sou · H9B325 · 2021-04-09 00:00:00 — Utredningen tydliggör att ansvaret för den operativa hanteringen av kriser ska ligga på de myndigheter som krisen berör. Den sektorsansvariga myndig- heten ansvarar för att den operativa krishanteringen samordnas inom sektorn. Det innebär att vid en pandemi så ansvarar myn- digheter inom sektorn Hälsa, vård och omsorg för krishanteringen, vid en energikris är det myndigheterna inom sektorn Energiför- sörjning och vid en finanskris är det sektorn Finansiella tjänster som är ansvariga. MSB:s roll är att stödja myndigheterna och detta stöd ska utgå från aktörernas behov, vilket förtydligas i MSB:s instruk- tion. –Stödja regeringen och myndigheterna vid höjd beredskap. Vid höjd beredskap ska MSB ha förmåga att stödja regeringen och med samordningsuppgifter på central nivå. Utred- ningen har övervägt om MSB ska ges en mer samordnande roll under höjd beredskap med mandat att bestämma över andra myndigheters verksamhet. Det finns, som utredningen bedömer det, inte skäl för att MSB eller någon annan myndighet ska ha denna uppgift så länge som regeringen kan fullgöra sina uppgifter och hantera händelseutvecklingen. I ett allvarligt läge kan det dock finnas ett behov av att delegera beslutsfattande och samordning till MSB. Vilket mandat MSB då skulle få i förhållande till andra myndigheter avgörs av regeringen. Sammanfattningsvis innebär utredningens förslag att MSB:s samordningsuppgifter under höjd beredskap i vissa delar förändras så att regeringen och Regerings- kansliets behov av stöd i samordningen blir styrande för vilken roll som MSB ska ha. –Utökad föreskriftsrätt. MSB får precis som meddela före- skrifter som behövs för verkställigheten av arbetet med risk- och sårbarhetsanalyser. Därtill ska MSB, enligt utredningen, få med- dela föreskrifter för rapportering för beredskapsmyndigheter samt kommuner och regioner för att skapa tydlighet och enhet- lighet. Vidare föreslås att MSB ska få meddela föreskrifter för verkställighet av vissa krigsförberedande uppgifter som gäller beredskapsmyndigheter. Ett centralt beredskapsråd håller ihop systemet Utredningen föreslår att regeringen ska ge MSB i uppdrag att bilda och administrera ett centralt beredskapsråd. I beredskapsrådet bör företrädare för de sektorsansvariga myndigheterna och civilområdes- cheferna ingå. Rådet ska ledas av MSB:s generaldirektör och Över- befälhavaren gemensamt. Även andra företrädare för myndigheter och organisationer med betydelse för totalförsvaret ska kunna ad- jungeras och vid behov delta i rådet. Bakgrunden till förslaget är att utredningen bedömer att den struktur för ansvar, ledning och samordning som utredningen före- slår medför ett behov av ett samarbetsforum. I beredskapsrådet ska samarbete ske mellan de aktörer som föreslås få en inriktande och samordnande roll; de sektorsansvariga myndigheterna, civilområdes- cheferna, . Det centrala beredskapsrådet ska vara ett forum för information, dialog och samordning av gemen- samma frågor. Med ett sådant forum skapas möjlighet att konti- nuerligt stämma av pågående planering, beredskapsläget inom olika sektorer och civilområden. I rådet kan även eventuella målkonflikter som uppmärksammas i planeringsarbetet tas upp för att se om sam- förstånd kan uppnås. Om inte, bör sådana frågor lyftas till regeringen för avdömning. I rådet kan såväl samordning som utveckling av förmågor inom olika sektorer åstadkommas och blir på så sätt centralt för att hålla samman det föreslagna beredskapssystemet. En ny lag för kommuners och regioners beredskap Kommuner och regioner ansvarar för en stor del av den samhälls- service som finns där vi bor och för viktiga samhällsfunktioner. I kommunernas och regionernas grundläggande verksamhetsansvar ingår att hantera störningar och mindre kriser som inträffar. Det särskilda ansvar som rör beredskapen för mer allvarliga kriser har sin bakgrund i tidigare bestämmelser om kommuners och regioners uppgifter inom totalförsvaret. Utredningen föreslår att en ny lag, lagen om kommuner och regio- ners beredskap, ska ersätta lagen (2006:544) om kommuners och regioners åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap. En stor del av de nu gällande bestämmelserna överförs till den nya lagen men inordnas i en ny struktur. Syftet med den nya strukturen är att öka enhetligheten i arbetet med den freds- tida krisberedskapen och det återupptagna arbetet med civilt försvar. Dessutom ersätter fredstida krissituationer begreppet extraordinär händelse, eftersom det finns brister i det nuvarande begreppet. Flera av de nuvarande uppgifterna för kommuner och regioner förtydligas och utökas. Exempelvis gäller det arbetet med risk- och sårbarhetsanalyser, rapportering samt kommunernas geografiska om- rådesansvar. I kommuner och regioner ska det finnas en krislednings- fullgöra uppgifter under extraordinära händelser i fredstid. Utredningens förslag är att kommunstyrelsen, respektive , i första hand ska fullgöra uppgiften som krisled- ningsnämnd. Därmed ökar enhetligheten mellan ledningen under fredstida krissituationer och ledningen under höjd beredskap då kom- munstyrelsen respektive leder verksamheten. Den återupptagna planeringen för höjd beredskap innebär att kommuner och regioner åter ska vidta de förberedelser som behövs för verksamheten under höjd beredskap. Utredningens förslag inne- bär att kommuner och regioner ska beakta totalförsvarets krav och att förberedelser ska genomföras i samverkan med berörda statliga myndigheter, andra kommuner och regioner. Därmed skapas enhet- lighet i förhållande till de bestämmelser som gäller för statliga myn- digheter. Om rapportering i en ny struktur För att en struktur för ansvar, ledning och samordning inom civilt försvar ska bli effektiv krävs en tydlighet i hur rapportering och in- formationsdelning mellan statliga myndigheter, kommuner och regio- ner ska fungera. Det handlar om rapportering av hur beredskapsför- mågan ser ut (beredskapsläget), rapportering vid fredstida krissitua- tioner samt rapportering under höjd beredskap och då ytterst krig. Hur information delas, rapporteras och aggregeras i lägesbilder för att kunna uppnå samordning och underlag för beslut är centralt både inom krisberedskap och för civilt försvar. Med utgångspunkt i den nya struktur som utredningen föreslår handlar det om i första hand två förändringar i förhållande till nu- varande rapportering. Med införandet av en civilområdeschef kommer viss rapportering från att gå via civilområdeschefen och rapportering från regionerna ska i första hand gå till civilområdes- chefen och . För det andra innebär införandet av sek- torsansvariga myndigheter att viss rapportering även ska eller kan ske till dessa från de myndigheter som ingår i beredskapssektorerna. Utredningen föreslår också att MSB ska få meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för verkställigheten av rapportering vid freds- tida krissituationer och under höjd beredskap. Det finns skäl att hålla samman systemet för rapportering från lokal via regional till central nivå på samma sätt som för arbetet med risk- och sårbarhetsanalyser. Erfarenheter från inträffade krissituationer, inklusive hanteringen av coronapandemin, och från övningar som rör totalförsvaret ska beaktas när sådana föreskrifter tas fram. 1.1Förslag till lag om kommuners och regioners beredskap 1 § Bestämmelserna i denna lag syftar till att kommuner och regi- oner ska 1.minska sårbarheten i sin verksamhet, 2.ha en god förmåga att hantera fredstida krissituationer, och 3.kunna lösa sina uppgifter inför och under höjd beredskap. 2 § Det som sägs i denna lag om regioner gäller också kommuner som inte ingår i någon region. 3 § Vad som sägs i denna lag gäller inte om annat följer av elbered- skapslagen (1997:288). 4 § Med fredstida krissituation avses i denna lag situationer som kännetecknas av att de avviker från det normala och är svåra att för- utse, drabbar många människor och stora delar av samhället, hotar grundläggande värden, innebär en allvarlig störning eller en över- hängande risk för en allvarlig störning av viktiga samhällsfunktioner, inte kan hanteras enskilt av ordinarie organisation och kräver sam- ordnade och skyndsamma åtgärder från flera aktörer. Förberedelser inför fredstida krissituationer och höjd beredskap 1 § Kommuner och regioner ska analysera om det inom deras an- svarsområde finns sådan sårbarhet eller sådana hot och risker som i fredstid eller under krig allvarligt kan hota eller skada det som ska skyddas i samhället eller försämra förmågan till verksamhet inom området. Vid analysen ska kommunen respektive regionen särskilt beakta händelser som avviker från det normala, innebär en allvarlig störning eller överhängande risk för en allvarlig störning i viktiga samhälls- funktioner och som ofta kräver skyndsamma insatser av den egna organisationen. Resultatet av arbetet ska värderas och sammanställas i en risk- och sårbarhetsanalys. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare föreskrif- ter om risk- och sårbarhetsanalyser. 2 § Kommuner och regioner ska, med beaktande av risk- och sår- barhetsanalysen, och erfarenheter från hanteringen av tidigare freds- tida krissituationer, för varje ny mandatperiod besluta om 1.mål och riktlinjer för arbetet med minskad sårbarhet i den egna verksamheten och ökad förmåga att hantera fredstida krissitua- tioner, och 2.en plan för hur fredstida krissituationer ska hanteras. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare föreskrifter om planen för hanteringen av fredstida krissituationer. 3 § Kommuner och regioner ska i sin verksamhet beakta totalför- svarets krav. Kommuner och regioner ska vidta de förberedelser som behövs för verksamheten under höjd beredskap. nomföras i samverkan med berörda statliga myndigheter, kommuner och regioner. 4 § Kommuner och regioner ska ansvara för att förtroendevalda och anställd personal får den utbildning och övning som behövs för att de ska kunna lösa sina uppgifter vid fredstida krissituationer samt under höjd beredskap. 5 § Kommuner och regioner ska hålla den myndighet som reger- ingen bestämmer informerad om vilka åtgärder som vidtagits när det gäller förberedelser för fredstida krissituationer och höjd beredskap och hur åtgärderna påverkat kommunen eller regionens förmåga att hantera fredstida krissituationer samt uppgifterna under höjd bered- skap. Information om de övriga förhållanden som har betydelse för det civila försvaret i kommunen respektive regionen ska också läm- nas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan enligt 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare föreskrifter om rapportering. Ledning vid fredstida krissituationer samt under höjd beredskap Ledningsansvar vid fredstida krissituationer 1 § I kommuner och regioner ska det finnas en krisledningsnämnd med uppgifter under fredstida krissituationer. Närmare bestämmel- ser om krisledningsnämnden finns i kapitlet. I övrigt tillämpas kom- munallagens (2017:725) bestämmelser. Kommunstyrelsen, respektive , ska fullgöra upp- giften som krisledningsnämnd. Om det finns särskilda skäl får kom- munfullmäktige, respektive regionfullmäktige, besluta att någon an- nan nämnd ska vara krisledningsnämnd. 2 § Ordföranden i krisledningsnämnden bedömer när en fredstida krissituation medför att nämnden ska träda i funktion och beslutar i sådana fall att detta ska ske. Vid bedömningen ska särskilt beaktas behovet av att vidta effek- tiva åtgärder för att 1.förhindra eller åtgärda allvarliga störningar i viktiga samhälls- funktioner, eller 2.skydda människors liv eller hälsa, utöver insatser inom statlig eller . 3 § Ordföranden i krisledningsnämnden får besluta på nämndens vägnar i ärenden som är så brådskande att nämndens avgörande inte kan avvaktas. Sådana beslut ska därefter anmälas till nämn- den. Har ordföranden i krisledningsnämnden förhinder träder vice ordföranden i dennes ställe. 4 § får fatta beslut om att överta hela eller delar av verksamhetsområden från övriga nämnder i kommunen eller regionen i den utsträckning som är nödvändig med hänsyn till den fredstida krissituationens art och omfattning. När förhållandena medger det ska krisledningsnämnden besluta att de uppgifter som nämnden har övertagit från andra nämnder ska återgå till ordinarie nämnd. 5 § beslut ska anmälas vid närmast följande fullmäktigesammanträde. Fullmäktige beslutar om omfattningen av redovisningen och formerna för denna. 6 § Kommun- respektive får, när krislednings- nämndens verksamhet som är föranledd av en fredstida krissituation inte längre behövs, besluta att verksamheten ska upphöra. Om sty- relsen fattar ett sådant beslut återgår de verksamhetsområden som krisledningsnämnden har övertagit till ordinarie nämnd. Ett sådant beslut om att krisledningsnämndens verksamhet ska upphöra kan även fattas av fullmäktige. Ledningsansvar under höjd beredskap 7 § Under höjd beredskap ansvarar kommunstyrelsen för led- ningen av den del av det civila försvaret som kommunen ska bedriva. Under höjd beredskap ansvarar för ledningen av den civila hälso- och sjukvården samt den övriga verksamhet för det civila försvaret som regionen ska bedriva. I lagen (1988:97) om förfarandet hos kommunerna, förvaltnings- myndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m. finns ytterligare bestämmelser om kommunstyrelsens respektive befogenheter under höjd beredskap. Rapportering vid fredstida krissituationer samt under höjd beredskap 8 § Kommunen och regionen ska vid fredstida krissituationer samt under höjd beredskap ge den myndighet som regeringen bestämmer lägesrapporter och information om händelseutvecklingen, tillstån- det och den förväntade utvecklingen samt om vidtagna och plane- rade åtgärder. Information om de övriga förhållanden som har bety- delse för det civila försvaret i kommunen respektive regionen ska också lämnas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare föreskrif- ter om rapportering. Geografiskt områdesansvar och kristidsverksamhet för kommuner 1 § Kommuner ska inom sitt geografiska område verka för att be- rörda aktörer samverkar och uppnår samordning i planerings- och förberedelsearbetet avseende fredstida krissituationer samt inför höjd beredskap. Vid fredstida krissituationer och under höjd beredskap ska kom- muner verka för att berörda aktörer samverkar, att de åtgärder som vidtas av olika aktörer samordnas och att informationen till allmän- heten samordnas. 2 § Kommunen ska under höjd beredskap eller när ransonerings- lagen (1978:268) i annat fall tillämpas, i den omfattning som reger- ingen i särskilda fall beslutar, 1.vidta de åtgärder som behövs för försörjningen med nödvän- diga varor, 2.medverka vid allmän prisreglering och ransonering, och 3.medverka i övrigt vid genomförandet av åtgärder som är viktiga för landets försörjning. Bistånd mellan kommuner och regioner samt stöd till enskilda Bistånd mellan kommuner och regioner 1 § En kommun eller region som drabbats av en fredstida krissitua- tion får begära hjälp av andra kommuner eller regioner om de egna resurserna visat sig otillräckliga. Andra kommuner och regioner får lämna sådan hjälp och har för detta rätt till skälig ersättning av den drabbade kommunen eller regionen. När en enskild persons vistelse i en kommun är föranledd av en fredstida krissituation, har vistelsekommunen rätt till ersättning från den kommun som drabbats av krissituationen. 2 § Om en kommun eller en region har en för totalförsvaret viktig uppgift och denna blir oskäligt betungande till följd av krigsskada eller andra utomordentliga förhållanden som orsakats av krig eller krigsfara, är andra kommuner och regioner skyldiga att lämna hjälp. Omfattningen av hjälpen beslutas av regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer. 3 § Kommuner och regioner får under en fredstida krissituation lämna begränsat ekonomiskt stöd till en enskild som drabbats av händelsen. 1 § Kommunerna och regionerna har rätt till ersättning från staten för kostnader för förberedande uppgifter som de utför enligt 2, 3 och 4 kap. Uppgifter som rör fredstida krissituationer berättigar till ersättning endast i den mån verksamheten är till nytta för hanter- ingen av mycket omfattande och svåra fredstida krissituationer som allvarligt kan påverka samhällsviktig verksamhet i kommunen eller regionen, eller uppgifterna inom civilt försvar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om ersättningens storlek. 7 kap. Skyldighet att lämna upplysningar m.m. om krigsfångar och andra skyddade personer 1 § Enligt rörande skydd för offren i internationella väpnade konflikter och tilläggspro- tokollen till konventionerna ska uppgifter om identitet, vistelseort, hälsotillstånd och liknande förhållanden som avser krigsfångar och andra skyddade personer som är i våld lämnas till en officiell nationell upplysningsbyrå. Varje kommun och region som har sådana uppgifter som anges i första stycket ska, under tid när den nationella upplysningsbyrån är upprättad, lämna dessa uppgifter i fråga om krigsfångar till Totalför- svarets plikt- och prövningsverk och i fråga om andra skyddade per- soner till . Totalförsvarets plikt- och prövnings- verk och ska vidarebefordra uppgifterna till den nationella upplysningsbyrån. Varje kommun och region ska också till Totalförsvarets plikt- och prövningsverk respektive lämna uppsamlade värdeföremål och handlingar, som kvarlämnats av skyddade perso- ner eller som efterlämnats av avlidna skyddade personer, om värde- föremålen eller handlingarna är av vikt för de närmast anhöriga. Uppgift ska även lämnas om var avlidna skyddade personers gravar är belägna. Totalförsvarets plikt- och prövningsverk och ska lämna vidare uppsamlade värdeföremål och handlingar samt vi- darebefordra uppgifter om gravars belägenhet till den nationella upplysningsbyrån. 2 § På begäran av Svenska Röda Korset ska varje kommun och re- gion, som i krig eller under neutralitet kan få sådan information som avses i 1 §, i fred hjälpa Svenska Röda Korset med att förbereda den nationella upplysningsbyråns verksamhet. 1 § Den som deltar eller har deltagit i en kommuns eller en regions verksamhet med beredskap för eller åtgärder under fredstida krissi- tuationer och höjd beredskap får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon därigenom har fått veta om 1.förhållanden av betydelse för att förebygga och hantera freds- tida kriser, 2.förhållanden av betydelse för totalförsvaret eller rikets säker- het i övrigt, 3.en enskild persons ekonomiska förhållanden, eller 4.ett företags affärs- eller driftsförhållanden. I fråga om tystnadsplikt i det allmännas verksamhet gäller offentlig- hets- och sekretesslagen (2009:400). 2 § Den som deltar eller har deltagit i verksamhet hos den natio- nella upplysningsbyrå som avses i 7 kap. 1 § får inte obehörigen röja vad han eller hon i sin verksamhet har fått veta om en krigsfånge eller annan skyddad person som avses i rörande skydd för offren i internationella väpnade konflikter och tilläggsprotokollen till konventionerna, såvitt gäller vistelseort, hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden. Trots tystnadsplikten får den som deltar i verksamhet hos den nationella upplysningsbyrån till vid Inter- nationella rödakorskommittén i vidarebefordra sådana upp- gifter som avses i 7 kap. 1 § och motsvarande uppgifter som lämnats till den nationella upplysningsbyrån av statliga myndigheter. 1 § En statlig myndighets beslut om ersättning enligt 6 kap. 1 § får överklagas hos regeringen. 2 § Beslut som meddelats i frågor enligt 4 kap. 2 § får inte över- klagas. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs lagen (2006:544) om kommuners och regioners åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap. 1.2Förslag till förordning om kommuners och regioners beredskap 1 § Denna förordning innehåller bestämmelser som ansluter till lagen (0000:0000) om kommuners och regioners beredskap och lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap. 2 § I analysen enligt 2 kap. 1 § lagen (0000:0000) om kommuners och regioners beredskap ska ingå att identifiera samhällsviktig verk- samhet i den egna verksamheten. 3 § Mål och riktlinjer för arbetet med krisberedskap ska framgå av ett styrdokument. Kommuner och regioner beslutar själva om de öv- riga planer som behövs. 4 § Varje kommun och region ska, med beaktande av de förbere- delser som görs för fredstida krissituationer, ha de planer som be- hövs för verksamheten under höjd beredskap. Dessa ska innehålla uppgifter om den verksamhet som är avsedd att bedrivas under höjd beredskap. Av planerna ska också framgå krigsorganisationen, den personal som ska tjänstgöra i denna och vad som i övrigt behövs för att kommunen eller regionen ska kunna höja sin beredskap och be- driva verksamheten under höjd beredskap. 5 § Kommuner respektive regioner ska vid behov samråda med respektive den länsstyrelse som är civilområdeschef i frågor av betydelse för totalförsvaret. 6 § Planeringen för höjd beredskap ska avse såväl beredskapshöj- ningar efter hand som intagande av högsta beredskap. 7 § Varje kommun ska hålla underrättad om vilka förberedelser som vidtagits i enlighet med vad som föreskrivs i 2 kap. 5 § lagen (0000:0000) om kommuners och regioners beredskap. Varje region ska hålla (hälso- och sjukvård) och den länsstyrelse som är civilområdeschef underrättad om vilka för- beredelser som vidtagits i enlighet med vad som föreskrivs i 2 kap. 5 § lagen (0000:0000) om kommuners och regioners beredskap. 8 § Vid en fredstida krissituation samt under höjd beredskap ska kommunen ge lägesrapporter och information om hän- delseutvecklingen i enlighet med vad som föreskrivs i 3 kap. 8 § lagen (0000:0000) om kommuners och regioners beredskap. Kommunerna ska lämna lägesrapporter och information till läns- styrelserna även vid andra tillfällen, om detta behövs för att länssty- relsen ska kunna fullgöra sitt geografiska områdesansvar. 9 § Vid en fredstida krissituation i regionen samt under höjd be- redskap ska regionen ge (hälso- och sjukvård), den länsstyrelse som är civilområdeschef och lägesrappor- ter och information om händelseutvecklingen i enlighet med vad som föreskrivs i 3 kap. 8 § lagen (0000:0000) om kommuners och regioners beredskap. Regionerna ska lämna lägesrapporter och information till länssty- relserna respektive den länsstyrelse som är civilområdeschef även vid andra tillfällen, om detta behövs för att respektive ci- vilområdeschefen ska kunna fullgöra sitt geografiska områdesansvar. 10 § När 4 kap. 2 § lagen (0000:0000) om kommuners och regio- ners beredskap tillämpas ska kommunen 1 lämna sådant biträde åt statliga myndigheter som behövs för att trygga befolkningens och produktionens försörjning med nödvän- diga varor, 2.övervaka föreskriven inventering av förråd av sådana varor och lämna allmänheten behövlig hjälp vid inventeringen, 3.se till att varor som ska lämnas till staten, kommunen eller re- gionen noggrant vårdas och i föreskriven omfattning kommer sta- ten, kommunen eller regionen till del, 4.medverka vid planläggning och verkställighet av undanförsel, 5.dela ut ransoneringsbevis och andra av myndigheter utfärdade inköpstillstånd samt övervaka att föreskrifter i konsumtionsregle- rande syfte efterlevs, och 6.sprida upplysning om de krav som kristiden ställer och om me- del att undvika eller lindra rådande svårigheter. Bistånd mellan kommuner och regioner 11 § Omfattningen av hjälpen enligt 5 kap. 2 § lagen (0000:0000) om kommuners och regioners beredskap beslutas av i det län där den kommun som ska lämna hjälpen ligger. Kommuner som har fått hjälp med personal, ska svara för personalens avlöning och andra anställningsförmåner.