sou · H9B355 · 2021-07-01 00:00:00 — Beloppsgränsen understiger den gräns som finns i skatteförfarandelagen när det gäller kravet på att lämna inkomstdeklaration, 30 kap. 1 § 1 SFL. Det innebär att för enskilda näringsidkare sammanhänger rätten till SGI med skyldigheten att betala egenavgifter eftersom några avgifter inte betalas om det inte finns någon skyldighet att deklarera. För den som har inbetalningar till mikroföretagarkonto betalas dock egenavgifter från första kronan. Jag har därför övervägt om SGI bör beräknas utan hänsyn till någon beloppsgräns när det gäller inkomster på kontot. Av förarbetena till äldre lagstiftning framgår att det tidigare funnits en uttalad koppling mellan skyldigheterna att betala sjukförsäkrings- avgift och att lämna inkomstdeklaration respektive rätten till SGI (prop. 1996/97:63 s. 71–72). Enligt nu gällande bestämmelser i social- avgiftslagen finns det emellertid inget undantag från sjukförsäkrings- avgift för lägre inkomster. I inkomstslaget näringsverksamhet betalas egenavgifter på hela nettoinkomsten om den överstiger . Beloppsgränsen för att lämna inkomstdeklaration är dock indirekt en gräns även för egenavgifterna. Någon motsvarande indirekt gräns för arbetsgivaravgift finns inte. Det kan därför vara så att arbets- givaren betalar arbetsgivaravgifter trots att den skattskyldige inte kommer upp i tillräckligt hög årsinkomst för att bli skyldig att lämna inkomstdeklaration. I ett sådant fall får arbetstagaren inte förmåner motsvarande avgifterna, och arbetsgivaren har inte heller rätt att få tillbaka avgifterna. Enligt min mening talar den sistnämnda omständigheten för att det inte bör införas något undantag från beloppsgränsen för SGI. Effekten att avgifter betalas trots att förmåner inte erhålls kan upp- komma för anställda. Det är således inte något nytt som införs på grund av det nu föreslagna mikroföretagarkontot. Om SGI ska fastställas från första kronan för inbetalningar på mikroföretagar- konto bör det också omfatta andra som kan drabbas av en motsva- rande effekt, alltså även anställda. Jag lämnar därför inte något förslag om ändrad beloppsgräns för fastställande av SGI. Det får i sin tur effekten att de förmåner som beror av SGI inte kommer att erhållas från första kronan trots att avgifter har avskilts. Endast inkomst som överstiger kommer att medföra fastställande av SGI. Ett kontobaserat system för schabloniserad inkomstbeskattning I 25 kap. 9 § SFB finns bestämmelser om att SGI i vissa fall kan beräknas till ett högre belopp under uppbyggnadsskedet av en närings- verksamhet i någon form. Min bedömning är att paragrafen är formu- lerad så att även verksamhet som beskattas genom ett mikroföretagar- konto kan omfattas av bestämmelserna. Någon ändring behövs därför inte. Hur en skälig avlöning för liknande arbete för annans räkning ska beräknas blir en fråga för tillämpningen. Pensionsgrundande inkomst (PGI) fastställs av och lig- ger till grund för beräkningen av ålderspension. PGI beräknas på ungefär motsvarande sätt som SGI. Den försäkrades pensionsgrun- dande inkomst är summan av dennes årliga inkomst av anställning och av annat förvärvsarbete, 25 kap. 2 § SFB. I syfte att inkomst som beskattas genom ett mikroföretagarkonto också ska kunna räknas in i kontoinnehavarens pensionsgrundande inkomst föreslås ändringar i 59 kap. SFB. Därigenom kommer delar av sådan inkomst att utgöra inkomst av annat förvärvsarbete. Inbetalningar till mikroföretagarkonto ska av samma skäl som anges ovan avseende SGI kvoteras ned till innan de räknas in i pensionsgrundande inkomst. Justeringen görs för att inbetalningen ska motsvara nettoinkomsten efter avdrag för egenavgifter i enskild näringsverksamhet. För den som vid årets ingång har fyllt är kvoten i stället . Det sammanhänger med att äldre be- talar lägre egenavgifter och därför har en högre nettoinkomst. De överväganden som görs ovan avseende SGI och beloppsgrän- sen gör sig gällande även vid beräkning av PGI. Beloppsgränsen för fastställande av PGI är högre (42,av prisbasbeloppet, dvs. ) och motsvarar exakt den gräns som gäller för skyldighet att lämna inkomstdeklaration, 59 kap. 5 § andra stycket SFB. Av samma skäl som anges ovan avseende SGI föreslås inte heller när det gäller PGI något undantag från beloppsgränsen. Allmän pensionsavgift ska betalas även för kontoinkomster, se avsnitt 6.9.6. Sådan avgift ska dras av vid beräkningen av inkomster av annat förvärvsarbete enligt 59 kap. 37 § SFB. I syfte att tydliggöra att allmän pensionsavgift som tas ut på kontoinkomster också ska dras av anges att sådan avgift anses som debiterad och betalad av den försäkrade. Ett kontobaserat system för schabloniserad inkomstbeskattning Förslagen föranleder ändring av 6 kap. 2 §, 25 kap. 16 § och 59 kap. 22, 33 och 37 §§ SFB samt införandet av de nya 25 kap. 15 § och 59 kap. 21 § SFB. Förslag: Allmän pensionsavgift ska betalas på den del av inbetal- ningarna till mikroföretagarkonto som utgör pensionsgrundande inkomst. Avgiften beräknas av och skiljs av från in- betalad källskatt. Allmän pensionsavgift på kontoinkomster ger inte rätt till skatte- reduktion. Regler om allmän pensionsavgift finns i lagen (1994:1744) om all- män pensionsavgift, förkortad APL. Den allmänna pensionsavgiften är en socialavgift som finansierar den allmänna pensionen. Allmän pensionsavgift tas ut på ett underlag som motsvarar inkomst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete enligt 59 kap. SFB, 3 § första stycket APL. Inkomst av annat förvärvsarbete ingår i under- laget enbart om den ska tas upp enligt inkomstskattelagen. Avgiften uppgår till av underlaget, 2 § APL. Det finns både ett tak och ett golv för avgiftsuttaget, se 3 § tredje stycket och 4 § första stycket APL. Allmän pensionsavgift tas inte ut på den delen av underlaget som överstiger 8,07 inkomstbasbelopp (). Avgiften betalas inte heller av den som har ett underlag som är lägre än av prisbasbeloppet (). Den avgiftsskyldige medges skattereduktion för hela den allmänna pensionsavgiften vid inkomstskatteberäkningen, 67 kap. 4 § IL. Skatte- reduktionen innebär att avgiften för de allra flesta betalas av staten. Den som har så låga inkomster att den beräknade skatten blir mindre än avgiften kommer dock att betala hela eller delar av avgiften. Skattereduktion för hela avgiften kan göras när inkomsten överstiger . Även den som beskattas genom ett mikroföretagarkonto bör få del av pensionsförmåner och därför också betala allmän pensions- avgift. Att avgiften betalas är viktigt för att pensionssystemet inte Ett kontobaserat system för schabloniserad inkomstbeskattning ska bli underfinansierat. Som anges i avsnitt 6.9.5 ska av inbetalningarna till kontot anses som inkomst av annat förvärvs- arbete enligt 59 kap. SFB. För den som vid årets ingång har fyllt är det i stället av inbetalningarna som ska beaktas vid beräkningen. Inkomsterna blir därmed pensionsgrundande och in- går i beräkningen av PGI. De kommer dock inte automatiskt att ut- göra underlag för allmän pensionsavgift eftersom inkomst av annat förvärvsarbete endast ingår i avgiftsunderlaget om inkomsten ska tas upp enligt inkomstskattelagen. Det krävs därför ett tillägg i 3 § första stycket APL för att även inbetalningar som beskattas med källskatt ska ingå i avgiftsunderlaget. I och med att kontoinkomster ingår i underlaget för allmän pen- sionsavgift kommer också de beloppsgränser som finns i lagen om allmän pensionsavgift att bli tillämpliga på avgiftsberäkningen avse- ende sådana inkomster. Taket för avgiften blir inte aktuell för konto- innehavare som enbart har kontoinkomster. För kombinatörer kan det dock bli aktuellt. Genom att inbetalningar till kontot ska be- handlas som inkomst av annat förvärvsarbete ska ta hän- syn till taket på samma sätt som tidigare, med tillägg för kvoten av kontoinkomsterna. Det ankommer även på att tillse att avgift inte tas ut om inkomst av annat förvärvsarbete understiger den nedre gräns för när avgiften ska tas ut. Fråga har uppkommit om det uppstår problem med att avgiften ingår i källskatten när inkomst av annat förvärvsarbete ska räknas bort i första hand vid inkomster över takbeloppet. Bedömningen är dock att det inte bör föranleda något bekymmer. Avgiften bestäms och avskiljs efter beskattningsårets utgång och då kan bedöma hur stor total inkomst kontoinnehavaren har. Om inkoms- ten skulle vara så stor att avgiften inte ska tas ut på hela underlaget ska det i första hand minskas genom bortseende av inkomst av annat förvärvsarbete, 3 § tredje stycket APL. Kontoinkomster utgör in- komst av annat förvärvsarbete och ska därför bortses från i första hand. Det innebär då att ingen avgift ska tas ut på kontoinkomsten, och därmed ska inte någon avgift skiljas av från källskatten. Allmän pensionsavgift påverkar dock inte källskattesatsen vilket innebär att inte heller avsaknaden av avgiftsuttag får någon betydelse för den skatt som dras av. Om avgift inte ska tas ut på kontoinkomsten på grund av att den totala inkomsten överstiger taket medför det bara Ett kontobaserat system för schabloniserad inkomstbeskattning att avgiftskomponenten inte ska avskiljas. Den delen av källskatten som utgör statlig skatt blir då i motsvarande mån större. Även allmän pensionsavgift på kontoinkomster bör slutligen be- talas av staten. Den som enbart har kontoinkomster kan dock inte få någon skattereduktion mot övriga inkomster. Kontoinnehavaren kan därför inte kompenseras för avgiften den vägen. För avgift på kontoinkomster bör därför samma ordning gälla som avseende de förmånsgrundande egenavgifterna, dvs. att avgiften skiljs av från käll- skatten av . När avgiften ingår i källskattesatsen kommer den att belasta staten genom att den minskar den delen av källskatten som utgör statlig skatt. Eftersom kontoinnehavaren inte behöver betala en högre källskatt på grund av den allmänna pensionsavgiften saknas det skäl att medge skattereduktion för den del som har skilts av från källskatten. Det sagda innebär att skattereduktion överhuvudtaget inte ska med- ges för allmän pensionsavgift på kontoinkomster. Utan en särskild reglering skulle situationen kunna uppstå att en kontoinnehavare som är kombinatör, och utöver källskatt också betalar inkomstskatt en- ligt inkomstskattelagen, erhåller skattereduktion även för den avgift som har avskilts från källskatten. Avgiftsuttaget innebär följande för kontoinnehavaren och för . Anta att en kontoinnehavare under beskattningsåret har haft inbetalningar till mikroföretagarkontot med sammanlagt Källskatt har dragits av med . Inbetal- ningarna till kontot innebär att kontoinnehavarens inkomst av annat förvärvsarbete uppgår till vilket också utgör underlag för allmän pensionsavgift. beräknar avgiften till 3 436 kro- nor och tillgodoräknar kontoinnehavaren avgiften genom att skilja av motsvarande belopp från den inbetalade källskatten. ska i det besked om källskatt som ska lämnas enligt 54 kap. 10 § SFL informera kontoinnehavaren om avgiftsunderlagets storlek. Förslaget föranleder ändring av 3 och 5 §§ APL och 67 kap. 4 § IL samt införandet av den nya 4 a § APL. Ett kontobaserat system för schabloniserad inkomstbeskattning Förslag: Sjukpenning på grund av inkomst som beskattas genom ett mikroföretagarkonto ska tas upp i inkomstslaget tjänst. Erhållen sjukpenning och vissa liknande ersättningar ska tas upp antingen i inkomstslaget tjänst eller näringsverksamhet. Bestäm- melser om detta finns i 11 kap. 30 § (tjänst) och 15 kap. 8 § (närings- verksamhet) IL. Av bestämmelserna framgår att den sjukpenning- grundande inkomstens karaktär är avgörande för i vilket inkomstslag sjukpenningen ska tas upp. Ersättningar som grundar sig på förvärvs- inkomst på grund av tjänst ska tas upp i inkomstslaget tjänst. Om ersättningen grundar sig på förvärvsinkomst på grund av närings- verksamhet ska den tas upp i inkomstslaget näringsverksamhet. Sjukpenninggrundande inkomst som härrör från inbetalningar till ett mikroföretagarkonto kan med nuvarande indelning vara såväl förvärvsinkomst på grund av tjänst som på grund av näringsverksam- het. Eftersom skattepliktig inkomst som betalas till ett konto föreslås utgöra inkomst av annan förvärvsverksamhet enligt socialförsäkrings- balken ligger det närmast till hands att inkomsten behandlas som om den har sin grund i näringsverksamhet. Om sjukpenningen ska tas upp i inkomstslaget näringsverksamhet kan det dock uppstå oklar- heter i förhållande till förbudet att bedriva annan verksamhet sam- tidigt med kontot. Det kan i sin tur leda till behov av ytterligare reglering. Det förefaller därför som mest lämpligt att sjukpenning som har sin grund i kontoinkomster tas upp i inkomstslaget tjänst. Om sjukpenningen betalas till kontot kommer den att källbeskat- tas. Sjukpenningen är dock inte en sådan inkomst som är undantagen från beskattning enligt inkomstskattelagen om den betalas till kon- tot. Den kommer därför att dubbelbeskattas och dubbelbeskattningen får avhjälpas genom att källskatten återbetalas med stöd av rättelse- regeln i 54 kap. 8 § SFL. Förslaget föranleder ändring av 11 kap. 30 § IL. Ett kontobaserat system för schabloniserad inkomstbeskattning Förslag: Den som betalar egenavgifter via ett mikroföretagarkonto är förhindrad att välja en annan karenstid för sjukpenning än . En enskild näringsidkare kan få nedsatta egenavgifter genom att välja en längre karenstid för sjukpenning. För den som inte har valt någon karenstid hos gäller den normala karenstiden och personen betalar då sjukförsäkringsavgift med 3,64 pro- cent. Bestämmelser om att annan karenstid kan väljas finns i 27 kap. 29–31 §§ SFB. För den som väljer en annan karenstid påverkas stor- leken på sjukförsäkringsavgiften, 3 kap. 17 § . En längre karens- tid än ger en lägre avgift. Vilken procentsats som ska gälla vid respektive vald karenstid anges i föreskrift från . Enskilda näringsidkare har således möjlighet att påverka nivån på egenavgifterna genom att välja en längre eller kortare karenstid för sjukpenning. Den som har ett mikroföretagarkonto tillgodoförs sociala avgifter automatiskt genom försorg. Det bedöms inte möjligt att ta individuella hänsyn i den utsträckning att den som administrerar kontot skulle göra olika skatteavdrag beroende på vilken karenstid som valts. Procentsatserna för egenavgifterna för konto- innehavaren är kalibrerade utifrån den normala karenstiden . I det nuvarande systemet gäller att den som väljer den kortare karenstiden om betalar högre egenavgifter. I syfte att mot- verka missbruk bör det inte vara möjligt för en kontoinnehavare att välja en dags karenstid, men betala egenavgifter motsvarande sju dagars karenstid. Jag föreslår därför att den som betalar egenavgifter enligt de nya bestämmelserna i källskattelagen inte ska kunna välja någon annan karenstid än . Förslaget föranleder ändring av 27 kap. 29 § SFB. 7En ny lag om mikroföretagarkonto I föregående kapitel lämnar jag förslag till beskattningsregler för in- betalningar till mikroföretagarkonto. Som tidigare angivits bör de be- stämmelser som avser själva kontot tas in i en egen lag, lag (000:00) om mikroföretagarkonto, förkortad kontolagen. Lagen har utformats med lagen om investeringssparkonto (2011:1268) som förebild. In- vesteringssparkontot är reglerat på motsvarande sätt som föreslås gälla för mikroföretagarkonto. Där finns de bestämmelser som avser själva kontot i den nämnda lagen medan de bestämmelser som regle- rar beskattningen av kontot finns i 42 kap. 35–44 §§ inkomstskatte- lagen (1999:1229), förkortad IL. I detta avsnitt behandlas de över- väganden som den nya kontolagen föranleder. 7.1Termer och uttryck i lagen Förslag: Termer och uttryck som används i lagen om mikroföre- tagarkonto har samma betydelse och tillämpningsområde som i inkomstskattelagen, om inte något annat anges eller framgår av sammanhanget. Med att en fysisk person är utomlands bosatt avses att personen är begränsat skattskyldig. Med mikroföretagarkonto avses ett konto som uppfyller de vill- kor som anges i lagen om mikroföretagarkonto. Med kontoinnehavare avses den som innehar ett mikroföre- tagarkonto. En ny lag om mikroföretagarkonto Som utgångspunkt bör gälla att de termer och uttryck som används i kontolagen har samma betydelse och tillämpningsområde som i inkomstskattelagen, om inte något annat anges eller framgår av sam- manhanget. De termer och uttryck som inte får sin innebörd förklarad i lagen ska alltså tolkas i den mening som följer av inkomstskattelagen. Bestämmelsen innebär också att kopplingen till inkomstskattelagen även gäller för lagen (000:00) om källskatt på inbetalningar till mikro- företagarkonto, förkortad källskattelagen. I 2 § källskattelagen hän- visas till kontolagen som i sin tur hänvisar till inkomstskattelagen. Hänvisningen till inkomstskattelagen medför att termer och uttryck som används i källskattelagen och kontolagen också omfattar mot- svarande utländska företeelser om det inte anges eller framgår av sammanhanget att bara svenska företeelser avses, 2 kap. 2 § IL. Vissa termer definieras uttryckligen i lagen. Definitionerna av dessa centrala termer får också betydelse för innebörden av bestäm- melserna i källskattelagen, där de också används. Med att en fysisk person är utomlands bosatt avses att personen är begränsat skattskyldig. Vilka som är begränsat skattskyldiga anges i 3 kap. 17 § IL. Det är i princip de som inte är obegränsat skattskyldiga i . Begreppet utomlands bosatt används här på motsvarande sätt som i lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta och lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utom- lands bosatta artister m.fl. Med mikroföretagarkonto avses ett konto som uppfyller de villkor som anges i lagen. Ett konto som inte uppfyller villkoren är inte ett mikroföretagarkonto och ska heller inte benämnas som ett sådant. Termen mikroföretagarkonto föreslås även användas i inkomst- skattelagen. För att innebörden tydligt ska framgå i den lagen före- slås att en definition av mikroföretagarkonto tas in i 2 kap. IL. Be- stämmelsen hänvisar till definitionen i kontolagen. Med kontoinnehavare avses den som innehar ett mikroföretagar- konto. Kontoinnehavare är alltid en fysisk person eller ett dödsbo, se avsnitt 7.3. I lagen finns även en definition av kontoförande institut som be- handlas i avsnitt 7.2. Förslaget föranleder införandet av 2–5 §§ i den nya kontolagen och 2 kap. 37 § IL samt ändring av 2 kap. 1 § IL. En ny lag om mikroföretagarkonto 7.2Tillstånd att tillhandahålla mikroföretagarkonto Förslag: Ett företag som har tillstånd att bedriva bankverksamhet enligt lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse får tillhandahålla mikroföretagarkonton. Ett sådant företag benämns kontoförande institut. I detta avsnitt behandlas vilka aktörer som ska kunna tillhandahålla och hantera mikroföretagarkonton. Ska mikroföretagarkonton tillhandahållas av ? Jag har övervägt om bör vara den som tillhandahåller och hanterar mikroföretagarkonton eller om det bör skötas av någon annan aktör. En fördel med att sköter hanteringen är att myndigheten själv kan hantera skatteuppbörden. All information som behöver för beskattningen kommer automatiskt myndigheten tillhanda genom transaktionerna på kontot. En sådan ordning medför att det inte finns något behov av att blanda in en tredje part som ska göra skatteavdrag och lämna skattedeklaration. Det finns dock ett antal nackdelar med valet av som handhavare av mikroföretagarkontot, vilka bör ställas mot fördelarna vid bedömningen. Om ska hantera mikroföretagarkontot kommer myndigheten att behöva ta flera roller i hanteringen som kan ses som sinsemellan motstående. Till exempel blir det myndig- hetens ansvar att både ta ut källskatt från inbetalningarna och kontrol- lera att rätt skatt har tagits ut, vilket i praktiken innebär att Skatte- verket ska kontrollera sig själv. Av regleringsbrev framgår att allmänhet och företag ska ha förtroende för Skatte- verkets verksamhet och uppfatta kontrollverksamheten som ändamåls- enlig och rättssäker. Om ska tillhandahålla, administrera och kontrollera mikroföretagarkonton finns det risk för att förtroen- det för myndighetens verksamhet rubbas. Vidare finns det inte stöd för att kan agera som en bank, och i den egenskapen handha fysiska personers medel som inte är skatt. Förvisso bör digitala lösningar kunna innebära att den tid som hanterar pengar som inte är skatt kan hållas ned En ny lag om mikroföretagarkonto till ett minimum. Det får dock ändå anses som ytterst tveksamt att ska ges en sådan uppgift. Jag anser att nackdelarna med att lägga uppgiften på överväger fördelarna. bör därför inte administrera och hantera mikroföretagarkonton. Vilka företag bör kunna tillhandahålla mikroföretagarkonton? När mikroföretagarkonton inte ska hanteras av måste det göras av någon annan aktör. Närmast till hands ligger enligt min mening banker och andra företag som agerar inom det finansiella systemet. Dessa företag är vana att hantera betalningsströmmar och ta ansvar för medel som tillhör fysiska personer. De har även erfaren- het av att göra skatteavdrag och att lämna skattedeklaration avseende fysiska personers transaktioner och innehav. Avsikten är att mikro- företagarkontot ska fungera som ett vanligt bankkonto för företag, med det tillägget att skatteavdrag görs från samtliga inbetalningar. För att kontot ska kunna användas effektivt av de små företagen bör det vara möjligt att till kontot knyta betal- eller kreditkort samt olika former av elektroniska betalningslösningar, såsom till exempel Swish eller Klarna. Det är även tänkbart att låta egenanställningsföretag och andra liknande aktörer åta sig uppgiften. Dessa företag agerar som arbetsgivare för de som vill arbeta självständigt, men som inte vill han- tera den administration som det innebär att vara företagare. Egen- anställningsföretagen har i princip redan den funktion som mikroföretagarkontot är tänkt att få. Det är också möjligt att redo- visningskonsulter och företag som säljer andra typer av företags- tjänster skulle kunna vara intresserade av att erbjuda mikroföretagar- konton i sin verksamhet. Vid en samlad bedömning framstår det dock som mest lämpligt att hanteringen av mikroföretagarkonton sköts av banker och andra finan- siella institut som normalt hanterar betalningsströmmar i samhället. Att de redan hanterar konton och betalningar är en avgörande om- ständighet, men det finns även andra skäl som framgår i det följande. För att komma i fråga för uppgiften att tillhandahålla mikroföre- tagarkonton bör företaget uppfylla samma villkor som uppställs på de som tillhandahåller bankkonton till företag och enskilda. En ny lag om mikroföretagarkonto Företaget bör därför inte enbart hantera betalningar utan också upp- fylla de krav som ställs på företag som ansvarar för andra personers medel, dvs. att hantera inlåning. Bankrörelse definieras i 1 kap. 3 § första stycket lagen om bank- och finansieringsrörelse som rörelse i vilken det ingår betalningsförmedling via generella betalsystem och mottagande av medel som efter uppsägning är tillgängliga för ford- ringsägaren inom . Det är således fråga om betalnings- förmedling och inlåningsverksamhet. Tillstånd att bedriva bank- rörelse ges av och de krav som uppställs på den som vill driva sådan rörelse är omfattande, se 3 kap. lagen om bank- och finansieringsrörelse. Den myndighetstillsyn som dessa företag står under är ett annat argument för att ge bankerna ansvaret att till- handahålla och hantera mikroföretagarkonton. Jag har övervägt om även de företag som har tillstånd att tillhanda- hålla betaltjänster enligt lagen (2010:751) om betaltjänster bör ges möjligheten att tillhandahålla mikroföretagarkonton. I begreppet betal- tjänster ligger dock inte att ta ansvar för medel som tillhör andra, utan det innefattar de tjänster som krävs för att betalningar ska kunna för- medlas i det finansiella systemet. Jag anser att det inte är tillräckligt.