelingen, Kunnskapsdepartementet []. 18Information om FNs konvensjon om barnets rettigheter på i hemsida, barnekonvensjon/fns-konvensjon-om-barnets-rettigheter/id2511390/. 19Nordic (2018). Citizenship in the Nordic Countries Past, Present, Future, s. 63. 20Uppgift i mejl från tjänsteman på Útlendingastofnun []. Befrielse från svenskt medborgarskap I finns två sätt att ansöka om befrielse eller förlust av med- borgarskap. Antingen genom förklaring (déclaration) eller beslut (décret). Det senare går under benämningen ”frisläppande av trohets- band till ” och är det förfarande som kan sägas vara jäm- ställt med befrielse från medborgarskap. Befrielse eller förlust av franskt medborgarskap genom förklaring kan medges i följande situationer: om personen har förvärvat ett annat medborgarskap, om personen förvärvar sin make eller makas utländ- ska medborgarskap och är bosatt utomlands eller, för en person mellan 17,5 och , om personen är född utomlands och har en fransk förälder, om personen är född i och har en förälder som är född i eller om personen har franskt medborgarskap som en följd av att en av hans eller hennes föräldrar förvärvat franskt med- borgarskap. Befrielse från franskt medborgarskap genom beslut kräver att sökanden har rättskapacitet, kan styrka och rättfärdiga sitt franska medborgarskap samt styrka att han eller hon innehar ett utländskt medborgarskap för ansökan. Till stöd för ansökan ska sök- anden bl.a. ge in kopia av födelsebevis, bevis på sin hemvist och sin utländska nationalitet och att skattebetalningar har gjorts. För barn som har fyllt krävs samtycke och att han eller hon skriver under ansökningsblanketten. Den som är måste företrädas av en vårdnadshavare eller annat ombud som lagen pekar ut som en minder- årigs företrädare.21 I gäller för den som vill avstå från sitt brittiska medborgarskap att han eller hon ska vara •18 år eller äldre (såvida sökanden inte är och gift), och •vid sina sinnes fulla bruk (såvida inte befrielse är i sökandens bästa intresse). 21Information om förlust av franskt medborgarskap (Perte volontaire de la nationalité française) på Service-Publics hemsida, []. Befrielse från svenskt medborgarskap Därutöver krävs att sökanden •redan har ett annat medborgarskap, eller •kommer att få ett annat medborgarskap efter att ha gett upp sitt brittiska medborgarskap.22 I måste den som vill avsäga sig sitt amerikanska medborgarskap personligen infinna sig hos en amerikansk konsulär eller diplomatisk tjänsteman på en amerikansk ambassad eller ett amerikanskt konsu- lat.23 Sökanden måste också underteckna en avsägelseed. De avsäg- elser utomlands som inte uppfyller de villkor som beskrivs ovan har ingen rättsverkan. Det är inte möjligt att avsäga sig medborgarskapet via post, e-post eller genom ombud då amerikanska medborgare endast kan avsäga sig sitt medborgarskap personligen. I linje med detta kan föräldrar inte avsäga sina barn deras amerikanska med- borgarskap. Förälder, förvaltare eller liknande kan inte heller begära befrielse från medborgarskap åt en enskild som saknar tillräcklig kapacitet för att själva ansöka om befrielse från medborgarskap. Den som är minderårig och vill avsäga sig sitt amerikanska medborgar- skap måste själv visa en konsulär tjänsteman att han eller hon agerar frivilligt, utan otillbörlig påverkan från förälder eller föräldrar, och att han eller hon till fullo förstår konsekvenserna av avsägelsen av sitt amerikanska medborgarskap. Barn som är anses som utgångspunkt inte ha sådan mognad och förståelse som krävs för av- sägelse och kan därför inte avsäga sig medborgarskapet. Ansökningar om avsägelse från den som är övervägs mycket noggrant och det görs en grundlig bedömning av om ansökan är fri- villig och hur förankrat barnets ansökan är. Om det inte finns starka skäl för avsägelse kan minderåriga få avslag på ansökan och får då vänta till för att avstå från sitt amerikanska medborgar- skap. Systemet innehåller således en del skyddsåtgärder för barn och unga när det gäller avsägelse från medborgarskap.24 22Information om förlust av brittiskt medborgarskap (Give up [renounce] British citizenship or nationality) på i hemsida, /renounce- british-nationality []. 23Se section 349(a)(5) Immigration and Nationality Act. 24Information om avsägelse av amerikanskt medborgarskap på U.S. hemsida, legal-considerations/us-citizenship/Renunciation-US-Nationality-Abroad.html []. Befrielse från svenskt medborgarskap 11.3Hur kan barns rättigheter stärkas? 11.3.1Bestämmelserna bör utökas för att skydda barn Bedömning: Bestämmelserna om befrielse från svenskt medborgar- skap i lagen om svenskt medborgarskap bör utökas med krav på barns samtycke och på att en befrielse inte får stå i strid med barnets bästa. Av redogörelsen för andra länders bestämmelser om befrielse från medborgarskap i avsnitt 11.2.4 ovan framgår att det är vanligt med bestämmelser om barns samtycke. Enligt utredningens uppfattning är bestämmelser om barns samtycke till befrielse från medborgar- skap en säkerhetsåtgärd som kan skydda mot en förlust av medbor- garskap mot ett barns vilja. Ett krav på samtycke får också anses överensstämma med det uppdrag som utredningen har att stärka barns rättigheter i befrielseärenden enligt medborgarskapslagen. Be- stämmelser om samtycke är även en tydlig signal om att barnets upp- fattning är betydelsefull och en väsentlig del när en bedömning av barnets bästa ska göras (prop. 2017/18:186 s. 96). Samtyckesbestäm- melser ligger enligt utredningen också i linje med uttalanden i barn- konventionen som gäller som svensk lag.25 I artikel 8 anges t.ex. att barnets rätt att behålla sin identitet, inne- fattande bl.a. medborgarskap, ska respekteras. Och enligt artikel 12 ska det barn som är i stånd att bilda egna åsikter tillförsäkras rätten att fritt uttrycka dessa i alla frågor som rör honom eller henne, varvid barnets åsikter ska tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad. Av artikel 12 framgår också att barn särskilt ska beredas möjlighet att höras i alla domstols- och administrativa förfaranden som rör barnet. Enligt utredningen är det rimligt att barn äger visst inflytande över sitt medborgarskap, eller i alla fall att myndigheterna kontrollerar att barnet står bakom en ansökan om befrielse från med- borgarskap. Det är också lämpligt att kodifiera de rutiner som Migra- tionsverket har i befrielseärenden som rör barn, med krav på att den som är eller äldre skriver under en ansökan om att bli befriad från svenskt medborgarskap. Mot bakgrund av vad som sagts bedömer utredningen att det bör föras in bestämmelser om att barn måste samtycka till en an- 25Lagen (2018:1197) om konvention om barnets rättigheter. Befrielse från svenskt medborgarskap sökan om befrielse från svenskt medborgarskap för att ansökan ska kunna bifallas. Bestämmelserna om samtycke bör gälla såväl barn som saknar hemvist i , som barn med hemvist här, eftersom sam- tycke är en grundförutsättning för att ansökan ska godtas, på samma sätt som en persons underskrift av ansökan om befrielse är en grund- förutsättning för att ansökan ska prövas och det oavsett om personen som befrielsen gäller har hemvist i eller utomlands. Samtyckes- bestämmelser är också ett uttryck för att befrielse från svenskt med- borgarskap ska ske på initiativ av den enskilde som beslutet gäller, dvs.