sou · H8B383d2 · 2021-01-01 00:00:00 — De ansåg också att det var väsentligt att frågan om upphovsrätt ses över så att de data som tillgängliggörs får användas på samma sätt som övrig geografisk data som delas inom ramen för Geodatasam- verkan. Det förutsätter en ändring i nuvarande licensvillkor för an- vändning av data inom Geodatasamverkan, där som enda myndighet kräver publiceringstillstånd för all data som myn- digheten delar med sig av inom ramen för samverkan.137 har även i sin anslagsframställan och treårsplan för åren 2020–2022 föreslagit ett anslag på för att avgiftsfritt kunna tillhandahålla geodata, bl.a. sådan geografisk infor- mation inklusive djupdata som nämnts tidigare. Skälen för förslag är krav och strategier från EU som syftar till att tillgängliggöra geografiska data i större utsträck- ning. Blå tillväxt är namnet på EU:s långsiktiga strategi som ska stödja hållbar tillväxt i havs- och sjöfartssektorerna. Haven bedöms vara en drivkraft för den europeiska ekonomin med stor innova- tions- och tillväxtpotential och Blå tillväxt är den integrerade havs- politikens bidrag till 2020-strategin för smart och hållbar till- växt. Utvecklingen inom EU innebär ökade krav på att geografiska data tillgängliggörs och tillhandahålls kostnadsfritt från myndigheter. Även den nationella Geodatastrategin som tagits fram av Lantmäteriet i samverkan med nationella myndigheter, länsstyrelser, kommuner och landsting återspeglar denna utveckling. I EU:s havsplanerings- och havsmiljödirektiv fastställs ett ansvar att använda havets resurser på ett hållbart och samhällseffektivt sätt. För att realisera detta måste kunskap och information inom området stärkas. En kritisk komponent för att tillmötesgå detta är att Sjöfarts- verkets geodata tillgängliggörs. Genom ökad tillgänglighet kan sam- hällsnyttor skapas inom miljökartering, klimatanpassning och en bättre resursanvändning av havet. Ett exempel på samhällsnytta ska- 137Länsstyrelserna 2018, Tillgång till sjögeografiska data inom offentlig förvalt- ning, Hemställan från länsstyrelserna till , dnr 408-5767-2018. pas när en kustkommun kan basera sin planering på tillförlitligt under- lag om havet. Ett annat exempel är när andra myndigheter kan an- vända geodata för att säkerställa biologisk mångfald och därmed en hållbar maritim miljö i . Motivet till att fritt tillhandahålla geodata, vilka är avgifts- belagda till skillnad från väg- och järnvägsdata, är därmed att bidra till ökad tillgänglighet och användning av data förvaltad av myndigheter och därmed bidra till lösningar på ett antal viktiga samhällsutma- ningar, bl.a. digitaliseringen och effektiviseringen av samhällsbygg- nadsprocessen men även inom en rad andra områden. Då Sjöfarts- verket tar ut avgifter för dessa geodata, samt att nyttan med avgiftsfria geodata inte direkt tillfaller sjöfartsnäringen, måste såväl avgiftsbortfall samt ökad administration finansieras genom statliga medel. finns en utmaning i betalningsförmåga hos de som efter- frågar dessa data vilket resulterar i att tillgängliga data inte alltid an- vänds och att beslut kan fattas på bristfälliga kunskapsunderlag med uteblivna samhällsnyttor som effekt. Det finns därtill en potential för ökad användning av geodata hos befintliga aktörer. För att möjliggöra en ökad samverkan, samhällsnytta och innova- tion föreslår att verket erhåller ett årligt anslag om för att tillhandahålla avgiftsfria sjögeografiska data. kommer noga analysera under vilka villkor tjäns- ten kan tillhandahållas, exempelvis mot bakgrund av såväl sekretess som sjösäkerhet. Vidare kommer verket inte medge att tjänsten an- vänds för navigering. Om inte tilldelas detta anslag kom- mer verket inte kunna tillhandahålla avgiftsfria data och därmed möj- liggörs inte de samhällsnyttor som nämnts ovan.138 har alltså lämnat olika uppgifter om behovet av ökat anslag beroende på om avgiftsfriheten ska gälla enbart offentliga myn- digheter och forskningsändamål eller även omfatta privatpersoner och näringsidkare. Med tanke på Blå tillväxt och övriga strömningar inom EU om att öka mängden data från den offentliga sektorn som är tillgängliga för vidareutnyttjande139 ligger det i tiden att öppna för 138Sjöfartsverkets anslagsframställan och treårsplan 2020–2022, s. 14 f. 139Inom kort väntas EU anta en omarbetning av och rådets direktiv /98/EG om vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn (PSI-direktivet). Målsättningen med direktivet är bl.a. att stärka EU:s dataekonomi genom att öka mängden data från den offentliga sektorn som är tillgängliga för vidareutnyttjande. Å andra sidan är det främst de offentliga aktö- rerna som har uttryckt att avgiftsmodellen är problematisk. Miljö- målsberedningen föreslår därför inledningsvis att avgifterna slopas enbart för offentliga myndigheter och forskningsändamål . Därefter kan avgiftsfriheten eventuellt utökas senare efter utvärdering. –att en särskild utredare får i uppgift att ta fram ett organi- sationsförslag för en miljö för en sammanhållen marin kar- tering i . Förslaget ska omfatta vilken eller vilka myn- digheter som ska få ansvar för att tillhandahålla och förvalta miljön samt vilka ytterligare myndigheter som ska samverka och bidra till miljön. Dessutom ska utredaren analysera vilka anslagsmedel som krävs för en sådan miljö och ytterligare kon- sekvenser. Miljömålsberedningen bedömer att det behövs en marin kartering av hela havsområde inklusive den ekonomiska zonen. För att säkerställa tillgången till sådan marin information i behövs bl.a. en mer sammanhållen nationell marin kartering. Viktigt i detta arbete är tillgång till heltäckande djupdatakartor, omfattande bio- logisk, ekologisk och hydrografisk information samt långsiktig finan- siering och tydliga ansvarsområden och samarbetsformer myndig- heterna emellan. behöver mer kunskap om havet och havsbotten för att möta klimat- och miljöutmaningar och skapa de rätta förutsättningarna för skydd och bevarande av arter och livsmiljöer, säkerställande av ekosystemtjänster och möjliggöra för hållbar tillväxt. Kartläggning av havsbotten är ett viktigt steg i att utforska haven och bidrar väsentligt med kunskap och information om ekosystem och deras till- stånd. Ett betydelsefullt steg för en sammanhållen marin kartering är en myndighetsövergripande data- och analysmiljö som underlättar samt- liga myndigheters hantering av havsmiljön, från grundläggande kun- skapsinsamling om arter, livsmiljöer och påverkansfaktorer till kart- läggning av ekosystemtjänster. Med hjälp av en sådan analysmiljö kan myndigheterna överblicka kunskapsläget, informationsluckor och kvalitetsbrister i kartunderlagen, utifrån en geografisk och tematisk bristanalys, och utifrån det föreslå en statlig karteringsplan. Det skulle ge myndigheterna en kontinuerlig uppbyggnad av faktisk kun- skap från fältverksamhet, och dessutom en analysmiljö inom vilken de när som helst kan göra bästa möjliga modeller med bästa till- gängliga data. Se vidare om användningsområden för olika aktörer i kapitel om bl.a. kustvattenområden och områdesskydd. Med en systematisk uppbyggnad av kunskapen om havet, från havsbotten och upp, skulle stora effektivitets- och kvalitetsvinster kunna realiseras, inklusive direkta ekonomiska vinster genom bety- dande effektivisering av kartläggning och analys. För att följa rums- liga trender eller arbeta med rumslig planering räcker inte olika över- vakningsprogram utan myndigheterna behöver en sammanhängande analysmiljö som bygger på en kontinuerligt föränderlig kunskaps- massa som låter myndigheter och forskare forma en gemensam verk- lighetsbeskrivning av havsmiljön, användbar för såväl kommuner, länsstyrelser, vattenmyndigheter liksom konsulter och allmänhet som behöver kunskap om havets fysiska och biologiska beskaffenhet och tillstånd. Det finns därför behov av att forma en gemensam analysmiljö och grunderna till en gemensam kartläggningsplan så att samtliga myn- digheter och organisationer ständigt har tillgång till bästa möjliga beslutsunderlag om havet och havsmiljön, oavsett frågeställning. Via innehållet i en sådan miljö kan även myndigheterna samordna sina behov och resurser och då lättare forma en kartläggningsplan base- rad på en transparent bristanalys. Förslagen här om en sammanhållen marin kartering är även vik- tiga för bl.a. Miljömålsberedningens förslag i kapitlet om där alla vill vara om att länsstyrelserna ska ta fram och tillhandahålla ett samordnat kunskapsunderlag för länets kustvattenområde samt för genomförande av etappmål om marint områdesskydd. Grundläggande krav som behöver ställas på analysmiljöns förval- tare är: •Förmåga att förvalta mycket stora mängder geografiska data. •Förmåga att hantera stora mängder säkerhetsklassad information. •Förmåga att förstå och hantera data i hela spannet från fältmät- ningar, sjömätningar, via analyser och modeller till produktfram- ställning. Dessutom finns ytterligare behov som den förvaltande myndigheten bör kunna genomföra: •Aktiv fältverksamhet i form av sjömätning och provtagning. Genom denna förmåga kan grundläggande data och modeller i analysmiljön ajourhållas, det kan göras bristanalyser och det går att forma kart- läggningsplaner utifrån aktuellt kunskapsläge. •Förmåga att bearbeta, analysera och producera modeller över olika egenskaper hos miljön och biota. På detta sätt kan grundläg- gande kunskapssammanställningar göras löpande vid behov och vid tillkomst av nya data. •Förmåga att arbeta myndighetsövergripande och över gränsen land-vatten, vilket möjliggör att i analysmiljön hantera problema- tik som inte följer havskusten; övergödnings- och avrinningspro- blematik, erosion, ekotoxikologi, ekosystemtjänster, naturresurs- förvaltning m.m. •Förmåga och erfarenhet av att arbeta med olika förordningar och direktiv så som havsmiljödirektivet, vattendirektivet, art- och habi- tatdirektivet, så att grundläggande kunskapssammanställningar (kartor) exempelvis uppfyller de olika myndigheternas krav för rapportering och miljömålsuppföljning. Hantering av information som omfattas av försvarssekretess enligt OSL, är grunden till alla analyser av miljön i havet, då bottensubstrat och djupförhållanden ligger till grund för alla kartläggningar och modeller över arter, habitat, ekosystemtjänster osv. Det är av stor vikt att analysmiljön svarar upp mot samhällets behov utan att riskera landets säkerhet. Inom den förvaltande myndigheten eller myndigheterna behöver det finnas kompetens inom sjömätning, provtagning, analys, model- lering, marinbiologi, miljökemi, ekotoxikologi och hållbarhet. Det krävs även expertkunskap i fysisk och kemisk miljö i havet samt kli- matförändringar och klimateffekter på fysik och kemi. att krävas samarbete mellan många myndigheter och aktörer för att uppnå bästa möjliga resultat. För att alla dessa förutsättningar ska kunna analyseras och vägas samman anser Miljömålsberedningen att regeringen behöver tillsätta en särskild utredare med uppgift att ta fram ett organisationsförslag för en miljö för en sammanhållen marin kartering i . Förslaget ska omfatta vilken eller vilka myndigheter som ska få ansvar för att tillhandahålla och förvalta miljön samt vilka ytterligare myndigheter som ska samverka och bidra till miljön. Dessutom ska utredaren ana- lysera vilka anslagsmedel som krävs för en sådan miljö och ytterli- gare konsekvenser. Idéer om hur analysmiljön skulle kunna fungera En möjlighet för den sammanhållna karteringen är att an- vända maskininlärning. Maskininlärning används för att skapa sanno- likhetskartor över exempelvis förekomst av arter, habitat, botten- substrat, miljögifter, salthalt osv. med hög precision och upplösning, genom de statistiska samband som med maskinell hjälp tas fram faktorerna emellan och de parametrar som ska kartläggas. Modeller- ing via maskininlärning ger en möjlighet att få en helhetsbild av exempelvis förekomst av arter, habitat eller miljögifter men tekniken ställer även stora krav på den underliggande informationen. Enkelt uttryckt så måste en databas byggas för de faktorer man tar hänsyn till – exempelvis salthalt, djup, bottensubstrat, strömmar – där data- basen i detta fall i sin enklaste form kan ses som en bunt med kartor som är heltäckande och av samma utsträckning och detaljeringsgrad (upplösning). Man måste även kunna byta ut eller uppdatera de ingående skikten i ”bunten” när kunskapen förfinas. Om man exem- pelvis får en bättre modell över bottenförhållanden måste man räkna om vågverkan och förekomst av miljögifter och efter detta modellen över förekomst av arter känsliga för miljögifter. Kunskapen om havsmiljön kan organiseras i en pyramid, eller ännu hellre en ”byrå”, där de understa lådorna hyser information om grundläggande fakta såsom bottensubstrat, djup, vågor, och salthalt, medan det i de mellersta lådorna ligger kartskikt som beskriver exem- pelvis arter och habitat, och i de övre lådorna ligger det som myndig- heterna egentligen är i primärt behov av; kartläggningar av påverkan, tillstånd i miljön och viktiga områden för en blå ekonomi, biologisk mångfald, ekosystemtjänster och grön infrastruktur. Figur 22.3 Förslag till Analysbyrå GI, , ÅGP, Blå ekonomi AHD, WFD, MSFD Kumulativ påverkan, status Fys-kemisk påverkan Klimateffekter Biologiska observationer Kemisk miljö Kontinuerligt förbättrade kartor och modeller skapar även behov av versionshantering av underlagen. Vidare behöver analysmiljön under- lag i den upplösning som dess frågeställare kräver; från mycket hög- upplösta modeller som går att använda för lokal rumslig planering (i storleksordningen ), via regionalt och nationellt relevanta underlag för exempelvis identifiering av ekologiska värdekärnor (kanske ) till Internationellt övergripande (Helcom/Ospar) kartläggningar som visar förutsättningar för havsplanering, effekter av rumsligt nyttjande av havet samt prognosticerade effekter av pågå- ende och kommande klimatförändringar (i storleksordningen eller grövre). Grundläggande i en sådan analysmiljö måste vara att alla analyser görs med automatiserade verktyg, modeller och programkod så att det så långt det är möjligt går att automatisera uppdatering och för- bättring av alla ingående och beroende datalager i de olika ”lådorna” i ”byrån”. I en sådan miljö behöver förstås alla metoder vara öppna och utvecklas i samråd med experter inom varje område. Samarbete kring denna analysmiljö mellan olika myndigheter och forskare är därmed en självklarhet. Det finns även behov av flera typer av modeller. reage- rar långsamt på belastningsförändringar. Nuvarande miljö beror inte på den belastning som finns utan på vad som har tillförts . För att beskriva och förstå detta be- hövs tidsberoende modeller. De statistiska samband som finns finns inte nödvändigtvis i en situation som inte exakt motsvarar dagens. och inventering av biologiska data En sammanhållen marin kartering, som till stor del baseras på model- lering, behöver omfattande inventeringsdata av arter och livsmiljöers förekomst och utbredning samt hur de påverkas av olika påverkans- faktorer. Arbetet med att systematiskt inventera och följa upp ut- bredningen av arter, livsmiljöer och påverkansfaktorer behöver därför både fortsätta och stärkas. inventeringar och miljöövervakning är kostsamt. Det är därför viktigt att allt marint data som tas fram av olika verksamhets- utövare, även från kommuner, kustvattenråd, verksamhetsutövare och konsulter kan och bör lämnas till nationella datavärdar. Miljö- övervakningsutredningens förslag som redovisas ovan om att all miljö- övervakningsdata ska lämnas till datavärdar är viktigt, och behöver omfatta allt marint data, t.ex. inventeringar inför ansökan om verk- samheter som muddring eller utbyggnad av havsbaserad vindkraft. Komplettering av den miljöövervakningen i enlighet med Havs- och vattenmyndighetens behovsbeskrivning ovan, där även påverkansfaktorer ingår kommer på lång sikt att bidra till bättre under- lag för uppdatering av den karteringen inom den föreslagna analysmiljön. En viss uppföljning av arter och livsmiljöer finns inom miljööver- vakningen. Miljöövervakningen syftar dock till att utläsa trender och ger inte information om utbredning och förekomst av merparten av arter och livsmiljöer. Det behövs därför systematiska inventeringar och biotopkartering. En stor del av inventeringsarbetet av arter och livsmiljöer utförs i regi av länsstyrelserna inom deras arbete med bildande och förvaltning av skyddade områden, förvaltning av kust- fiskebestånd och grön infrastruktur. Miljömålsberedningen menar att arbetet med inventeringar och biotopkartering är grundläggande för att öka både den generella och områdesspecifika kunskapen om havet och ett mycket viktigt underlag för den sammanhållna karteringen. Frågor på en skalmässigt hög nivå, och resultat (kartor, modeller) som behövs för att svara på sådana frågor, kräver ofta kunskap som bygger på annan kunskap, på lägre nivåer. Exempelvis behövs grund- läggande kunskap om de faktorer som strukturerar ekologin innan man kan ta fram modeller över ekologin. På samma sätt behövs för- stås kunskap om ekologiska värden innan man kan skatta effekterna av mänskligt påverkanstryck. De svar på hög nivå, exempelvis rap- portering enligt habitatdirektivet, som myndigheter söker, kräver egentligen en sammanhållen kunskapsbas som bygger kunskapen från grunden. Inom produktframtagning eller analyser som inkluderar miljö- effekter bör därför en sammanhållen miljö skapas inom vilken man förvissar sig om att tillse kvalitet och bästa möjliga kunskap från bot- ten upp exempelvis enligt följande: 1.Grundläggande fysisk miljö; bottensubstrat, djup, vågor och strömmar, 2.Grundläggande kemisk miljö; näringsbelastning, syreförhållanden osv. beroende av ovan, 3.Utbredning av arter och habitat beroende av ovan, 4.Aggregering av arter och habitat enligt rapporteringskrav, t.ex. Natura 2000, av ovan, 5.Förekomst av olika påverkanstryck på ovan arter och habitat, 6.Effekt av påverkanstryck på arter och habitat ovan, 7.Grön infrastruktur och ekosystemtjänster beroende av arter, habi- tat och påverkan enligt ovan. När ett underlag på en nivå (1–6) ovan revideras, behöver följdana- lyser och produkter på högre nivåer göras om. En målsättning är att detta kan göras automatiskt. Initialt kan det dock ske manu- ellt, inom det löpande analysarbetet. En förutsättning för denna modell, iterativt och kontinuerligt förfinad, är att myndigheter kan samordna sina krav och se till att signalera att några underlag eller datamängder behöver upp- dateras eller tas fram. Då analysmiljön är beroende av kontinuerligt förbättrade under- lag, kontinuerligt förbättrade metoder och kontinuerligt föränder- liga produkter, måste samarbeten och finansiering ordnas i form av ett samarbetskluster eller liknande. Arbetet bör bedrivas öppet och i samråd, med försök till att synkronisera data- och analysbehov. ansvarar för att utföra löpande analyser och be- arbetningar. Samtliga myndigheter och organisationer i samarbetsklustret bör ha rätt att själva bearbeta och analysera data i analysmiljön, dock en- ligt gällande säkerhetslagstiftning. En stor del av ingående data om- fattas av försvarssekretess enligt OSL. Vid behov kan driftsorganisationen ställa förfrågan till annan organi- sation i samarbetsklustret eller tredje part om att utföra analysarbete, utredningar eller liknande. Vid erhållna nya data eller vid revidering av analysunderlag bearbetas dataunderlagen så att samtliga dataskikt i analysmiljön är uppdaterade, koherenta, reflekterar samma kunskap. Både av kvalitetsskäl, av dokumentationsskäl, för spårbarhet och repetitionsmöjlighet samt av budgetskäl behöver varje nytt grund- läggande dataskikt som införs hanteras formellt och produktport- folion vid behov uppdateras. En enkel kostnad och effektanalys be- höver därför upprättas för effekterna av nya införda dataskikt. 23Behov av kunskap och forskning om havsmiljön I flera olika kapitel i detta betänkande återkommer Miljömålsbe- redningen till behovet av och problemen med brist på kunskap och forskning om havsmiljön. Men även att det finns kunskap och forsk- ning som inte tas till vara och används i havsmiljöarbetet. En iakt- tagelse är också att forskning och kunskap om havet och dess miljö inte enbart är en fråga för naturvetare utan berör många olika forsk- ningsområden och discipliner. Behovet av att bredda kunskapen och forskningen om havet är framträdande. Det är ett ämne som har varit närvarande under hela utredningsarbetet. I stort sett alla aktörer som Miljömålsberedningen träffat har tagit upp problemet och att det påverkar arbetet med och möjligheterna att uppnå en bättre havs- miljö. Närmare om olika behov av kunskap och forskning finns att läsa i flera av Miljömålsberedningens underlagsrapporter där frågan varit ett genomgående tema.1 Miljömålsberedningen noterar också att för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas) har uppmärksam- mat problemet i sitt underlag till forsknings- och innova- tionspolitik 2021–2024 och har lämnat förslag på ett nationellt forsk- ningsprogram om hav och vatten.2 Även Havs- och vattenmyndigheten har konstaterat att det råder både genomförandebrist samt brist på kunskap om havsmiljön för att uppnå en god havsmiljö. Frågan om kunskap om havet är uppe på den globala agendan genom FN:s årtionde för havsforskning 2021–2030. 1Statens offentliga utredningar, M 2010:04 Miljömålsberedningen, / underlagsrapporter/, . 2Formas 2019, Kunskap för hållbar omställning, Ett underlag till forsknings- och innovationspolitik 2021–2024. Behov av kunskap och forskning om havsmiljön Både forskare och aktörer har pekat på flera områden med brist- fälliga kunskaper. De flesta är överens om att det behövs ökade kun- skaper om ekosystemens funktion och hur de påverkas av mänskliga aktiviteter på lokal och regional nivå såväl som av storskalig påverkan av klimatförändringar, sjöfart, fiske m.m. Det behövs också ökade kunskaper om effekter av åtgärder, inklusive olika styrmedel. Regeringen fattade det första regeringsbeslutet om samordning av havsmiljöforskning inom . fick Statskontoret i uppdrag att göra en utvärdering av verksamheten och fattade regeringen ett nytt beslut om upp- drag.3 Det nuvarande uppdraget gäller . I Havsmiljö- institutets nya uppdrag, lades stor vikt vid tvär- och mångvetenskaplig- het, analyser och synteser, kunskapsförmedling och kommunikation. Som skäl för sitt beslut att ge ett nytt uppdrag anförde regeringen att det behövs ett vetenskapligt underlag i form av kvalificerade tvär- och mångvetenskapliga analy- ser och synteser som stöd för det arbete att förbättra havsmiljön som regeringen, myndigheter och andra aktörer bedriver. Regeringen an- förde vidare att: Inte minst i det internationella samarbetet kring och är kvalificerat vetenskapligt underlag och vetenskaplig rådgivning av stor betydelse. En mycket stor del av kompetensen på havsmiljöområdet finns sam- lad på universitet och högskolor. Den regionala förankringen är dock viktig för att få en stark koppling till det regionala myndighetsarbetet vid länsstyrelser, inklusive de länsstyrelser som är vattenmyndigheter, och till kommuner. Information om forskningsresultat i haven behöver spridas till många olika målgrupper som ett led i åtgärdsarbetet och för att öka medveten- heten om havens miljöproblem. Kommunikationen mellan forskare, och mellan forskare och myndigheter samt internationella organisationer är också viktigt och kan ytterligare utvecklas. 3Regeringsbeslut , , Uppdrag att samarbeta under benäm- ningen , dnr U2015/05570/UH. Behov av kunskap och forskning om havsmiljön Samverkan mellan berörda universitet inom bör därför fortsätta och utvecklas så att framför allt forskningsbaserade analyser och synteser tas fram. är ett samarbetsorgan mellan univer- sitet, , , och . I sin verksamhet ska samråda med , Havs- och vattenmyndig- heten, , , SGU och de länsstyrelser som är vattenmyndigheter.