sou · H8B383d2 · 2021-01-01 00:00:00 — Hantering av båtskrov, förorenade sediment och fartyg till sjöss tillför kontinuerligt det giftiga ämnet TBT och andra biocider till miljön. Transportstyrelsen har även ansvar för bl.a. reglering av båtbottenfärger och toalettavfall från fritidsbåtar. ska verka för att de transportpolitiska målen nås. Sjö- fartsverket ska i sitt arbete ha ett trafikslagsövergripande synsätt.107 huvudsakliga uppgifter är bl.a. att tillhandahålla lotsning, i egenskap av infrastrukturhållare för farleder svara för far- ledshållning och vid behov inrätta nya farleder, tillhandahålla sjörädd- nings- och flygräddningstjänst, svara för isbrytning, verka inom sitt ansvarsområde för att sjöfartens påverkan på miljön minimeras, svara för sjögeografisk information inom ansvarsområde 1071 § förordningen (2007:1161) med instruktion för . (sjökartläggning), svara för samordning av sjögeografisk information inom , redovisa och dokumentera gränser till havs samt svara för skötsel och tillsyn av dessa gränsers utmärkning m.m.108 har en lång rad uppgifter men huvuduppgiften är att tillhandahålla framkomliga, tillgängliga och säkra farleder. Dess- utom fastställer s.k. farledsavgifter (se nedan). ansvar i miljöarbetet är att inom sitt ansvarsom- råde verka för att sjöfartens påverkan på miljön minimeras och – lik- som övriga statliga myndigheter – verka för att det generationsmål för miljöarbetet och de miljökvalitetsmål som har fastställt nås och vid behov föreslå åtgärder för miljöarbetets utveckling.109 ska i fråga om sitt miljöarbete rapportera till Natur- vårdsverket och samråda med verket om vilken rapportering som behövs. ska svara för forskning och innovation som moti- veras av myndighetens uppgifter och följa och dokumentera forsk- ning och innovation inom sjöfartsområdet.110 är ett affärsverk som i huvudsak finansieras med avgifter från handelssjöfarten. Som överordnat ekonomiskt mål gäller krav på full kostnadstäckning. viktigaste avgifter är farledsavgifter och lotsavgifter. Farledsavgifterna uppgår till och lotsavgifterna till per år.111 Förutom farleds- och lotsavgifter beslutar om ett antal taxor och avgifter för andra tjänster och produkter som ver- ket producerar. redovisade , på eget initiativ sitt hållbarhetsarbete i en separat rapport. För valde i stället att integrera informationen om sitt miljöarbete i årsredovisningen. Detta med målsättningen att redo- visa myndighetens hållbarhetsarbete fullständigt integrerat i årsredo- visningen. 1105 a § a.a. Bakgrunden till styrelsens beslut att inte upprätta en separat redo- visning är huvudsakligen att menar att i de fall myndigheten har verksamhet eller uppgifter som rör någon aspekt av hållbarhet och som är väsentliga ska myndigheten alltså redovisa det i resultatredovisningen, dvs. redovisar därför numera sitt miljöarbete i årsredo- visningen.113 I årsredovisningen anges hur myndigheten verkar för att nå Generationsmålet och de 16 nationella miljökvalitetsmålen. Sjö- fartsverket bedömer att dess verksamhet påverkar i synnerhet fem av miljökvalitetsmålen, nämligen Begränsad klimatpåverkan, luft, Bara naturlig försurning, Ingen övergödning och Giftfri miljö. Dessutom påverkar Generationsmålets stecksats om resurseffektiva och giftfria kretslopp. Därefter anger man att verksamheten i viss mån också påverkar målen Hav i balans samt Levande kust och skärgård samt Ett rikt växt- och djurliv. har vidare två långsiktiga och verksam- hetsövergripande miljömål; att minska elförbrukningen med 25 pro- cent samt minska de genomsnittliga koldioxidutsläppen . redovisade sin genomförandeplan och vad man gjort för att nå de prioriterade målen enligt ovan. Bl.a. infördes ett nytt system för miljödifferentierade farledsavgifter. Vidare har man har argumenterat för tilldelning av medel för forskning och inno- vation genom sjöfartsportfölj. Verket har också arbetat med en utredning om klimatmål och klimatkompensation, energi- effektivisering av fartyg, upphandling av kemikaliehanteringssystem, miljökrav i upphandlingar samt inventering och åtgärdande av miss- tänkta markföroreningar.114 ska med utgångspunkt i ett trafikslagsövergripande per- spektiv ansvara för den långsiktiga infrastrukturplaneringen för väg- trafik, järnvägstrafik, sjöfart och luftfart samt för byggande och drift av statliga vägar och järnvägar. får även, efter överenskom- melse med , ansvara för genomförandet av infrastruk- 112www.sjofartsverket.se/sv/Om-oss/Hallbarhet/, . 113Sjöfartsverkets årsredovisning 2018. 114Sjöfartsverkets årsredovisning 2018, s. 13–16. turprojekt i farleder, slussar och kanaler. ska verka för en grundläggande tillgänglighet i den interregionala kollektivtrafiken. ska med utgångspunkt i ett samhällsbyggnadsperspek- tiv skapa förutsättningar för ett samhällsekonomiskt effektivt, inter- nationellt konkurrenskraftigt och långsiktigt hållbart transportsystem. ska verka för att de transportpolitiska målen uppnås.115 prövar frågor om statligt bidrag till svensk sjöfarts- näring, ansvarar för färjetrafiken på det allmänna vägnätet samt för statens avtal om linjesjöfarten till Gotland.116 havsmiljöarbete finns inte sammanställt vare sig på deras webbplats eller i årsredovisningen. har fått förslag till olika uppgifter i godstransportstrategins handlingsplan. Där nämns i och för sig miljöhänsyn men emfasen i förslagen handlar om att öka mängden godstrafik via sjöfart. uppdrag är främst att ansvara för den långsiktiga infrastrukturplaneringen för vägtrafik, järnvägstrafik, sjöfart och luft- fart. I ansvaret ligger dock också att verka för att generationsmålet för miljöarbetet och de miljökvalitetsmål som har fastställt ska nås och vid behov föreslå åtgärder för miljöarbetets utveckling samt att, inom sitt verksamhetsområde, tillhandahålla underlag för tillämpningen av 3–5 kap. miljöbalken.117 Enligt sin instruktion118 har Trafikanalys till huvuduppgift att, med utgångspunkt i de transportpolitiska målen, utvärdera och analysera samt redovisa effekter av föreslagna och genomförda åtgärder inom transportområdet. Vidare ska Trafikanalys ansvara för att samla in, sammanställa och sprida statistik på transportområdet. Myndigheten ska inom sitt ansvarsområde bistå regeringen med underlag och rekommendationer. 1151 § förordningen (2010:185) med instruktion för . 116www.transportstyrelsen.se/sv/Om-transportstyrelsen/vart-uppdrag-och-arbetssatt/vem- gor-vad/vem-gor-vad-inom-sjofart/, . 11710–11 §§ förordningen (2010:185) med instruktion för . 118Förordningen (2010:186) med instruktion för Trafikanalys. Trafikanalys ska svara för resvane- och varuflödesundersökningar, göra regelbundna beskrivningar av utvecklingen inom transportom- rådet, bedriva omvärldsbevakning och omvärldsanalys inom trans- portområdet, särskilt med tonvikt på transportsystemets utveckling i Europeiska unionen och dess effekter för , kontinuerligt följa arbete med att utveckla modeller för samhällsekono- miska analyser och följa den internationella modellutvecklingen på området, samt följa den svenska sjöfartens internationella konkur- renssituation och genomföra en årlig utvärdering av effekterna av stödet till svensk sjöfart. ska Trafikanalys till regeringen redo- visa en uppföljning av de transportpolitiska målen. Trafikanalys ska utveckla trafikslagsövergripande utvärderings- metoder och ansvara för analyser av transportsektorns samhällseko- nomiska kostnader i relation till skatte- och avgiftsuttag inom olika delar av den svenska och europeiska transportsektorn. Trafikanalys får inom sitt verksamhetsområde bedriva egen forsk- ning utifrån statistiskt material. Trafikanalys ska sprida kunskap, erfarenheter och resultat från sina verksamheter till andra myndigheter och intressenter, däribland regionala aktörer med ansvar för regionalt tillväxtarbete. Myndighe- ten ska samverka med andra myndigheter med ansvar för utvärder- ingar och analyser. Vid Trafikanalys finns ett vetenskapligt råd Vid Trafikanalys finns ett vetenskapligt råd med uppgift att kvali- tetssäkra de metoder myndigheten tar fram och tillämpar samt bidra till deras utveckling. Det vetenskapliga rådet består av myndighetens chef, som är ordförande, och högst fem andra ledamöter. Havs- och vattenmyndigheten är förvaltningsmyndighet på miljö- området för frågor om bevarande, restaurering och hållbart nyttjande av sjöar, vattendrag och hav. Myndigheten ska inom sitt ansvarsom- råde vara pådrivande, stödjande och samlande vid genomförandet av miljöpolitiken och verka för en hållbar förvaltning av fiskeresurserna.119 Myndigheten ska verka för att det generationsmål för miljöarbetet och de miljökvalitetsmål som har fastställt nås och ska vid behov föreslå åtgärder för miljöarbetets utveckling. Havs- och vattenmyndigheten ska också samordna uppföljning och utvärdering av de havsanknutna miljökvalitetsmålen Ingen över- gödning, Levande sjöar och vattendrag och Hav i balans samt levande kust och skärgård. Några av de särskilt utpekade uppgifterna för myndigheten är att vara samlande i vatten- och havsmiljöarbetet samt att arbeta med frå- gor som rör havsplanering. Myndigheten ansvarar också för löpande arbete inom Helcom och Ospar. Havs- och vattenmyndig- heten är den centrala statliga förvaltningsmyndigheten för frågor som rör miljö och hållbarhet i hav och vatten. Myndigheten har vidare ett ansvar inom sitt att främja forskning och utvecklingsverksamhet och att göra kunskaper om havs- och vattenmiljön, fisket och myndig- hetens arbete tillgängligt för myndigheter, allmänhet och andra be- rörda,120 Myndigheten har det samlade ansvaret för genomförande av Maritima strategin. har ansvar för delar av regleringen om farliga ämnen från sjöfart. ska också samordna uppföljning och utvärdering av det havsanknutna miljökvalitetsmålet Bara naturlig för- surning. Länsstyrelserna meddelar föreskrifter om fartbegränsning till sjöss, förbud mot att ankra eller begränsning i rätten att utnyttja ett vatten- område för båttävling, vattenskidåkning, dykning eller liknande spor- ter. beslutar också om trafik med vattenskoter.121 1192 § förordningen (2011:619) med instruktion för Havs- och vattenmyndigheten. 121www.transportstyrelsen.se/sv/Om-transportstyrelsen/vart-uppdrag-och-arbetssatt/vem- gor-vad/vem-gor-vad-inom-sjofart, . Kommunerna ansvarar för hur mark och vatten ska användas och bebyggas inom kommunen (det s.k. planmonopolet). Verktygen för kommunerna är olika planer som t.ex. översiktsplaner och detalj- planer. Här ingår att planera för användning av markområden för t.ex. hamnar och infrastruktur kopplat till hamnar. skiljer på allmänna hamnar och enskilda hamnar. Samman- taget finns det i 54 hamnar som betecknas som allmänna ham- nar. För dessa svarar i 52 fall en kommun, region eller ett kommunal- ägt bolag. Två hamnar är privatägda. Utöver de allmänna hamnarna finns ett stort antal industrihamnar som i första hand är knutna till industriföretag lokaliserade i anslutning till berörd industriverk- samhet. De hamnar som är helt kommunalt ägda drivs i nästan samtliga fall som självständiga kommunala bolag. Det finns dock några ham- nar som drivs som en del av den kommunala förvaltningen. När det gäller ägande av marken i hamnen finns två huvudmodeller, antingen står hamnbolaget själv som ägare av marken eller så arrenderar hamn- bolaget marken av kommunen. Hamndirektören utövar myndighet på direkt uppdrag av kommunen. De kommunala hamnarna får använda avkastningen från hamn- verksamheten även till andra kommunala verksamheter. I har de kommunala hamnbolagen samma rättigheter och skyldigheter som övriga svenska företag. har ingen särskild reglering om t.ex. ansvaret för och driften av hamnar. Landets 54 allmänna hamnar är kungjorda i författ- ningssamling.122 Regeringen eller, om regeringen så beslutar, av Sjö- fartsverket fattar beslut om inrättande, utvidgning och avlysning av allmän farled och allmän hamn.123 Transportstyrelsen får efter sam- råd med utfärda föreskrifter enligt lagen om inrättande utvidgning och avlysning av allmän farled och allmän hamn.124 123Lagen (1983:293) och förordningen (1998:898) om inrättande, utvidgning och avlysning av allmäns farled och allmän hamn. 124Förordning (2008:1130) om ändring i förordningen (1998:898) om inrättande, utvidgning och avlysning av allmäns farled och allmän hamn. För att en hamn ska vara allmän krävs att den är upplåten för all- män trafik och är av betydelse för den allmänna samfärdseln. En skyldighet råder att hålla hamnen öppen för all sjöfart inom ramen för hamnens djup och kapacitet, m.m. Hamninnehavaren får också viss rådighet över området i en allmän hamn även om innehavaren inte äger hela området. Hamninnehavaren får t.ex. vidta åtgärder i vattnet och ta ut avgifter av fartyg som passerar genom hamnen utan att angöra hamnens anläggningar. Hamnverksamhet omfattas av (1998:808). Med hamn- verksamhet anläggning och drift av kajer, byggnader och andra an- läggningar inom hamnområdet liksom tjänster och hantering av far- tyg, passagerare, besättning och last i samband med fartygs ankomst, avgång och vistelse i hamn. Förutom tillgång och tillhandahållande av fasta anslutningar såsom hamn och hamninlopp samt kajer, maga- sin, lagring i hamnen ingår i hamnars verksamhet en rad olika tjäns- ter. Det handlar t.ex. om planerings- och kommunikationssystem, tjänster för bogsering och hamnrodd vid fartygs ankomst och avgång, terminaler och terminaltjänster för passagerare och för olika former av gods, stuveritjänster för lastning och lossning av fartyg, tjänster i samband med passagerartransporter, tillgång och anslutning till olika former av landservice såsom el, vatten och avlopp, mottagning av sopor m.m. Tillståndsgivare är , tillsynsmyndighet är kommunens miljökontor. Hamnordningen125 gäller inom de allmänna hamnom- rådena i kommunen och innehåller trafikbestämmelser, regler gäl- lande förtöjning, förhalning, förflyttning, anmälningsskyldighet, last- ning, lossning och uppläggning av gods, särskilda ordningsföreskrifter samt ansvarsbestämmelser.126 18.8Forskning och utveckling för en hållbar sjöfart Behov av forskning och kunskap beskrivs i kapitel 23. Dock kan det redan här konstateras att det saknas mycket forskning på om- rådet. Nedan beskrivs kortfattat de samarbetsformer och forsknings- program med någon koppling till sjöfartsfrågor. 125Lokala ordnings- och säkerhetsföreskrifter beslutade av kommunen med stöd av 1 § för- ordningen (SFS 1993:1632) med bemyndigande för kommuner och länsstyrelser att meddela lokala föreskrifter enligt ordningslagen (SFS 1993:1617). 126Beskrivningen av hamnar är hämtad från Trafikanalys PM 2019:7, Hamnar i fokus. I regleringsbrev för under anslags- posten 12.2 Forskning och innovation, anges att medel får användas för utgifter för forskning och innovation som följer av 2 § 7 förord- ningen (2010:185) med instruktion för . Sammantaget får användas till forskning och innova- tion inom sjöfartsområdet. Beslut om finansiering av forskning och innovation inom sjöfartsområdet ska fattas i samverkan med Sjöfarts- verket. I forsknings- och innovationsplan –2025 anges dock att forskningsportföljen för sjöfartsområdet tar sikte på de transportpolitiska målen och att projektförslag som har som syfte att analysera miljöfrågor hänvisas till andra finansiärer.127 eller verket för innovationssystem har till uppgift att främja hållbar tillväxt genom finansiering av behovsmotiverad forskning och utveckling av effektiva innovationssystem. Med innovations- system avses nätverk av offentliga och privata aktörer där innovatio- ner och ny kunskap tas fram, sprids och används.128 har forskningsprogram inom bl.a. transporter, fordon och hållbar innovation men driver ingen särskild forskning rela- terad till sjöfart eller sjöfartens miljöpåverkan. Teknikplattformen Waterborne är en samarbetsform för sjöfarts- frågor mellan EU:s institutioner, medlemsstaterna, näringslivet och akademin. Waterborne arbetar för att få till ett partnerskap, Zero Emission Waterborne Transport i Horizon Europe,129 då sjöfarten är det enda transportslag som inte har något sådant partnerskap. Genom ett partnerskap avsätts medel från Horizon Europes budget och ambi- tionen är att man mer fokuserat ska kunna ta sig an specifika sjöfarts- 127Trafikverkets Forsknings- och innovationsplan för åren 2020–2025, s. 41. 1281 § förordningen (2009:1101) med instruktion för Verket för innovationssystem. 129Horizon Europe är EU:s investeringsprogram för forskning och innovation med en budget om för åren 2021–2027. relaterade frågor och tillsammans arbeta för en vision om att sjöfar- ten ska vara utsläppsfri. deltar i samarbetet både med representanter från Trans- portstyrelsen och samt från Lighthouse som är ett maritimt forsknings- och kompetenscenter. För att kunna nå de havsanknutna miljökvalitetsmålen och det trans- portpolitiska målet måste sjöfartens påverkan på havsmiljön och dess ekosystem beaktas. Tillståndet i havsmiljön runt Sveriges kuster uppnår inte god miljöstatus med avseende på exempelvis näringsämnen, miljögifter och främmande arter. För samtliga dessa belastningar bidrar sjöfarten till den negativa situationen. För att nå god miljöstatus behöver den totala belastningen på den miljön minska. Det är därför angeläget att säkerställa att den ökade belastningen på den miljön mini- meras. Sjöfartens påverkan på havsmiljön och dess ekosystem är dock en fråga som ännu inte har blivit tillräckligt uppmärksammad och ana- lyserad vare sig i den nationella miljöpolitiken eller den nationella transportpolitiken. Många regelverk handlar om att t.ex. ta hänsyn till sjöfartens säker- hetsaspekter, fartygens tekniska utformning, passagerarna, lastkrav m.m.Många av dessa regleringar tillsammans med regleringar av sjöfartens miljöpåverkan, t.ex. inom MARPOL syftar till att minska risken för olyckor och miljöpåverkan. Det är dock svårt att få en bild av regleringen av sjöfartens samlade miljöpåverkan och om dessa regleringar är tillräckliga. Miljömålsberedningen bedömer att det finns luckor och brister i regelverk och kunskapsunderlag som behöver åtgärdas. Det saknas även relevanta beslutsunderlag i form av uppföljningar och utvärder- ingar av sjöfartens påverkan på havsmiljön. Analyser av sjöfartens miljöpåverkan kräver djup kunskap och för- ståelse, såväl om sjöfartsnäringen och fartygsoperationer, som om miljön, i synnerhet havsmiljön. För att säkerställa att samhället ska kunna fortsätta att nyttja alla de ekosystemtjänster som havet till- handahåller, måste en hållbar förvaltning av hav och resurser åstadkommas. De förslag i frågor om sjöfarten och havet som Miljömålsbered- ningen lämnar i detta betänkande ska endast ses som början på ett sådant arbete. Efterhand som frågor om sjöfart och havsmiljö integ- reras allt mer ökar också kunskapen om vilka åtgärder som behöver vidtas. 18.9.1Havs- och vattenmyndigheten får nya uppgifter och en tydligare roll i frågor om sjöfartens påverkan på havsmiljön –att Havs- och vattenmyndighetens instruktion ändras så att det framgår att Havs- och vattenmyndigheten ska –ansvara för att sjöfartens påverkan på havsmiljön och dess ekosystem integreras och beaktas i internationellt, natio- nellt och regionalt arbete med strategier, planer och för- valtning, –tillsammans med Transportstyrelsen biträda regeringen med beredningen av ärenden i det internationella arbetet inom Internationella sjöfartsorganisationen, IMO, –samverka med Transportstyrelsen, och Sjöfarts- verket i frågor som rör sjöfartens påverkan på de ekosystemen, och –göra kunskap om sjöfartens påverkan på de eko- systemen tillgänglig för myndigheter, allmänhet och andra berörda. Havs- och vattenmyndigheten är den centrala förvaltningsmyndig- heten på miljöområdet för frågor om bevarande, restaurering och hållbart nyttjande av sjöar, vattendrag och hav. Redan i denna beskriv- ning av myndighetens uppgifter finns utrymme att verka för att sjö- fartens effekter på och ett hållbart nyttjande av haven bevakas och lyfts fram. Myndigheten ska vidare inom sitt ansvarsområde vara pådrivande stödjande och samlande vid genomförandet av miljöpolitiken och verka för en hållbar förvaltning av fiskeresurserna. Myndigheten ska också samordna uppföljning och utvärdering av de havsanknutna miljökvalitetsmålen Hav i balans samt levande kust och skärgård, Ingen övergödning och Levande sjöar och vattendrag. Några av de särskilt utpekade uppgifterna för myndigheten är att vara samlande i vatten- och havsmiljöarbetet, att arbeta med frågor som rör havsplanering, att göra kunskaper om havs- och vattenmiljön, fisket och myndighetens arbete tillgängliga för myndigheter, allmän- het och andra berörda. Myndigheten ska samverka med bl.a. , Jord- bruksverket och geologiska undersökning i frågor som rör bevarande och hållbart nyttjande av havs- och vattenmiljön. Myndigheten ansvarar också för löpande arbete inom Helcom och Ospar. När det gäller sjöfartens nyttjande av och påverkan på havet och de ekosystemen finns det dock inget utpekat ansvar eller några tydligt angivna arbetsuppgifter för myndigheten. Detta menar är en brist eftersom sjöfarten har stor bety- delse för en hållbar förvaltning av havsmiljön enligt ekosystemansatsen. Sjöfarten och frågor kopplade till sjöfarten hanteras främst av de tre transport- och infrastrukturmyndigheterna , och . Huvuduppgifterna för trans- portmyndigheterna är att på olika sätt verka för att de transport- politiska målen nås och att säkerställa samhällets behov av säkra och effektiva transporter och infrastruktur. Visserligen har även trans- portmyndigheterna skyldighet att verka för att generationsmålet och miljökvalitetsmålen nås samt vid behov föreslå åtgärder för miljö- arbetets utveckling. Det är dock inte dessa myndigheters huvudupp- gift att tillvarata de miljömässiga dimensionerna av transporter, sär- skilt inte vad gäller sjöfarten. Miljömålsberedningen har erfarit att de miljömässiga hänsynen vad gäller sjöfartens påverkan på havsmiljön och dess ekosystem, förutom att vara ett område där mycket kunskap fortfarande saknas, även tenderar att ”falla mellan stolarna” inom förvaltningen och vid beredning och beslutsfattande. Exempelvis var ingen miljömyndig- het inledningsvis representerad i arbetet med att ta fram underlaget till regeringens godstransportstrategi.130 I arbetet med att biträda regeringen internationellt, inom t.ex. IMO, finns inte någon miljömyndighet representerad. Där har Trans- portstyrelsen ett utpekat ansvar att biträda regeringen i förhandlingar och med beredning av ärenden som ska tas upp i IMO. Havs- och vattenmyndigheten tar dock på begäran fram underlag till Trans- portstyrelsen och deltar i olika förmöten och arbetsgrupper. Det har dessutom framförts till beredningen att samarbetet mellan de tre transport- och infrastrukturmyndigheterna fungerar bra medan samverkan mellan transportmyndigheterna och miljömyndigheterna, särskilt Havs- och vattenmyndigheten, inte alltid fungerar lika bra samt att det är otydligt vilken roll och vilka uppgifter som Havs- och vattenmyndigheten har när det gäller t.ex. sjöfartens miljöpåverkan. Miljömålsberedningen menar att de miljömässiga hänsynen när frågor om sjöfart behandlas måste tas i beaktande och lyftas fram på samma sätt som t.ex. frågor om effektivitet och säkerhet. För att frågorna ska bevakas behövs ett utpekat ansvar för en nationell myn- dighet. Havs- och vattenmyndigheten är den mest lämpliga miljö- myndigheten för dessa frågor. Med de föreslagna ändringarna och tilläggen till Havs- och vatten- myndighetens instruktion blir det tydligt att även sjöfartsfrågor och sjöfartens påverkan på havsmiljön blir frågor som ryms inom myn- dighetens uppdrag och ansvar. Förslagen innebär inte några inskränkningar i , Trans- portstyrelsens eller uppgifter kopplade till sjöfarts- frågor. 18.9.2En myndighet med uppgift att utvärdera effekterna av sjöfartens påverkan på havsmiljön