sou · H9B398 · 2021-12-15 00:00:00 — Ett av förslagen är att som huvudregel beräkna SGI av annat förvärvsarbete för egen- företagare på historiska uppgifter, se kapitel 2 Sjukpenninggrundande inkomst av näringsverksamhet. Genom detta kommer det bl.a. det blir tydligt och förutsägbart för företagaren vilka inkomster som ligger till grund för SGI. Det andra förslaget återfinns i kapitel 3 Karensregler och använd- ning av sjukförsäkringen där jag lämnar förslag om att en dags karens ska vara grundkarens för egenföretagare. Förslaget bedöms bidra till att jämna ut skillnader i karenstid mellan egenföretagare och före- tagare som driver sin verksamhet i aktiebolagsform. Övervägande om översyn av lagen om sjuklön lämnas i kapitel 4 Sjuklön och högkostnadsskydd. I kapitel 5 Kunskapsunderlag gör jag bedömningen att de tillfälliga regler som möjliggjort att ersätt- ningen för sjuklönekostnader betalas ut och de regler av- Enklare regler och processer i företagens trygghetssystem seende vilka åtgärder som får företas i ett företag utan att rätten till a-kassa går förlorad görs permanenta. Avslutningsvis kan jag konstatera att åtskilliga undantag från regel- verk gjorts för företagare under pandemin. Flertalet av dessa be- dömer jag bör permanentas då de förenklat för företagarna och till viss del begränsat de skillnader i regelverk som finns mellan företags- former och mellan företagare och anställda. 6.2Regeringens skrivelse 2021/22:3 Regeringen överlämnade en skrivelse med fem nya mål för förenklingspolitiken, Regeringens skrivelse 2021/22:3 En förenklingspolitik för stärkt konkurrenskraft, tillväxt och innovations- förmåga. Två av dessa mål har, såvitt jag bedömer det, direkt bäring på de förslag jag lämnar i detta betänkande. Målen tar sikte på dels förvaltningsmyndigheternas handläggningstider m.m. dels digitali- sering med det långsiktiga målet att företagen ska lämna en uppgift en gång och till ett ställe. Målen har formulerats som följer. –Förvaltningsmyndigheters handläggningstider för ärenden som rör företag ska bli kortare och mer transparenta och den förvän- tade handläggningstiden ska synliggöras för den sökande i fler ärendekategorier (mål nr 3 i skrivelsen). –Andelen tjänster för företagens kontakter med det offentliga som är digitala och andelen enskilda ärenden som hanteras digitalt ska öka i syfte att förenkla för företagens uppgiftslämnande och övriga myndighetskontakter – det långsiktiga målet är att företag ska lämna en uppgift en gång till ett ställe (mål nr 4 i skrivelsen). Bedömning: Beräkningen av inkomstunderlaget i arbetslöshets- försäkringen och sjukförsäkringen bör samordnas. Enklare regler och processer i företagens trygghetssystem I avsnitten 2.5.6 och 2.5.7 redogörs för inkomstunderlagen för pen- sionsgrundande inkomst och för arbetslöshetsersättning. Utredningen om en ny arbetslöshetsförsäkring för fler grundad på inkomst1 bedömde att det vid utredningens avlämnande saknades förutsättningar för att en ny arbetslöshetsförsäkring baserad på in- komster skulle kunna anpassas till de då gällande reglerna i sjukför- säkringen eller till en ny sjukförsäkring som bygger på historiska in- komstuppgifter. Anledningen till utredningens ställningstagande var att ett förslag om historiska uppgifter i sjukförsäkringen inte förelåg. Regeringen har tillsatt en utredning som ska göra en översyn av regelverket för sjukpenninggrundande inkomst för ökad trygghet och förutsebarhet (dir. 2021:90). Kommittédirek- tiven tar sikte på inkomst av anställning och utredaren ska beakta det förslag om ett nytt inkomstunderlag som normalt baseras på tidigare faktiska inkomster i betänkandet Mer trygghet och bättre försäkring (SOU 2015:21). Vidare ska utredaren i syfte att öka den ekonomiska förutsebarheten för den som går mellan sjukförsäkringen och arbets- löshetsförsäkringen överväga om vissa principer kan göras gemen- samma för dessa system. Kommittédirektiven har en tydlig inriktning på att det är histo- riska uppgifter som ska användas – månadsvisa uppgifter på individ- nivå i arbetsgivardeklarationen – för att bedöma den sjukpenning- grundande inkomsten för anställda. Detta för att möjliggöra en så hög grad av automatisering som möjligt och minska de felaktiga ut- betalningarna. Bedömning: Det bör övervägas om Arbetsförmedlingens arbets- marknadsutbildningar ska vara tillgängliga även för inskrivna per- soner med företag. En aspekt jag vill lyfta är tillgången till Arbetsförmedlingens arbets- marknadsutbildningar. En arbetsmarknadsutbildning är en kort, yrkesinriktad utbildning till yrken där det råder brist på personal. Utbildningen är på heltid och kan sträcka sig upp 1Ett nytt regelverk för arbetslöshetsförsäkringen (SOU 2020:37), s. 657 ff. Enklare regler och processer i företagens trygghetssystem Föreningen – En samlad röst för yrkesverksamma kulturskapare – har uppmärksammat att Arbets- förmedlingens arbetsmarknadsutbildningar inte är öppna för in- skrivna personer med eget företag. Detta gäller trots att de inte har arbete och trots att deras verksamhet är vilande dvs. de bedriver ingen verksamhet i företaget och således är arbetslösa och berät- tigade till arbetslöshetsersättning.2 Den låga tröskeln, som exempel- vis att man är godkänd för F-skatt och då är utesluten från möjlig- heten till utbildning, bör ses över. Det är en faktor för trygghet och möjlighet till omställning att snabbt kunna utbilda sig och skaffa en försörjning. Behovet av detta har vi sett inte minst nu under pande- min. Jag anser att inskrivna oavsett verksamhetsform borde få rätt till utbildning. En generösare tillämpning av rätten till arbetsmarknads- utbildning skulle även underlätta för gruppen företagare att snabbare komma in på arbetsmarknaden och få egen försörjning. Detta gäller inte minst kombinatörer. Bedömning: Reglerna om exempelvis friskvårdbidrag bör ses över så även egenföretagare ges rätt till avdrag för friskvård m. m. Enligt mina direktiv ska jag inte föreslå författningsändringar som påverkar det skatterättsliga regelverket om det inte är fråga om följdändringar till förslag i annan lagstiftning. Jag vill ändå lyfta fram och peka på den skillnad vad gäller avdragsrätt för exempelvis frisk- vårdbidrag som föreligger mellan en företagare som driver sin verk- samhet i aktiebolagsform och genom detta ses som anställd och före- tagare som driver sin verksamhet i annan företagsform. Om en arbetsgivare erbjuder sina anställda ett visst angivet be- lopp som efter eget val får användas för motions- eller friskvårds- aktivitet är det ett friskvårdsbidrag. Friskvårdsbidrag omfattas av reglerna för skattefrihet om det utges med samma belopp och samma villkor och gäller för all personal. Bidraget är en avdragsgill kostnad för arbetsgivaren. Bidraget ska vara av mindre värde. 2Skrivelse till Arbetsförmedlingen . Enklare regler och processer i företagens trygghetssystem anser att ett bidrag på inklusive mervärdeskatt och anställd är att anses vara av mindre värde. Högsta Förvaltnings- domstolen (HFD 2019 ref. 33) har ansett att ett friskvårdsavdrag på inte är en skattefri förmån. Som egenföretagare har man rätt till avdrag för kostnader för sin egen rehabilitering eller förebyggande behandling, 16 kap. 24 § in- komstskattelagen (1999:1229). Vad som menas med detta framgår inte exakt med det kan vara fråga om att en läkare bedömer att styrketräning behövs för att klara av arbetet. Besvär från exempelvis nacke, rygg osv som riskerar att sätta ned arbetsförmågan kan tro- ligtvis utgöra en rehabiliterande behandling om man anlitar exempel- vis massör, sjukgymnast eller kiropraktor (27 kap. 6 och 7 §§ samt 30 och 31 kap. socialförsäkringsbalken). Fysisk aktivitet kan skrivas ut på recept (FaR) i hälsosyfte av legitimerad personal inom hälso- och sjukvården. Anställda har möjlighet att få friskvårdsbidrag av arbetsgivaren. Den som driver verksamhet i aktiebolagsform har också möjlighet att göra avdrag för kostnader för friskvård till anställd. För den som har näringsverksamhet, enskild näringsverksamhet och handels- bolag, finns inte någon liknande möjlighet till avdrag för kostnader för friskvård. Grunden för bidraget, att stärka folkhälsan, får genom detta en underordnad betydelse då nära 800 000 personer som är egenföre- tagare så att säga står utanför systemet. I denna grupp ingår dock kombinatörer som från tid till annan kan vara anställda och genom sin anställning omfattas av reglerna om friskvård m.m. Införandet av en möjlighet till avdragsrätt för friskvård även för egenföretagare är ett steg mot att ta bort skillnader och skapa likabehandling mellan företagsformer. Dessutom kan friskvård vara en hälsobefrämjande åtgärd som i sin tur kan leda till mindre sjukfrånvaro och genom detta ett minskat uttag av ersättning från sjukförsäkringen. Min bedömning är att reglerna kring avdragsrätt för exempelvis friskvårdbidrag bör ses över. Jag lämnar dock, i enlighet med mina direktiv inget förslag i denna del. Enklare regler och processer i företagens trygghetssystem 6.5.2Rehabilitering och partiell sjukskrivning Bedömning: Tillämpning och regelverk avseende företagares partiella sjukskrivning och rehabilitering bör ses över i syfte att underlätta och stödja företagare i rehabiliteringsprocessen. I utredningen i de sociala trygghetssystemen (SOU 2019:41, s. 119 ff.) bedömde utredningen att det behövde säkerställas att före- tagare gavs samma möjligheter till partiell sjukskrivning och rehabi- literingsinsatser som andra försäkrade. Utredningen bedömde att tillämpning och regelverk behövde analyseras. Jag delar nämnda utrednings bedömning att samarbets- processer avseende rehabilitering av företagare i lagstiftningen förut- sätter ett arbetsgivaransvar. Det gäller ansvar att ta fram en rehabi- literingsplan med rehabiliteringsåtgärder. Ett ansvar som den sjuke företagaren själv bär. För det fall det saknas en arbetsgivare, exem- pelvis om den försäkrade är arbetslös, har ansvar för rehabiliteringsutredningen. Min bedömning är att mer behöver göras för att förenkla och för- tydliga processen för företagares rehabilitering och möjligheten till partiell sjukskrivning. Det kan vara fråga om stöd i form av kontak- ter med hälso- och sjukvården, företagshälsovården eller andra aktö- rer som erbjuder arbetsmiljö- och hälsotjänster. Vikten av digitala verktyg och lättillgänglig information kan inte nog understrykas. Bedömning: , och bör få i uppdrag att ta fram anpassade informationsinsatser som kan ge stöd och vägledning när det gäller regler och allmänna villkor i socialförsäkringssystemet som rör företagare. Ett ständigt återkommande inslag i kontakter med företagare och företagarorganisationen är den upplevda bristen på information. Det rör sig om frågor som sjukpenning, pension, föräldraledighet m.m. Vikten av tydlig och lättillgänglig information lyfts fram som en viktig faktor för att öka förutsebarhet och trygghet för företagare. Enklare regler och processer i företagens trygghetssystem Detta är också något som lyfts fram i utredningen kris till kraft Återstart för kulturen (SOU 2021:77). finns den webbaserad in- formationen spridd på ett antal myndigheter och företagarorganisa- tioner och blir därigenom fragmentiserad. Informationen behöver ha hög träffsäkerhet, och därför behövs bland annat enkla och precisa länkningar mellan exempelvis myndigheters webbsidor liksom möj- lighet till individuellt sparande av information på t.ex. Mina Sidor. För att komma tillrätta med företagares tillgång till information är min bedömning att bättre samverkan med enskilda företagare, näringsliv och relevanta myndigheter behövs i samband med att in- formationen tas fram och presenteras på hemsidor. Huvudkällorna till information finns i huvudsak på hem- sida, samt företagarorganisationers hemsidor. Mycket information finns, men den behöver utvecklas och ge bättre träff- säkerhet vid sökningar. Detta kan ske genom att exempelvis den webbaserade informationen ses över gemensamt av representanter från relevanta myndigheter, företagarorganisationer och enskilda företagare. Det bör också övervägas om att ta fram en webbsida med relevant information om frågor som rör socialförsäkring, men även frågor om rehabilitering, pensioner osv. , Tillväxt- verket och bör ges ett uppdrag med detta innehåll. Bedömning: bör i sin återrapportering till re- geringen redovisa statistik över användningen av olika delar av socialförsäkringen uppdelat på anställda, egenföretagare och an- ställda i eget aktiebolag. Jag har noterat att det saknas offentlig statistik över användningen av socialförsäkringen i olika grupper såsom anställda, egenföretagare eller företagare som är anställda i eget aktiebolag. Sådan statistik är nödvändig för att det ska vara möjligt att följa upp i hur stor ut- sträckning olika grupper använder socialförsäkringen och hur sjuk- talen utvecklas bland företagare och bland anställda. är statistikansvarig myndighet inom socialför- säkringsområdet. För att möjliggöra uppföljning av olika gruppers användning av socialförsäkringen bör åläggas att Enklare regler och processer i företagens trygghetssystem redovisa statistik över antal sjukfall och utbetald sjukpenning upp- delat på de som har SGI av anställning och de som har SGI av annat förvärvsarbete. Av statistiken bör även framgå hur socialförsäkringen används av de som har inkomst av anställning från ett eget aktiebolag. Genom en sådan uppdelning av statistiken skapas möjligheter för Regeringen att i budgetpropositionen synliggöra i hur stor utsträck- ning olika grupper av företagare nyttjar socialförsäkringen. Sådan statistik uppdelad efter yrkesställning, dvs. mellan anställda och företagare i olika företagsformer, ger också ett nödvändigt besluts- underlag för kommande ställningstaganden och förändringar i trygg- hetssystemen för företagare. En uppdelning av statistiken efter yrkes- ställning ger också jämförbarhet med populationen företagare som finns i annan arbetsmarknadsstatistik. bör genomföra uppdraget i dialog med relevanta myndigheter när det gäller datainsamling och tillgängliggörande av data. Enligt mina direktiv ska jag göra en konsekvensutredning i enlighet med kommittéförordningen (1998:1474) och förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning för de förslag jag lämnar. Av redovisningen ska även framgå hur förslagen påverkar den eko- nomiska jämställdheten mellan kvinnor och män. Om förslagen kan förväntas leda till kostnadsökningar för det allmänna ska jag även föreslå hur de ska finansieras. De två förordningarna behandlar i flera avseenden samma fakto- rer och konsekvenser för jämställdheten ingår även i de krav som ställs på konsekvensutredningen enligt kommittéförordningen. Jag har därför valt att redovisa de faktorer som tas upp i förordningarna samlat. Konsekvensanalysen avser två förslag som beskrivs i kapitel 2 och kapitel 3. Förslagen har delvis samma effekter, och effekterna redo- visas i dessa fall samlat för de två förslagen. I de fall effekterna skiljer sig åt på något sätt beskrivs respektive förslags effekter under en egen underrubrik. 7.2Problemet och mitt förslag till lösning Förslaget avseende sjukpenninggrundande inkomst (SGI) Den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) utgörs av den försäk- rades beräknade framtida inkomst i pengar av eget arbete, antingen som arbetstagare i allmän eller enskild tjänst, dvs. inkomst av anställ- ning, eller på annan grund, dvs. inkomst av annat förvärvsarbete. SGI ska motsvara de inkomster personen skulle ha haft om försäkrings- fallet inte inträffat, och är enligt nuvarande regler framåtblickande. SGI regleras i 25–26 kap. socialförsäkringsbalken, förkortad SFB. SGI ligger till grund för arbetsbaserade förmåner i socialförsäkringen. Dessa förmåner är bland annat sjukpenning, rehabiliteringspenning, föräldrapenning, tillfällig föräldrapenning, graviditetspenning, närstå- endepenning, smittbärarpenning och dagpenning inom totalförsvaret. Enligt mina direktiv ska jag föreslå hur reglerna om SGI ska fast- ställas för företagare med inkomst av näringsverksamhet från enskild firma, från handelsbolag eller från en europeisk ekonomisk intresse- gruppering. Vidare ska jag utreda om inkomstuppgifter kan hämtas från befintliga underlag i syfte att förenkla hanteringen och skapa förutsättningar för en e-tjänst. I uppdraget ingår också att lämna nödvändiga författningsförslag. Jag har noterat att många enskilda näringsidkare upplever att dagens regler och praxis för att fastställa SGI känns otrygga, svåra och godtyckliga. Exempelvis är ett återkommande fenomen att före- tagare uppger att de inte sökt stöd som de är berättigade till på grund av svårigheter i processen. Jag har också kunnat konstatera att en av orsakerna till de osäkerheter företagarna upplever är att de helt enkelt har svårt att göra framtida inkomster troliga. Mot bakgrund av detta ser jag att det finns ett behov av att göra reglerna för SGI för företagare med inkomst av näringsverksamhet, liksom trygghets- systemen generellt för dessa företagare, enklare, tydligare och mer förutsägbara. I kapitel 2 analyserar jag ett antal olika förslag till beräknings- grund för SGI som lämnats av tidigare utredningar. Det är viktigt att förslaget medför att beräkningen av SGI blir enklare och tydligare jämfört med dagens regler. Direktiven anger också att underlaget i möjligaste mån ska bygga på redan tillgängliga uppgifter för att möjliggöra ett automatiserat förfarande. Vidare behöver underlaget ta höjd för att företagarens inkomster kan variera kraftigt mellan olika år. I kapitel 2 konstaterar jag att problemen bäst hanteras ge- nom att en ny reglering införs, enligt vilken SGI för företagare med inkomst av näringsverksamhet i normalfallet bör baseras på histo- riska uppgifter om inkomst av aktiv näringsverksamhet. Att använda ett historiskt underlag ska inte förstås som att jag föreslår att andra principer ska gälla för företagare än för andra försäkrade. Förslaget motiveras i stället av att historiska uppgifter i många fall ger en bra prognos även för framtida inkomster. Historiska uppgifter har också fördelen att de är kända av företagaren, och därför ger den önskade förutsebarheten. Jag föreslår därför att inkomstunderlaget för SGI som huvudregel ska baseras på historiska inkomstuppgifter som hämtas ur Skatte- verkets register. Genom detta skapas förutsättningar för ett automa- tiserat förfarande för att fastställa SGI, vilket avsevärt kan förenkla hanteringen för såväl de berörda företagarna som för Försäkrings- kassan. Mitt förslag är att beräkningsunderlaget för den sjukpenning- grundande inkomsten av aktiv näringsverksamhet som huvudregel ska beräknas på det högsta av 1.den inkomst som framgår av senaste beslutet om slutlig skatt, eller 2.som ett genomsnitt av de tre högsta inkomsterna av de fem senaste årens inkomster enligt det senaste beslutet om slutlig skatt. Den försäkrade har rätt att som alternativ till huvudregeln begära att beräkningsunderlaget för den sjukpenninggrundande inkomsten ska beräknas utifrån inkomsten av aktiv näringsverksamhet enlig senaste beslutet om slutlig skatt kompletterat med underlag avseende tid där- efter. ska vid beslut om sjukpenninggrundande in- komst alltid besluta om det högsta av huvudregeln eller alternativregeln. Jag bedömer att den föreslagna huvudregeln är enkel att förstå och tydligt knyter samman förmåner som bestäms av SGI med inbetalda egenavgifter, som betalas på inkomst av aktiv näringsverksamhet. Moment två i huvudregeln hanterar det faktum att företagares in- komster kan variera kraftigt mellan olika år, men knyter fortfarande förmånerna till inbetalda egenavgifter. Moment ett i huvudregeln är därmed enkel och tydlig, medan moment två ger en möjlighet för företagare med ojämna inkomster att tillgodoräkna sig bra utfall . Denna modell har också ett högt förväntat värde på SGI jämfört med övriga modeller som undersökts (se avsnitt 2.9). Båda dessa moment lämpar sig också väl för att kunna hanteras i en auto- matiserad ansökningsprocess. I en del fall ger dock inte historiska inkomster en bra prognos på framtida utfall. Detta kan vara fallet i ett nystartat företag som in- ledningsvis har låg omsättning, eller i ett företag som gjort stora in- vesteringar. I dessa fall kan framtida inkomster förväntas vara högre än historiska. För att ge företagarna ett rimligt försäkringsskydd även i dessa fall föreslår jag också en alternativregel. bygger på samma underlag som huvudregeln, men ger också före- tagarna möjlighet att få SGI fastställd till ett högre belopp genom att komplettera ansökan med underlag som styrker en högre inkomst från tiden efter det senast beslutet om slutlig skatt. Den regeln har fördelen att företagare med låga historiska inkomster kan få en högre SGI, förutsatt att de kan visa att de har högre inkomster. För att göra regleringen stabil föreslår jag att den genom- förs i form av en ändring i socialförsäkringsbalken, som komplet- teras med en tillämpningsförordning. Skälen för detta är att en lag tar att förändra än en förordning, vilket ökar förutsebar- heten i regleringen. Ändringen kompletteras med en förordning rik- tad till , med närmare anvisningar om hur lagen ska tillämpas. Inledningsvis bör också betonas att förslagen endast innebär en ny metod för att fastställa SGI och inhämta de uppgifter som krävs för detta. Mina förslag medför således inte någon ändring av rätten till sjukpenning eller rätten till att få SGI fastställd, och heller inte någon förändring av nivån på sjukpenningen eller SGI (se avsnittet om statsfinansiella effekter). Även om nivån på socialförsäkrings- förmånerna inte bedöms påverkas av förslaget kan förmånsutbetal- ningarna ändå påverkas indirekt genom att fler företagare kan för- väntas ansöka om förmåner då det blir enklare att få SGI fastställd och tydligare för företagaren vilken nivå på SGI denne kan förvänta sig. Därigenom kan företagarnas tillgång till socialförsäkringen ändå förväntas öka genom förslaget. Förslaget avseende en dags grundkarens i sjukförsäkringen Jag ska enligt direktiven kartlägga bakgrunden till och skälen för de nuvarande skillnaderna i regelverket om karens beroende på val av företagsform. En försäkrad med inkomst av näringsverksamhet har en grundläggande karenstid . Det går också att välja en karenstid på 1, 14, 30, 60 eller . Valet av karenstid påverkar den sjukförsäkringsavgift som företagaren betalar inom ramen för egenavgifterna. En längre karenstid medför en lägre avgift, och vice versa. Den som inte gör ett aktivt val av karenstid får automatiskt grundkarensen . I kapitel 3 föreslår jag att grundkarensen ska ändras . Att kunna välja karenstid är endast möjligt för företagare som har sjukpenning som svarar mot inkomst av annat förvärvsarbete, bland annat från inkomst av näringsverksamhet från enskild näringsverk- samhet eller från ett handelsbolag. Den som driver företag i aktie- bolagsform är anställd i bolaget, och har i likhet med andra anställda inte möjlighet att välja karenstid. För dessa företagare görs ett karens- avdrag som motsvarar en dags karenstid. För företagare som driver verksamheten i bolagsform betalar företaget sjuklön . Det finns också ett skydd mot höga sjuklönekostnader, som medför att företaget kan få ersättning för delar av sjuklönekost- naderna. I kapitel 4 beräknar jag att en företagare i eget aktiebolag kan sägas ha om dessa faktorer beaktas. I kapitel 3 konstaterar jag att karenstiden företagare med inkomst av näringsverksamhet som inte gjort ett aktivt val har längre karens- tid än en anställd, och även längre än en delägare i ett aktiebolag. Egenföretagare kan dock välja en dags karens. För att kunna få en dags karens måste företagaren dock både vara insatt i hur reglerna fungerar och själv göra ett aktivt val. Jag konstaterar i kapitel 3 att få gör ett aktivt val, men att det vanligaste alternativet bland dem som gjort ett val är att ha en dags karens.