sou · H9B374d2 · 2021-09-23 00:00:00 — Till följd av detta utfärdades en förnyad förordning om de tre riddarordnarna.2123 Ord- narna frikopplades från riksrådet, som förlorade sin funktion när det gällde utnämningar; ordenskapitlet tog dess plats med konungen som ensam beslutsfattare i förläningsfrågor.2124 Även om kanslipresidenten enligt ordensförordning inte länge var självskriven som ordenskansler sammanföll i praktiken innehavet av dessa ämbeten fram till år 1768.2125 Ko- nungen behövde inte länge avlägga någon särskild ed, eftersom kungaeden innefattade även den särskilda ordensedens innebörd, och konungen fick rätt att förläna ordnar även före sin kröning.2126 2116 Ridderskapet och adelns protokoll, bd 18, 1751-52, : , 1911, s. 79. 2118 Ibid. s. 184. 2119 Bondeståndets protokoll, bd 7, 1751-56, : , 1963, s. 60-63. 2120 Prästeståndets protokoll, bd 13, 1751-52, : , 2007, s. 69-91, 95-101. 2121 Borgarståndets protokoll, bd 10, 1751-52, : , 2008, s. 74-80, 82-89, 95, 97 och 343-344. 2122 Se härtill Prästeståndets protokoll bd 13, Inledning, s. IX-X; Kungl. arkiv, Handlingar rörande utredningen om ordensväsendets avskaffande, FXI:3, 1972-73, underdånig promemoria av den 26 sep- tember 1972, utredning angående ett reformerat ordensväsen, bilaga 1, remissyttrande s.d., s. 5-7, samt prop. 1973:91 s. 4. Se härtill även Areen och 1942 bd 1 s. 30-33. 2123 ordensförordning (Kongl. Maj:ts Förnyade Nådige Förordning, angående ) finns utgiven i separattryck från (i det s.k. årstrycket). Den versionen – som i första hand använts här – finns i Modée bd 5 s. 3108-3111 men återgiven endast i de delar förändringar skett, dock utan angivande av att vissa paragrafer upphävts. Texten till ordensförordning är tryckt i Areen och Lewen- haupt 1942 bd 2 bilaga III. 2124 ordensförordning, 1 kap. 3 § resp. stadga. Se härtill Areen och 1942 bd 1 s. 30- 33, 44. 2125 Areen och 1942 bd 1 s. 94. 2126 Detta framgår av att 2 § i respektive ordensstadga upphävts, varvid övriga bestämmelser flyttats upp ett steg i nummerordningen. Areen och 1942 bd 1 s. 28, 44. Ordens- och medaljväsendets rättsliga reglering Betecknande är sättet på vilket de båda förordningarna utfärdades: förordning var ”Gifwen i Råd-Cammaren” medan förordning var ”Gifwen i Ordens-Capitlet”. Förordningen utfärdades efter det att avgett sitt samtycke till att ärendena skulle förflyttas från riksrådet till ordenskapitlet. förordning beseg- lades med det stora kungliga sigillet medan förordning beseglades med Serafimeror- dens sigill.2127 Detta är tydliga tecken på att föreskriftsrätten förts över från att vara ett rege- ringsärende till att handhas av konungen personligen. Det finns ingen reglering i själva or- densförordningarna om hur dessa kunnat ändras, utöver att ordnarna inte kan upphävas eller avskaffas.2128 Någon reglering av föreskriftsrätten angående ordensväsendet fanns av själv- klara skäl inte regeringsform men infördes inte heller regeringsform. års regeringsform hör det till saken dels att ordnarna inte synes ha uppfattats som att de hörde till själva lagstiftningsmakten som hade del i,2129 dels att det inte är alldeles enkelt att dra en gräns mellan konungens beslutsmakt i riksrådet, konungens personliga beslutsmakt och konungens beslutsmakt i anslutning till andra institut- ioner.2130 När i ordenskapitlet utfärdade en instruktion för Serafimeror- densgillet och en stadga om de tre kommendörerna av alla Kungl. (se vidare nedan avsnitt 8.3.5. ), betecknade han sig själv som ”Kongl. Maj:t, såsom Herre och Mästare”2131 och beseglade stadgan med Serafimerordens sigill. 8.2.3.Gustav III och inrättandet av . utfärdade på sin kröningsdag statuter för . Dessa statuter gavs i ordenskapitlet och försågs med Serafimerordens sigill.2132 gällde års regeringsform, och beslutsfattandet och utfärdandet skedde på samma sätt som hade tillämpats . Frågan föredrogs i ständerna utan erinran.2133 Endast i präs- teståndet uppstod viss diskussion.2134 Som nämnts tillägnades Serafimerorden konungar och furstar samt svenskar som gjort sig högst förtjänta för insatser för det allmänna och blivit värdiga att beklä rikets högsta ämbeten, Svärdsorden krigsbefälet och dem 2127 Detta sigill utgjorde sigill för samtliga tre ordnar, eftersom Svärdsorden och inte hade egna ämbetsmän eller sigill; se Areen och 1942 bd 1 s. 138. 2128 ordensförordning, 1 kap. 3 § i resp. stadga. 2129 Se till denna tids ekonomiska och administrativa lagstiftningsmakt , Om lagstiftning genom samfällda beslut av konung och riksdag. Studier i svensk statsrätt. : , 1930, s. 112-140. 2130 Jfr Sunnqvist och Wenander 2018. 2131 Instruktion för Serafimerordens gille och stadga för de tre kommendörerna av alla Kungl. Maj:ts orden, . Areen och 1942 bd 2 bilaga V, citatet från s. 49. 2132 statuter för (Kongl. Wasa-Ordens Statuter) finns utgivna i separattryck från (i det s.k. årstrycket). Texten finns också i Areen och 1942 bd 2 bilaga IV. 2133 Ridderskapet och Adelns riksdagsprotokoll, bd 31, 1771-1772, del III, : , 1971, s. 100, jfr även s. 91; Bondeståndets riksdagsprotokoll bd 12, 1771-72, : , 1978, s. 385 (”Fö- redrogs ånyo Secrete Utskottets extractum protocolli med tilhörande handlingar rörande Wasaordens instick- telse; och fant ståndet skjäligt at bifalla bemälte utskotts derom projecterade underdåniga bref til Kongl. .”), jfr även s. 380. Se härtill Kungl. arkiv, Handlingar rörande utredningen om ordensvä- sendets avskaffande, FXI:3, 1972-73, underdånig promemoria av , utredning angående ett reformerat ordensväsen, bilaga 1, remissyttrande s.d., s. 5; samt prop. 1973:91 s. 4. 2134 Areen och 1942 bd 1 s. 279-280. Ordens- och medaljväsendets rättsliga reglering som gjort sig förtjänta genom bl.a. för riket nyttig verksamhet. fann att det sak- nades en utmärkelse för dem som gjort sig förtjänta inom åkerbruk, bergverk, konster och handel. Namnet kunde kopplas både till Vasaätten och till vasen, uppfattad som sädeskärve, som symbol för åkerbruket. statuter (ordet stadga användes inte i detta sammanhang) påminner om stadgorna för de andra ordnarna. Serafimerordens ämbets- och tjänstemän ansvarade även för Vasaorden.2135 Några avvikelser fanns dock. Kravet att konungen skulle vara krönt för att förläna en ordensvärdighet återkom här. Prinsar skulle inte vara självskrivna som riddare, något som berodde på att ville ge orden en särställning.2136 Detta innebar också att konungen kunde tänkas inte redan vara riddare av orden vid sitt tillträde, och i så fall skulle han ta emot den vid kröningen. Detta torde vara förklaringen till han inte förrän efter kröningen själv kunde förläna orden. Som nämnts ovan är det första exemplet på en egalitär or- den, det vill säga en orden som kan förlänas för förtjänstfulla insatser oavsett mottagarens börd eller rang,2137 något som också förklarar de särskilda bestämmelserna om hur orden skulle förlänas och om att kungahusets medlemmar inte var självskrivna som riddare. gjorde också en del förändringar beträffande de redan existerande ordnarna. upphävde han fördelningen mellan svenska och utländska serafimerriddare, så att de kunde vara 32 totalt, dock högst åtta utländska, allt exklusive utländska furstar.2138 utvidgade undantaget för utländska furstar till kejsares och konungars söner och regerande furstars äldsta söner.2139 ändring av antalet riddare ledde inte till att någon ny förordning utfärdades, så inte heller hans inrättande av ämbeten som historiograf, rikshärold, ordensbiskop, och underkansler.2140 inrättade och lät utfärda en särskild stadga för en ny värdighet, riddare med stora korset av Svärdsorden, för tapperhet eller framstående förtjänster i krigstid.2141 Han lät också präster bli ledamö- ter och kommendörer i andliga ståndet av ; redan från början kunde präster bli ledamöter av Vasaorden.2142 blev adelsmän som var eller härstammade från kommendörer av Svärds- och uppflyttade till riddarklass, som var en klass mellan den betitlade adeln (grevar och friherrar) och den övriga obetitlade adeln. Denna ordning upphörde sedan 1809 års regeringsform antagits.2143 Wasa-ordens statuter, . Areen och 1942 bd 2 bilaga IV. Se även Areen och 1942 bd 1 s. 275- 2136 Areen och 1942 bd 1 s. 29. Se beträffande förläningar av till prinsar 1948 s. 306. 2137 Stair Sainty och Heydel-Mankoo (red.) 2006 s. 517-520 (). Se också 1977. 2138 Areen och 1942 bd 1 s. 36, 88-89. 2139 Areen och 1942 bd 1 s. 36, 89. 2140 Areen och 1942 bd 1 s. 44. 2141 Statuter för värdigheten riddare med stora korset av Svärdsorden, som återgetts dels genom transumt av protokollet vid ordenskapitlet , dels genom en bilaga därtill med själva stadgan. Areen och 1942 bd 2 bilaga VI. 2142 Naumann 1879-84 bd 2 s. 308; Areen och 1942 bd 1 s. 232, 258-260 och 308-309. 2143 1948 s. 335-336; , och , , : , 1999, s. 194. Ordens- och medaljväsendets rättsliga reglering utfärdade en förordning med stadgor för de fyra ordnarna i samlad form, inklusive de förändringar som gjorts och därefter.2144 Stadgorna för riddare av stora korset av Svärdsorden och för arbetades in i den nya förord- ningen. Vissa redaktionella justeringar gjordes, t.ex. så att vissa bestämmelser bytte plats och stadgorna uppdelades i fler kapitel.2145 Ett särskilt kapitel om Serafimerordens ämbets- och tjänstemäns funktioner avseende lades till. En materiell förändring var att prinsar nu från födseln skulle vara kommendörer av Svärds- och Nordstjärneorden.2146 Den som skulle bli riddare av Serafimerorden måste redan vara kommendör, inte bara riddare, av någon av ”de mindre orden”, dvs. Svärds- eller Nord- stjärneorden.2147 Det som redan hade gällt i praktiken formaliserades således.2148 Kravet på att konungen skulle vara krönt för att få förläna togs bort, likaså bestämmelsen om att konungen skulle ta emot vid kröningen.2149 Någon förändring i konungens bestämmanderätt över ordensväsendet gjordes inte ge- nom regeringsform. Enligt 37 § regeringsform hade konungen, nämligen Kungl. Maj:t i statsrådet, rätt att förläna adelskap. Det fanns däremot ingen bestämmelse som motsvarade 37 §, eller för den delen bestämmelsen om hovet i 48 § regeringsformen, och som avsåg riddarordnarna eller konungens beslut i ordenskapitel. Det enda stadgandet i re- geringsformen vilket indirekt bekräftade att konungen hade rätt att dela ut ordensutmärkelser var 39 §, där det stadgades att en regent under konungens utrikesresa inte fick förläna adel- skap eller dela ut riddarvärdighet. Med ordet riddarvärdighet avsågs ordensutmärkelser.2150 (Se mer detaljerat avsnitt 8.3.2.) regeringsform behandlade alltså inte ordensväsendet mer än indirekt. Genom denna regeringsform ändrades inte heller sättet att ändra stadgarna för ordnarna, något som framgår av en ändring av statuterna 1814. Den var ”Gifwen 2144 ordensförordning (separattryck). Se härtill Areen och 1942 bd 1 s. 45-46. 2145 Se härtill Areen och 1942 bd 1 s. 28. 2146 ordensförordning, 1 kap. 4 § stadga för Svärdsorden, 1 kap. 4 § stadga för . Se härtill Areen och 1942 bd 1 s. 29. 2147 ordensförordning, 1 kap. 5 § stadga för Serafimerorden. 2148 Det synes bara finnas ett exempel på att en riddare (inte kommendör) av Svärds- eller Nordstjärneor- den blivit riddare och kommendör av Kungl. , friherre , men han var dock kommendör med stora korset av ; se Areen och 1942 bd 1 s. 34. 2149 Naumann 1879-84 bd 2 s. 313. 2150 Reuterskiöld s. 55; 1921 s. 39; , och 1971 s. 55; , ”Svensk konungs ställföreträdare. Om proveniens och tolkning av RF §§ 39-43 och 91-95 i Statsvetenskaplig tidskrift 1939 s. 205-219 på s. 209, . och , ”Regeringsformen § 39” i Statsvetenskaplig tidskrift 1949 s. 245-257, SOU 1963:17 s. 506, Ds Fi 1972:5 s. 10, prop. 1973:91 s. 5; jfr annan uppfattning , ”Regeringsformen § 39” i Statsvetenskaplig tidskrift 1949 s. 95-104 vilken är vederlagd av och , något som också accepterat, se Statsvetenskaplig tidskrift 1949 s. 257. Ordens- och medaljväsendets rättsliga reglering slott i Ordens-capitlet” och beseglad med Serafimerordens sigill.2151 Detsamma gäller instif- tandet av Kungl. orden, som ska tas upp i nästa avsnitt. Dessa föreskrifter, samt föreskrifter om ändringar av de olika ordensstadgorna senare , utfärdades under rubriken ”Kongl. Maj:ts nådiga förordning” men var givna i ordenskapitlet och beseg- lade med Serafimerordens sigill. skedde emellertid en förändring så att rubriken blev ”Kongl. Maj:ts nådiga förordnande”, och blir rubriken helt enkelt ”Stadgar”. Det kan tänkas att denna utveckling har att göra med ett önskemål om ökad tydlighet i sättet att markera att det inte var frågan om ett utnyttjande av konungens lagstiftningsmakt i administrativa och ekonomiska frågor enligt 89 § regeringsformen. Utgående expeditioner skulle enligt 38 § regeringsformen med undantag för kommandomål för att bli gällande vara försedda med konungens underskrift och kontrasignation av vederbörande föredragande. Detta avsåg emellertid endast egentliga regeringsärenden, vilket bl.a. framgår av att dessa föredraganden var departementscheferna, som också hade till uppgift att i statsrådet ta upp frågan om en expeditions eventuella bristande grundlagsenlighet. Även gemensamt mellan konung och riksdag stiftade lagar utfärdades på detta sätt.2152 Samtliga ordensförordningar och ändringar i dessa har kontrasignerats av ordenssekreteraren,2153 vilket visar att dessa – i likhet med föreskrifter rörande hovet2154 – har ansetts falla utanför det förfarande som gäller för lagstiftning och för beslut i regeringsärenden.2155 Ingen ändring av ordensstadgarna har publicerats i , som började ges ut . En ytterligare anledning till att ordensväsendet inte hörde till de svenska regeringsärendena kan , eller åtminstone fram till dess att S:t Olavsorden inrättades , ha varit att det ansågs utgöra en unionsangelägenhet.2156 De ändringar som på detta sätt skedde var följande. ändrades bestämmelserna (nu kallade statuter och inte stadga) för Svärdsorden, närmare bestämt be- stämmelserna i tredje kapitlet om Svärdsordens stora kors.2157 ändrades bestämmel- serna för , och bl.a. så att fick en ytterligare kommendörsgrad och att de antalsmässiga restriktionerna upphävdes, förutom för Serafimerorden.2158 instiftade , som kunde tilldelas un- Maj:ts nådiga förordning, angående förändring och tilläggning i tredje capitlet af statuterne för Swärds-orden; Gifwen i . 2152 Se t.ex. 1921 s. 37-38 och 75. 2153 Areen och 1942 bd 2 bilaga I-XVI samt 1952, 1974 och ordensstadgar jämförda med förteckning över ordenssekreterarna i s. 595-596. 2154 Således har hovreglemente (se ovan 6.8.2.) kontrasignerats av , då chef för hovexpeditionen. 2155 Praktiskt kan kontrasignation i ett fall som detta, där kontrasignationen som sådan saknar konstitu- tionell betydelse, tjäna till att peka ut vilken tjänsteman och därmed enhet som hanterat ärendet, jfr , . Uppkomst och betydelseutveckling i samband med det konstitutionella styrelsesättets segertåg i , Skrifter utgivna av , : , 1955, s. 86. 2156 Det fanns särskilda ordensämbetsmän för , se s. 595, 598, 599, 601, 604, 605, Maj:ts nådiga förordning angående förändring och tilläggning i tredje capitlet af statuterne för Swärds-orden, . Areen och 1942 bd 2 bilaga IX. 2158 Förändringar uti statuterna för Nordstjärne- Svärds- och , . Areen och 1942 bd 2 bilaga X. Se även tillägg till förordning, Areen och 1942 bd 2 bilaga XI. Se även Areen och 1942 bd 1 s. 235-236. Ordens- och medaljväsendets rättsliga reglering derofficerare tjänst varav sex som underofficer. Innehavaren kallades Svärds- man.2159 gjordes vissa förändringar av ordenstecknens utseende,2160 och änd- rades gradindelningen inom Svärds-, Nordstjärne- och Vasaordnarna.2161 Dessa förändringar har en bakgrund i spridningen av modellen med flergradiga förtjänstordnar, som t.ex. He- derslegionen och Dannebrogsorden. Genom beslut i ordenskapitlet, kontrasignerade av ordenssekreteraren, utfärdades också instruktioner för curatores aerarii, som var överordnade skattmästaren och hade hand om den ekonomiska förvaltningen. Detta skedde första gången och sedan gjordes föränd- ringar , 1879 och 1887. Curatores aerarii var kanslern, vice kanslern, skattmästaren och en ledamot vald av Svärds-, Nordstjärne- respektive Vasaorden.2162 Ett undantag när det gäller sättet för utfärdande finns i det cirkulär om instiftandet av Svärdsmedaljen som utfärdades år 1850.2163 Detta gavs, till skillnad från föreskriften om Svärdstecknet , inte i ordenskapitel, och det kontrasignerades av C. , som då var statsråd och chef för lantförsvarsdepartementet, något som antyder att Svärdsmedaljen hanterades som ett regeringsärende rörande försvarsmakten. Den 25 no- vember 1811 ändrades enligt uppgift stadgan för Serafimerorden så att antalet svenska rid- dare högst fick vara 32, medan antalet utländska inte skulle begränsas utan bero på ”Konung- ens och Ordens Mästarens nådiga välbehag”.2164 befriades utländska riddare från ordensavgift. Hur dessa förändringar kom till uttryck har jag inte hittat någon uppgift om. Genom att minst generallöjtnants rang hade krävts för att bli riddare av Serafimerorden, hade i praktiken inga ofrälse kommit i fråga. Eftersom adelns ensamrätt till de högre ämbe- tena upphävdes genom regeringsform kunde även ofrälse komma i fråga till sådana ämbeten, och de kunde bli serafimerriddare. Den förste ofrälse serafimerriddaren var justiti- erådet, statsrådet och presidenten i . Dessutom hade ärkebiskopen blivit ledamot , dock utan att statuterna hade ändrats, och ärkebiskopen blev ledamot när det andliga ståndet fick en fastare form.2165 Vid riksdag riktades i en motion kritik mot att Svärds- och delades ut till för breda kretsar. Motionären, , påminde om att de som utnämnts till riddare av Svärds- och enligt stad- gorna för dessa ordnar skulle ge in förteckningar över de tjänster de gjort för Sverige.2166 Motionären ansåg att det syntes vara en Maj:ts nådiga förordning om instiftande af ett nytt hederstecken inom Kongl. Swärdsorden, benämndt Swärdstecknet, . Areen och 1942 bd 2 bilaga XII. Se även Areen och 1942 bd 1 s. 165-166. Maj:ts nådiga förordnande angående förändring och tillägg uti statuterne för Seraphimer-, Svärds-, Nordstjerne- och Wasa-orden, . Areen och 1942 bd 2 bilaga XIV. Maj:ts nådiga förordnande angående förändring uti och tillägg till statuterne för Svärds-, Nordstjerne- och Wasa-orden, . Areen och 1942 bd 2 bilaga XV. 2162 Se Areen och 1942 bd 2 bilaga XVII-XX. Se också Naumann 1879-84 bd 2 s. 315. 2163 Cirkulär till General-Befälhafwarne i samtlige Militär-Distrikten m.fl., angående instiftande af ett nytt hederstecken för och , . Areen och 1942 bd 2 bilaga XIII. Se även Areen och 1942 bd 1 s. 221-222. 2164 Areen och 1942 bd 1 s. 37, 89-90; citatet från s. 89. 2165 Areen och 1942 bd 1 s. 34-35, 37, 46 och 85-87. 2166 ordensförordning, 1 kap. 24 § stadga för Serafimerorden, 1 kap. 17 § stadga för Svärdsorden, 1 kap. 16 § stadga för . Ordens- och medaljväsendets rättsliga reglering ”afgjord sak, att inga andre än Rikets synnerligen utmärkte embets- och tjenste- män kunna hugnas med någon af berörda ordnar. Den nyare och nyaste tidens erfarenhet har dock visat, hurusom föga bekante personer, t. o. m. utom tjens- temannaclassen, blifvit decorerade; och om man frågar efter deras ingifna för- teckningar på gjorda tjenster, och i hvilka ärenden de till Rikets tjenst och fromma äro och varit brukade, så blifver det fasligt svårt att få reda på något sådant. [---]”.2167 ville att skulle påminna konungen om att iaktta ordensförordning- ens föreskrifter om vilka som kunde komma i fråga för ordensutmärkelser, men utskottet ansåg att utdelandet av riddarvärdigheter inte hörde till regeringsärenden enligt grundlagen och därmed inte var underkastat ”constitutionella controller”.2168 Motionen lämnades där- med utan avseende. utfärdade en förordning med stadga för en efter honom själv uppkallad orden, Kungl. orden.2169 Förordningen utfärdades i ordenskapitlet och beseglades med Serafimerordens sigill. Detta sigill finns också som vinjettbild i den tryckta förordningen. Den tryckta förordningen är kontrasignerad av , som var Kungl. På originalkonceptet, där det finns ett tilläggsblad med en inskju- ten ny paragraf, finns underskrift och Serafimerordens sigill men ingen kontra- signation.2170 Riddarna av orden skulle utgöra ”et egit offenteligt och Ca- pitel”2171 med konungen som ordensmästare. Men orden hör samman med Svenska Frimu- rare Orden, som inte nämns vid namn utan omnämns som ”Et Agtningswärdt Swenskt Sam- fund, som Wi Sjelfwe styrt och förestått, hwars afsigter och widsträckta inrättningar til mensklighetens gagn Wi omfattat och utwidgat”.2172 Till skillnad från vad som gällde för de andra fyra ordnarna, skulle riddarna av denna orden utgöra ”et särskildt Capitel, som med det almänna Ordens-Capitlet ej förbundit är”.2173 Riddare av orden skulle inte i den egenskapen delta i det allmänna ordenskapitlet, men riddares antagande och dödsfall skulle kungöras där.2174 ändrades detta så att dessa riddare fick säte i det allmänna ordenskapitlet, men detta kom åter ur bruk vid 1800-talets mitt.2175 Riddarna av 2167 riksdag, Ridderskapet och Adelns protokoll, bd 3, s. 337-338 på s. 338. 2168 riksdag, Allmänna besvärs- och ekonomiutskottets bet. Maj:ts Nådiga Förordning, Angående Den Kongelige den , . Separattrycket finns i faksimil i Bergroth s. 293-305 Texten finns också i Areen och 1942 bd 2 bilaga VIII. Se till bakgrunden Bergroth 2002 s. 42-61 och till ordensnamnets formulering s. 70. 2170 Bergroth 2002 s. 58-61; Lunds universitetsbibliotek, Handskriftssamlingen, De la Gardieska arkivet, Historiska handlingar, vol. 26:10 , Ordensväsendet ”Förordning angående den Kungelige den ”. 2171 förordning, ingressen. 2172 förordning, ingressen. 2173 förordning, 9 § stadgan för orden. 2174 förordning, 12 § stadgan för orden. 2175 Bergroth 2002 s. 68. Ordens- och medaljväsendets rättsliga reglering Orden har tagits upp i samma matriklar som gällde för Serafimer-, Svärds-, Nordstjärne- och Vasaordnarna till och med . Det torde ha haft ett samband att utnämningarna skulle anmälas i det ordenskapitlet.2176 Vad som föranledde förändringen att riddarna av orden fick en separat matrikel är inte känt.2177 Några exempel på ordensbrev visar att utnämningarna skett på papper med frimurareordens vapen, och med frimurareordens sigill 1959 och 1992. Utnämningarna har skett av konungen eller i konung- ens namn.2178 Denna orden är sammanfattningsvis speciell på så sätt att dess innehavare utses inom ett visst samfund, , men den är ändå en offentlig orden och har till- kommit med – enligt vad som anges i ingressen till förordningen – ett samband med de redan existerande ordnarna. Det är, som Tom C. Bergroth har framhållit, ”en egendomlig bland- ning av enskilt och officiellt ordensväsende som är unikt”.2179 Bergroth har mer precist kon- staterat att orden ”is in a constitutional sense not an award bestowed by the Swedish state”; det är ”merely a royal prerogative to reward freemasons for services to mankind, beneficence and humanism”.2180 Även om det inte är en statlig belöning krävs konungens medverkan för att orden ska kunna betraktas som en riddarorden (jfr vad som sagt som fons honorum i avsnitt 8.1. Ordens speciella karaktär återspeglas också i att prinsar enligt ett beslut föds som riddare av orden men inte anlägger ordenstecknet förrän de konfirmerats. Detta har dock i praktiken hanterats på annat sätt: även prinsar har dubbats till riddare först om de inträtt i frimurareorden och passerat alla dess grader.2181 utfärdade i ordenskapitlet och med besegling med Serafimerordens sigill nya föreskrifter för Serafimer-, Svärds-, Nordstjärne- och Vasaordnarna. De kallas ’stad- gar’ som en samlingsbenämning (jfr ovan avsnitt 8.2.2. om att beteckningen ’stadga’ med ’stadgor’ som pluralform hade använts tidigare), och upplägget med en förordning och fyra stadgor är borta. Stadgarna är inte indelade i kaptitel utan det är en genomgående numrering med 71 paragrafer.2182