sou · H9B374d2 · 2021-09-23 00:00:00 — Föremålen och för- säljningsintäkten förvaltas som ett fideikommiss, och successionen har efter enligt hennes testamente sammanfallit med den svenska successionsordningens principer.1867 Fidei- kommiss till förmån för konungen som innehavare av statschefsämbetet omfattas inte av lagen om avveckling av fideikommiss,1868 men det undantaget omfattar inte Gallierafideikom- missiet. Fideikommissförordnandet har dock förklarats gälla tills vidare, och 1862 Jfr 1957 s. 14 och 16 samt 1952 s. 395-396. 1863 riksdag, Bihang, saml. 1, avd. 1, prop. nr 60, saml. 4, avd. 1, bd 2, statsutskottets bet. nr 258 och 291, saml. 10, avd 1, rskr. nr 213 s. 584-587. 1902:67, statsutskottets bet. 1902:70, rskr. Se även , och 1913 s. 36-39. 1906:61 s. 3. 2007/08:1 utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning s. 108-109, bet. 2007/08:FiU2 s. 6 och 39-40; rskr. 2007/08:112-115. 1867 , ”gör till arvinge” i , Under strecket 2005-12- 1868 Se prop. 1963:5 s 163-164 och SOU 1959:40 s. 86. Jfr Lyrevik 2018 s. 245-247. Finansieringen av statschefens, kungahusets och hovets verksamhet samt den kungl. dispositionsrätten till statlig egendom har regeringen beslutat att fideikommissets succession ska följa den svenska successionsord- ningen. Enligt testamente ska, om hennes släkt dör ut, Gallierafideikommisset till- falla arvingar.1869 ägs av staten, som blev ägare genom ett testamente med villkoret att egendomen skulle arrenderas ut till en prins med arvsrätt till tronen med företräde för en av , om det finns en sådan.1870 är nuvarande arrenda- tor.1871 , prins äldsta barn, är av . En konung eller annan medlem av kungahuset kan också äga fast egendom i egenskap av privatperson. Detta klargjordes i samband med att köpte fastigheter. Då inhämtades ett yttrande från , som fann att han inte var förhindrad att ”i jord och hus enskilt förvärva, äga och besitta”.1872 äger t.ex. Solli- dens slott på Öland.1873 När det gäller lös egendom har en översyn av kungl. hovstaternas lösöreförvaltning in- letts . Det finns lösörefideikommiss där egendomen ska innehas och begagnas av den regerande konungen. Dessa lösörefideikommiss – som inte omfattas av lagen om avveckling av fideikommiss – har ändrats genom permutation så att de följer den kognatiska tronföljden. Vidare har stiftelser bildats eller ska bildas för att hålla samman föremål efter , gåvor till konungen och kronprinsessan inom ramen för deras ämbeten, vagnar och seldon, m.m.1874 Syftet med förändringarna är att egendomen inte ska skingras, vilket annars är en risk beträffande den privatägda egendom som används vid representation och i andra officiella sammanhang. Här kan jämföras med att slotten och genom den kungl. disposi- tionsrätten är tryggade mot avyttring, eftersom såväl konungens som eller rege- ringens samtycke krävs (jfr ovan avsnitt 6.4.10.). Stiftelsebildning medför en liknande trygg- het för framtiden. Underhåll av den privat- eller stiftelseägda egendomen finansieras inte genom det statliga anslaget utan genom privata medel eller en till stiftelserna knuten under- hållsfond. Husgerådskammaren har hand om underhållet men kostnaden belastar inte ansla- get utan faktureras den juridiska eller fysiska person som är ägare till föremålet i fråga.1875 Utöver de nu nämnda stiftelserna finns olika typer av allmännyttiga stiftelser, verksamma inom forskning, kultur, utbildning, hjälpverksamhet samt vård- och ungdomsverksamhet. En del av dem har sitt ursprung , medan andra bildats genom insamlingar vid t.ex. jubileer.1876 1869 Regeringen, beslut , Ju2012/3914/L2, permutation avseende det s.k. Gallierafideikommis- 1870 Citat från testamentet på , Om , Historia. 1871 Bexhed 2020 s. 228. 1872 , 1809-1844, : , 1940, s. 76-77, jfr Naumann 1879-84 bd 2 s. 343-345. 1873 Bexhed 2020 s. 227-228. 1874 , promemoria , Kungliga Hovstaternas lösöreförvaltning; Stiftelse- förordnande , ; Stiftelseförordnande , för förvaltning av statschefsgåvor; Stiftelseförordnande , Kungl. , Stiftel- seförordnande , för förvaltning av gåvor. 1875 Presentation för av . 1876 Se vidare olika versioner av broschyren De Kungl. Goda idéer för en bättre värld, 2017 samt u.å. 6.Finansieringen av statschefens, kungahusets och hovets verksamhet samt den kungl. dispositionsrätten till statlig egendom 6.8.1.Stat, hovstat, slottsstat I avsnitt 3.4.2. och 3.5.4. har hovets statsrättsliga ställning analyserats närmare – det är en organisation underställd konungens enskilda styrelse och är inte en statlig förvaltnings- myndighet. är hovet en del av staten på så sätt att det stödjer statschefen i hans officiella funktioner, och en del av hovets ekonomi granskas av . I detta avsnitt ska utvecklingen av hovets organisatoriska struktur tas upp till diskussion. Ofta förekommande begrepp är hovstaterna, hovstaten och slottsstaten, och dessa begrepp kan synas ha en anknytning till staten som ägare av egendom (även kronan eller statsverket, jfr ovan avsnitt 3.2.) och riksstaten (statsbudgeten). Ordet stat i dessa sammanhang är dubbel- tydigt. Det kommer av latinets status, som betyder ställning, tillstånd eller skick.1877 Stat kan betyda budget; statsbudgeten hette förut riksstaten, varav kommer namnen statsutskottet och Statskontoret. Stat kan också betyda personalkår eller organisation; t.ex. landsstaten, lant- mäteristaten, justitiestaten etc. Vidare kan stat betyda ett rikes finansiella eller politiska till- stånd, eller en politisk församling. Ur dessa sistnämnda betydelser har dagens begrepp stat såsom ”organiserad sammanslutning av människor styrda medelst en speciell samhällsappa- rat av en egen överhet”1878 utvecklats. Hov- och slottsstaterna är alltså inte några ”stater i staten”, utan det är fråga om hovets och slottens personalkårer, dessutom med egna budgetar som delar av statsbudgeten. Det finns dock en skillnad mellan hovstat och slottsstat som organisatoriska och budgettekniska begrepp. I statsbudgetarna delades första huvudtiteln i samband med förändringarna vid riksdag upp i två delar, ”Kongl. Hof-Staterne” och ”Kongl. Slotten”.1879 blev ”Kongl. Hof- och Slotts-Staterne” en rubrik för hela första huvudtiteln med ”Kongl. Hof-Stats-anslagen” och ”Kongl. Slotten” som underrubriker.1880 blev rubriken ”Kungl. hov- och slottsstaterna”, med ”Kungl. hovstaten” och ”Kungl. slottssta- ten” som underrubriker.1881 Och så har det fortsatt till dess att de båda anslagen lades samman till ”Kungl. hov- och slottsstaten” 1996. Detta är den budgettekniska använd- ningen av begreppen. Det ska här noteras att det först var genom ändringar som skillnaden mellan begreppen hovstat och slottsstat fick betydelse för revisionen av anslagens användning. I organisatoriskt hänseende har slottsstaten ingått i hovstaten. Begreppet hovstaten har historiskt sett omfattat de som var anställda inom det kungliga hushållet men också betecknat hushållet som sådant.1882 När (I) skulle gifta sig skulle han ”antaga sin egen Hofhållning och Stat”,1883 vilket visar att pluralformen av ”Kongl. Hof-Staterne” syftade på att det inom 1877 skol-lexikon sp. 494. 1878 , uppslagsord ’stat’. 1879 riksdag, Bihang, saml. 4, avd. 1, bd 1, statsutskottets bet. nr 31, s. 4. 1880 Riksstat beslutad vid riksdag. 1881 Riksstat för . 1882 1999 s. 9. 1883 riksdag, Bihang, bd 4:3, s. 1297. Finansieringen av statschefens, kungahusets och hovets verksamhet samt den kungl. dispositionsrätten till statlig egendom hovet fanns olika hovstater för olika kungliga personer. Begreppet ”Hof-Staten” kunde emel- lertid också beteckna hovet som helhet, vilket framgår av en formulering i ord- ningsstadga för hovet av år 1847.1884 I Statskalendern synes hovet som helhet alltid ha redovisats under rubriken . I Svenskt porträttgalleri inleddes framställningen med ”Hans Maj:t Konungens tjänstgörande hofstat”, där de högre hovämbetsmännen såsom bl.a. riksmarskalken och ståt- hållarna fanns med i en första avdelning, och sedan fanns de med ånyo tillsammans med underlydande ämbets- och tjänstemän under , de olika ståthållarämbe- tena, etc. Därefter följde drottningens och andra kungliga personers hovstater.1885 Slottssta- ten var alltså på detta sätt organisationsmässigt en del av konungens hovstat. Begreppet hovstat kan fortfarande syfta på de olika kungliga personernas respektive hov- stater. I 2012/budgetproposition omtalas t.ex. H.M. Drottningens hovstat och H.K.H. Kronprinsessans hovstat.1886 Det som hovstadga betecknades som ”hovet”, om- fattande olika ämbeten och förvaltningar (såsom , Husgerådskamma- ren och ståthållarämbetena) och det kungl. husets hovstater,1887 betecknas numera i t.ex. hovstadga som Kungl. hovstaterna, och detta är som angetts ovan inte en nyhet utan går tillbaka på en tradition . Begreppet ”Kungl. hovstaterna” används numera en- tydigt som en beteckning för hovet som helhet, inkluderande inte bara de olika hovstaterna utan även slottsstaten.1888 På detta sätt användes begreppet också i samband med att Riksrevi- sionen tog över revisionen av slottsstaten och från Riksrevisionsver- ket och revisorer: ”Hovstaterna är den officiella beteckningen på den organisation (i dagligt tal kal- lad hovet) som har till uppgift att bistå statschefen och det Kungliga Huset i deras officiella plikter. En viktig uppgift för hovstaterna är också att vårda och för allmänheten visa det kulturarv som är förbundet med den svenska monarkin. Hovet står utanför den statliga förvaltningsorganisationen (prop. 1973:90 s. 232 och 233). Chef för de Kungl. Hovstaterna är riksmarskalken. Riksmarskalksäm- betet är riksmarskalkens stabsorgan.”1889 Denna begreppsapparat omtalas också i den statsrättsliga litteraturen. och skriver att hovet formellt kallas Kungl. Hovstaterna och leds av riksmarskal- ken. Hovstaterna finns dels Hovstaten dit de kungligas personliga stater hör, och vars ekonomi förvaltas av H.M. Konungens hovförvaltning, och Slottsstaten, som har hand om egendomsförvaltningen.1890 tydliggjorde begreppen på följande sätt. ”Kungliga hovstaterna är den officiella beteckningen på den organisation (i dag- ligt tal kallad hovet) som har till uppgift att bistå statschefen och det kungliga 1884 Se nedan avsnitt 6.8.2. 1885 , Svenskt porträttgalleri. svenska hofstaterna, : , 2012/13:1 bilaga s. 18. 1887 hovstadga 1 §. 1888 hovstadga 1 §. Jfr även ang. hovstadga Bramstång Hov och slott s. 24. 2001/02:190 s. 73. 1890 och 2019 s. 150. Finansieringen av statschefens, kungahusets och hovets verksamhet samt den kungl. dispositionsrätten till statlig egendom huset i deras officiella plikter. Riksmarskalken leder hovstaterna och är inför kungen ansvarig för hela organisationens verksamhet. I budgetsammanhang de- las de kungliga hovstaterna in i kungliga hovstaten och kungliga slottsstaten.”1891 Utan kunskap om den budgettekniska respektive organisatoriska begreppsbildningen kan vissa formuleringar, särskilt i äldre handlingar, lätt framstå som förvirrande. 6.8.2.Hovets styrande dokument och funktion 1801-1954 Det dokument som är styrande för verksamheten och arbetsfördelningen inom hovet kallas numera hovstadga men har föregångare med andra namn. Som följd av att hovet står under konungens enskilda styrelse är det konungen själv som fastställer hovets organisation. Det kan enligt Reuterskiöld inte finnas finnas några lagbestämda former för handläggningen av hovärenden, eftersom konungen ”grundlagsenligt skall hafva alldeles fria händer”.1892 utfärdade , efter att ha låtit utreda hovorganisa- tionen, ett brev till riksmarskalken greve med instruktioner för denne och med detaljerade föreskrifter om de olika befattningshavarnas antal, löner och upp- gifter.1893 Detta dokument, även kallat hovreglementet, innebar bl.a. följande. Det tillkom riksmarskalken ”att hafwa högsta Befälet och öfwerinseendet öfwer de till wårt hof hörande Departementer och Stater, i afseende så wäl på Justitien och Executionen, cura Eclesiæ, Oeconomie, , Penninge-Förwaltning och Redogörelse, som å hwad till Hofwets Etiquette och Ceremonielle hörer”.1894 Cheferna för de olika kårerna och departe- menten skulle rapportera till riksmarskalken. Riksmarskalken beslutade om anställningar inom hovet utom i de fall konungen själv fattade beslut, varvid riksmarskalken hade förslags- rätt. När det gäller ”Justitien och Executionen” kan noteras att det fanns en övre borgrätt vid , i vilken riksmarskalken var ordförande, och en nedre borgrätt. Dessa domstolar följde hovartiklarna av , som handlade om olika disciplinära frågor inom hovet och om processen vid borgrätterna samt innefattade instruktioner för hovauditören och borgrättsnotarien.1895 Hovmarskalken hade, under , ”den närmaste tilsy- nen och förwaltningen af alt som hörer til Wår Taffel och den egenteligen så kallade hof- förtäringen, med de densamma tilhörande Departementer”.1896 Således föll inköp av varor 2011/12:KU1 s. 14. Se också m.fl. 2018 s. 273. 1892 Reuterskiöld s. 75. 1893 (), , Hovordningar och hovjournaler D1:1, hovreglemente 1801 (avskrift av kungl. brev till riksmarskalken greve ). – Reglementet synes inte ha blivit tryckt , däremot finns delar av det i och (utg.), Överkammarherrens journal 1778-1826. Ett gustavianskt tidsdokument, : Kungl. Samfundet för utgivande av handskrifter rörande historia, 2010, s. 432-438, samt ett kort utdrag hos Bergfalk 1866 s. 43. 1894 hovreglemente 1801 s. 2. , , i Schmedeman bd 2 1706 s. 1150-1187; hovreglemente 1801 s. 4, 26-32. Se härtill 1902 s. 114 och , Ny lag- samling, femte häftet, : N. M. , 1847, s. 456-457 och 460. 1896 hovreglemente 1801 s. 19. Finansieringen av statschefens, kungahusets och hovets verksamhet samt den kungl. dispositionsrätten till statlig egendom samt kontroll av linne och servering m.m. under hovmarskalkens ansvar.1897 Härunder föll även hovekonomin och ekonomikontoret – ordet ekonomi användes här i den ursprungliga betydelsen hushåll, och det är fråga om kök, bageri, skafferi, vinkällare, silverkammare, för- råd, etc.1898 Hovkansliet utgjorde ett kansli åt . Där fanns hovsekreteraren och hovkanslisten. Hovsekreteraren föredrog ärenden för riksmarskalken och satte upp brev och andra expeditioner.1899 kallade senare för hovexpedi- tionen.1900 I Hovkontoret fanns en hovkamrerare, en hovkassör, en hovbokhållare, en kammarskri- vare, en kassaskrivare och en vaktmästare. Hovkamreraren skulle tillsammans med hovkas- sören kvittera utbetalningar från Statskontoret och andra inflytande medel. Hovkontoret ad- ministrerade däruöver utbetalningar och bokföring.1901 Husgerådskammaren hade hand om ”Wårt och kronans och Säng- kläder”,1902 medan klädkammaren hade hand om äldre och nyare kungliga dräkter samt uni- former för livrépersonalen.1903 I fatburen förvarades linne och duktyg, och den förestods av en åldfru med hjälp av sex fatburspigor.1904 Vidare reglerades kleresistaten med hovpredikan- terna m.fl., läkarstaten med livmedici m.fl., slottsbyggnadsfonden, vedförrådet, Ståthållaräm- betet på , museet, kapellstaten, jägeristaten och hovstallet1905 samt vilka för- ändringar i uppställningen av hovets budget och redovisningsmetod som skulle göras.1906 Det kan noteras att vedupphandlingen av ålder hade varit en syssla för Överståthållarämbe- tet.1907 Bestämmelserna om ståthållaren var ganska kortfattade reglemente. utfärdade emellertid en mer utförlig instruktion för ståthållaren.1908 Hovreglementets bestämmelse om riksmarskalkens uppgifter återgavs på ett sätt som visar att reglementet fortfarande tillämpades, åtminstone delvis.1909 Det blev alltså inte inaktuellt till följd av de förändringar i övrigt som ägde rum 1809-10. 1897 hovreglemente 1801 s. 19-26. 1898 hovreglemente 1801 s. 57-120, 252-261. 1899 hovreglemente 1801 s. 33-36. 1900 1902 s. 114. 1901 hovreglemente 1801 s. 37-44. 1902 hovreglemente 1801 s. 121-122. 1903 hovreglemente 1801 s. 121-140. 1904 hovreglemente 1801 s. 141-150. 1905 hovreglemente 1801 s. 45-52, 53-56, 151-155, 157-177, 179, 181-184, 185, 186 respektive 205-250. 1906 hovreglemente 1801 s. 187-201, 203-204. 1907 hovreglemente 1801 s. 157-158. 1908 (), Instruktioner, ceremoniel, gratifikationer, utmärkelsetecken, matriklar m.m., vol. 2 nr 24. Se också kungl. brev till i Bergfalk s. 43- 45, i anledning av Slottsbyggnadsdirektionens upphörande, och kungl. brev till Riksmar- skalksämbetet i Bergfalk s. 45 angående årliga budgetar för underhåll av respektive slott. 1909 E. och Ol. Fåhræus, Administratif och statistisk handbok, såsom bihang till statskalender, 3 uppl., : , 1872, s. 25. Finansieringen av statschefens, kungahusets och hovets verksamhet samt den kungl. dispositionsrätten till statlig egendom utfärdade en ordningsstadga för personalen inom hovet.1910 Denna var föranledd av borgrätternas upphörande år 18441911 och av- skaffade befattning med utsökningsärenden. Ordningsstadgan ersatte reglerna om ordnings- frågor hovartiklar1912 och innehöll bestämmelser om att de anställda skulle visa ”trohet, wördnad och undergifvenhet” mot de kungliga personerna, (1 §), noga vårda anför- trodd egendom (2 §), m.m. Angående hovets organisation är 3 § av intresse: ”RiksMarskalken, i egenskap af Chef för hela HofStaten äger öfverinseende öfver alla vid Vårt och Wår Kongl. familjs Hof anstälde högre och lägre perso- ner; men Cheferne för hvarje afdelning, dertill jämväl räknas Ståthållarne på de Kongl. Slotten samt Intendenten vid invid hufvudstaden, tillkom- mer närmaste direkte tillsynen öfver den till hvars och ens afdelning hörande betjening; kommande alla frågor om ersättning för de effekter, tillhörige Kongl. Husgeråds och Klädkammaren, Fateburen samt Ekonomie och Inventarie För- råden hvilka vid skeende inventeringar saknas, att hos RiksMarskalken skrifteli- gen anmälas, samt derest icke frågan fordrar sådan utredning eller åtgärd, som på laga domstol ankommer, att af honom pröfvas och efter omständigheterne afgöras.”1913 Påföljder för felaktig tjänsteutövning var för ämbets- och tjänstemän tillrättavisning ge- nom varning eller skiljande från hovet, och för betjäningen varning, löneavdrag, arrest eller skiljande från tjänsten (4 §). Beslutsrätten var fördelad mellan avdelningscheferna, riksmar- skalken och konungen (5-6 §§). Med nutida terminologi är det fråga om disciplinansvar, me- dan egentliga lagbrott skulle hanteras enligt vad som generellt gällde beträffande domstols- förfarade m.m.1914 (Se även nedan avsnitt 6.8.8. Denna ordningsstadga ersattes av nya regler, för bestämmelser (13 §) och hovstadga (4 § 4) anges att i fråga om varning eller skiljande från hovet ska förfaras på sätt i hovprotokoll är föreskrivet. Detta hovprotokoll, vars innehåll återgetts av Bramstång, innebar att påföljderna för felaktig tjänsteutövning skulle vara varning eller skiljande från hovet.1915 Som Bramstång har påvisat nämndes ordningsstadga i lagboken under 18 § strafflagens promulgationslag, med innebörd att den inte upphävts genom strafflagens införande, till och med , trots att den inte rim- ligen kan ha haft aktualitet . Något formellt upphävande av stadgan har Bram- stång inte kunnat påträffa.1916 Det mest sannolika är att stadga vid strafflagens ut- färdande behövt detta undantag eftersom arrest fanns med bland påföljderna, och 1910 (), Instruktioner, ceremoniel, gratifikationer, utmärkelsetecken, matriklar m.m., vol. 1 nr 14, Ordningsstadga 1847, avskrift av Ordningsstadga för de vid Kongl. Maj:ts och den Kongl. familjens Hof anstälde uppvaktande personer, embets- och tienstemän samt betjening, gifven den 18 oct. Ordningsstadgan är även tryckt i för lagstiftning, lagskipning och förvaltning (Naumanns tid- skrift) 1864 s. 35-39. 1911 SFS 1844:46 s. 2, jfr riksdag, Bihang, saml. 10, bd 3, riksdagsskrivelse nr 438 s. 114-118, och riksdag, saml. 10, bd 1, riksdagsskrivelse nr 105, s. 174-176. Se även 1902 s. 114. 1912 för lagstiftning, lagskipning och förvaltning (Naumanns tidskrift) 1864 s. 36, Bramstång Hov och slott s. 99. 1913 ordningsstadga 3 §, jfr Bramstång Hov och slott s. 99-105. 1914 1902 s. 114, Bramstång Hov och slott s. 101-103; jfr även Naumann 1879-84 bd 2 s. 296. 1915 Bramstång Hov och slott s. 94. 1916 Bramstång Hov och slott s. 94-97, 103-105. Finansieringen av statschefens, kungahusets och hovets verksamhet samt den kungl. dispositionsrätten till statlig egendom att det sedan inte uppmärksammats av lagboksredaktörena att ordningsstadgan upphört att gälla. Nya bestämmelser utfärdades år 1910,1917 men bortsett från några regler om formerna för utnämningar och avsked vid hovet är det mest fråga om ceremoniella bestämmelser. Några upplysningar om hovets organisation och de olika ämbetenas uppgifter finns inte där. hovreglemente synes ha fortsatt gälla i de delar det inte åsidosatts av före- skrifter, och det tillämpades långt in . Det åberopades i en proposition som stöd för att var underordnad Riksmarskalksämbetet.1918 Enligt 34 § regeringsform hade justitie- och utrikesstatsministrarna rikets högsta värdighet, och detta ändrades till att avse statsministern och utrikesministern. Denna värdighet ger rätt till titeln excellens, som också tilldelades riksmarskalken i samband med att titeln ”en av Rikets Herrar” – en titel som i sig gav rätt till excellenstiteln – avskaffades.1919 6.8.3.Hovets styrande dokument och funktion utfärdade ett dokument med titeln för tjänsten vid svenska hovet (”hovstadga”).1920 I hovstadgan finns, förutom ceremoniella föreskrifter, en avdelning med allmänna bestämmelser om hovets organisation (1-5 §§). Det svenska hovet omfattade enligt 1 § ”dels särskilda avdelningar (ämbeten, förvalt- ningar), dels det Kungl. Husets hovstater”. Vidare angavs: ”Chef för hovet är riksmarskalken, som utåt företräder det samfällda hovet och inför Konungen föredrager till hovprotokollet hörande ärenden”. Riksmarskalken hade också ansvar för utnämningar och förordnanden (4 Avdelningarna inom hovet var enligt 2 § 1: •Riksmarskalksämbetet under chefskap av riksmarskalken, •Konungens hovmarskalksämbete under chefskap av tjänstgörande förste hov- marskalken, •Konungens hovförvaltning under ledning av en överintendent, •Hovmarskalksämbete (hovförvaltning) hos prins eller prinsessa av det kungl. hu- set under chefskap av vederbörande hovmarskalk (kammarherre), •Konungens hovstall under chefskap av en hovstallmästare, •Husgerådskammaren under chefskap av en överintendent, tillika chef för de kungl. •Ståthållarämbetena på de till konungens disposition ställda slotten under chef- skap av ståthållaren på , •Djurgårdens förvaltning under chefskap av ståthållaren på eller annan därtill särskilt förordnad. 1917 Bestämmelser, föreskrifter och ceremoniel att iakttaga vid svenska hofvet, afd. I-VII, utfärdade av H.M. Konungen , tryckta 1911. 1947:248 s. 2. 1868:1 s. 7-8; Reuterskiöld s. 74. används inte excel- lenstiteln inom statsdepartementen, se , och 1971 s. 46. 1920 Handledning för tjänsten vid svenska hovet (”hovstadga”), av H.M. Konungen fastställd , tryckt 1954. Finansieringen av statschefens, kungahusets och hovets verksamhet samt den kungl. dispositionsrätten till statlig egendom Utöver avdelningarna fanns, som nämnts i 1 §, det Kungl. Dessa var ”dels hos dess medlemmar i egenskap av uppvaktande anställda hovfunktionärer, dels i sär- skilda befattningar tjänstgörande, dels ock dem som med tjänstfrihet fortfarade tillhöra hov- staterna”. Till uppvaktande hänfördes också de kungl. staberna (2 § 2). I 3 § fanns bestämmelser om vad som hörde till de olika avdelningarna. I 4 § fanns bestämmelser om utnämningar och förordnanden. I 5 § fanns bestämmelser om medalj för trogen och pålitlig tjänst. Riksmarskalken hade ansvar för frågor av mera principiell och all- mängiltig art, förste hovmarskalken för frågor om personal, den dagliga driften, ekonomi, representation, resor m.m. ”ävensom – i samråd med ståthållaren – frågor rörande persona- lens bostadsförhållanden” (3 § 2). Motsvarande som för förste hovmarskalken gällde che- ferna för hovförvaltning hos prins eller prinsessa (3 § 4).