sou · H9B318 · 2021-03-31 00:00:00 — Skälen för förslaget och bedömningen: Som vi redan har varit inne på stämmer föreningslagens bestämmelser om gränsöverskridande fusioner nära överens med motsvarande bestämmelser i aktiebolags- lagen. Fusionsförandet i de båda lagarna är i allt väsentligt likadant. Behovet av ändringar är därmed i huvudsak detsamma. Med de un- dantag som vi tar upp i det följande föreslår vi därför att 16 kap. för- eningslagen ändras på samma sätt som 23 kap. aktiebolagslagen. Artikel 126a direktiv innehåller bestämmelser om skydd för aktieägare. Innebörden i dessa är bl.a. att en aktieägare som motsätter sig fusionen under vissa förhållanden ska ha rätt att få sina aktier inlösta av bolaget. Det ska också vara möjligt för en aktieägare som stannar kvar i bolaget att påkalla högre kontantersättning än den som erbjuds i fusionsplanen (se, beträffande aktiebolag, avsnitt 4.8). Medlemsstaterna ska tillhandahålla en mekanism för prövning av frå- gor av detta slag. I en ekonomisk förening är det inte värdet av medlemmens andel som står i fokus utan hans eller hennes deltagande i verksamheten (och den nytta som detta deltagande medför). 1Det utesluter inte att någon form av gränsöverskridande uppdelning av en ekonomisk förening ändå skulle kunna genomföras men förutsättningarna för detta förblir oklara. omsättning av andelar är regelmässigt sämre än vad som normalt gäl- ler för aktier. Artikel 126a framstår därför som mindre väl avpassad för förhållandena i en ekonomisk förening. innehåller föreningslagen en mekanism som ger med- lemmarna ett liknande skydd vid bl.a. fusioner. Om en medlem i en överlåtande förening inte har samtyckt till en fusion, får nämligen medlemmen säga upp sitt medlemskap inom en månad från före- ningsstämmans beslut om godkännande av fusionsplanen och kan då, oavsett vad som har bestämts i stadgarna, gå ur föreningen vid utgången av det räkenskapsår som slutar närmast ef- ter uppsägningen (se 16 kap. 27 § föreningslagen). Med utträdet föl- jer en rätt för medlemmen att få ut sina medlemsinsatser (se 10 kap. 11 §, jfr även 10 kap. 13 §). Vi bedömer att detta ger medlemmen i huvudsak samma skydd som det som direktivet tillerkänner en aktieägare som motsätter sig den gränsöverskridande fusionen. Möj- ligen kommer medlemmen, med en tillämpning av 16 kap. 27 § före- ningslagen, inte alltid att erhålla sitt vederlag (dvs. värdet av med- lemsinsatserna) inom den tid som föreskrivs i artikel 126a.3 (senast efter den dag då den gränsöverskridande fusionen fick verkan). Vi bedömer dock att regleringen trots detta på ett tillräck- ligt sätt tillgodoser syftet bakom direktivet. Vad gäller direktivets bestämmelse om att den aktieägare som stannar kvar i bolaget ska ha rätt att påkalla ytterligare kontanter- sättning (se artikel 126a.6) innehåller föreningslagen ingen direkt motsvarighet till denna. En medlem som är missnöjd med verkning- arna av fusionen har emellertid möjlighet att säga upp sitt medlem- skap och kommer då normalt att få ut värdet av sin andel, såsom detta kommer till uttryck i medlemsinsatserna. En komplikation är visserligen att såväl rätten till utträde som rätten att få tillbaka insat- serna kan vara begränsad i stadgarna (se 4 kap. 7 § respektive 10 kap. 13 § föreningslagen). Det innebär att medlemmen inte alltid kom- mer att få ut det fulla beloppet av sina insatser eller att han eller hon kan få ut dem först efter betydande fördröjning. Vi bedömer dock att detta inte bör tillmätas någon betydelse. Det värde som medlem- men ska garanteras i samband med fusionen bör rimligen inte vara mer än vad han eller hon – mot bakgrund av bl.a. stadgarnas innehåll –kan få ut för sina insatser, fusionen förutan. Det är givet att en medlem som går ur föreningen kan ha en annan uppfattning än föreningen om det belopp som han eller hon enligt föreningslagen har rätt att få ut. En tvist angående detta kan emel- lertid prövas av domstol enligt vad som gäller om talan i tvistemål. Vi föreslår mot denna bakgrund inga särskilda regler som ger med- lemmarna rätt att påkalla inlösen eller ytterligare kontantersättning. När de ursprungliga EU-rättsliga bestämmelserna om gränsöver- skridande fusioner genomfördes i svensk rätt behandlades genomfö- randefrågorna för finansiella företag i ett särskilt lagstiftningsärende.1 Arbetet föranledde ändringar i bl.a. lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, BRL. ändringsdirektiv föranleder ytter- ligare ändringar i lagstiftningen för finansiella företag. I avsnitt 2 har viredogjort för vilka lagar som berörs; BRL, försäkringsrörelselagen (2010:2043), FRL, och lagen (2019:742) om tjänstepensionsföretag. Lagarna berör företag av i huvudsak tre slag; aktiebolag, föreningar och s.k. ömsesidiga bolag. I vilken utsträckning regleringen av dessa företagsformer på det finansiella området behöver anpassas till direktiv återkommer vi till i det följande. Vårt förslag: Den svenska regleringen av bankaktiebolag, kredit- marknadsbolag, försäkringsaktiebolag och tjänstepensionsaktie- bolag anpassas helt till direktiv. Den svenska regleringen av kreditmarknadsföreningar, med- lemsbanker, försäkringsföreningar, tjänstepensionsföreningar, ömsesidiga försäkringsbolag och ömsesidiga tjänstepensionsbolag anpassas till vad som sägs direktiv om gränsöverskrid- ande fusioner. 2008/09:180 s. 51 f. Skälen för förslaget: som ska omfattas av direktiv Finansiella aktiebolag ska ha möjlighet att genomföra gränsöverskridande fusioner, delningar och ombildningar Vi har tidigare nämnt de tre lagar på det finansiella området som berörs av direktiv; BRL, FRL och lagen om tjänstepensions- företag (i fortsättningen sammanfattningsvis benämnda de finansi- ella lagarna). I samtliga tre lagar finns bestämmelser om aktiebolag; BRL inne- håller bestämmelser om bankaktiebolag och kreditmarknadsbolag, medan FRL och lagen om tjänstepensionsföretag innehåller bestäm- melser om försäkringsaktiebolag respektive tjänstepensionsaktie- bolag. Direktivets bestämmelser om gränsöverskridande fusioner, delningar och ombildningar omfattar alla slag av aktiebolag. Den svenska lagstiftaren är alltså skyldig att anpassa också regleringen av bankaktiebolag, kreditmarknadsbolag, försäkringsaktiebolag och tjänstepensionsaktiebolag till direktivet. Det gäller samtliga tre för- faranden, dvs. gränsöverskridande fusioner, gränsöverskridande om- bildningar och gränsöverskridande delningar. Finansiella föreningar ska ha möjlighet att genomföra gränsöverskridande fusioner Direktivets bestämmelser om gränsöverskridande fusioner får, men behöver inte, genomföras ifråga om kooperativa företag.2 Den svenska lagstiftaren har valt att införa bestämmelser om gränsöver- skridande fusioner för ekonomiska föreningar, bestämmelser som finns i föreningslagen. Som vi har redovisat i avsnitt 2 anser videt vara naturligt att dessa bestämmelser nu anpassas till direktiv. Av regleringen i de finansiella lagarna följer att förenings- lagens bestämmelser om gränsöverskridande fusioner i betydande utsträckning är tillämpliga även på kreditmarknadsföreningar, med- lemsbanker, försäkringsföreningar och tjänstepensionsföreningar. Det medför att också regleringen av dessa föreningsformer behöver ses över, såvitt gäller gränsöverskridande fusioner. 2Jfr artikel 120.2 direktiv. Lydelsen ändras inte genom direktiv. En särskild fråga är hur man i detta sammanhang ska se på s.k. ömsesidiga bolag, dvs. ömsesidiga försäkringsbolag och ömsesidiga tjänstepensionsbolag (jfr 12 kap. 1–3 §§ FRL och 10 kap. 20 lagen om tjänstepensionsföretag). Dessa företagsformer utgör egna asso- ciationsformer, om än besläktade med ekonomiska föreningar. I associationsrättsligt hänseende regleras de i FRL respektive lagen om tjänstepensionsföretag men regleringen innehåller ett flertal hän- visningar till föreningslagen, däribland till bestämmelser som avser gränsöverskridande fusioner. Enligt vår bedömning bör de ömsesidiga bolagen ha möjlighet att genomföra gränsöverskridande fusioner i samma omfattning som Några sakliga ändringar bör inte göras. Det är emellertid natur- ligt att regelverken ses över så att de i associationsrättsligt hänseende stämmer överens med vad som gäller för ekonomiska föreningar. Direktivets bestämmelser om gränsöverskridande delningar och ombildningar är inte ämnade för andra svenska företag än aktiebolag. Det kan därför inte komma i fråga att införa bestämmelser om dessa slag av förfaranden för föreningar och ömsesidiga bolag på det finansi- ella området. Allmänna utgångspunkter vid genomförandet av direktivet för finansiella företag När regleringen av de finansiella företagen anpassas till direktiv bör som utgångspunkt användas samma lagtekniska lösning som när de ursprungliga bestämmelserna om gränsöverskridande fusioner genomfördes för dessa företag. Det innebär att de allmänna associationsrättsliga regler om gränsöverskridande fusioner, delningar och ombildningar som vi förslår för allmänna aktiebolag och ekono- miska föreningar (jfr avsnitt 4, 5, 6 och 8) i huvudsak ska gälla också för finansiella företag. När det finns skäl för det, bör emellertid dessa allmänna regler ersättas eller kompletteras av särbestämmelser som tas in i respektive finansiell lag. Så långt det är förenligt med direktiv bör nuvarande särskilda associationsrättsliga bestämmelser behållas oförändrade, bl.a. när det gäller roll och skyddet för borgenärer. I det följande behandlar vi frågan om i vilka delar det är motiverat att införa särbestämmelser i de associationsrättsliga regelverken för de finansiella företagen. Våra överväganden görs mot bakgrund av de nya regelverk som vi har föreslagit för gränsöverskridande förfa- randen i aktiebolagslagen och föreningslagen. Det är givetvis inte vår uppgift att ompröva de näringsrättsliga bestämmelser som uppställer förutsättningar för att få bedriva viss finansiell verksamhet. I reg- leringen av de finansiella företagen är emellertid de associations- rättsliga och näringsrättsliga regleringarna i viss mån sammantvin- nade. Det är därför angeläget att en eventuellt ändrad associations- rättslig reglering är synkroniserad med näringsrättsliga bestämmelser. Om ett befintligt finansiellt företag ska delta i en gränsöverskrid- ande fusion, blir de finansiella lagarna tillämpliga. Den del av en gränsöverskridande fusion som för de finansiella företagens del kan behöva en viss särreglering med anledning av direktiv är endast den inledande delen av förfarandet, fram till dess att den behöriga myndigheten i beslutar om tillstånd till verkställande av fusionsplanen och utfärdar ett fusionsintyg. Också när ett befintligt svenskt aktiebolag som omfattas av någon av de finansiella lagarna3 ska delas genom en gränsöverskridande del- ning, blir de finansiella lagarna tillämpliga. Dessa lagar behöver därför innehålla, eller hänvisa till, bestämmelser om vad som gäller för en sådan delning. Om en utländsk juridisk person som bedriver en motsvarande form av finansiell verksamhet är överlåtande bolag i en gränsöver- skridande delning och det övertagande bolaget ska vara ett svenskt aktiebolag (som bildas genom delningen), aktualiseras inte rörelse- lagarna såvitt avser det gränsöverskridande förfarandets inledande del. Förutsättningarna för ett utländskt finansiellt bolag att genom- föra en gränsöverskridande delning ska regleras i lagstiftningen i det överlåtande bolagets hemland. Svensk rätt måste emellertid reglera förutsättningarna för registreringen av det övertagande svenska bo- laget, dvs. förfarandet efter det att den utländska behöriga myndig- heten har utfärdat ett delningsintyg. 3Bankaktiebolag, kreditmarknadsaktiebolag, försäkringsaktiebolag samt tjänstepensions- aktiebolag. När det gäller ett övertagande svenskt aktiebolag som bildas till följd av en gränsöverskridande delning4 av ett utländskt bolag som bedriver tillståndspliktig finansiell verksamhet torde det vanligtvis – om än kanske inte alltid – vara så att finansiell verksamhet ska bedri- vas i det svenska aktiebolaget efter delningen. Om det nya bolaget ska driva finansiell verksamhet i , måste det säkerställas att bolaget i samband med delningen uppfyller villkoren för tillstånd till att driva sådan verksamhet. De finansiella lagarna måste också tillhandahålla bestämmelser om vad som gäller när ett befintligt svenskt aktiebolag som omfattas av någon av lagarna5 ska genomföra en gränsöverskridande ombildning. Förutsättningarna för ett utländskt finansiellt bolag att ombildas till ett svenskt bolag ska i första hand, liksom vid delning av ett utländskt bolag, regleras i lagstiftningen i det utländska bolagets hem- land, medan svensk rätt ska reglera förutsättningarna för att registrera det ombildade bolaget i . Vid ombildning till ett svenskt aktie- bolag måste svensk lagstiftning därutöver ange förutsättningarna för bolaget att efter ombildningen bedriva tillståndspliktig verksamhet hanteras enligt svenskt rätt. Det är naturligt med en viss samordning mellan dessa båda regelverk, det som gäller registrering och det som gäller tillstånd. 9.2Lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse Tillståndspliktig bank- och finansieringsrörelse regleras i BRL. Ett bankaktiebolag är ett aktiebolag som har fått tillstånd att bedriva bankrörelse (jfr 1 kap. 5 § p. 3 och 1 kap. 3 § BRL) och ett kredit- marknadsbolag är ett aktiebolag som har fått tillstånd att bedriva finansieringsrörelse (jfr 1 kap. 5 § p. 12 och 1 kap. 4 § BRL). 4En gränsöverskridande delning förutsätter alltid att det övertagande bolaget bildas genom delningen; det är inte möjligt att genomföra en gränsöverskridande delning med ett befintligt bolag som övertagande bolag. (Jfr artikel 160b.3 och 4 samt skäl 8 i ändringsdirektivets ingress.) 5Bankaktiebolag, kreditmarknadsaktiebolag, försäkringsaktiebolag och tjänstepensionsaktie- bolag. marknadsförening är en ekonomisk förening som har fått tillstånd att bedriva finansieringsrörelse (jfr 1 kap. 5 § p. 13 BRL). Dessa tre företagsformer betecknas gemensamt som kreditinstitut. I BRL finns näringsrättsliga bestämmelser om förutsättningarna för att få tillstånd att bedriva bank- eller finansieringsrörelse (3 kap). Vidare finns där bestämmelser om vilken verksamhet som får bedri- vas i ett kreditinstitut, och om hur verksamheten ska bedrivas (6 och 7kap) samt särskilda kapitaltäckningsregler (9 kap.). Dessutom reg- leras tillsynen över kreditinstitut (13 kap.). Det finns också bestäm- melser om prövningen av ägares lämplighet (14 kap.). Härutöver innehåller lagen särskilda bestämmelser av associations- rättslig karaktär för de kreditinstitut som omfattas av lagen, dvs. bank- aktiebolag (10 kap.), medlemsbanker (10 a kap.), kreditmarknads- bolag (11 kap.) och kreditmarknadsföreningar (12 kap.). För bank- aktiebolag och kreditmarknadsbolag – som utgör aktiebolag med tillstånd att bedriva bank- respektive finansieringsrörelse – gäller föreskrifterna för aktiebolag i allmänhet om inte annat följer av BRL eller annars är särskilt föreskrivet. Strukturen på den särskilda associationsrättsliga regleringen för dessa aktiebolag är sådan att det som i BRL föreskrivs för bankaktiebolag i stor utsträckning gäller också för kreditmarknadsbolag (jfr 10 kap. 1 § och 11 kap. 1 § BRL). För kreditmarknadsföreningar – som är ekonomiska föreningar med tillstånd att bedriva finansieringsrörelse – gäller föreskrifterna för ekonomiska föreningar i allmänhet, om inte annat följer av BRL eller är särskilt föreskrivet (jfr 12 kap. 1 § BRL). Detsamma gäller för medlemsbanker (jfr 10 a kap. 1 § BRL). I det följande behandlar vi genomförandet av direktiv i svensk rätt för dessa av systematiken i gällande rätt. Vårt förslag: De nuvarande särbestämmelserna om fusion mellan bankaktiebolag anpassas till direktiv. Finansinspek- tionens särskilda roll vid tillståndsansökan ska bestå, liksom den särskilda utformning som borgenärsskyddsreglerna har. Det införs vidare nya bestämmelser om gränsöverskridande delning och gränsöverskridande ombildning som i allt väsentligt mot- svarar den reglering som föreslås för fusioner. Den nya lagstiftning som vi föreslår för bankaktiebolagen ska gälla också för kreditmarknadsbolag. Också de nuvarande särbestämmelserna om fusion mellan kreditmarknadsföreningar anpassas till direktiv. Anpass- ningarna motsvarar i allt väsentligt vad som ska gälla för fusioner mellan bankaktiebolag. För medlemsbanker ska gälla detsamma som för kreditmark- nadsföreningar. Skälen för förslaget: Bankaktiebolag (10 kap. BRL) Av direktiv följer att ett bankaktiebolag ska kunna genom- föra gränsöverskridande fusioner, delningar och ombildningar. innehåller 10 kap. 18–25 b §§ BRL bestämmelser om fusion. Bestämmelserna innebär att fusionsförfarandet för ett deltagande bankaktiebolag delvis skiljer sig från det förfarande som föreskrivs i aktiebolagslagen. Det innebär bl.a. att ansökan om tillstånd att verk- ställa fusionen ska göras hos och inte hos Bolags- verket, att inom ramen för detta tillståndsärende ska pröva frågor om betryggande säkerhet för bolagens borgenärer och att fusionerande bolag omfattas av den tillståndsplikt och det krav på godkännande av bolagsordning som gäller för att få bedriva bank- eller finansieringsrörelse i . Det befintliga regelverket för fusioner mellan bankaktiebolag behöver justeras och utvecklas i linje med vad som följer av direktiv. BRL innehåller inte – lika lite som aktiebolagslagen – några bestämmelser om gränsöverskridande delningar eller gränsöver- skridande ombildningar. Som vi redan har konstaterat behöver sådana bestämmelser införas. Genomförandet av direktiv bör, såvitt gäller bankaktie- bolag, ske på samma sätt som vi har föreslagit i fråga om aktie- bolagslagen. Det innebär att vi i det följande utgår från befintliga bestämmelser om gränsöverskridande fusioner för bankaktiebolag och ställer dessa i relation till de nya bestämmelser som vi föreslår i aktiebolagslagen. I den utsträckning det då visar sig nödvändigt att ändra den svenska regleringen för bankaktiebolag bör dessa änd- ringar införas i 10 kap. BRL. Vid införandet av nya bestämmelser om gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar bör regleringen av gränsöverskridande fusioner tjäna som förebild, så länge annat inte är sakligt motiverat på grund av förfarandenas respektive särdrag. Ett bankaktiebolag får delta i en gränsöverskridande fusion som överlåtande bolag endast under förutsättning att det övertagande bolaget är en motsvarande juridisk person med hemvist i en annan stat inom EES. I detta ligger att det utländska övertagande bolaget måste ha tillstånd att driva bankrörelse enligt den för bolaget gäll- ande lagstiftningen. Samma princip gäller för övrigt vid inhemska fusioner; det fordras då att ett svenskt bankaktiebolag är övertagande bolag (jfr 10 kap. 18 § BRL). Begränsningen är formellt av asso- ciationsrättsligt slag men det är uppenbart att den i praktiken utgör en del av den näringsrättsliga regleringen av kreditinstitut. Här bör anmärkas att det genom direktiv har tagits bort en bestämmelse års direktiv. Det gäller en bestämmelse om att gränsöverskridande fusioner är möjliga endast mellan bolags- former som får fusionera enligt den nationella lagstiftningen i de berörda medlemsstaterna.6 Det villkoret tillmättes viss betydelse vid införandet av det nämnda villkoret för ett bankaktiebolags deltagande i en gränsöverskridande fusion.7 Det följer emellertid även fortsättningsvis av direktivet att ett bolag som deltar i en gräns- överskridande fusion ska uppfylla villkoren i de bestämmelser och formaliteter i den nationella lagstiftning som bolaget omfattas av och att nationella myndigheter ska ha möjlighet att motsätta sig en fusion med hänvisning till allmänintresset.8 Enligt vår bedömning ger detta den nationella lagstiftaren tillräckligt utrymme för att vidmakthålla nationella villkor av det aktuella slaget. Enligt svensk rätt får tillståndspliktig finansiell verksamhet drivas endast av ett företag som har erforderligt tillstånd. 6Jfr artikel 121.1 a direktiv i dess lydelse års ändringsdirektiv. 2008/09:180 s. 64. 8Jfr artikel 121.1 b. ett sådant tillstånd inte får överlåtas.9 Den särskilda näringsrättsliga reglering som gäller för tillståndspliktig finansiell verksamhet ger uttryck för det allmänintresse som är knutet till kreditinstituten, till deras roll på kapitalmarknaden och till deras i den delen samhälls- bärande funktion. De finansiella aktiebolagen skiljer sig på så vis från aktiebolag som lyder enbart under det allmänna regelverket för aktiebolag. Det är naturligt att detta motiverar särbestämmelser för sådana bolag som driver finansiell verksamhet. Det villkor som uppställs i svensk rätt för ett bankaktiebolags deltagande i en gränsöverskridande fusion bör således gälla även fortsättningsvis. Härutöver bör för bankaktiebolag gälla de särskilda begräns- ningar av rätten att delta i en gränsöverskridande fusion som vi på grund av direktiv har föreslagit i aktiebolagslagen (jfr vårt förslag till 23 kap. 36 b § aktiebolagslagen). Ett bankaktiebolag bör alltså inte få delta i en gränsöverskridande fusion om det är i kon- kurs, föremål för företagsrekonstruktion eller i tvångslikvidation. Självfallet bör det inte heller få delta i en fusion som genomförs för ett kriminellt eller annars otillbörligt ändamål eller på annat sätt syftar till att kringgå gällande rätt. Någon särskild bestämmelse i BRL om detta fordras inte utan det kommer utan vidare att följa av den hän- visning till aktiebolagslagen som finns i 10 kap. 1 § BRL. När det gäller själva fusionsförfarandet bör merparten av de bestämmelser som vi föreslår ska tas in i 23 kap. aktiebolagslagen i huvudsak gälla fullt ut också för bankaktiebolag.10 Redan enligt gällande rätt är dock bestämmelserna om borge- närsskydd vid en fusion utformade på ett annat sätt vid fusion mellan bankaktiebolag än vid en fusion mellan vanliga aktiebolag. Det särskilda förfarande som föreskrivs i aktiebolagslagen (underrättelse och kallelse på borgenärer samt möjlighet till prövning i allmän dom- stol) har ingen motsvarighet i BRL. I stället gäller att det är Finans- inspektionen som ett led i tillståndsprövningen prövar om bolagens borgenärer tillförsäkras en betryggande säkerhet (jfr 10 kap. 19 och 20–22 §§ BRL). Det saknas skäl att ändra denna ordning med anled- 9Jfr 2 kap. 1 § BRL och prop. 2008/09:180 s. 65. 10Det gäller följande bestämmelser i 23 kap. aktiebolagslagen: fusionsplan (38 §), styrelsernas redogörelse (39–39 b §§), revisorsgranskning (40–41 §§), informationsmeddelande (41 a §), tillhandahållande av fusionsplanen (43 §), tillhandahållande av inkomna synpunkter (43 a §), utfärdande av fusionsintyg (46 §) registrering av fusionen (47 och 48 §§), fusionens rättsverk- ningar (49 §), aktieägares rätt till inlösen (51 §), aktieägares rätt till ytterligare ersättning (52– 54§§), absorption av helägt dotterbolag m.m. (55 §) ning av direktiv; den får anses uppfylla direktivets krav.11 Aktiebolagslagens regler om borgenärsskydd bör därför inte heller i fortsättningen gälla vid gränsöverskridande fusioner mellan bank- aktiebolag. I andra avseenden bör aktiebolagslagens regler gälla även vid gränsöverskridande fusioner mellan bankaktiebolag men komplet- teras med särbestämmelser, anpassade till bankaktiebolagens förut- sättningar. Det är naturligt att det särskilda förfarande som enligt vårt förslag ska föregå en prövning av om fusionen har ett otillbörligt syfte m.m. tillämpas även vid gränsöverskridande fusioner som avser bankaktie- bolag (jfr avsnitt 4.11.5). Med hänsyn till den roll som Finansinspek- tionen har på detta område – och som har föranlett att det är inspek- tionen som beslutar om tillstånd till verkställande av fusionsplan (jfr 10 kap. 20 § första stycket BRL) – bör det dock vara Finansinspek- tionen, inte , som gör denna prövning.