sou · H9B340 · 2021-06-01 00:00:00 — Ut- redningen kan däremot konstatera att den ökade administrativa bördan hos kommunerna vid ansökan enligt alternativregeln till viss del motverkar de förbättrade villkoren hos privata utförare med en stor andel inhyrd personal som beskrivs ovan under rubrik 13.3. Här följer ett räkneexempel som visar på en möjlig storlek av den löpande ökade administrativa kostnaden. Antag att den månatliga ansökan om ersättning enligt den nya alternativregeln kommer att innebära extra arbete för kommunerna och regionerna. Timpriset för denna tidsåtgång uppgår till . Ansökning- arna görs en gång centralt inom kommunerna och regionerna. Totalt finns 290 kommuner och 21 regioner. Majorite- ten av regionerna och av kommunerna antas ansöka om ersättning enligt den nya alternativregeln. Det ger en total administrativ kostnad på för samtliga kommuner och regioner som söker enligt alternativregeln ((595*((290*0,5)+21))*12=1,2 miljoner). Osäkerheten är dock stor hur många regioner och kommuner som skulle ansöka samt hur detta skulle ta. Förslaget bedöms inte leda till någon ökad måltillströmning för de allmänna förvaltningsdomstolarna. Konsekvenser av utredningens förslag 13.5Konsekvenser för ekonomisk jämlikhet mellan kvinnor och män Inom vård och omsorg8, bedriven både av privata utförare och kom- muner och regioner, var av de anställda kvinnor och män 2020.9 Det är således tydligt att arbetskraften i denna sektor domineras av kvinnor. Eftersom sektorns storlek inte bedöms påverkas av en ny alternativregeln bedöms heller inte utbudet av ar- betstillfällen inom denna sektor påverkas. Förslaget bedöms således inte påverka fördelningen mellan kvinnor och män i denna sektor. Förslaget bedöms inte ha påverkan på det kommunala självstyret, integration, miljö eller brottslighet. Effekterna sysselsättning be- döms vara så små att de får betraktas som noll. 8Utifrån SCB:s näringsgrensindelning, SNI koder 86–88 Vård och omsorg. 9SCB, Arbetskraftsundersökning (), 2020. Särskilt yttrande av experten Utredningens uppdrag, enligt dir. 2020:20, har varit att undersöka förutsättningarna för förändrad lagstiftning i fråga om mervärdes- skatt vid inhyrd vårdpersonal och inhyrd personal för social omsorg. Huvudmotivet för uppdraget var att neutralisera konsekvenserna av en förändrad skatteplikt genom att, i första hand, undersöka de EU- rättsliga förutsättningarna att ändra mervärdesskattelagen. Utredningen har funnit att det saknas vägledning från EU-dom- stolen när det gäller sjukvårdsundantaget, vilket innebär att det är oklart hur mervärdesskattedirektivet ska tolkas. Utredningen före- slår därför ingen ändring i mervärdesskattelagen. Jag delar utred- ningens slutsats att inte föreslå någon ändring i mervärdesskatte- lagen. Jag anser att Vårdföretagarnas förslag till lagändring omfattas av den nuvarande regleringen, både i mervärdesskattedirektivet och i mervärdesskattelagen, varför den föreslagna ändringen saknar rättslig betydelse. I händelse av att , i ett framtida av- görande, skulle finna att artikel 132.1 c i mervärdesskattedirektivet förutsätter att ytterligare rekvisit än vad som framgår av ordalydel- sen ska vara uppfyllda kan en ändring i mervärdesskattelagen komma att underkännas i enlighet med vad utredningen anger. I direktivet till utredningen anges, om en ändring av mervärdes- skattelagen inte bedömts möjlig, att utredningen ska undersöka för- utsättningar för att på annat sätt neutralisera konsekvenserna av en förändrad skatteplikt. Ett exempel på åtgärder som, enligt direktivet, bör undersökas är ändringar inom ramen för systemet med kom- pensation för mervärdesskatt för kommuner och regioner (ersätt- ningssystemet). Utredningen föreslår nya alternativa nivåer för ersättning enligt 5 § LEMK genom att två nya paragrafer, 1 b och 1 c §§, förs in i ersättningsförordningen1. Syftet med förslaget är att kommuner och regioner ges möjlighet att erhålla en högre ersättning än ersättning enligt huvudregeln. Den höjda ersättningen är tänkt att vidareförmedlas till den privata aktör som har höga hyrläkar- kostnader. Detta i syfte att neutralisera konsekvenserna av en för- ändrad skatteplikt för privata aktörer. Jag anser inte att ytterligare alternativa regler bör införas i ersätt- ningsförordningen av följande skäl. Utredningens förslag, som visserligen har sin grund i direktivet utredningen fått, är inte förenligt med ersättningsystemets syfte och funktion. Ersättningsystemets enda funktion och syfte är att åstad- komma neutralitet i kommunens val mellan egen regi och entrepre- nad. Ersättningsystemets funktion och syfte är inte att neutralisera konsekvenser av en förändrad skatteplikt för vissa privata aktörer. Förslaget är därutöver inte heller förenligt med det EU-rättsliga regelverket. Tanken med förslaget är att kommuner och regioner ska lämna ersättning till privata aktörer för debiterad ”hyrläkarmoms” i vissa verksamheter där avdragsrätt för ingående mervärdesskatt saknas. Ersättningssystemet kan och ska inte användas för att, via kommuner och regioner, åstadkomma en avdragsrätt för ingående mervärdesskatt i verksamheter som inte omfattas av mervärdes- beskattning. Ett genomförande av förslaget resulterar inte i att olika ersätt- ningsnivåer kan tillämpas inom vårdvalssystem. Ersättningen i ett valfrihetssystem ska vara enhetlig för de leverantörer som utför samma tjänst. Eventuella prisjusteringar sker utifrån kommunens eller regionens årliga beslut om budget där ersättning för olika verksam- heter regleras (prop. 2008/09:29 Lag om valfrihetssystem s. 79–81). Den effekt som önskats, att neutralisera effekter för privata aktö- rer av en förändrad skatteplikt, uppnås inte genom införande av ytterligare alternativa ersättningsnivåer i ersättningsförordningen. 1Förordningen (2005:811) om ersättning för viss mervärdesskatt för kommuner, regioner, kommunalförbund och samordningsförbund. Särskilt yttrande av experten Utredningen föreslår nya alternativa nivåer för ersättning enligt lagen (2005:807) om ersättning för viss mervärdesskatt för kommu- ner, regioner, kommunalförbund och samordningsförbund, LEMK, för att dämpa effekterna av ändrad praxis som inneburit en ökad mer- värdesskattekostnad för privata utförare med inhyrd vårdpersonal. Utredningen drar slutsatsen att det inte kan uteslutas att EU- domstolen skulle resonera på annat sätt än HFD när det gäller mervärdesbeskattning av vårdbemanning och att gränsen mellan be- manningstjänst och vårdtjänst är fortsatt oklar. I utredningens kon- takter med utförare har framkommit att den tillkommande mervärdes- skatten har medfört fler anställningar i stället för inhyrd personal. Jag välkomnar dessa slutsatser men konstaterar att effekten att privata utförare tvingas till egen regi i stället för outsourcing är just den effekt som LEMK syftar att ta bort för offentligt bedriven verk- samhet. Denna slutsats bör därför ses som ett underkännande av hur mervärdesskattesystemet i dess helhet fungerar. Utredningen anger att en ändring av undantaget på sätt som Vårdföretagarna föreslagit2 inte strider mot , men utred- ningen ser svårigheter då bedömningen av diagnostiskt syfte blir avgörande. Utredningen föreslår i stället alternativa schablonersätt- ningar i LEMK. Utredningen betonar dock att kommunerna själva avgör i vilken utsträckning dold mervärdesskatt ska beaktas i pris- sättningen till privata utförare och att nya alternativregler inte kommer att ändra på detta. Utredningen konstaterar att det därför är svårt att bedöma om nya regler om höjd kompensation kommer de privata utförarna till del eller inte. Detta kommer enligt min be- dömning orsaka problem för privata utförare och är därför ingen långsiktigt hållbar lösning. som det kan innebära en viss förbättring jämfört med dagens situation att högre schablonersättning möjliggörs, hade det enligt min mening varit avsevärt bättre att återställa mervärdesskatte- hanteringen genom att föreslå ändrat undantag med utgångspunkt från exempelvis Vårdföretagarnas förslag eller finsk utformning.3 En än mer hållbar lösning, som utredningen valt att inte närmare utreda, hade varit en noll- eller reducerad skattesats. 2Vårdmoms – konsekvensanalys och lagförslag som kan undanröja problemet – Vårdföre- tagarna, . 3Momsbeskattning av hälso- och sjukvården, Diarienummer A97/200/2018, . skattedirektivet innehåller en möjlighet till reducerad mervär- desskatt för sådana sjukvårds- och tandvårdstjänster som inte omfat- tas av undantaget.4 pågår omfattande diskussioner inom EU kring det förslag om modernisering av mervärdesskattesatser som lig- ger på Rådets bord.5 har även visat att snabba föränd- ringar av kan ske. För att lindra effekterna av pandemin har exempelvis nollskattesats möjliggjorts inom EU för bland annat skyddsutrustning, test-kit, vacciner och tillhörande tjäns- ter. I ljuset av detta saknar jag en proaktiv analys om möjligheter och effekter av en noll- eller reducerad skattesats för vårdbemanning. En mer generell nollskattesats inom vård och omsorg är till skill- nad mot schablonersättningsmodellen i LEMK, transparent och långsiktigt hållbar med hänsyn till framtida förändringar i kostnads- strukturen. Utredningens direktiv har varit just att neutralisera kon- sekvenserna av en förändrad skatteplikt för vårdbemanning. LEMK är inte anpassad för hantering av ökad dold mervärdesskatt som uppkommer bland annat vid digitalisering, robotisering och investe- ringar i nya och befintliga verksamhetslokaler. Exempelvis är egna bedömningar att 2 000 nya förskolor, skolor och äldreboenden behöver byggas fram till 2026.6 Sådana om- fattande investeringar behöver göras i samarbete mellan offentligt och privat bedriven verksamhet. Dagens mervärdesskatteregler mot- arbetar dessa nödvändiga investeringar. Lagstiftning avseende mervärdesskatt ska vara förenlig med skat- tens principer, syften och ändamål. Skatten ska vara generell, enkel, rationell med få undantag och särregleringar, vara neutral och inte kon- kurrenssnedvridande, inte medföra dold kumulativ skatt, vara sam- hälls- och företagsekonomisk effektiv, trygga sysselsättning och pro- duktion samt vara förenlig med EU-rätten.7 Ändamålet med undanta- get är att minska vårdkostnaderna och garantera enskildas tillgång till vård. Även om utredningens förslag till viss del kan dämpa effekterna av förändrad praxis, anser jag att en fullgod och långsiktigt hållbar lösning som uppfyller mervärdesskattens syfte och ändamål, inte uppnås. 4Mervärdesskattedirektivet bilaga III punkt 17. 5COM(2018) 20 final 2018/0005 Proposal for a COUNCIL DIRECTIVE amending Directive 2006/112/EC as regards rates of value added tax. 6Finansdepartementet Välfärdsbehoven ökar i takt med att vi lever allt längre, . 7Är mervärdesskatten en konsumtionsskatt eller företagsskatt? Docent , vid , 2015. 1992/93:159 om stöd och service till vissa funktionshindrade. 2000/01:80 Ny socialtjänstlag m.m. 2001/02:112 Förändringar i kommunkontosystemet. 2008/09:29 Lag om valfrihetssystem. 2016/17:43 En ny hälso- och sjukvårdslag. 2019/20:127 Fjärrundervisning, distansundervisning och vissa frågor om entreprenad. SOU 1999:133 Kommunkontosystemet och rättvisan - momsen, kommunerna och konkurrensen. SOU 2001:36 Bättre tandvårdsförsäkring för äldre. SOU 2002:74 Mervärdesskatt i ett EG-rättsligt perspektiv. SOU 2008:38 EU, allmännyttan och hyrorna. SOU 2015:93 Översyn av ersättning till kommuner och landsting för s.k. dold mervärdesskatt. Ds 1997:74, Ersättning för viss mervärdesskatt till kommuner och landsting. RÅ 2003 ref. 21. RÅ 2006 not. RÅ 2007 ref. 88 I, II och III. RÅ 2009 ref. 95. RÅ 2010 ref. 94. HFD 2011 not. HFD 2011 ref. 9. HFD 2016 ref. 82. HFD 2018 ref. 41. HFD 2020 not. HFD 2020 ref. 5. HFD 2020 ref. 35. HFD 2020 not. Kammarrätten i , i mål nr 1525–09, dom . Bulthuis-Griffioen, C-453/93. Sparekassernes Dataceter (SDC), C-2/95. Greggs, C-216/97. Kügler, C-141/00. Dornier, C-45/01. d’Ambrumenil, C-307/01. och Montecello, C-498/03. , C-169/04. Ygeia, C-394/04 och C-395/04 Stichting Kinderopvang , C-415/04. Solleveld och van den , C-443/04 och C-444/04. GmbH v Finanzamt Bochum-Mitte, C-106/05. , C-434/05. , C-453/05. CopyGene, C-262/08. , C-86/09. , C-156/09. , C-174/11. PFC Clinic, C-91/12. Klinikum Dortmund, C-366/12. ”go fair” Zeitarbeit, C-594/13. De Fruytier, C-334/14. Les Jardins de Jouvence, C-335/14. , C-607/14. , C-699/15. m.fl., C-597/17. , C-700/17. , C-42/18. Idealmed III, C-211/18. X-GmbH, C-48/19. Finanzamt D mot E, C-657/19. De Gezamenlijke Steenkolen mijnen in mot Europeiska kol- och stålgemenskapernas höga myndighet, mål c-30/59, 1961, s. 69. , Mål 730/79. Kommissionen mot , C-118/85. Kommissionen mot , C-35/96. m.fl., C-180/98−C-184/98. Altmark Trans, C-280/00. Cassa di Risparmion di SpA m.fl., C-222/04. Kommissionen mot , C-318/05. m.fl., C-197/11 och C-203/11. Eventech/The Parking Adjudicator, C-518/13. Förstainstansrätten (statsstöd) AITEC m.fl. mot kommissionen, T-447/93. T-448/93 och T-449/93. Confederación Espanola de Transporte de Mercancías mot kommissionen, T-55/99. EFTA:s övervakningsmyndighets beslut , 155/07/, OJ , L249/35. Ekonomifakta, /Fakta/Valfarden-i-privat- regi/Vard-och-omsorg-i-privat-regi/vardcentraler-i-privat-regi/ Hämtat . Kommissionens tillkännagivande om begreppet statligt stöd som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, EUT 2016/C 262/01. rapportserie 2004:1, Tandvård och konkurrens. , (2015) Momsfri sjukvård – En rättsvetenskaplig studie av och dess genomförande i svensk rätt, Iustus. SCB, Arbetskraftsundersökning (), 2020. SCB, Instruktioner räkenskapssammandrag 2019 (regioner). SCB, Instruktioner räkenskapssammandrag 2019 (kommuner). förhandsavgörande , dnr 6–19/I. förhandsavgörande , dnr 6–20/I. rättsliga vägledning Mervärdesskatt 2020. ställningstagande Social omsorg, mervärdesskatt, , dnr 202 398382-18/111. ställningstagande Vilka aktörer som har möjlighet att tillhandahålla från skatteplikt undantagen sjukvård, mervärdesskatt, , dnr 202 441611-19/111. remissvar över Utredningen för översyn av ersättning till kommuner och landsting för s.k. dold mervärdesskatts slutbetänkande (SOU 2015:93), ärende dnr Fi2015/05012/K. Sjukvård och personaluthyrning av , och i Skattenytt nr 9 2020. och vägledning för elevhälsan, 3 uppl. , Finansiärer och utförare inom vården, skolan och omsorgen. kommuner och regioner, Bemanningstrend inhyrd personal ihälso- och sjukvården. kommuner och regioner, Region-BAS 21, 2020. Kommuner och Regioner, Kommun-Bas 21, 2020. Mervärdesskatt vid inhyrd personal för vård och social omsorg En särskild utredare ska undersöka förutsättningarna för förändrad lagstiftning i fråga om mervärdesskatt vid inhyrd vårdpersonal och inhyrd personal för social omsorg. Huvudmotivet är att neutralisera konsekvenserna av en förändrad skatteplikt, för att på så sätt uppnå flexibilitet för bemanningen inom hälso- och sjukvården, tandvården och den sociala omsorgen. •undersöka de EU-rättsliga förutsättningarna att ändra mervärdes- skattelagen så att uthyrning av personal för sjukvård och tandvård (fortsättningsvis vårdpersonal) och uthyrning av personal för social omsorg undantas från mervärdesskatt, •om en ändring av mervärdesskattelagen inte bedöms möjlig, under- söka förutsättningarna för att på annat sätt neutralisera konse- kvenserna av en förändrad skatteplikt vid uthyrning av personal till hälso- och sjukvård, tandvård och social omsorg, och •om det finns förutsättningar för det, lämna nödvändiga författ- ningsförslag. Uppdraget ska redovisas . Mervärdesskattelagens regler om sjukvård, tandvård och social omsorg Sjukvård och tandvård undantas från skatteplikt enligt mervärdes- skattelagen (1994:200). Sjukvårdstjänster är undantagna från skatte- plikt till mervärdesskatt under förutsättning att sjukvården ges vid en inrättning som drivs av det allmänna, vid en privat inrättning för sluten vård eller annars av någon med särskild legitimation att utöva yrke inom sjukvården. Undantaget omfattar även varor och tjänster som den som tillhandhåller vården omsätter som ett led i denna. Mer- värdesskattelagens regler bygger på bestämmelser i mervärdesskatte- direktivet. Enligt den svenska rättstillämpningen har även uthyrd personal inom sjukvården ansetts omfattas av undantaget från skatte- plikt. Social omsorg undantas också från skatteplikt enligt mervärdes- skattelagen. Med social omsorg avses offentlig och privat verksamhet för barnomsorg, äldreomsorg, stöd och service till vissa funktions- hindrade och annan jämförlig social omsorg. Tjänster inom social om- sorg är undantagna från skatteplikt under förutsättning att tjänsten som tillhandahålls är av social karaktär och att säljaren är ett offent- ligrättsligt organ eller en erkänd aktör av social karaktär. Undantaget omfattar också varor eller tjänster som den som tillhandhåller om- sorgen omsätter som ett led i denna. Även detta undantag bygger på bestämmelser i mervärdesskattedirektivet. Enligt den svenska rätts- tillämpningen har även uthyrd personal för social omsorg tidigare ansetts omfattas av undantaget från skatteplikt. Ändrad rättstillämpning och förslag på lagändring meddelade () en dom (HFD 2018 ref. 41) där ett bemanningsföretags uthyrning av läkare och medicinskt ledningsansvarig läkare ansågs vara mervärdes- skattepliktig. Enligt HFD utgjorde inte företagets uthyrning av vård- personal sådan sjukhusvård, sjukvård eller sjukvårdande behandling som ska undantas från skatteplikt enligt mervärdesskattedirektivet och mervärdesskattelagen. Eftersom företaget inte självt bedriver sjukvård kunde uthyrningen inte heller undantas på den grunden att den skulle ses som en transaktion nära knuten till vården. Det sak- nade enligt HFD betydelse om de åtgärder läkarna utförde hos den som hyr in dem kunde anses som sjukvård. HFD tolkade mervärdes- skattelagen med hänsyn till bestämmelserna i mervärdesskattedirek- tivet och praxis från . hade bl.a. i en dom ansett att uthyrning av vårdpersonal till social omsorg var mervärdesskattepliktig och alltså inte omfattades av undantaget för social omsorg. Ställningstaganden från med anledning av domen ... publicerade två ställningstaganden med anledning av HFD-domen i fråga om undantagen för sjukvård och för social omsorg. I ställningstagandet om sjukvård anges att ut- hyrning av vårdpersonal inte är en sådan tjänst som i sig utgör sjuk- vård eller tandvård. Det gäller även om den uthyrda personalen ska ut- föra vårdtjänster hos köparen. Eftersom uthyrning av vårdpersonal inte är en tjänst som i sig utgör sjukvård eller tandvård omfattas den som huvudregel inte av undantaget från skatteplikt. Därmed är sådan uthyrning mervärdesskattepliktig. Undantaget kan dock vara tillämp- ligt när uthyrning av vårdpersonal har nära anknytning till sjukvård eller tandvård. Motsvarande bedömning när det gäller uthyrning av personal anges i ställningstagandet om social omsorg. började tillämpa båda dessa ställningstaganden . ... följdes av flera beslut av ... Efter HFD:s dom meddelade ett fler- tal beslut i ärenden om förhandsbesked föranledda av ställningstagande om uthyrning av vårdpersonal. Avgörandena avsåg bland annat uthyrning av sjuksköterskor till andra vårdgivare, ett läkarbolags tillhandahållande av tjänster till andra vårdgivare samt ett läkarbolags tillhandahållande av tjänster till aktörer som driver digi- tala sjukvårdsplattformar. vidhöll i dessa ären- den tolkning och bedömde att de aktuella tjänsterna utgjorde mervärdesskattepliktig uthyrning av personal. ... vilka överklagades till Sedan besluten överklagats meddelade HFD fyra domar (Mål nr 3447-19, 3477-19, 3478-19 och 4431-19) i vilka dom- stolen tolkade mervärdesskattelagens bestämmelser utifrån reglerna imervärdesskattedirektivet och praxis från . Dom- stolen konstaterade bland annat att när en underleverantörs personal utför medicinska åtgärder på uppdrag av köparen och ingår i köpa- rens organisation, talar det för att det är fråga om personaluthyrning. För att avgöra om så är fallet ska beaktas vem som har det över- gripande ansvaret för vilka arbetsuppgifter som ska utföras, vilka patienter som ska få del av åtgärderna och under vilka tider dessa ska tillhandahållas. Att det är underleverantörens personal som beslutar hur vården ska utföras, och bär ett ansvar enligt lag för hur arbets- uppgifterna utförs, innebär enligt domstolen inte att personalen – eller underleverantören – ska anses ha det övergripande ansvaret. Dom- stolen bedömde i samtliga fyra målen att syftet med avtalet mellan köparen och dennes underleverantör var att underleverantören skulle tillhandahålla de tjänster som krävs för att vårdgivaren ska kunna upp- fylla sina skyldigheter att tillhandahålla viss vård enligt avtal med sina uppdragsgivare och vårdtagare. ifråga mervärdesskattepliktig uthyrning av personal och inte sjukvård. Vårdföretagarna, som är en arbetsgivar- och branschorganisation för privata vård- och omsorgsgivare, har i skrivelser till Finansdeparte- mentet (Fi2019/02610/S2 och Fi2019/01106/K) bl.a. fört fram att det i den privatdrivna sjukvården är vanligt med lösningar där större och mindre vårdaktörer samverkar, samt nyttjar konsulttjänster från legitimerad vårdpersonal, verksamma som egenföretagare. Vårdföre- tagarna anför att det gör verksamheten resurseffektiv och ofta är en förutsättning för att överhuvudtaget kunna erbjuda sjukvård. Detta gäller i synnerhet utanför de större städerna där läkarbristen är stor. Enligt Vårdföretagarna hade det inte varit möjligt att bemanna vård- centralerna på många mindre orter i landet utan läkare verksamma på konsultbasis. I ett förslag till lagändring som Vårdföretagarna har lämnat in till föreslås att 3 kap. 5 § första stycket andra strecksatsen mervärdesskattelagen kompletteras på följande sätt. ”[…] om åtgärderna annars vidtas av någon med särskild legiti- mation att utöva yrke inom sjukvården, oberoende av i vilket försäljningsled åtgärderna vidtas” Syftet med förslaget är enligt Vårdföretagarna att all sjukvård som utförs av legitimerad sjukvårdspersonal ska undantas från mer- värdesskatt oavsett i vilket led i vårdkedjan sjukvården tillhandahålls. meddelade en dom som gäller tolkningen av sjukvårdsundantaget i mervärdesskattedirek- tivet (C-700/17, ). Vårdföretagarna har därefter anfört att domen bekräftar de utgångspunkter som deras framtagna lagförslag vilar på och visar att en lagändring är förenlig med direktivet. Uppdraget att undersöka om mervärdesskattelagen kan ändras Praxis från och om mervärdesskatt för inhyrd personal har inneburit kostnadsökningar för privata utförare inom hälso- och sjukvården, tandvården och den sociala omsorgen som hyr in vårdpersonal. För många utförare inom hälso- och sjukvården, inte minst små aktörer på landsbygden, krävs flexibilitet vad gäller bemanning. •undersöka de EU-rättsliga förutsättningarna för att ändra mer- värdesskattelagen så att uthyrning av personal för sjukvård och tandvård undantas från mervärdesskatt och i det sammanhanget beakta såväl Vårdföretagarnas förslag till lagändring som senare praxis från EUdomstolen i fråga om undantaget för sjukvård, •undersöka de EU-rättsliga förutsättningarna för att ändra mer- värdesskattelagen så att uthyrning av personal för social omsorg undantas från mervärdesskatt, och •om det finns förutsättningar för det, lämna nödvändiga författ- ningsförslag. Om det inte finns förutsättningar att ändra mervärdesskattelagen? Om en ändring av mervärdesskattelagen inte bedöms möjlig, behöver det undersökas om det finns något annat sätt att neutralisera kon- sekvenserna av en förändrad skatteplikt vid uthyrning av personal till hälso- och sjukvård, tandvård och social omsorg. Ett exempel på åtgärder som i så fall bör undersökas är ändringar inom ramen för systemet med kompensation för mervärdesskatt för kommuner och regioner. Huvuddragen i systemet med kompensation har ett system med kompensation för mervärdesskatt för kommuner och regioner.