sou · H9B369d2 · 2021-08-20 00:00:00 — Möjligheten att få sjukersättning på tre fjärdedelars nivå skulle också framstå som inkonsekvent om det ändå var möjligt att arbeta i en omfattning motsvarande en fjärdedel med hel sjukersätt- ning. Det framstår inte heller som en görbar lösning att koppla 27Skriftlig synpunkt till utredningen . Organisationerna är RSMH, , , , Föreningen , samt NSPH, Nationell Samverkan för Psykisk Hälsa. Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag endast en del av åttondelen till arbete med inkomst, medan återstå- ende del skulle innebära en möjlighet till ideellt arbete. En sådan uppdelning skulle medföra svåra praktiska gränsdragningsproblem och syftet med åttondelen som ett undantag för viss arbetsförmåga skulle förfelas. Åttondelen är vidare kopplad till hel ersättning. Det är uttalat att en försäkrad för att kunna få hel sjukersättning eller aktivitetsersätt- ning ska ha en helt eller i det närmaste helt nedsatt arbetsförmåga. Det finns således redan i lagtexten ett visst utrymme för att kunna använda en begränsad återstående förmåga. Sådana uttalanden sak- nas för den som har beviljats partiell ersättning. Där är gränsen tyd- ligt den beviljade ersättningen och arbete förväntas ske på den del där ersättning inte är beviljad. Bakgrunden till skillnaden är bl.a. att det har bedömts vara mycket svårt att säga att en person verkligen helt saknar arbetsförmåga. Mot denna bakgrund framstår det inte som görbart – eller i vart fall som olämpligt – med en utökning av åtton- delen till att även gälla de med partiell ersättning. För dessa personer har redan en avvägning av till vilken del arbetsförmågan är nedsatt gjorts, och samma svårighet som vid hel ersättning gör sig inte gällande för en person som bedöms ha en återstående partiell förmåga. Ett förslag som innebär en ökad tidsgräns för den försäkrade att fritt kunna ägna sig åt arbete, även om det endast är arbete av ideell karaktär, skulle också innebära en kvarstående gränsproblematik. I stället skulle gränsen gå vid och att avgöra om en viss insats eller ett visst åtagande skulle falla inom denna tidsgräns skulle vara lika svårt som . Mer administra- tiva åtgärder som utförs i hemmet är t.ex. svåra att mäta och värdera. Utredningen finner mot denna bakgrund att det inte är görbart att koppla eventuella utökade möjligheter att arbeta ideellt eller engagera sig i föreningslivet till konceptet med åttondelen; en annan lösning som är fristående från denna undantagsmöjlighet måste i stället till. Åttondelen föreslås således kvarstå i samma form som . Det innebär att en försäkrad som har beviljats hel sjukersättning fortfarande kommer att ha vissa möjligheter att använda en even- tuellt kvarvarande, begränsad arbetsförmåga till förvärvsarbete med inkomst. Gränsen ska fortfarande för detta vara en åttondel av hel- tid. Mot bakgrund av vad som i övrigt föreslås kommer åttondelen främst blir aktuell för förvärvsarbete som ger inkomst. Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag ideellt arbete kommer den försäkrade inte begränsas av åttondelen, utan av förslaget om begränsat fritidsengagemang. Koppling till krav på inkomst är svårförenligt med kravet på nedsatt arbetsförmåga Utredningen har även övervägt en lösning där möjligheten till ideella engagemang är kopplade just till frågan om inkomst, utan någon be- gränsning vad gäller antal timmar sysslorna utförs. Arbete och för- troendeuppdrag, föreningsliv, hemarbete och andra fritidsaktiviteter skulle enligt ett sådan princip således inte medföra att sjukersätt- ningen påverkas förutsatt att sysslorna inte ger inkomst – oavsett hur i liten eller stor omfattning det utförs. Vid en sammanvägd bedöm- ning har utredningen emellertid funnit att ett förslag som kopplar åtaganden endast till inkomst är svårförenligt med grundkravet i försäkringen om att den försäkrade ska ha nedsatt arbetsförmåga. Ett sådant förslag skulle innebära att en försäkrad utan att riskera omprövning av sin ersättning i hur stor utsträckning som helst skulle kunna vara aktiv i föreningslivet, arbeta ideellt eller ägna sig åt olika typ av fritidsverksamheter. Exempelvis skulle en försäkrad i så fall regelbundet kunna utför arbete av sådan omfattning och sådant värde för uppdragsgivaren att en person skulle behöva anställas om den för- säkrade eller någon annan motsvarande person inte utförde sysslorna. Genom att undanta de engagemang som inte ger inkomst skulle en klar skiljelinje etableras för vad som är möjligt att ägna sig åt för en försäkrad som har sjuk- eller aktivitetsersättning. Rätten till sjuk- ersättning skulle i så fall alltså inte påverkas av att den försäkrades hälsotillstånd eller arbetsförmåga förbättras, så länge en sådan för- måga endast används till ideella engagemang. Med ett sådant förslag skulle möjligheten till ideella engagemang närma sig vad som gäller för huvudgrupp 1, där endast åtaganden som medför inkomster aktualiserar en ansökningsskyldighet för den enskilde. För denna grupp gäller att den försäkrade kan ägna sig åt ideellt arbete med mera utan att det på något sätt påverkar rätten till, eller utbetalningen av sjukersättningen, så länge det inte ger inkomster. Fördelen med en lösning som kopplar bedömningen till inkomst är att den innebär en tydlig gräns för vad som är tillåtet att utföra under tid med ersättning. Problemet med en sådan lösning är att grundförutsättningarna för att ha rätt till sjukersättning eller aktivitets- Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag ersättning är att arbetsförmågan ska vara nedsatt. Det försäkrings- juridiska begreppet är således arbetsförmåga, och inte förmågan att kunna skaffa sig inkomst genom arbete. Bedömningen av arbets- förmåga är en helhetsbedömning av den enskildes förmågor och hur dessa kan användas i ett visst arbete eller vissa arbetsuppgifter. Detta gäller även för tid med ersättning; en försäkrad har enligt regelverket en skyldighet att anmäla om arbetsförmågan har förbättrats också om en sådan förmåga inte har använts i faktiskt förvärvsarbete, och de regelbundna uppföljningar av arbetsförmågan som Försäkrings- kassan har att göra handlar också om att beakta den försäkrades arbetsförmåga. Utredningen har även övervägt att kombinera förslaget om möj- ligheten till sysslor av ideell karaktär med omfattning under 10 tim- mar med ett fribelopp. Det skulle t.ex. kunna gälla ifall den försäkrade får ett arvode för exempelvis styrelseuppdrag i en bostads- rättsförening. Utredningens bedömning är dock att i syfte att göra regelverket tydligt och enkelt att förstå bör bestämmelsen att en försäkrad ska ha rätt att ägna sig åt sysslor i form av ideellt arbete, övrig fritidsverksamhet etc. så länge omfattningen av det samman- taget understiger inte kombineras med fribelopp. På så sätt är det alltid aktuellt att anmäla sysslor som ger inkomst till För- säkringskassan, oavsett storleken på ersättningen. Mindre omfattande sysslor kommer rimligtvis inte påverka rätten till ersättning, även om de ger inkomster eller arvode. Kombinationen av ett förändrat arbetsförmågebegrepp och precisering av omfattningen av tillåtet fritidsengagemang medför tillräckliga åtgärder för möjligheten till ett ökat samhällsengagemang Det huvudsakliga syftet med utredningens förslag är att uppnå ett högre deltagande i samhällslivet för försäkrade med sjuk- eller aktivi- tetsersättning. Utredningen har gjort en avvägning mellan mer gene- rösa regler för att åstadkomma en sådan förändring och det legitimi- tetsproblem som kan uppstå om försäkrade har möjlighet att ägna sig åt mer krävande åtaganden som kan likställas med mer varaktig arbets- förmåga och kunna behålla sin ersättning. Vid denna avväg- ning har utredningen bedömt att behovet av den enskildes möjlig- heter att delta i samhällslivet utan att riskera förlorad trygghet väger tyngst. Risken för att regelverket skulle missbrukas i någon större Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag utsträckning och att stora grupper försäkrade endast skulle använda en förbättrad arbetsförmåga i ideella sammanhang bedömer utred- ningen som liten. Viktigt i sammanhanget är att det rör sig om försäkrade som av bedömts ha en långvarigt nedsatt arbetsförmåga. Tyngdpunkten i bedömningen måste också fortsättningsvis ligga på beslutet om rätt till ersättning. De fall där en försäkrads arbets- förmåga förbättras efter beslut om ersättning och den försäkrade ändå väljer att använda denna förmåga endast till att vara aktiv i föreningslivet torde vara relativt få. Vanligare är sannolikt att den försäkrade besitter någon form av förmåga, men som inte är tillräck- lig i art, omfattning och varaktighet för att kunna försörja sig i för- värvsarbete. Det är användandet av dessa förmågor som utredningen menar att regelverket måste underlätta. Genom kombinationen av ett nytt, snävare arbetsmarknadsbegrepp och ett tydliggörande av vad en enskild försäkrad utan att behöva riskera sin ersättning har möjlighet att utföra på sin fritid bedömer utredningen att förutsättningarna för försäkrade som har sjuk- eller aktivitetsersättning att delta i samhällslivet förbättras i stor utsträck- ning, som det inte är allt för generöst jämfört med sjuk- försäkringens grundprincip att en försäkrad ska ha sjukersättning endast om arbetsförmågan är långvarigt nedsatt. 16.3Huvudgrupp 3, försäkrade som har beviljats aktivitetsersättning 16.3.1Flexiblare möjligheter att arbeta med vilande aktivitetsersättning Utredningens förslag: Vilandeförklaring av aktivitetsersättning ska kunna ske flexibelt baserat på arbetade timmar. Den minsta period som ersättningen ska kunna förklaras vilande är per kalendermånad. Vid vilandeförklaring av aktivitetsersättning för en viss kalen- dermånad ska ersättningen betalas ut med ett preliminärt belopp. Ersättningen ska slutligt bestämmas utifrån det antal timmar den försäkrade har förvärvsarbetat under kalendermånaden. Detta mått ska utgöra den försäkrades reduceringstid och uppgår till Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag 1/168 för varje arbetad timme. Den slutligt bestämda ersättningen räknas fram genom att reduceras med reduceringstiden. Regler- ing av ersättningen ska ske vid efterföljande utbetalningstillfälle, eller om detta inte är möjligt därefter. För- säkringskassan ska vid denna utbetalning få besluta att dra av ett belopp i avräkning på vad som betalats ut för mycket. Om ett beslut om vilandeförklaring avser en period som är längre än den period som återstår enligt beslutet om aktivitets- ersättning och den försäkrade fortfarande förvärvsarbetar vid ut- gången av den period som beslutet om aktivitetsersättning om- fattar ska perioden med aktivitetsersättning även fortsättningsvis förlängas med den tid som motsvarar den återstående tiden för vilandeförklaringen. Förlängningen får endast avse den del av arbetsförmågan som fortfarande används för förvärvsarbete. När tiden för ett beslut om vilandeförklaring av aktivitets- ersättning har löpt ut eller beslutet har upphävts på den enskildes begäran lämnas vidare aktivitetsersättning för en period i den omfattning som ersättningen tidigare var förklarad vilande. Ersättning ska dock inte lämnas till en försäkrad till den del denne förvärvsarbetar. Skälen för utredningens förslag: är möjligheterna till vilande ersättning för arbete likadana för sjukersättning och aktivi- tetsersättning vid nedsatt arbetsförmåga. Utredningen ser inte skäl att frångå denna ordning. Den nu föreslagna ökade flexibiliteten vid vilande ersättning för arbete torde också ge bättre förutsättningar för gruppen unga med aktivitetsersättning som ofta har ringa eller ingen arbetslivserfarenhet, att vilja och våga pröva att arbeta om de får eller återfår arbetsförmåga. När det gäller förslaget om ökad flexibilitet för vilande aktivitetsersättning vid arbete hänvisas därför till avsnitt 16.2.1. Prövning av arbetsförmåga efter tid med vilande aktivitetsersättning Enligt nuvarande regelverk får en försäkrads arbetsförmåga som upp- visats inte ligga till grund för omprövning.28 Arbetsförmåga som uppvisats under vilande aktivitetsersättning kan dock beaktas vid en ansökan om sjukersättning eller om en ny period 2836 kap. 21 och 23 §§ SFB. Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag Utredningen föreslår inga förändringar av- seende denna fråga. Förlängning av aktivitetsersättning vid förvärvsarbete Frågan uppstår hur utredningens förslag om mer flexibla regler för vilande ersättning vid förvärvsarbete ska påverka möjligheten att få ersättningen förlängd. Om ett beslut om vilandeförklaring avser en period som är längre än den period som återstår enligt beslutet om aktivitetsersättning och den försäkrade fortfarande förvärvsarbetar vid utgången av den period som beslutet om aktivitetsersättning om- fattar, ska enligt dagens regler perioden med aktivitetsersättning för- längas med den tid som motsvarar den återstående tiden för vilande- förklaringen. Förlängningen av aktivitetsersättningen får dock endast avse den del av arbetsförmågan som fortfarande används för förvärvs- arbete.29 Utredningen anser inte att det ska vara möjligt att få ersätt- ningen förlängd i någon annan omfattning än på de nivåer som anges i 33 kap. 9 § SFB. Utredningen har inte lämnat förslag att det ska vara möjligt att bevilja ersättningen på någon annan än dessa nivåer i det ursprungliga beslutet om beviljande av aktivitetsersättning och det är därför inte rimligt att få ersättningen förlängd med någon annan av dessa nivåer. Utredningen bedömer att samma principer som vid bedömningen av den försäkrades rätt till ersättning kan användas. När den försäkrade beviljats hel förmån ska således förlängningen av aktivitetsersättningen endast få avse den del av arbetsförmågan som fortfarande används för förvärvsarbete enligt principen att hel aktivitetsersättning ska lämnas när hela den försäkrades arbetsförmåga används för förvärvs- arbete, tre fjärdedels aktivitetsersättning ska lämnas när mindre än hela men minst tre fjärdedelar av den försäkrades arbetsförmågan används för förvärvsarbete och halv aktivitetsersättning ska lämnas när mindre än tre fjärdedelar men minst halva den försäkrades arbets- förmåga används för förvärvsarbete. När den försäkrade använt mindre än halva arbetsförmågan har utredningen vägt mellan två alternativ. Ett alternativ är att en fjärde- dels aktivitetsersättning ska lämnas när den försäkrade använt mindre än halva men minst en fjärdedel av arbetsförmågan och att ingen 29Se avsnitt 14.2.3 och 36 kap. 15 b § SFB. Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag förlängning av aktivitetsersättningen ska göras om den försäkrade använt mindre än en fjärdedel av arbetsförmågan. Det andra alter- nativet är att en fjärdedels aktivitetsersättning ska lämnas när den försäkrade använt mindre än halva arbetsförmågan och så även om den försäkrade använt mindre än en fjärdedels arbetsförmåga men ändå arbetat något. Utredningen bedömer att det främsta argumentet för det första alternativet är att det utan utredningens förslag inte är möjligt att ha vilande ersättning i en mindre omfattning än en fjärdedel. Att för- säkrade som haft ersättningen vilande i en sådan omfattning innebär således ingen försämring jämfört med dagens regler. Avsikten med möjligheten att arbeta i en mindre omfattning än en fjärdedel är inte att underlätta för arbete i en sådan omfattning på alla sätt. Utredningen konstaterar dock att försäkrade har möj- lighet att få ersättningen förlängd om ersättningen förklarats vilande enligt 36 kap. 15 § tredje stycket SFB och den försäkrade fortfarande förvärvsarbetar vid utgången av den period som beslutet om aktivi- tetsersättning omfattar. Att utredningen föreslår att möjligheterna att ha vilande ersätt- ning utökas på så sätt att det ska vara möjligt att ha ersättningen vilande även i en mindre grad än en fjärdedel ska inte innebära att de som vill arbeta i en sådan omfattning ska ha mindre incitament att förvärvsarbeta än försäkrade som arbetar i en högre omfattning. Om inte också de som förvärvsarbetar i en mindre omfattning än en fjärdedel får möjlighet att få ersättningen förlängd på en viss minsta förmånsnivå kommer i praktiken inte alla försäkrade ta del av de för- längningsregler som syftar till att öka incitamenten att förvärvs- arbeta med ersättning. Utredningen anser att allt förvärvsarbete under tid med ersättning bör uppmuntras, även sådant arbete som görs i en mindre omfattning än en fjärdedel av heltid. Även de som arbetar i en sådan omfattning ska därför omfattas av möjligheten till förlängd ersättning. Med hän- syn till syftet med att möjligheterna till förlängd ersättning infördes anser utredningen mot denna bakgrund att det mest rimliga är att alla försäkrade som arbetar under tid med ersättning ska omfattas av möjligheten att få ersättningen förlängd. Mot denna bakgrund och vid en sammantagen bedömning anser utredningen alltså att en fjärdedels aktivitetsersättning ska lämnas när mindre än halva men minst någon del av arbetsförmågan används för förvärvsarbete. Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag När den försäkrade beviljats partiell förmån ska naturligtvis inte aktivitetsersättning lämnas i en högre omfattning än enligt det ur- sprungliga beslutet om aktivitetsersättning. När tiden för ett beslut om vilandeförklaring av aktivitetsersätt- ning har löpt ut eller beslutet har upphävts på den enskildes begäran lämnas vidare enligt dagens regler aktivitetsersättning för en period i den omfattning som ersättningen tidigare var för- klarad vilande. Ersättning lämnas inte till en försäkrad till den del denne förvärvsarbetar.30 Med samma utgångspunkter som ovan anser utredningen att aktivitetsersättning för en period i den omfattning som ersättningen tidigare var förklarad vilande ska lämnas enligt föl- jande beräkningssätt: Hel aktivitetsersättning ska lämnas när ersätt- ningen tidigare var förklarad helt vilande, tre fjärdedels aktivitetser- sättning ska lämnas när ersättningen tidigare var förklarad vilande i mindre grad än hel förmån men med minst tre fjärdedelar, halv aktivi- tetsersättning ska lämnas när ersättningen tidigare var förklarad vil- ande i mindre grad än tre fjärdedelar men med minst hälften och en fjärdedels aktivitetsersättning ska lämnas när ersättningen tidigare var förklarad vilande i mindre grad än hälften. 16.3.2Partiellt vilande aktivitetsersättning och förlängd prövotid vid studier Utredningens förslag: Det ska vara möjligt att ha aktivitetsersätt- ningen partiellt vilandeförklarad under tid med studier. Vid stu- dier ska aktivitetsersättningen förklaras vilande i en omfattning som motsvarar den omfattning i vilken studierna bedrivs, dock med vilande ersättning på någon av nivåerna hel, tre fjärdedelar, halv eller en fjärdedel. Om ett beslut om vilandeförklaring avser en period som är längre än den period som återstår enligt beslutet om aktivitets- ersättning och den försäkrade fortfarande studerar vid utgången av den period som beslutet om aktivitetsersättning omfattar ska aktivitetsersättningen inte nödvändigtvis förlängas i sin helhet. Förlängningen ska endast få avse den del av arbetsförmågan som fortfarande används för studier. 30Se avsnitt 14.2.3 och 36 kap. 18 a § SFB. Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag När tiden för ett beslut om vilandeförklaring av aktivitets- ersättning för studier har löpt ut eller beslutet har upphävts på den enskildes begäran ska aktivitetsersättning vidare kunna läm- nas för en period i den omfattning som ersätt- ningen tidigare var förklarad vilande. Ersättning ska dock inte lämnas till en försäkrad till den del denne studerar. Prövotiden för studier ska förlängas från 6 . Skälen för utredningens förslag: är möjligheterna för vilande ersättning för studier likadana för sjukersättningen och akti- vitetsersättningen. Utredningen ser inte skäl att frångå denna ord- ning. Tvärtom anser utredningen liksom att det saknas anledning att enbart rikta möjligheten till en av förmånerna. Den som vill studera med vilande ersättning ställs inför samma över- väganden om hur studierna slutligen ska finansieras oavsett om han eller hon har beviljats sjukersättning eller aktivitetsersättning. Den enskildes förmåga att studera på heltid eller deltid är inte heller beroende av vilken förmån han eller hon får.31 Avseende förslaget att införa möjligheten att förklara aktivitets- ersättningen vilande endast i motsvarande omfattning som studierna bedrivs hänvisas därför till motsvarande resonemang i avsnitt 16.2.2. Att hela ersättningen förklaras vilande vid studier innebär vidare att en försäkrad som genom prövotiden hittat en studieform och studie- takt som passar denne får svårt att utvärdera förmågan under prövo- tiden och sedan fortsätta med vilande ersättning, eftersom det är enklare att studera på deltid än med vilande ersättning. Förlängning av aktivitetsersättningen vid studier Frågan uppstår hur utredningens förslag att det ska vara möjligt att ha aktivitetsersättningen vilande partiellt vid studier ska påverka möjligheten att få ersättningen förlängd. Om ett beslut om vilande- förklaring avser en period som är längre än den period som återstår enligt beslutet om aktivitetsersättning och den försäkrade fortfa- rande förvärvsarbetar eller studerar vid utgången av den period som beslutet om aktivitetsersättning omfattar, ska enligt dagens regler 31Försäkringskassan, Fler förslag för minskat krångel, dnr 9030-2014, s. 34. Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag perioden med aktivitetsersättning förlängas med den tid som mot- svarar den återstående tiden för vilandeförklaringen. Förlängningen av aktivitetsersättningen får dock endast avse den del av arbetsför- mågan som fortfarande används för förvärvsarbete. Vid studier ska alltid aktivitetsersättningen förlängas i sin helhet.32 När tiden för ett beslut om vilandeförklaring av aktivitetsersättning har löpt ut eller beslutet har upphävts på den enskildes begäran lämnas vidare enligt dagens regler aktivitetsersättning för en period i den omfattning som ersättningen tidigare var förklarad vilande. Ersätt- ning lämnas dock inte till en försäkrad som studerar.33 Eftersom det enligt utredningens förslag kommer vara möjligt att ha aktivitetsersättningen partiellt vilande för studier på motsvarande sätt som det enligt dagens regler är möjligt att ha förmånen partiellt vilande för förvärvsarbete anser utredningen att nämnda regler ska ändras på så att de villkor som gäller för förvärvsarbete ska gälla även för studier. Aktivitetsersättningen ska därmed inte nödvändigtvis förlängas i sin helhet om ett beslut om vilandeförklaring avser en period som är längre än den period som återstår enligt beslutet om aktivitetsersätt- ning och den försäkrade fortfarande studerar vid utgången av den period som beslutet om aktivitetsersättning omfattar. När den för- säkrade haft ersättningen vilande för studier ska förlängningen av aktivitetsersättningen alltså endast få avse den del av arbetsförmågan som fortfarande används för studier. När tiden för ett beslut om vilandeförklaring av aktivitetsersätt- ning för studier har löpt ut eller beslutet har upphävts på den en- skildes begäran ska aktivitetsersättning vidare alltså lämnas för en period i den omfattning som ersättningen tidigare var förklarad vilande. Ersättning ska dock inte lämnas till en försäk- rad till den del denne studerar. Tolv månaders prövotid för studier Som framgått i avsnitt 15.4.5 konstaterar utredningen att prövotiden för studier ger möjlighet för försäkrade att pröva att studera i önskad omfattning utan att ersättningen påverkas. Det har dock lyfts fram 32Se avsnitt 14.2.3 och 36 kap. 15 b § SFB. 33Se avsnitt 14.2.3 och 36 kap. 18 a § SFB. Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag att det för många försäkrade är otillräckligt med sex månaders prövo- tid, särskilt för personer med en känslighet mot stress.