sou · H9B394 · 2021-12-01 00:00:00 — Vår slutsats har varit att det mesta talar emot en sådan tolkning. Arbetsmiljöregleringen ger därför arbetstagare ett sämre skydd mot kränkningar som t.ex. trakasserier och sexuella trakasserier från tredje man än mot hot om våld och våld från tredje man. Det beror på att det finns sakföreskrifter om hot om våld och våld som omfat- tar sådana handlingar från tredje man. Även det straffrättsliga skyddet mot trakasserier är förhållandevis svagt. Utredningens slutsats är att det som i praktiken oftast utgör Bakgrund om arbetstagares skydd mot trakasserier och hot trakasserier mot arbetstagare av tredje man i huvudsak endast är kriminaliserat genom brottet förolämpning. Som huvudregel ligger brottet inte under allmänt åtal, vilket betyder att be- höver den enskilde själv föra sin talan i domstol i stället för åklagaren. Däremot finns det ett skydd mot sexuella trakasserier i BrB, dessa handlingar är i huvudsak kriminaliserade genom antingen sexuellt ofredande eller ofredande. Oönskade fysisk kontakt av den grövre sorten kan utgöra sexuellt ofredande, medan andra typer av oönskad beröring kan utgöra ofredande. När det gäller fysiskt antastande fram- står det därför som BrB ger ett skydd. Även verbala trakasserier med tydlig sexuell inriktning skulle kunna vara ett sexuellt ofredande. När det slutligen gäller hot är endast vissa allvarligare typer av hot kriminaliserat. Det avser hot om brottslig gärning, som är ägnat att framkalla allvarlig rädsla. Däremot åsyftas inte endast våldsbrott utan även hot om brott som t.ex. spridning av integritetskänsliga bilder kan utgöra ett olaga hot. En slutsats är att det sammantagna skyddet mot trakasserier för arbetstagare från tredje man är svagt på flera punkter. DL:s bestäm- melser omfattar inte sådana trakasserier, arbetsmiljölagstiftningen saknar klara sakföreskrifter och den kriminalisering som finns ligger som huvudregel inte under allmänt åtal. Det straffrättsliga skyddet innebär därför en begränsning av hur effektivt detta skydd kan vara. För skyddet mot sexuella trakasserier gäller motsvarande förutom att det här finns en mer omfattande kriminalisering som ligger under allmänt åtal. Även hot mot arbetstagare från tredje man saknar reglering i DL, men det finns en konkretiserad reglering finns avseende hot om våld från tredje man i sakföreskrifter i arbetsmiljölagstiftningen. Dessa innebär b.la. en skyldighet för arbetsgivaren att utreda och vidta åt- gärder, att risken ska förebyggas och att en arbetstagare som utsätts snabbt ska få stöd. Allvarligare former av hot är också kriminaliserat och brottet ligger under allmänt åtal. Avseende skydd mot hot av olika slag finns således ett regelverk utanför DL som är relativt omfat- tande. Skyddet mot trakasserier, sexuella trakasserier och hot från tredje man för arbetstagare inom arbetslivet kan sammantaget konstateras vara betydligt sämre än skyddet mot samma agerande när handling- arna utförs av arbetsgivare eller andra arbetstagare. För de senare handlingarna finns en reglering i DL antingen i form av diskrimi- Bakgrund om arbetstagares skydd mot trakasserier och hot neringsförbud eller en utrednings- och åtgärdsskyldighet för arbets- givaren och i arbetsmiljölagstiftningen finns det klara sakföreskrifter som täcker inte bara hot utan även kränkande särbehandling, vilket alltså innefattar trakasserier och sexuella trakasserier. För det straff- rättsliga skyddets del spelar det dock ingen roll om handlingarna ut- förs av arbetsgivare/kamrater eller tredje man, det som vi pekat på ovan är att andra faktorer kan anses göra detta skydd svagt. 8.5Förutsättningar för att kunna avvisa eller avlägsna kunder eller besökare En annan form av skydd mot trakasserier och hot av anställda från tredje man kan vara att hindra vissa personer från att komma in i en verksamhets lokaler eller att avlägsna någon som beter sig på ett sätt som är tillräckligt störande. I detta avsnitt ser vi närmare på hur detta regelverk ser ut. En given utgångspunkt är att det av 2 kap. 8 § regeringsformen (RF) följer att den som är svensk medborgare är fri att bl.a. förflytta sig inom riket. Denna rätt får enligt 2 kap. 20 och 21 §§ RF begränsas genom lag, men begränsningar får endast göras för att tillgodose ända- mål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. En begränsning får inte gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den (proportionalitetsprincipen) och får inte heller stå i strid mot skyddet mot diskriminering i 2 kap. 12 och 13 §§ RF. Även innehåller bestämmelser om rörelsefrihet. Dessa rättigheter får inskränkas genom lag om det är nödvändigt för att t.ex. upprätthålla den allmänna ordningen eller för att förhindra brott. Även här finns hinder mot diskriminerande reglering. Platser, utomhus eller inomhus, som är upplåtna för eller frek- venteras av allmänheten anses vara s.k. allmän plats i BrB:s mening. Om allmänheten bara har tillträde till platsen under vissa tider är platsen allmän den är öppen. Sådana allmänna platser innefattar bl.a. vägar, gator, torg, parker, väntsalar, spårvägs- och busstationer, restauranger, hotell, affärer, teatrar, biografer, idrotts- områden, bad- och campingplatser, kyrkogårdar och utrymmen i tåg, bussar och andra allmänna kommunikationsmedel.95 1987/88:98 om knivförbud i vissa fall m.m., s. 12 och Ds 2019:1, Straffrättsliga åtgärder mot tillgreppsbrott och vissa andra brott, s. 154. Bakgrund om arbetstagares skydd mot trakasserier och hot Trots att en plats är allmän får en näringsidkare eller annan som förfogar över den bestämma över vem som får vistas på platsen. Näringsidkaren eller motsvarande har rätt att neka vissa personer tillträde till platsen och som skäl är det tillräckligt att personen inte är önskvärd som kund. Avvisningen får dock inte strida mot diskri- mineringsförbudet i BrB. Det kan ske genom praktiska arrangemang av entrén.96 Avseende kunder som redan vistas på platsen har rättsläget varit att dessa endast kan avvisas eller avlägsnas av polis eller ordningsvakt om de stör eller utgör en omedelbar fara för allmän ordning. Det- samma gäller om någon gör sig skyldig till brott eller fara för brott föreligger. Därvid får våld under vissa förutsättningar användas. En grundläggande förutsättning är dock att en sådan åtgärd ska vara nöd- vändig för att ordningen ska kunna upprätthållas eller för att avvärja en straffbelagd handling. Detta följer av 13 § 1 st. polislagen (1984:387) och gäller som huvudregel även för ordningsvakter.97 Däremot saknar såväl polis som ordningsvakt möjlighet att avvisa eller avlägsna personer om dessa förutsättningar inte är uppfyllda. Det gäller även om personen har tagit sig in i lokalen trots att han eller hon har förbjudits att göra det av den som förfogar över platsen.98 För privatpersoner som t.ex. näringsidkaren själv gäller att det förstås är möjligt att uppmana en gäst eller kund att avlägsna sig, men det är endast tillåtet att använda visst våld för att gripa någon som har begått ett brott på vilket fängelse kan följa och som påträffas på bar gärning eller flyende fot, 24 kap. 7 §. Därutöver finns det bestämmelser i ordningslagen (1993:1617), som reglerar allmän ordning och säkerhet vid allmänna sammankomster, offentliga tillställningar och i kollektivtrafiken. Bestämmelserna inne- bär att den som anordnar en sammankomst eller tillställning på en offentlig plats ska svara för att det råder god ordning på platsen. får under vissa förutsättningar upplösa eller för- bjuda en allmän sammankomst. Vidare får personer under vissa för- utsättningar vägras tillträde till eller uppmanas att lämna trafikföre- tags områden eller färdmedel. Om den som har vägrats tillträde till 2020/21:52, Tillträdesförbud till butik och förstärkt straffrättsligt skydd mot tillgrepps- brottslighet s. 17. Som framgår där skulle dock också en monopolställning från näringsidkaren kunna begränsa möjligheten att välja vem som får vistas i en lokal. 97Ds 2019:1, Straffrättsliga åtgärder mot tillgreppsbrott och vissa andra brott, s. 157–158. 2020/21:52, Tillträdesförbud till butik och förstärkt straffrättsligt skydd mot tillgrepps- brottslighet s. 17. Bakgrund om arbetstagares skydd mot trakasserier och hot eller uppmanats att lämna området eller färdmedlet inte gör som han eller hon blir tillsagd får en polisman eller ordningsvakt avvisa eller avlägsna personen.99 Sammantaget betyder regleringen att det inte har varit möjligt att avlägsna kunder i t.ex. restaurang eller en butik på grund av tidigare brottslighet eller om de exempelvis hotar en anställd utan att brott föreligger. Som framgått av utredningens analys i 8.3 är mindre allvarliga typer av hot inte kriminaliserade. Från handelns sida har detta kritiserats, exempelvis har ICA- handlarnas Förbund framfört att bevakning av dagligvarubutiks- entréer med kontroll över vilka som släpps in i butiken är praktiskt omöjligt och att det krävs en sanktionerad möjlighet att avvisa t.ex. återfallsförbrytare från butiken efter att de passerat entrén.100 8.5.1Lagen om tillträdesförbud till butik trädde dock nya regler i kraft genom lagen (2021:34) om tillträdesförbud till butik. Dessa innebär att det ovan beskrivna rättsläget nu ändrats något. Frågan om tillträdesförbud utreddes i en departements- promemoria.101 I promemorian behandlades inte bara tillträdesför- bud till affärer utan även till andra allmänna platser som t.ex. sim- hallar och bibliotek. Utredaren drog slutsatsen att det inte förelåg tillräckligt starka skäl för att införa en reglering som ger möjlighet att vid straffansvar stänga ute personer från butiker, simhallar eller bibliotek. Utredaren förordade därför att en sådan reglering inte skulle införas. Som skäl angavs bl.a. att kriminalisering av tillträdes- förbud endast bör användas i undantagsfall och avse skyddsintressen som är särskilt värdefulla. De intressen som en lag om tillträdesför- bud nu avsåg att skydda bedömdes inte vara av sådan särskild värde- full karaktär.102 För särskilt bibliotek pekades också på att det för dem gäller särskilda regler. Av 2 § bibliotekslagen (2013:801) följer att biblioteken i det allmänna biblioteksväsendet ska verka för det demokratiska samhällets utveckling genom att bidra till kunskaps- 99Ds 2019:1, Straffrättsliga åtgärder mot tillgreppsbrott och vissa andra brott, s. 159–160. 2020/21:52, Tillträdesförbud till butik och förstärkt straffrättsligt skydd mot tillgrepps- brottslighet, s. 23. 101Ds 2019:1, Straffrättsliga åtgärder mot tillgreppsbrott och vissa andra brott. 102Ds 2019:1, Straffrättsliga åtgärder mot tillgreppsbrott och vissa andra brott, s. 187. Bakgrund om arbetstagares skydd mot trakasserier och hot förmedling och fri åsiktsbildning och av 6 § framgår att de ska vara tillgängliga för alla.103 Regeringen utarbetade dock därefter en proposition om tillträdes- förbud till affärer. Frågan om tillträdesförbud för t.ex. simhall och bibliotek bereds vidare inom Regeringskansliet.104 I propositionen anförs att butiksstölder och annan brottslighet med anknytning till handeln är ett stort problem. Det sker tillgrepps- brott i butiker till miljardbelopp, en förlust som ytterst drabbar alla konsumenter i form av högre priser. Brottsligheten kan också leda till hotfulla och våldsamma situationer i butikerna, vilket skapar oro hos personal, arbetsledning och kunder.105 Vidare lyftes den fråga som vi ska utreda, att det finns ett arbets- miljöproblem för anställda i butik. Det hänvisas till att det av AV:s statistik framgår att nästan en femtedel av butikspersonalen utsattes för hot eller våld och ungefär lika stor andel för sexuella trakasserier från andra personer än chefer eller arbetskamrater,106 se avsnitt 8.6. Det anges särskilt att även beteenden som inte nödvän- digtvis är brottsliga, t.ex. vissa allvarliga trakasserier mot enskilda, bör kunna förhindras.107 Förslaget till lagstiftningen utformades med regleringen om kon- taktförbud och tillträdesförbud vid idrottsarrangemang som före- bild. Den innebär att en person kan förbjudas att få tillträde till och vistas i en butik, om det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att han eller hon kommer att begå brott i butiken eller all- varligt trakassera någon som befinner sig där. Den som bryter mot ett tillträdesförbud döms till böter eller fängelse . Om syftet med ett tillträdesförbud kan tillgodoses genom en mindre ingripande åtgärd får förbud inte meddelas. Tillträdesförbud får med- delas endast om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den enskilde. Det gäller för , högst , och får förlängas med högst i taget. Frågan om tillträdesförbud tas upp på ansökan av en företrädare för butiken eller 103Ds 2019:1, Straffrättsliga åtgärder mot tillgreppsbrott och vissa andra brott, s. 183. 2020/21:52, Tillträdesförbud till butik och förstärkt straffrättsligt skydd mot tillgrepps- brottslighet, s. 15. 2020/21:52, Tillträdesförbud till butik och förstärkt straffrättsligt skydd mot tillgrepps- brottslighet s. 26–27. 2020/21:52, Tillträdesförbud till butik och förstärkt straffrättsligt skydd mot tillgrepps- brottslighet, s. 28. 2020/21:52, Tillträdesförbud till butik och förstärkt straffrättsligt skydd mot tillgrepps- brottslighet, s. 29. Bakgrund om arbetstagares skydd mot trakasserier och hot efter anmälan av om det finns samtycke från en företrädare för butiken. Allmän åklagare prövar sedan ansökan och fattar beslut. Åklagarens beslut kan prövas av allmän domstol.108 Av propositionen till lagen följer att det under beredningen funnits kritik mot förslaget. Exempelvis ansåg att det var ytterst tveksamt om den föreslagna lagstiftningen skulle leda till en reell minskning av de brott och andra problem som man ville komma åt och att den dessutom var resurskrävande. Regeringen an- förde att den var medveten om att en reglering om tillträdesförbud inte kommer att vara lösningen på hela den problematik som finns, men att lagen innebär att staten kan erbjuda ett bättre skydd för butiker än . Det skulle också vara något som handeln länge efterfrågat.109 Sammanfattningsvis berör lagstiftningen endast affärer. För frågan om skydd mot trakasserier, sexuella trakasserier och hot mot arbets- tagare från tredje man i affärer skulle lagstiftningen kunna ge ett bättre skydd än vad som finns , men kan alltså enligt regeringens bedöm- ning inte lösa hela problematiken. 8.6Förekomsten av trakasserier, sexuella trakasserier och hot I detta avsnitt ska förekomsten av trakasserier, sexuella trakasserier och hot mot arbetstagare av tredje man beskrivas och analyseras. 8.6.1Arbetsmiljöverkets rapporter om arbetsmiljö har AV genomfört en arbetsmiljöundersök- ning med stöd av . Undersökningen bygger på telefonintervjuer och enkäter med arbetstagare. Den innehåller bl.a. frågor om organisatoriska, psykologiska och sociala arbets- miljörisker. Undersökningen sammanställs i en rapport. I våra direktiv är undersökningen lyft.110 Därefter har dock en ny rapport hunnit publicerats om arbetsmiljön 2019.111 Vi 2020/21:52, Tillträdesförbud till butik och förstärkt straffrättsligt skydd mot tillgrepps- brottslighet, s. 32 ff. 2020/21:52, Tillträdesförbud till butik och förstärkt straffrättsligt skydd mot tillgrepps- brottslighet, s. 31. 110Arbetsmiljöverket, Arbetsmiljöstatistik Rapport 2018:2, Arbetsmiljön 2017. 111Arbetsmiljöverket, Arbetsmiljöstatistik Rapport 2020:2, Arbetsmiljön 2019. Bakgrund om arbetstagares skydd mot trakasserier och hot kommer nedan att beskriva och analysera undersökningen i relevanta delar, men även göra jämförelser med tidigare under- sökningar. Arbetsmiljöundersökningen bygger på ett urval av 9000 personer.112 I undersökningen ställdes bland annat frågan till arbets- tagare om denne varit utsatt för våld eller hot om våld i sitt arbete. En annan fråga var om arbetstagaren hade varit utsatt för sexuella trakasserier på sin arbetsplats från chefer eller arbetskamrater alter- nativt från andra personer, som t.ex. kunder, patienter, klienter, passagerare eller elever. Som svarsalternativ kunde väljas t.ex. , , eller inte alls . Det angavs i undersök- ningen att med sexuella trakasserier avses ovälkomna närmanden eller kränkande anspelningar kring sådant man allmänt förknippar med sex.113 Det betyder enligt vår bedömning att definitionen stämmer ganska väl överens med den betydelse sexuella trakasserier har i DL. Som framgått tidigare innebär sexuella trakasserier enligt DL ett upp- trädande av sexuell natur som kränker någons värdighet och inne- fattar t.ex. ovälkomna förslag. Avseende våld och hot om våld följer av undersökningen att av männen och av kvinnorna enligt egen uppgift hade varit utsatta för våld eller hot om våld i arbetet . Andelen har legat på samma nivå –2019. Det fanns i denna undersökning ingen statistiskt säkerställd skillnad mellan olika åldersgrupper.114 I under- sökningen var andelen män och kvinnor som utsattes för våld och hot om våld alltså ungefär samma som 2019, men då kunde även konstateras att andelen unga kvinnor som utsatts var högre, av unga kvinnor mellan 16–hade varit utsatta för våld eller hot om våld.115 Varken undersökningen eller den ger besked om i vilken utsträckning hotet eller våldet utförts av arbetsgivare, 112Arbetsmiljöverket, Arbetsmiljöstatistik Rapport 2020:2, Arbetsmiljön 2019, s. 12. 113Arbetsmiljöverket, Arbetsmiljöstatistik Rapport 2020:2, Arbetsmiljön 2019, s. 106. 114Arbetsmiljöverket, Arbetsmiljöstatistik Rapport 2020:2, Arbetsmiljön 2019, s. 78. 115Arbetsmiljöverket, Rapport 2018:2, Arbetsmiljön 2017 s. 72. Bakgrund om arbetstagares skydd mot trakasserier och hot arbetskamrater eller tredje man. Det framgår dock att de yrkeskategorier som varit mest utsatta var poliser, vissa vård- anställda och socialsekreterare. av poliserna och av vissa vårdanställda och socialsekreterarna hade uppgett att de utsatts för våld eller hot om våld.116 Ett rimligt antagande är utifrån de yrkesgrupper som drabbas mest att det i hög grad handlar om våld eller hot om våld från tredje man. När det gäller sexuella trakasserier från såväl chefer, arbetskam- rater och tredje man visade undersökningen att av männen och av kvinnorna hade varit utsatta enligt egen uppgift. Bland män var det ingen skillnad mellan åldersgrupperna, men för kvinnor visade undersökningen att utsattheten minskade med stigande ålder. av kvinnor i åldern 16–hade uppgett att de varit utsatta . Motsvarande siffra för kvinnor mellan var och för kvinnor mellan 50–var andelen cirka 5 procent.117 Undersökningen visar också i vilken utsträckning det är chefer, arbetskamrater eller tredje man som begår handlingarna. För sexuella trakasserier anger av männen och av kvinnorna att de varit utsatta för sexuella trakasserier från chefer eller arbets- kamrater . Andelen har legat på ungefär samma nivå –2019. När det gällde sexuella trakasserier från andra än chefer och arbetskamrater, dvs. tredje man, hade av männen och 9 pro- cent av kvinnorna utsatts . För unga kvinnor mellan 16–var andelen som utsatts för sexuella trakas- serier från tredje man närmare tjugo procent. –2017 fanns det en svagt stigande trend vad gäller kvinnor som utsatts för sexuella trakasserier av tredje man, men en svag minskning mellan åren 2017–2019, från till . Kvinnor som arbetar i butik skulle vara mest utsatta, här hade utsatts för sexuella trakasserier av tredje man. Även vissa omsorgsyrken hade en hög andel utsatta.118 116Arbetsmiljöverket, Arbetsmiljöstatistik Rapport 2020:2, Arbetsmiljön 2019, Tabellbilaga, tabell 6.24, s. 480. Det ska dock noteras att siffrorna har ett osäkerhetstal, se samma rapport s. 3. 117Arbetsmiljöverket, Arbetsmiljöstatistik Rapport 2020:2, Arbetsmiljön 2019, s. 80. 118Arbetsmiljöverket, Arbetsmiljöstatistik Rapport 2020:2, Arbetsmiljön 2019, s. 81 och tabell- bilaga till rapporten, tabell 6.27. Bakgrund om arbetstagares skydd mot trakasserier och hot En slutsats utifrån det anförda skulle därmed kunna vara att sexuella trakasserier från tredje man utgör ett betydligt större pro- blem inom arbetslivet än sexuella trakasserier från chefer och arbets- kamrater, särskilt för kvinnor. Siffrorna skulle visa att förekomsten skulle vara dubbelt så hög för män och cirka större för kvinnor. Med hänsyn till detta skulle den svagare lagstiftningen mot tredjemanstrakasserier i förhållande till trakasserier från arbets- givare/anställda framstå som olycklig. Det finns många andra rapporter, som avser olika branscher. Det visar att problemen med trakasserier, sexuella trakasseri och hot om våld är ett spritt problem. Nedan kommer två rapporter att beskrivas översiktligt. i (LO) gav 2018 ut en rapport om sexuella trakasserier i arbetslivet bland medlemmar.119 I rapporten redovisas slutsatser om sexuella trakasserier för arbets- tagare på hela arbetsmarknaden, som bygger på AV:s arbetsmiljö- undersökningar –2015, se ovan under avsnitt 8.6.1. Rapporten innehåller därutöver också slutsatser specifikt för LO- medlemmar, som bygger på en egen undersökning som LO lät göra 2018. I den undersökningen deltog 1 200 personer proportionerligt fördelade på alla 14 förbunden.120 För arbetsmarknaden som helhet pekar rapporten på samma slut- sats som utredningen dragit ovan om att andelen som upplevt sexuella trakasserier från tredje man generellt är högre än den som utsatts av chefer och arbetskamrater. Av rapporten framgår att det är en rela- tivt låg andel av arbetare och tjänstemän som uppger att de utsatts för sexuella trakasserier av chefer eller arbetskamrater , men att den har ökat. uppgav av kvinnorna att de utsatts för detta under det senaste , Kvinnlig fägring och machokultur? Sexuella trakasserier i arbetslivet bland LO- förbundens medlemmar. , Kvinnlig fägring och machokultur? Sexuella trakasserier i arbetslivet bland LO- förbundens medlemmar s. 8 och 14. Bakgrund om arbetstagares skydd mot trakasserier och hot året, var andelen 3 procent.121 Som framgår av ovanstående avsnitt följer även av arbetsmarknadsundersökningen för att av kvinnorna uppgett att de varit utsatta för sexuella tra- kasserier från chefer eller arbetskamrater under de senaste 12 måna- derna. Motsvarande siffra för män var . Av LO:s rapport följer alltså att sexuella trakasserier från tredje man är ett större problem än sexuella trakasserier av arbetsgivare och arbetskamrater. Det framgår vidare att förekomsten av sexuella tra- kasserier ökat och att det finns ett tydligt klass- och köns- mönster. Kvinnor i arbetaryrken uppger i högre grad än andra att de utsätts. 1995/1997 svarade av kvinnorna inom arbetar- yrken att de upplevt sexuella trakasserier från andra än chefer eller arbetskamrater . 2013/2015 var motsvarande siffra . För kvinnor inom tjänstemannayrken var andelen 1995/2013/2015. Andelen utsatta skulle vara högst inom hotell- och restaurang, vård- och omsorg och han- deln. Gemensamt för de tre branscherna är att de är kvinnodomine- rande tjänste- och servicesektorer.122 Av LO – förbundens rapport om den egna undersökningen följer att av kvinnorna och av männen svarat att de blivit sexuellt trakasserade . Andelen var bland personer i åldern 25–34. Dessa siffror överensstäm- mer ganska väl med siffrorna i ovan beskrivna arbetsmiljöunder- sökning, även den undersökningen visade att av kvinnorna och att av männen skulle ha utsatts. Andelen unga på 13 pro- cent avser i LO-undersökningen både kvinnor och män, medan arbets- miljöundersökningen anger en siffra på för unga kvinnor. Eftersom kvinnor utsätts i betydligt större utsträckning tycks även dessa siffror stämma överens. Av rapporten om den egna undersökningen följer också att det är ovanligt att medlemmarna i uppger att handlingarna kommer från chefer. I stället uppger av kvinnorna och av männen att de oönskade sexuella beteen- dena kommer från tredje man och av såväl kvinnor och män pekar ut arbetskamrater som ansvariga. Att kvinnor i be- tydligt högre utsträckning än män pekar ut tredje man som ansvarig , Kvinnlig fägring och machokultur?