sou · H9B353 · 2021-06-23 00:00:00 — Miljöorganisationer är en annan tydlig grupp som måste ha klagorätt om beslutet omfattas av art. 9.2. Därtill ska överprövningen alltså avse såväl beslutets materiella som formella riktighet. Formuleringen är sådan att det finns anledning att anta att det innebär att prövningen inte får begränsas till en laglighetsprövning. Om beslutet om tillstyrkan inte omfattas av art. 9.2 århuskonventionen är frågan i stället om det omfattas av art. 9.3. Där lämnas åt nationell rätt att avgöra kretsen klagoberättigade, vilket de svenska domstolarna alltså gjort på ett tämligen generöst vis. Det som ska kunna prövas enligt art. 9.3 är dock också om handlingar eller underlåtenheter strider mot nationell miljölagstiftning. Slutli- gen räcker det enligt art. 9.3 att saken ”prövas”,115 vilket är ett lägre krav än det som följer av art 9.2 och laglighetsprövning bör i det av- seende enligt utredningen vara tillräckligt. Vad gäller kretsen klago- berättigade så ligger det nära till hands, i ljuset av senare års praxis på området, att mena att miljöorganisationer bör tillerkännas klago- rätt även avseende beslut om tillstyrkan av vindkraft. Ar- gumentet mot ett sådant synsätt är främst att miljöorganisationer inte bör ha något av århuskonventionen skyddat intresse av att över- klaga negativa tillstyrkansbeslut och att positiva tillstyrkansbeslut bara är en förutsättning för ett tillståndsbeslut som sedermera kan överklagas av organisationen. Det kan emellertid, enligt utredningen, inte uteslutas att det förekommer fall där miljöorganisationer har beaktansvärda skäl att klaga över negativa tillstyrkansbeslut och att ett positivt beslut inte är ett slutligt beslut i tillståndsfrågan bör inte påverka miljöorganisationers klagorätt. Förvaltningsrätten i domar i mål nr 4196-13 och 1928-14 eller förvalt- ningsrätten i Faluns dom i mål nr 1519-14. Den senare domen framstår som märkligt formu- lerad avseende hela tillstyrkandsinstitutet. Kammarrätten meddelade inte prövningstillstånd i något av fallen. 115Jfr , , Article 9.2 of the Aarhus Convention and EU – Some Remarks on CJEUs on Access to in Environmental Decision-Making, Journal for Euro- pean Environmental & Planning , , , 2014, s. 387. Den kommunala tillstyrkan av vindkraft Utredningen rättssäker vindkraftsprövning betraktar dagens kommunala tillstyrkan som ett till tillståndsprövningen nära kopplat beslut. Tillstyrkan är inte en förutsättning för att en ansökan ska kunna tas upp för prövning, utan för att ett tillstånd ska kunna med- delas. Det är därför ett rimligt antagande att beslutet om tillstyrkan är ett sådant som omfattas av art. 9.2 århuskonventionen och att därför klagorätten bör vara vidare än den är i nationell rätt och att laglighetsprövningen inte är tillräcklig i materiellt hänseende. Emot en sådan slutsats talar dels avsaknaden av nationell praxis trots att frågan om århuskonventionen ändå lyfts i några fall, dels att nå- got beslut om tillstyrkan inte alls behöver fattas. Att inget beslut fattas omöjliggör visserligen tillstånd, men det är inte samma sak som ett nekande beslut i en fråga där det måste fattas ett beslut. Beslutet, eller icke-beslutet, måste i vart fall enligt utred- ningen omfattas av art. 9.3 århuskonventionen, vilket i vissa fall bör kunna påverka klagorätten, men inte prövningens omfattning. 4Tidigare föreslagna förändringar av bestämmelsen om tillstyrkan För att sätta utredningens arbete i rätt sammanhang är det lämpligt att gå igenom de olika förslag och arbeten som lämnats och gjorts gällande möjliga förändringar av systemet med tillstyr- kan sedan det infördes. I detta kapitel finns en sådan genomgång. Både Energimyndigheten och fick i sina respek- tive regleringsbrev i uppdrag av regeringen att utvärdera ef- fekterna av den vägledning som myndigheterna tagit fram (se avsnitt 3.3) och de gavs även möjlighet att föreslå åtgärder för att underlätta tillståndsprocessen för vindkraftsanläggningar. Uppdragen hade följande lydelse: För att få tillstånd till att uppföra vindkraftverk krävs enligt 16 kap. 4 § att den kommun som verken ska uppföras i tillstyrker eta- bleringen. Med syfte att underlätta och effektivisera planerings- och till- ståndsprocessen vid etablering av vindkraft har i samråd med tagit fram en vägledning om tillstyrkan vid tillståndsprövning av vindkraftverk. ska tillsammans med följa upp och analysera hur planerings- och tillståndsprocessen vid etablering av vindkraft utvecklats, efter att vägledningen om tillstyrkan tagits fram. Om myn- digheterna mot bakgrund av analysen bedömer att behov föreligger för ytterligare åtgärder för att underlätta tillståndsprocessen bör de föreslå sådana, inklusive författningsförslag. föreslagna förändringar av bestämmelsen om tillstyrkan Uppdragen resulterade i den gemensamma rapporten tillstyrkan av vindkraft1 och redovisades till Miljö- och energidepar- tementet . tog som ett underlag till det gemensamma arbetet fram en separat rapport2 kring hur den kommunala tillstyrkan fun- gerat. På grund av begränsade erfarenheter, hänfört till den relativt korta tid som vägledningen varit bruk, valde ett vidare perspektiv än vad regeringsuppdraget hade formulerat och ut- värderade utöver vägledningen även den kommunala tillstyrkan från det att den infördes fram till författandet av rap- porten. Rapportens fokus låg på vad olika aktörer ansåg om den kommu- nala tillstyrkan, inklusive vägledningen, samt hur kommunens roll skulle kunna förbättras. Utvärderingen utfördes som en kvalitativ studie baserad på ett tjugotal djupintervjuer med olika aktörer samt publicerat material på temat. Av utvärderingen framgår att aktörerna anser att vägledningen är bra men öppen för många tolkningar. Vägledningen verkar även vara välkänd men ingen av intervjupersonerna tror att den har någon större styreffekt. Vad gäller den kommunala tillstyrkan så kom i utvärderingen i stort sett fram till detsamma som tidigare studier, nämligen att det nya regelverket inte verkar ha lett till effektivise- ring. Detta även om flera aktörer ser det som fördelaktigt att kom- munen inte längre behöver upprätta en detaljplan. Tidsåtgången för tillståndsprocessen verkar heller inte ha minskat, utan har om något ökat marginellt jämfört med innan. Intressant att notera är att utvärderingen fann att den så kallade dubbelprövningen (att tillståndspliktiga vindkraftsanläggningar tidi- gare prövades enligt både och ) i stort sett verkar ha fortsatt även om kommunens prövning inte 1Naturvårdsverket och Statens energimyndigheten, tillstyrkan av vindkraft, ären- denr NV-00099-16 resp. EM 2016-4752, 2017, (cit. ”Rapport tillstyrkan NV och STEM”). 2NV rapport 6769. föreslagna förändringar av bestämmelsen om tillstyrkan längre är en formell prövning utan enbart utgör ett underlag för kommunens tillstyrkansbeslut.3 4.2.1Naturvårdsverket och tillstyrkan av vindkraft För arbetet med och rap- port tillstyrkan av vindkraft skapades en gemensam styr- grupp med tillhörande arbetsgrupp. En referensgrupp knöts också till uppdraget och där ingick representanter från mark- och miljödomstol, miljöprövningsdelegationer, branschorganisationer och kommuner. Enligt uppdraget från regeringen skulle fokus vara på att utvär- dera den vägledning som i samråd med Natur- vårdsverket tagit fram. Vägledningen hade bara funnits när uppdraget att utvärdera den gavs. De processer som vägled- ningen riktar sig mot är både komplexa och tämligen utsträckta i ti- den så det fanns begränsat med erfarenheter att utvärdera och analy- sera när uppdraget gavs.4 Myndigheterna vidgade därför rapporten till att omfatta tiden från införandet av den kommunala tillstyrkan 2009 till det att rap- porten skrevs och fokus flyttades därmed också från att utvärdera vägledningen till att, utgående från bestämmelserna kring tillstyrkan, underlätta tillståndsprocessen för vindkraft. och ska, i enlighet med sina instruktioner, verka för en utbyggnad av vindkraft. Vid etablering av vindkraft är frågan om att hitta en lämplig lokalisering av central be- tydelse både vad gäller vindkraftens påverkan på omgivningen och för att uppnå ett effektivt utnyttjande av vindresursen. 3NV rapport 6769, s. 7. 4Vägledningen publicerades och uppdraget att utvärdera den gavs . föreslagna förändringar av bestämmelsen om tillstyrkan Regeringens uppdrag till myndigheterna rörde enbart den del av tillståndsprocessen som är kopplad till bestämmelsen om tillstyrkan. och tolkade målet för regeringsuppdraget som att tillståndsprocessen för etablering av vindkraft ska underlättas och blir mer rättssäker än i dag.5 Problembild och åtgärdsförslag i den myndighetsgemensamma rapporten Rapporten listar en rad åtgärder för att lösa den problematik kring tillstyrkan som också presenteras i rapporten. De framtagna åtgärdsförslagen analyserades och rapporten utmynnade i ett ställ- ningstagande för det åtgärdsförslag som bedömts vara mest effektivt. Beroende på vem man frågar får man enligt rapporten relativt mång- skiftande svar och det som en aktör ser som ett problem kan mycket väl uppfattas som en möjlighet av en annan. Följande problem och oklarheter vad gäller tillstyrkan listas och behandlas kort i rapporten: •Vindkraften får en särställning i . •Beslutskriterier och krav på motivering av beslut saknas. •Föreskrifter för när kommunens beslut ska fattas saknas. •Tillstyrkansbeslut kan ändras under tillståndsprocessens gång. •Kommunens handläggningstider förlänger tillståndsprocessen. •Sakinnehåll i tillstyrkansbeslut kan inte överklagas. •Osäkerhet kring vad kommunen ska pröva. •Tillstyrkansbeslut innehåller ibland villkor för verksamheten. •Otydligt var beslutet ska tas i kommunen. •Frågetecken kring tillstyrkansbeslut vid ändringstillstånd. 5Rapport tillstyrkan NV och STEM, s. 10. föreslagna förändringar av bestämmelsen om tillstyrkan •Tillämpningen av bestämmelsen varierar mellan kommuner. •Frågan om ekonomisk ersättning kan bli ett påtryckningsmedel. I regeringsuppdraget ingick att vid behov föreslå åtgärder, inklusive författningsförslag, för att underlätta tillståndsprocessen. Myndig- heterna tog i det inledande utredningsarbetet fram en rad tänkbara åtgärder för att underlätta tillståndsprocessen och öka rättssäker- heten. Åtgärderna behandlas inledningsvis översiktligt och efter prövning mot kriterier fördjupades analysen för några förslag. I det inledande arbetet med rapporten studerades ytterligare två åtgärder men dessa bedömdes orimliga. Följande åtgärder bedömde myndigheterna initialt som möjliga att genomföra: 1.förtydligande av vägledningen, 2.införa föreskrifter avseende 16 kap. 4 § , 3.avstyrkan inom tidsram i stället för tillstyrkan, 4.tidig tillstyrkan med förstärkt remissroll, 6.upphäv 16 kap. 4 § och stärkt remissroll, 7.upphäv 16 kap. 4 §. Varför rapporten inte omfattar ett förslag om återinförande av pröv- ning enligt framgår inte. De olika åtgärdsförslagen prövades sedan mot fyra kriterier och därefter gick förslag 5, tidig tillstyrkan, och förslag 7, upphäv miljö- balken 16 kap. 4 §, vidare till fördjupad analys. Utifrån en fortsatt rättslig analys, en samhällsekonomisk konsekvens- analys och en jämförelse av de utvalda åtgärderna bedömde Energi- myndigheten och att åtgärd 7, upphäv föreslagna förändringar av bestämmelsen om tillstyrkan 16 kap. 4 §, var den mest lämpliga åtgärden för att nå uppdragets mål om att tillståndsprocessen ska underlättas och bli mer rättssäker. Myndigheterna konstaterar att de två åtgärderna som prövades mot de fyra uppsatta kriterierna har olika tyngdpunkt. I åtgärden ti- dig tillstyrkan beaktas det kommunala planmonopolet i högre grad. I åtgärden upphäv 16 kap. 4 § ligger tyngdpunkten på att underlätta och bidra till en mer rättssäker miljöprövningsprocess. Myndigheterna valde den åtgärd som myndigheterna bedömde gav större tyngd åt rättssäkerheten, det vill säga att upphäva 16 kap. 4 §. och överlämnade gemen- samt rapporten till Miljö- och med förslaget att bestämmelsen om tillstyrkan i 16 kap. 4 § mil- jöbalken skulle tas bort. Inga ytterligare författningsförslag lämnades. 4.2.2Remissutfall vid remittering av rapporten Miljö- och remitterade rapporten . Inga särskilda frågor ställdes till remissinstanserna. Av 105 re- missinstanser svarade 76. 29 spontana remissvar kom också in. En majoritet av svaren var positiva till ett upphävande av miljö- balken 16 kap. 4 §. Av de remissinstanser som var negativa till att ta bort regeln var en tydlig majoritet kommuner eller verksamheter med nära koppling till verksamhet, exempelvis regioner. Huvudargumenten för att behålla den kommunala tillstyrkan var be- tydelsen av det kommunala självstyret och kommunens planmono- pol. Av de kommuner som var positiva till att behålla den kommu- nala tillstyrkan var det ett flertal som förde fram behovet av att reglera tillämpningen av regeln. Kommuner och Landsting (nuvarande Kommu- ner och Regioner, SKR) var negativa till ett upphävande och ansåg också att vägledning skulle förtydligas och ut- vecklas i samråd med kommunsektorn. Länsstyrelserna var mer positiva till ett upphävande: nio av fjor- ton tillstyrkte och endast en var emot. som var emot upphävande förordade, i likhet med ytterligare fyra länsstyrel- ser, tidig tillstyrkan. förordade en återgång till pröv- ning enligt . föreslagna förändringar av bestämmelsen om tillstyrkan Med ett undantag förordade samtliga inkomna svar från närings- livsrelaterade remissinstanser att 16 kap. 4 § skulle tas bort. 4.3Naturvårdsverkets och fortsatta arbete med vindkraft Avsnittet beskriver den strategi som presenterades och särskilt förslaget till en ändrad tillstyrkan. 4.3.1Energimyndigheten och tar fram en strategi för vindkraft har ett klimatmål om att nettoutsläpp av växthusgaser till at- mosfären ska ha upphört till 20456 och ett mål om en förnybar elproduktion . Med utgångspunkt i sina respek- tive instruktioner har sedan myndigheterna i uppdrag att arbeta med vindkraft. Exempelvis ska verka för att de energi- och klimatpolitiska målen nås och ska verka för en hållbar utbyggnad av vindkraft. och Energimyn- digheten har därför, efter den gemensamma rapporten , fortsatt arbeta med frågor kring en hållbar vindkraftsutbyggnad. De båda myndigheterna presenterade de första tankarna kring att ta fram en strategi för en hållbar vindkraftsutbyggnad och en gemensam arbetsgrupp skapades. Arbetet med att ta fram strategin har därefter skett genom en bred samverkan och ett flertal möten med en mängd aktörer. publicerades en första version av en nulägesbe- skrivning. Av den senaste versionen av nulägesbeskrivningen8 fram- går att nekad tillstyrkan från berörd kommun var den största enskilda orsaken till avslag för tillståndsansökan för vindkraftsanläggningar. lanserades strategin och lämnades rapporten över till för vidare hantering.9 6Proposition 2016/17:146. 7Proposition 2017/18:228. 8Statens energimyndighet och , Nulägesbeskrivning – vindkraftens förutsätt- ningar, . 9Nationell strategi för en hållbar Vindkraftsutbyggnad, , , ”ER rapport 2021:2”). föreslagna förändringar av bestämmelsen om tillstyrkan Strategins fokus ligger på en utvecklad planeringsprocess för vind- kraft men den innehåller också ett förslag till ett reviderat regelverk om tillstyrkan. En studie av åtgärder för lokal och re- gional nytta av vindkraft presenteras också tillsammans med förslag på ytterligare insatser för att främja en hållbar vindkraftsutbyggnad. En utvecklad och sammanhållen planeringsprocess för landbaserad vindkraft Myndigheterna anser att det är viktigt att utbyggnaden av vindkraft fördelas på ett lämpligt sätt över landet, bland annat utifrån ett el- försörjningsperspektiv och med hänsyn till andra markanvändnings- intressen. En regional fördelning av det nationella utbyggnadsbehovet ingår i förslaget till ny planeringsprocess. Ett särskilt framtaget nationellt kartunderlag, inklusive intressekonflikter, var ett av underlagen i framtagandet av de regionala utbyggnadsbehoven och är också tänkt att användas i länsstyrelsernas fortsatta arbete. Detta ska i sin tur underlätta för den kommunala planeringen av vindkraft. Som en central del av den nya planeringsprocessen föreslår myn- digheterna att regeringen ger länsstyrelserna i uppdrag att tillsam- mans med kommuner och andra berörda aktörer ta fram regionala planeringsunderlag som identifierar vilka områden som är bäst läm- pade för vindkraft i respektive län. Det tydliggörs då vilken roll den enskilda kommunen har för att i sin fysiska planering bidra till det nationella målet om förnybar elproduktion. Myndighe- terna bedömer att detta skapar en bättre lokalt förankrad utbyggnad och därmed ökad acceptans. Förhoppningen från myndigheterna är att detta skapar bättre förutsättningar för vindkraftsföretagens ar- bete med projektering och tillståndsansökningar för ny vindkraft. Den tänkta planeringsprocessen rimmar väl med utredningens förslag om att öka betydelsen av den kommunala planeringen av mark- och vattenanvändning. föreslagna förändringar av bestämmelsen om tillstyrkan Strategin föreslår en förändrad modell för tillstyrkan: ti- dig tillstyrkan. En tidig tillstyrkan ska inte kunna ändras under pro- cessens gång. Myndigheternas förslag innebär att den kommunala tillstyrkan blir en processförutsättning, det vill säga att en ansökan om tillstånd inte ska få tas upp till prövning om kommunen inte till- styrkt det. De närmare bestämmelserna om hur beslutsförfarandet ska gå till föreslås regleras i en särskild författning. Skillnaderna mot dagens ordning avseende hur tillstyrkan ska hanteras består i att en tidsgräns införs, att begäran bara ska innehålla viss information, att tillstyrkan bara ska avse vissa aspekter av ett projekt, att beslutet i viss grad kopplas till kommunens översiktsplan och att beslutet görs bindande . Tidsgränsen för kommunens hantering föreslås vara i normalfallet och för vissa mindre anläggningar. Det senare för att anpassa processen till förnybartdirektivet. Tiden räk- nas från det att projektören begär kommunens besked i frågan. Beslutet kopplas i myndigheternas förslag indirekt också till översiktsplanen i det att kommunen ”ska” tillstyrka ”en plats” om ändamålet är förenligt med en lämplig mark- och vattenanvändning. Det framgår av författningskommentaren att här avses en koppling till översiktsplanen. Hur den kopplingen skulle kunna utformas in- går inte i förslaget. Beslutet om tillstyrkan föreslås göras bindande i, exempelvis, om inte ansökan om tillstånd kungjorts. Om ansö- kan kungörs gäller tillstyrkan till dess tillståndsansökan slutligt av- slås eller avvisas eller till dess tillståndet upphör att gälla. Myndighet- erna föreslår ingen ändring i överprövningsmöjligheterna avseende beslut om tillstyrkan. Myndigheternas förslag och underlag vad gäller tidig tillstyrkan har varit värdefulla i arbetet med framtagandet av utredningens förslag. 5Ett avskaffande av tillstyrkan I utredningens direktiv sägs följande: Det är av stor vikt att tillståndsprocessen för vindkraft är effektiv och rättssäker för att främja en hållbar utbyggnad. Med tanke på att bestäm- melsen om tillstyrkan har fått stark kritik och den spretiga inställning som framkommit i remissvaren, bör förutsättningarna för att ta bort bestämmelsen undersökas. Utredningens har förstått sina direktiv på så vis att den först och främst ska analysera och, om lämpligt, föreslå ett avskaffande av den kommunala tillstyrkan. Eventuellt kombinerat med något annat sätt att tillgodose det kommunala inflytandet. I detta kapitel går utred- ningen igenom vad avskaffande av den kommunala tillstyrkan, utan införande av något som ersätter tillstyrkan, skulle innebära och om kommunerna skulle kunna få sitt inflytande tillgodosett ändå. 5.2Effekterna av att tillstyrkan tas bort utan vidare ändringar i regelverket I detta avsnitt finns en bedömning av vilka effekter ett avskaffande av den kommunala tillstyrkan i 16 kap. 4 § skulle få ur ett antal aspekter. Utgångspunkten för analysen är ett avskaffande utan införande av någon annan liknande eller alternativ ordning, när inget annat sägs. I nästa kapitel finns en genomgång av olika möjlig- heter för att möta direktivens krav på lösningar som ger kommunalt inflytande på andra sätt. Ett avskaffande av tillstyrkan Utredningen har i avsnitt 3.6 gått igenom hur det kommunala själv- styret kopplar till den kommunala tillstyrkan av vindkraft. Det är inledningsvis inte alldeles självklart att upphävandet av 16 kap. 4 § alls utgör en inskränkning av det kommunala självstyret på så sätt att upphävandet måste göras i lag och att upp- hävande bör eller ska vara proportionerligt, 8 kap. 7 § och 14 kap. 3 § regeringsformen. Om man intar ståndpunkten att det kommunala självstyret, det som skyddas i 1 kap. 1 § regeringsformen, enbart be- står i de oreglerade delarna av det som kommunerna gör1 så är det möjligt att avskaffa 16 kap. 4 § utan vidare. Utredningen ansluter sig emellertid inte till dem som gör den bedömningen.2 Även inskränk- ningar av befogenheter på det obligatoriska området är inskränk- ningar av självstyret.3 I propositionen inför införandet av den kommunala tillstyrkan konstateras gällande självstyret helt kort att det minskar i viss ut- sträckning i och med att detaljplanekravet försvinner. Den först ef- ter remittering införda kommunala tillstyrkan kommenteras inte alls idet sammanhanget.4 I betänkandet som föregick propositionen me- nar att graden av kommunalt självstyre vis- serligen formellt minskar vid avskaffande av detaljplanekravet, men att graden av kommunalt inflytande förblir eftersom över- siktsplaneringen finns kvar för kommunen.5 Utredningen rätts- säker vindkraftsprövning delar inte den bedömningen. Översiktspla- ner hade betydelse vid prövningen enligt genom praxis.6 Men i och med att den kommunala tillstyrkan genom sin ut- formning till stora delar satt översiktsplanens betydelse ur spel har det för prövningsmyndigheten bara blivit fråga om att titta på över- siktsplanen när kommunen tillstyrkt att vindkraft ska byggas. Kom- munen har då redan för (första gången var genom över- siktsplanen) bedömt platsens lämplighet för vindkraft. 1Bohlin, s. 26. Se också avsnitt 3.6 i detta betänkande. 2Se avsnitt 3.6 och där angivna källor. 2017/18:210, s. 24, avseende inskränkning på plan- och byggområdet. 2008/09:146, s. 49. 5SOU 2008:86, s. 282 f. MÖD 2005:66 och MÖD 2008:41. Ett avskaffande av tillstyrkan Den kommunala tillstyrkan innebär en i det närmaste total rätt för kommunerna att avgöra om en viss vindkraftpark ska byggas eller inte byggas på en viss plats i kommunen.7 Något avgörande från domstol som bekräftar att den begränsade laglighetsprövningen är tillräcklig finns visserligen inte, men det beror å andra sidan på att domstolarna inte tar upp frågan till prövning.8 Argument har också förts fram om att systemet med tillstyrkan är självför- stärkande och därmed allt svårare att ändra, i det att det institutio- naliseras och försvaras allt hårdare av dem (kommunerna) som innehar befogenheterna.9 Ett avskaffande av den tillstyrkan av vindkraft, utan införande av någon annan lika stark möjlighet att styra över markan- vändningen i kommunen, skulle enligt utredningen innebära en in- skränkning av det kommunala självstyret. En sådan inskränkning bör endast göras om det är motiverat med hänsyn till de ändamål som har föranlett inskränkningen, det vill säga vara proportionerlig. Det är enligt utredningen tveksamt i ljuset av ordalydelsen i 14 kap. 3 § regeringsformen om det går att göra inskränkningen proportionerlig genom att kommunerna ges befogenheter på ett annat område eller kompenseras på något annat sätt. Det vore slutligen upp till riksda- gen att avgöra såväl om inskränkningen är proportionerlig som om den behöver vara det.10 5.2.2Lokal opinion kring vindkraft Ett avskaffande av systemet med tillstyrkan innebär att möjligheten att påverka de lokala politikerna för att få till stånd ett kommunalt nej till en ny vindkraftpark försvinner.