sou · H9B336 · 2021-05-05 00:00:00 — Förslaget förväntas vidare innebära en bättre matchning mellan ställföreträdare och huvudman – bland annat får ställföreträdaren en möjlighet att tacka nej till uppdrag som inte passar hans eller hennes situation eller kompetens. På så sätt leder förslaget sannolikt till färre byten av ställföreträdare och minskat missnöje både från ställföreträdarens och huvudmannens sida. Förslaget kan också förväntas leda till att överförmyndarens granskningar av ställ- företrädarskapen kan underlättas. Sammantaget bedömer vi att för- slaget inte leder till ökade kostnader. Förslaget om att överförmyndaren ska ansvara för att ställföreträdare får introduktionsutbildning och fördjupad utbildning I avsnitt 12.5 föreslår vi att överförmyndaren ska ansvara för att de som vill bli ställföreträdare ska genomgå en introduktionsutbildning och att de utifrån sina behov och uppdrag ska erbjudas fördjupad utbildning. Den nuvarande ordningen innebär att överförmyndaren har ansvar för att gode män och förvaltare erbjuds den utbildning som behövs. Det är alltså inte fråga om helt nya arbetsuppgifter, även om kravet på att överförmyndaren ska kontrollera att introduktions- utbildningen har genomgåtts är nytt. lägger kommun- erna resurser på introduktionsutbildning och fortbildning för ställ- företrädare. Vårt förslag innebär att en introduktionsutbildning ska tas fram av en ny statlig myndighet och att myndigheten ska kart- lägga vilka utbildningar för ställföreträdare som finns och se till att kompletterande fördjupade utbildningar tas fram. Det sagda innebär att vårt förslag inte förväntas innebära ökade kostnader för kom- munerna. Förslaget om att överförmyndaren ska utse en ny ställföreträdare när ställföreträdaren begär sitt entledigande I avsnitt 14.4.1 föreslår vi en reglering om att överförmyndaren ska utse en ny ställföreträdare när ställföreträdaren begär sitt entledigande, under förutsättning av ställföreträdarskapet ska fortsätta. har överförmyndaren en skyldighet att rekrytera en ny god man eller förvaltare när ställföreträdaren begär sitt entledig- ande. Det är alltså inte fråga om nya arbetsuppgifter för överför- myndaren, men förslaget innebär ett nytt krav i form av en skärpning avseende rekryteringstiden. Enligt SKR kommer knappt hälften av landets överförmyndare att ha svårt att uppfylla det krav som för- slaget innebär med nuvarande resurstilldelning. Vi bedömer mot den bakgrunden att förslaget medför vissa kostnadsökningar för personal samt för annonsering eller andra åtgärder kopplade till rekrytering av ställföreträdare. Med våra förslag som bland annat innebär att ställföreträdare ska få bättre utbildning och stöd, ersättning inom rimlig tid samt bättre möjligheter att kunna använda digitala tjänster när de utför sina uppdrag bör det som redan sagts bli lättare än att rekrytera ställföreträdare. Vår uppfattning är att förslaget endast bör medföra måttliga kostnadsökningar, uppskattningsvis med om- kring . Som vi ser det är det också en fråga om hur den enskilda överförmyndaren arbetar med rekryterings- frågorna. Det finns många goda exempel på överförmyndare som på ett kostnadseffektivt sätt hanterar rekryteringar, t.ex. genom att arbeta förebyggande och upprätta en bank med intressenter. Förslaget om anställda ställföreträdare I avsnitt 15.6.1 föreslår vi en reglering som innebär att en person som inom ramen för sin anställning tar sig an uppdrag som god man eller förvaltare endast får utses om det är nödvändigt på grund av upp- dragets svårighetsgrad eller om det annars finns särskilda skäl med hänsyn till den enskildes intressen. rekryterar överförmyndare i många kommuner anställda ställföreträdare från kommunala förvaltarenheter och från privata bolag. Regleringen avser att bestämma förutsättningarna för när detta får ske. Förslaget innebär sannolikt att vissa kommuner kom- mer att börja rekrytera anställda ställföreträdare. I andra kommuner kan den begränsning som regleringen innebär medföra att färre an- ställda ställföreträdare rekryteras. Förslagets sammantagna effekt bedöms vara att något fler anställda ställföreträdare än kommer att användas. Detta gäller särskilt eftersom antalet svåra ställföre- trädaruppdrag bedöms bli fler . Förslaget motverkar dock en utveckling mot att andelen anställda ställföreträdare blir så stor att systemet med ideellt engagerade gode män och förvaltare trängs undan. Det finns en tendens att ställföreträdarskap där ställföreträdaren är anställd blir dyrare än andra ställföreträdarskap. Enligt SKR rör det sig ofta om den dubbla kostnaden. En förklaring till detta är att anställda ställföreträdare ofta rekryteras i de svårare ärendena där det kan vara motiverat med en förhållandevis hög ersättning. En annan förklaring handlar om utbud och efterfrågan – eftersom det är svårt i många kommuner att rekrytera ställföreträdare på vanlig väg ser överförmyndaren sig tvungen att gå med på den högre ersättning som ställföreträdare som är anställda i privata bolag ibland kräver. Vårt förslag innebär att samma regler ska gälla för de anställda ställ- företrädarna som för andra ställföreträdare, bland annat vad gäller arvodet. Avsikten är alltså inte att dessa ställföreträdarskap ska kosta mer, varken för kommunen eller för den enskilde, än de skulle ha gjort om en ställföreträdare med ett ideellt uppdrag hade rekryterats. Som vi tidigare redovisat bedöms våra förslag förbättra förutsätt- ningarna för rekrytering av ideella ställföreträdare. Förbättrade rekry- teringsmöjligheter är, vilket vi återkommer till nedan, en förutsätt- ning för att hålla kostnaderna i schack med hänsyn till den inverkan som marknadsekonomiska mekanismer synes ha på arvodesnivåerna i vissa kommuner. Vårt förslag innebär att kommunerna inte behöver bevilja ett högre arvode till anställda ställföreträdare än det arvode som de bedömer vara skäligt för andra ställföreträdare. Vi anser därför att vårt förslag inte bör medföra ökade kostnader för kom- munerna. Förslagen om tydligare regler för överförmyndarens tillsyn Förslagen i avsnitt 16.5.2 innebär att överförmyndaren vid tillsynen ska se till att ställföreträdaren utövar sitt uppdrag i enlighet med huvudmannens bästa och att överförmyndaren ska granska ställföreträdarens årsberättelse. Vid uppdragets slut ska överförmyn- daren granska ställföreträdares slutberättelse. Dagens regelverk innebär att överförmyndaren ska utöva tillsyn över ställföreträdares verksamhet, främst med ledning av den årsräk- ning som avser ställföreträdarens egendomsförvaltning. Regelverket innehåller inga särskilda bestämmelser om tillsynen över övriga delar av ställföreträdares verksamhet. Flertalet överförmyndare begär därför att ställföreträdare i samband med årsräkningen eller sluträkningen ska lämna en redogörelse för uppdraget , dock utan sär- skilt lagstöd. Vårt förslag innebär att årsberättelsen eller slutberätt- elsen ersätter denna redogörelse. Det är alltså inte fråga om helt nya arbetsuppgifter för överförmyndaren, men förslaget innebär ett nytt krav på hur verksamheten ska bedrivas. är det vidare långt ifrån alla överförmyndare som granskar att uppgifterna i redogörelsen stämmer, eller som vid tillsynen gör en övergripande kontroll av att ställföreträdaren utövar sitt uppdrag i enlighet med huvudmannens bästa. I många överförmyndarverksamheter kan det alltså behöva göras en viss förskjutning från granskningen av att uppgifterna i års- räkningen stämmer till att göra en övergripande kontroll av att ställ- företrädarskapet fungerar och att uppgifterna i årsberättelsen eller slutberättelsen är korrekta. Även när det gäller granskningen gäller det för överförmyndarna att hitta effektiva arbetsmetoder och en ökad digitalisering kan medföra positiva effekter, exempelvis att resurser kan frigöras för granskningen (se avsnitt 26.5.3). Vårt förslag om att överförmyndaren redan från början ska tydliggöra ställföreträdarens uppdrag (avsnitt 11.4.2) bör vidare underlätta granskningen. Nedan redovisas ytterligare några förslag som innebär att granskningen bör kunna effektiviseras. Med detta sagt bedömer vi att förslagen ändå kommer att innebära kostnadsökningar, uppskattningsvis med om- kring , främst avseende personal och men även avseende viss administration, exempelvis porto, utskrifter och kuvert. Förslaget om att möjligheten att befria ställföreträdare från att ge in årsräkning och sluträkning tas bort, m.m. I avsnitt 16.5.1 föreslår vi att möjligheten att befria ställföreträdare från att ge in årsräkning eller sluträkning tas bort. Vi föreslår också att överförmyndaren ska kunna besluta om förenklad årsräkning eller sluträkning i större utsträckning än . Förslaget innebär att överförmyndaren ska granska fler årsräk- ningar och sluträkningar än . Det framgår inte av länsstyrel- sernas statistik hur stor andel av ställföreträdarna som har befriats från att ge in årsräkning eller sluträkning. Det går därför inte att dra några säkra slutsatser om hur många fler sådana räkningar som ska granskas med vårt förslag. Förslaget bedöms dock innebära ökade kostnader avseende personal och administration, exem- pelvis porto och kuvert. Kostnadsökningen kan emellertid begränsas genom att flertalet av de ställföreträdare som är befriade från att ge in en årsräkning eller sluträkning kan bedömas vara kvali- ficerade för att ge in redovisningen i förenklad form. Att överför- myndaren ska kunna besluta om förenklad årsräkning eller sluträk- ning i större utsträckning än bedöms vidare innebära att det blir vanligare med sådan redovisning för dem som redovisar på van- ligt sätt. Detta bedöms något minska kostnaderna för granskningen. Sammantaget bedömer vi att förslaget innebär en begränsad kostnads- ökning för kommunerna, uppskattningsvis med knappt 5 miljoner kro- nor . Vi föreslår i avsnitt 17.5.1 att överförmyndaren ska granska ställföre- trädarens årsräkningar senast från det att den getts in och att överförmyndaren i annat fall ska underrätta ställföreträ- daren om att granskningen bedöms bli försenad. Samma krav föreslås gälla granskningen av ställföreträdarens sluträkning, årsberättelse och slutberättelse. Skyldigheten får anses vara ny, även om det av allmänna förvalt- ningsrättsliga regler följer att en enskild part får begära att en myn- dighet ska avgöra ett ärende som inte har avgjorts senast inom sex månader.2 Uppgifter från SKR och våra egna undersökningar talar för att omkring hälften av landets överförmyndare lever upp till förslagets krav. Vi bedömer att förslaget innebär ökade kost- nader för kommunerna avseende personal, uppskattningsvis med . Vi har då tagit hänsyn till att kompe- hos den granskande personalen och att innehållet i gransk- ningsarbetet kan behöva förstärkas på vissa håll och att kvalificerad extrapersonal ibland kan behöva tas in som en förstärkning . Kommunernas kostnadsökningar kan enligt vår uppfattning ofta hållas nere med bättre organisation och ett bättre resursutnyttjande. På bedömer vi att en ökad digi- talisering av överförmyndarnas verksamhet, som vi tar upp i av- snitt 26.5.3, bör kunna innebära betydande effektivitetsvinster vilket gör det enklare och mindre kostsamt än att leva upp till kravet. Förslaget om att överförmyndaren ska kunna besluta om kostnadsersättning för småutgifter utan att underlag redovisas Vi föreslår i avsnitt 18.6.2 att överförmyndaren ska kunna besluta om kostnadsersättning för ställföreträdarens nödvändiga utgifter motsvarande högst av prisbasbeloppet , utan att ställföreträdaren redovisar underlag. Vi bedömer att förslaget inne- bär minskade kostnader för kommunerna eftersom granskningen kom- mer att underlättas, uppskattningsvis med . Eftersom ersättning enligt förslaget ska ges för nödvändiga kost- nader, som ställföreträdare har rätt att få ersättning för, bedömer vi att förslaget inte innebär att summan av beslutade kost- nadsersättningar ökar jämfört med . Förslaget om att förtroendevalda ska genomgå en introduktion inför uppdraget Vi föreslår i avsnitt 19.9 att ledamöter i överförmyndarnämnder och ersättare ska genomgå en introduktion inför uppdraget. Detsamma ska gälla för överförmyndare, om vårt förslag om obligatorisk över- 2Av 12 § första stycket förvaltningslagen (2017:900) följer att om ett ärende som har inletts av en enskild part inte har avgjorts i första instans senast , får parten skrift- ligen begära att myndigheten ska avgöra ärendet. Myndigheten ska från den dag då en sådan begäran kom in antingen avgöra ärendet eller i ett särskilt beslut avslå begäran. förmyndarnämnd inte genomförs. Enligt vårt förslag ska introduk- tionen vara webbaserad och tas fram av en ny statlig myndighet. Förslaget bedöms innebära kostnadsökningar för kommunerna, av- seende arvode och ersättning för förlorad arbetsförtjänst till de för- troendevalda i samband med introduktionen samt viss administra- tion. Kostnadsökningen uppskattas till . Förslaget om en reglering av kompetens och kvalitet i överförmyndarverksamheten Vi föreslår i avsnitt 19.9 att varje överförmyndarverksamhet ska be- drivas med god kvalitet och att kvaliteten i verksamheten systematiskt och fortlöpande ska utvecklas och säkras. Uppgifterna ska utföras av personer som har lämplig utbildning och erfarenhet. I verksam- heterna ska det vidare finnas rutiner för att förebygga, upptäcka och åtgärda risker och missförhållanden inom verksamhetsområdet. Skyldigheterna får anses vara nya, även om lagstiftningen ställer krav på att de tjänstemän som utför uppgifter på delega- tion ska ha den kompetens som behövs (19 kap. 14 § första stycket FB). Vi bedömer att det krävs förändringar och satsningar för att kraven ska kunna nås. Det kan exempelvis krävas att en eller flera jurister, en verksamhetsutvecklare eller personer med annan relevant kompetens anställs. Vi bedömer att förslaget kommer att innebära kostnadsökningar för kommunerna med uppskattningsvis 40 miljo- ner kronor . Förslaget om överförmyndarnämnd som obligatorisk organisationsform Vi föreslår i avsnitt 20.7 att överförmyndarnämnd ska vara den obli- gatoriska organisationsformen för överförmyndarverksamheten. Förslaget påverkar alla kommuner. De som inte har en överför- myndarnämnd kommer att behöva inrätta en sådan, eller ingå i en gemensam nämnd med en eller flera andra kommuner. De som har en nämnd kommer även fortsättningsvis att behöva bedriva verk- samheten som nämnd. Samtliga kommuner får en begränsad möjlig- het att bestämma över sin organisation vilket, som vi återkommer till nedan, innebär ett ingrepp i den kommunala självstyrelsen. För- slaget bedöms innebära kostnadsökningar för kommunerna, avseende arvoden och förlorad arbetsförtjänst till nämndledamöter och ersättare samt ökad administration, uppskattningsvis med omkring 30 miljo- ner kronor . Förslaget om ökad beslutanderätt för överförmyndaren Vi föreslår i avsnitt 22.7.1 att beslutanderätten i ärenden om anord- nande, omprövning och upphörande av godmanskap ska flyttas från domstolarna till överförmyndarna, förutom i de fall någon motsätter sig beslutet (tvistiga ärenden). Handläggningen i dessa ärenden ska alltid påbörjas hos överförmyndarna. Vårt förslag innebär en ny uppgift för överförmyndaren bestå- ende i handläggning och beslutsfattande i ett stort antal ärenden. Enligt statistik har landets tingsrätter avgjort drygt 16 000 ärenden om godmanskap . har antalet ärenden ökat. var det fråga om 17 493 av- gjorda ärenden om godmanskap, avgjordes 18 766 ärenden. statistik innefattar inte uppgifter om ett domstols- ärende är tvistigt eller inte. Det går alltså inte med någon exakthet att bedöma hur stor andel av ärendena som med vårt förslag kommer att handläggas och beslutas av överförmyndarna i stället för dom- stolarna. Som vi tagit upp i avsnitt 28.5.1 bör förslaget uppskatt- ningsvis innebära att av ärendena kommer att beslutas av överförmyndarna. Vi har i avsnittet bedömt att förslaget kommer att innebära en kostnadsminskning för domstolarna med omkring 60 mil- joner kronor . Vi bedömer att förslaget innebär merkostnader för kommunerna avseende kvalificerad personal, ökad handläggning och administra- tion, exempelvis porto, utskrifter och kuvert. medverkar överförmyndarna dock aktivt i flertalet ärenden som handläggs och beslutas av domstolarna. Överförmyndaren har bland annat en skyl- dighet att ge in yttranden och annan utredning till tingsrätten och lämnar i regel förslag på en lämplig ställföreträdare. I viss mån bör den ökade arbetsbörda som de nya uppgifterna innebär kompenseras av att kontakterna och korrespondensen med tingsrätten minskar. Vi bedömer trots detta att förslaget innebär en kostnadsökning för kommunerna, uppskattningsvis med . Förslaget om att en ny statlig myndighet ska få ett övergripande ansvar på området I avsnitt 23.10 föreslår vi att det ska inrättas en ny statlig myndighet på området. Myndigheten ska bland annat ansvara för att det på om- rådet finns metodstöd för överförmyndare och ställföreträdare, allmän information samt introduktionsutbildning och fördjupad utbildning för ställföreträdare. Vi bedömer att förslaget innebär rationaliserings- effekter på så sätt att överförmyndarnas arbetsbörda för utförande av motsvarande moment minskar. Förslaget bör alltså innebära minskade kostnader för kommunerna. Det är svårt, för att inte säga omöjligt, att uppskatta kostnadsminskningen till ett preciserat belopp. Vi gör bedömningen att den i varje fall inte bör understiga 40 miljoner kro- nor . Förslaget om att en god man ska utses för ensamkommande barn oavsett om de söker uppehållstillstånd i landet eller inte I avsnitt 27 föreslår vi att det ska tydliggöras i lagstiftningen att en god man ska utses för ensamkommande barn oavsett om de söker uppehållstillstånd i eller inte. Förslaget innebär att en god man ska utses för ensamkommande barn som är kvotflyktingar i landet samt för andra ensamkommande barn som inte får en god man, exempelvis utsatta EU-medborgare. Enligt innebär nuvarande nivå på mottagande av kvotflyktingar (5 000 ) att antalet ensamkommande barn beräknas uppgå till cirka 200 . Dessa barn ska med vårt förslag få en god man , innan en särskilt förordnad vårdnadshavare har utsetts för dem. Det är betydligt svårare att göra en prognos över hur många ytterligare godmanskap som förslaget förväntas föra med sig när det gäller andra ensamkommande barn, exempelvis barn som är utsatta EU-medborgare. Några säkra siffror om hur många sådana barn som kommer till finns inte, såvitt vi känner till. Sannolikt varierar antalet . Vi bedömer att förslaget åtminstone i nu- läget inte innebär någon större ökning av antalet godmanskap. I regel bör det vara fråga om kortvariga godmanskap, eftersom det ofta får an- ses vara för barnens bästa att de återvänder till sina hemländer. I undan- tagsfall kan det dock bli fråga om mer långvariga godmanskap. Vi bedömer sammantaget att förslaget kommer att innebära kost- nadsökningar. Det är som nämnts osäkert hur många nya ställföre- trädarskap förslaget kommer att innebära. Med den nuvarande nivån på mottagande av kvotflyktingar bedömer vi att kostnadsökningen inte bör överstiga . Övriga förslag i avsnitt 27 bedöms inte leda till kostnadsökningar. Förslagens sammantagna ekonomiska konsekvenser för kommunerna och finansiering av förslagen Som redovisats bedömer vi att flera av våra förslag innebär merkost- nader för kommunerna. Andra förslag bedöms däremot innebära att kommunernas kostnader minskar. Totalt sett menar vi att kostnads- ökningar som kräver resurstillskott är att förvänta, inte minst de förslag som innebär nya skyldigheter och tydliga kvalitetshöjningar hos överförmyndarna. Summan av de redovisade kostnadsökningarna, med avdrag för kostnadsminskningarna och rationaliseringseffekt- erna, bedöms vara i storleksordningen . I avsnitt 29 föreslår vi att merparten av förslagen ska träda i kraft men att några förslag ska träda i kraft . För- slaget om en obligatorisk organisationsform för överförmyndar- verksamheten föreslås träda i kraft . Vi bedömer att kostnadsökningen fram till dess blir något lägre, uppskattnings- vis . Det kan visserligen hävdas att överförmyndarverksamheten är kostsam och att dess funktioner skulle kunna organiseras på ett annat sätt för att uppnå ytterligare rationaliseringar är de vi föreslår i betänkandet. Vi vill här peka på att de uppgifter som de kommunala överförmyndarna har i ligger på en statlig nivå i våra nordiska grannländer (se avsnitt 4). I vårt uppdrag har dock inte ingått att förändra systemet i grunden och vi har därför inte övervägt om över- förmyndarfrågorna hade kunnat hanteras mer effektivt på något annat sätt, eller vilka konsekvenser en förändrad ordning skulle föra med sig i stort. Vi konstaterar att det med det befintliga systemet krävs resurstillskott för att nödvändiga kvalitetshöjningar ska kunna komma till stånd, ytterst syftande till att säkerställa en hög nivå av trygghet och rättssäkerhet i hela landet för personer som har en god man eller förvaltare. Det är enligt vår bedömning inte aktuellt att finansiera kostnads- ökningarna med avgifter. Vi menar i stället att det ankommer på staten att enligt finansieringsprincipen kompensera kommunerna för de ökade kostnader som våra förslag totalt sett förväntas föra med sig. Som redovisats i avsnitt 28.5.1 bör förslagen innebära både kostnadsminskningar och kostnadsökningar för staten. Besparingen består i minskade kostnader för Domstolar som en följd av ett minskat antal domstolsärenden. De ökade kostnaderna består i kostnader för en ny statlig myndighet och ett nationellt ställföre- trädarregister. Besparingen förväntas överstiga kostnadsökningen med (60 - 22,5). förväntas skillnaden dock bli lägre, (60 - 35) för år ett och 30 miljoner (60 - 30) för år två. Från domstolarna har det framhållits att de är i behov av ökade anslag för att klara sin verksamhet och att ett minskat antal domstolsärenden inte för- ändrar den saken. Det är dock rimligt att en överföring av en arbets- uppgift också innebär en överföring av medel. Vi föreslår mot den bakgrunden en överföring av medel från Domstolars anslag till kommunerna. Överföringen bör göras med det belopp som mot- svarar besparingen för Domstolar, med avdrag för kostnaderna för den nya myndigheten och det . När det gäller resterande kostnadsökningar för kommunerna har vi inte något annat förslag till finansiering än att det krävs ett ökat generellt statsbidrag till dem. Resurstillskottet måste dock ses mot bakgrund av de positiva effekter som våra förslag förväntas innebära för enskilda och för samhället, vilket vi tagit upp i bland annat av- snitt 28.3 och 28.4. Tillskottet får vidare ses som en investering i att systemet med ideellt engagerade ställföreträdare ska kunna finnas kvar även . Som vi återkommer till nedan kan en urholk- ning av systemet förväntas innebära avsevärt ökade kostnader. Vi konstaterar vidare att om staten kan komma till rätta med bidrags- fusk och felaktiga utbetalningar på inte minst socialförsäkringsom- rådet bör det kunna frigöras pengar som kan komma till stor nytta på ställföreträdarområdet, och som kan användas till att erbjuda ett bättre stöd och högre rättssäkerhet för de personer i vårt samhälle som behöver mest hjälp. Sammanfattningsvis föreslår vi att förslagen finansieras med att det generella statsbidraget till kommunerna ökar med 170 miljo- ner kronor och med 200 miljoner kro- nor och åren därefter. bör delfinan- sieras genom en överföring från Domstolars anslag med för , för och för åren därefter. Förslagen möjliggör att behålla det ideella inslaget även framöver Det finns fortfarande många människor som vill ta sig an uppdrag som god man eller förvaltare och på så sätt engagera sig för att hjälpa en annan människa mot en mindre ersättning. Som vi återkommande tagit upp, bland annat i avsnitt 15 och 28.4.2, finns dock en tendens att det blir allt svårare att rekrytera personer som ideellt vill ta sig an sådana uppdrag.