sou · H9B338 · 2021-05-21 00:00:00 — Om en väktare vid utförande av bevakningsuppgifter får kännedom om att ett sådant grovt brott som nämns i strafflagen (SL) 15;10,1 redan har begåtts, ska väktaren vidare utan dröjsmål anmäla brottet till polisen. Anmälningsplikt föreligger inte om anmälan gäller väk- tarens make eller tidigare make eller sin nuvarande sambo, ett syskon eller en släkting i rätt upp- eller nedstigande led, eller borde ha an- givit en person till vilken han eller hon har någon annan nära relation 2RP 22/2014 rd, s. 32. Målsägandebrott omfattas dock inte av anmälningsplikten. som är jämförbar med ett parförhållande eller med släktskap (SL 15:10,2). Polisinrättningen, dvs. den lokala polismyndigheten, godkänner väktare. En polisinrättning kan av särskilda skäl, t.ex. sökan- dens utbildning, personliga egenskaper eller andra motsvarande om- ständigheter, förena villkor och begränsningar vad gäller tid, geografiskt område eller bevakningsuppgifter med godkännandet (PrivSäkL 11 §). Enligt PrivSäkL 10 § kan den godkännas som väktare som har fyllt 18 men inte , med godkänt resultat har genomfört ett sådant avsnitt av grundexamen inom säkerhetsbranschen eller motsvarande grundexamen som uppfyller de krav som föreskrivs för grundutbild- ning för väktare, och som är känd som redbar och tillförlitlig och till sina personliga egenskaper är lämplig som väktare. En person som inte har grundutbildning för väktare men som har fyllt 18 men inte och är känd som redbar och tillförlitlig och till sina personliga egenskaper är lämplig som väktare, kan godkän- nas som s.k. tillfällig väktare . Den som har godkänts som väktare får ett väktarkort av en polis- inrättning (PrivSäkL 14 §). Väktaren ska bära med sig kortet i bevak- ningsuppgifter och på begäran visa upp det bl.a. för den som är före- mål för en åtgärd av väktaren. Enligt förordningen om utbildning och utbildning i användning av maktmedelsredskap för väktare och ordningsvakter samt utbildning för ansvariga föreståndare hos innehavare av när- ingstillstånd för säkerhetsbranschen (878/2016; UtbildningsF) 2 § ska grundutbildning för väktare omfatta minst 120 lektioner. Häri ska ingå undervisning om lagstiftning om säkerhetsbranschen och väk- tarens befogenheter och skyldigheter, väktarens agerande och situa- tionshantering, säkerhetsteknik, brand- och räddningsverksamhet, maktmedelsredskap och användning av dem samt första hjälpen. Polis- styrelsen fastställer innehållet i läroplanen. Den undervisning som ges ska i regel bestå av föreläsningar och den ska omfatta praktiska övningar (17 § i förordningen). Den del av grundutbildningen som avser bruk av fysisk makt (maktmedel) ska enligt förordningens 4 § bestå av minst 6 lektioner. Grundutbildningen i fysiska maktmedel ska omfatta lagstiftningen som gäller väktarens befogenheter, legitima grunder för när makt kan tillgripas och hur maktmedelsbruket genomförs. Utbildningen i användning av teleskopbatong eller gasspray ska bestå av minst 5 lek- tioner och i användning av pistol, miniatyrpistol, revolver och minia- tyrrevolver minst 24 lektioner. Utbildningen för tillfällig väktare ska omfatta minst 40 lektioner (förordningens 1 §) och ska omfatta lagstiftningen om säkerhets- branschen, bevakning, väktarens verksamhet och befogenheter, polis- verksamhet och väktaruppgifter i anslutning till den, förebyggande och väktarverksamhet vid olyckor, säkerhet i arbetet, livräddande första hjälpen och legitima grunder samt användning av maktmedel. Denna utbildning utgör den första delen (1/3) av grundutbildningen för väktare. I den fortsatta utbildningen för väktare får endast delta en person som med godkänt resultat har avlagt det prov som hör till utbildningen för tillfälliga väktare. Enligt uppgift tillhandahålls utbildningen i första hand av utbild- ningsinstitutioner, också om branschen själv i vissa tillfällen kan stå för undervisningen. Väktarkursen ingår som en del i den yrkesinrik- tade grundexamen för säkerhetsbranschen. Om väktarutbildningen erhålls som en del av yrkesexamen är utbildningen gratis. Om den däremot erhålls genom en särskild kurs, så är kostnaden för den första delen (utbildning för tillfällig väktare) 140–samt på- byggnadsdelen 300–350 euro.3 Väktaren ska handla opartiskt samt så att uppträ- dandet väcker förtroende och respekt (PrivSäkL 6 §). Väktaren bör uppträda artigt, hänsynsfullt och omutligt samt visa självbehärsk- ning och undvika att använda uttryck som lätt kan uppfattas som ovänliga eller småaktiga.4 Väktarens handlande ska främja försonlighet och bevakningsupp- gifterna ska utföras utan att orsaka större skada eller olägenhet än vad som är nödvändigt för att utföra uppgifterna (PrivSäkL 6 §). Detta krav motsvarar det som gäller för polismäns utförande av tjänste- uppdrag enligt PolisL 1:6. Vid utförandet av väktarens uppgifter är respekt för de grundläggande fri- och rättigheterna och de mänskliga rättigheterna särskilt viktig. Enligt 7 § ska en väktare i bevakningsuppgifter informera den som blir föremål för väktarens åtgärder eller en företrädare för den per- sonen om vad åtgärderna grundar sig på, om detta inte är omöjligt på grund av personens tillstånd eller övriga förhållanden. 3Uppgift från , ansvarig lektor för grundexamen för säkerhetsbranschen vid yrkesutbildningsinstitutet , . 4RP 22/2014 rd, s. 33. En väktare har befogenhet att vägra en person tillträde till bevak- ningsområdet eller att avlägsna en person därifrån i två situationer (15 §). För det första om det utifrån personens hotelser eller övriga beteende, t.ex. medhavd utrustning som kan användas för brott, på sannolika grunder kan misstänkas att han eller hon gör sig skyldig till brott som riktar sig mot egendom på bevakningsområdet eller mot uppdragsgivarens eller en av denne anställd persons liv, hälsa eller frihet. Det hot som utgör grunden för åtgärden måste gälla an- tingen den egendom som ska bevakas eller den person som ska skyd- das, dvs. uppdragsgivarens anställda på bevakningsområdet eller, om uppdragsgivaren är en fysisk person, uppdragsgivaren själv.5 För det andra om det är uppenbart att personen enligt de villkor som upp- dragsgivaren har definierat inte har rätt att vistas på bevaknings- området. Detta kan vara tillfället t.ex. om personen inte lyder en upp- maning att avlägsna sig av innehavaren av en lokal eller av den som behörigen företräder innehavaren. En väktare har enligt PrivSäkL 15,3 § inte fullmakt att vägra en person tillträde till, eller avlägsna en person från, ett bevaknings- område som utgörs av en väg, gata, gångbana, torg, park, badstrand, idrottsplan, vattenområde, begravningsplats och andra motsvarande områden som kan användas av allmänheten (2,1.a § OrdningsL 612/2003). Denna begränsning motiveras med att t.ex. ett avlägs- nande från en sådan plats lätt får formen av upprätthållande av allmän ordning och säkerhet, vilket faller utanför väktarens mandat.6 En väktare har vidare enligt PrivSäkL16 § också befogenhet att gripa en person som misstänks för brott. Denna bestämmelse mot- svarar innehållet bestämmelsen om envars rätt att gripa i Tvångs- medelslagen 2:2. Gripande kan därmed ske för misstanke om brott om den misstänkte anträffas på bar gärning eller flyende fot och om fängelse kan följa på brottet. Gripande kan också ske om brottet är lindrig misshandel (SL 21:7), snatteri (SL 28:3), lindrig förskingring (SL 28:6), lindrigt olovligt brukande (SL 28:9), lindrig bruksstöld av motordrivet fortskaffningsmedel (SL 28:9c), lindrig skadegörelse (SL 35:3) eller lindrigt bedrägeri (SL 36:3). En väktare får också gripa den som enligt efterlysning utfärdad av en myndighet har förklarats anhållen eller häktad (se Tvångsmedelslagen 2 kap.). 5RP 22/2014 rd, s.40. 6RP 22/2014 rd, s. 41. däremot inte rätt att hålla en gripen i förvar, t.ex. i ett låst utrymme (möjligen med undantag för en nödvärnssituation enligt SL 4:4).7 Den gripne ska enligt huvudregeln överlämnas till polisen utan dröjsmål. Om det emellertid inte är möjligt att överlämna den gripne till polisen inom skälig tid, så får väktaren med en polismans och den gripnes samtycke frige honom eller henne. En förutsättning för frigivning är att endast böter kan följa på brottet och att den gripnes identitet antingen är känd eller att den gripne går med på att lämna väktaren de uppgifter som behövs för att klarlägga identiteten. Syftet är att förhindra ett orimligt långt frihetsberövande t.ex. för snatteri där snattaren har erkänt brottet i situationer där överlämnande till polisen kan ta . är också väktaren för- hindrad från att utföra sitt väktaruppdrag. Det kan noteras att det för frisläppande krävs också den gripnes samtycke. Det kan t.ex. förekomma att den gripne inte vill bli frisläppt eftersom han eller hon anser att gripandet är olagligt och därför vill anmäla det till polisen. När en person grips kan väktaren enligt PrivSäkL 16 § säkerhets- visitera den gripne för att undersöka de saker som den gripne har med sig och för att förvissa sig om att denne inte innehar föremål eller ämnen med vilka han eller hon kan utsätta sig själv eller andra för fara. Väktaren har rätt att frånta den gripne farliga föremål och ämnen som har påträffats vid visitationen. De föremål och ämnen som fråntagits den gripne ska utan dröjsmål överlämnas till polisen eller, om den gripne inte överlämnas till polisen, återlämnas till den gripne vid frigivningen, om det inte enligt lag finns något hinder för det. Eftersom väktarens fullmakt att säkerhetsvisitera är direkt kopp- lad till rätten att gripa, har han eller hon inte befogenhet att till ”fri- stående” visiteringar (jämför ordningsvaktens befogenhet nedan i avsnitt 2.3). Vid säkerhetsvisitation bör det eftersträvas att den som utför visitationen är av samma kön som den som visiteras. Om en person med motstånd försöker undgå att bli vägrad till- träde, avlägsnad, gripen eller säkerhetsvisiterad eller flyr gripandet, har väktaren enligt PrivSäkL 17 § rätt att använda makt. Maktan- vändning förutsätter alltid motstånd eller, om det handlar om att gripa en person, att personen flyr. Motståndet kan vara aktivt eller passivt.8 PrivSäkL17 § är, på samma sätt som PolisL 2:17, en s.k. 7RP 22/2014 rd, s. 42. 8Se närmare om detta, t.ex. i Boucht , s. 47–48. sekundär befogenhetsnorm som förutsätter att väktaren först har primär befogenhet att handla, t.ex. att gripa en person.9 Väktaren kan tillgripa sådana maktmedel som behövs för att vägra personen tillträde eller avlägsna, gripa eller säkerhetsvisitera honom eller henne och som kan anses försvarliga med beaktande av per- sonens uppträdande, hur viktigt och brådskande uppdraget är och hur farligt motståndet är samt övriga omständigheter. Med att makt- medlet är nödvändigt menas närmast att det polisiära tjänsteupp- draget inte kan uppnås om det inte tillgrips, medan försvarlighets- kravet innebär en avvägning mellan det offentliga intresset av att ett nödvändigt polisingripande genomförs och ingripandets svårhet i förhållande till adressaten, dvs. relationen medel – mål. Försvarlig- hetskravet kan därmed innebära att väktaren måste avstå från att tillgripa makt om det intresse som utgör grunden för maktanvänd- ningen är obetydligt i förhållande till den risk för kroppsskada som maktmedelsanvändningen medför. Eftersom den normativa tröskeln för olovligt agerande är ”försvarlighet” är den snävare än den som gäller enligt nödvärnsbestämmelsen (SL 4:4: ”uppenbart oförsvar- ligt”). Tröskeln svarar mot de krav som gäller vid polismäns använd- ning av makt enligt PolisL 2:17,1.10 I tillägg till befogenheten enligt PrivSäkL har väktaren också nöd- värns- och nödrätt enligt SL 4:4–5.11 Excess vid användningen av makt enligt PrivSäkL 17 § regleras i SL 4:6,3. Enligt denna bestäm- melse är gärningsmannen fri från straffansvar om det finns synner- ligen vägande grunder för att anse att det inte skäligen kunde ha krävts att gärningsmannen skulle ha reagerat på annat sätt med be- aktande av gärningsmannens ställning och utbildning samt hur vik- tigt uppdraget och hur oförutsedd situationen var.12 Det ställs alltså klart högre krav för frifinnande än vid nödvärnsexcess (SL 4:4,2) då det är tillräckligt att det inte skäligen kunde ha krävts att gärnings- mannen skulle ha reagerat på annat sätt. Väktaren kan bära vissa maktmedelsredskap under förutsättning att väktaren har fått utbildning i användning av dessa maktmedels- 9Om primära och sekundära befogenhetsnormer i finsk rätt, se Boucht 2018, s. 31–32. Om primär och sekundär befogenhet i den svenska polislagen, se , Polisens använd- ning av våld. En juridisk lärobok (Iustus förlag 2019), s. 40. 10Om kraven på nödvändighet och försvarlighet enligt PolisL 2:17, se , Polisens maktmedelsanvändning. En lärobok om finsk rätt (Polisyrkeshögskolan 2018), s. 73–84. 11Om grunderna för nödvärns- och nödrätten, se Boucht 2018, s. 95–113. För en mer ingående framställning, se , Allmän straffrätt (Forum Iuris 2012). 12Se närmare Boucht 201, s. 130–132. Tillfälliga väktare får inte bära maktmedelsredskap i arbetet. Enligt PrivSäkL 18 § får väktaren bära skjutvapen, gasspray (tårgas eller OC), handfängsel samt högst batonger och teleskopbatonger. Denna uppräkning är uttömmande och andra makt- medelsredskap än dessa kan inte bäras.13 Skjutvapen får bäras endast i livvakts- eller värdetransportupp- drag samt, om det med hänsyn till omständigheterna är nödvändigt för uppdraget, vid bevakning av ett bevakningsområde som är viktigt med tanke på ett betydande allmänt intresse (PrivSäkL 19 §). Ett sådant uppdrag kan vara t.ex. uppstå bevakning av kärnkraftverk eller lokalerna för de högsta statliga organen. För att en väktare ska få bära skjutvapen krävs det att väktaren visar att han eller hon har tillräcklig skicklighet i hanteringen av skjutvapen och till- räcklig skjutskicklighet (se vidare 6 § i förordningen). Innehavare av näringstillstånd för säkerhetsbranschen som driver bevakningsrörelse och vars väktare bär maktmedelsredskap i bevak- ningsuppgifter ska ordna repetitionsutbildning i användning av makt- medelsredskap för sina väktare minst en gång eller övervaka att väktarna genomgår sådan repetitionsutbildning på annat sätt. Maktmedelsredskap ska bäras under väktardräkten så att de inte kan observeras av andra (PrivSäkL 20 §). Om maktmedelsredskapen inte kan bäras under dräkten får de, med undantag av skjutvapen, bäras i fickan eller i slutna hölster som fästs vid bältet eller ingår i dräkten. En batong får dock bäras synlig till den del som den på grund av sin storlek inte kan bäras under dräkten eller i ett slutet hölster. Skjutvapen får bäras på ett sådant sätt att det kan observeras av andra endast när uppgiften eller situationens farlighet i undantags- fall förutsätter det. Hund kan medföras i vissa situationer om det är behövligt för att utföra uppgifterna (PrivSäkL 21 §). En allmän förutsättning är att hunden med väktaren som förare har godkänts i lydnadskontroll en- ligt de krav som Polisyrkeshögskolan har fastställt. Dessutom för- utsätts att 1) hunden är minst två men högst , 2) hunden är registrerad och identifikationsmärkt så att den på ett tillförlitligt sätt kan identifieras, 3) väktaren har kontroll över hunden, och 4) att hunden inte till sina egenskaper har visat sig vara olämplig att med- föras i bevakningsuppgifter. 13RP 22/2014 rd, s. 44. En väktare som i samband med bevakningsuppgifter genomför ett gripande eller tillgriper maktmedel ska också avfatta en skriftlig redogörelse för händelseförloppet (PrivSäkL 8 §). I finsk rätt åtnjuter tjänstemän ett förstärkt skydd mot våld och hot genom bestämmelsen om våldsamt mot- stånd mot tjänsteman i SL 16:1. En väktare anses emellertid inte vara en sådan tjänsteman som avses i bestämmelsen. En väktare enligt PrivSäkL skyddas i stället enligt SL 17:6 om motstånd mot person som upprätthåller ordningen om någon med våld och hot om våld hindrar eller försöker hindra en väktare från att fullgöra en uppgift som enligt lag eller förordning ankommer på honom eller henne eller annars försvårar fullgörandet av en sådan uppgift i SL 17:6. Straff- skalan är böter eller fängelse upp . Förhållande till polisens samhällsuppdrag. En ordningsvakts uppgift är att upprätthålla ordning och säkerhet samt förhindra brott och olyckor inom tjänstgöringsområdet. Det föreligger alltså en viss över- lappning mellan polisens och ordningsvaktens uppgifter. En ord- ningsvakt ska emellertid iaktta de befallningar och order som polisen samt räddningsmyndigheter och övriga myndigheter meddelar inom ramen för sina befogenheter (PrivSäkL25,2 §). För en ordningsvakt gäller samma anmälningsplikt enligt SL 15:10 som för väktare (se ovan). Ansökan om att bli godkänd som ordningsvakt ska lämnas till en polisinrättning.14 Som ordningsvakt kan polisen god- känna den som har fyllt och är känd som redbar och tillförlitlig och till sina personliga egenskaper är lämplig för uppgiften (Priv- SäkL § 35). I tillägg krävs godkänt resultat i en grundutbildning för ordningsvakter. Ett godkännande som ordningsvakt är i kraft i högst . Ansökan om att bli godkänd som ordningsvakt ska lämnas till en polisinrättning (§ 38). Med beaktande av en tillställnings omfattning och natur kan polis- inrättningen av särskilda skäl utnämna tillfällig ordningsvakt som saknar nödvändig ordningsvaktsutbildning (37 §). 14Om ansökans innehåll, se förordning om privata säkerhetstjänster (874/2016). vakt har inte de befogenheter som annars tillkommer ordnings- vakter. Rätten att anlita ordningsvakter sammanfaller med de tjänstgör- ingsområden inom vilka ordningsvaktsuppdraget ska utföras. Enligt 26 § får ordningsvakter anlitas av ”1) arrangörer av allmänna sammankomster eller offentliga tillställ- ningar för en allmän sammankomst eller offentlig tillställning som avses i lagen om sammankomster (530/1999), 2)arrangörer av privata tillställningar för en privat tillställning, 3)dem som driver en campingplats för en campingplats som avses i lagen om friluftsliv (606/1973), 4)befälhavaren på ett fartyg för ett i 15 kap. i sjölagen (674/1994) avsett fartyg som befordrar passagerare, 5)utövare av inkvarteringsverksamhet eller förplägnadsverksamhet för en inkvarteringsrörelse eller förplägnadsrörelse som avses i lagen om inkvarterings- och förplägnadsverksamhet (308/2006), och 6)universitet eller yrkeshögskolor för ett i universitetslagen (558/2009) avsett universitets eller en i yrkeshögskolelagen (932/2014) avsedd yrkeshögskolas verksamhetsställe.” En ordningsvakt kan också utses för den omedelbara närheten av en offentlig tillställning, en campingplats, ett fartyg eller en inkvarter- ings- och förplägnadsrörelse, för de parkeringsområden som behövs vid ordnandet av en allmän sammankomst eller offentlig tillställning och för de vägområden som leder till parkeringsområdena samt för andra liknande områden som hänför sig till ordnandet av en till- ställning. I vissa situationer kan polisinrättningen kräva att ordningsvakten har genomgått tilläggsutbildning för ordningsvakter i användning av maktmedel (PrivSäkL 27 §). I tillägg kan polisinrättningen bevilja tillstånd att anlita ordnings- vakter som ska bistå polisen eller gränsbevakningsväsendet om det inte är ändamålsenligt att upprätthålla ordning och säkerhet på något annat sätt och upprätthållandet av ordning och säkerhet kräver det av grundad anledning (28 §). En sådan grundad anledning kan vara t.ex. antalet affärslokaler på ett område och därmed den stora mängd människor som vistas där samt de brott och andra ordningsstör- ningar som inträffat på området.15 I dessa fall kan ordningsvakt ut- nämnas ”1) vid ett verksamhetsställe för hälso- och sjukvården, med undantag för skolhem och barnskyddsanstalter, på ansökan av den som innehar verksamhetsstället, 2)vid Folkpensionsanstaltens verksamhetsställen på ansökan av Folk- pensionsanstalten, 3)vid en arbets- och näringsbyrå på ansökan av arbets- och närings- byrån, 4)i ett köpcentrum på ansökan av köpcentrumets innehavare, 5)vid en trafikstation på ansökan av trafikstationens innehavare, 6)i en hamn på ansökan av hamnens innehavare, 7)på en flygplats på ansökan av flygplatsens innehavare, 8)i kollektiva trafikmedel på ansökan av den som innehar trafikmedlet, eller 9)i förläggningar eller flyktingslussar som avses i lagen om mottagande av personer som söker internationellt skydd och om identifiering av och hjälp till offer för människohandel (746/2011) på ansökan av förlägg- ningens eller flyktingslussens innehavare eller .” Grundutbildning för ordningsvakter och repetitions- utbildning för ordningsvakter får anordnas av en polisinrättning eller en utbildningsinstitution enligt lagen om yrkesutbildning. Polis- styrelsen fastställer innehållet i utbildningen.16 Enligt förordningen om utbildning och utbildning i användning av maktmedelsredskap för väktare och ordningsvakter samt utbild- ning för ansvariga föreståndare hos innehavare av näringstillstånd för säkerhetsbranschen (878/2016) 7 § ska grundutbildningen för ord- ningsvakter omfatta minst 40 lektioner. I utbildningen ska åtmin- stone ingå undervisningsämnen som gäller lagstiftning om säker- hetsbranschen, ordningsövervakningsuppgifter och ordningsvaktens 15RP 22/2014 rd, s. 50. 16Se /instancedata/prime_product_julkaisu/intermin/embeds/poliisiwwwstructure/ 69527_Utbildningsmaterial_for_ordningsvakter_2018_SV_paivitys.pdf?c3e540674db4d788 för kursens innehåll. tjänstgöringsområden, ordningsvaktens agerande, befogenheter och skyldigheter, polisverksamhet och ordningsvaktsuppgifter i anslut- ning till den, förebyggande och ordningsvaktens agerande vid olyckor, säkerhet i arbetet, livräddande första hjälpen, legitima grunder samt användning av maktmedel. Den repetitionsutbildning som avses Priv- säklagen 35 § ska omfatta minst 8 lektioner. Den del som gäller grunderna i användning av fysiska maktmedel ska bestå av minst 6 lektioner.17 Utbildningen i användning av makt- medelsredskap består av grunderna i användning av fysiska makt- medel och utbildning i användning av gasspray och teleskopbatong. Häri ingår utbildning i att använda en högst batong och handbojor. Utbildningen om fysiska maktmedel ska genomgås med godkänt resultat innan utbildningarna i användning av gasspray och teleskopbatong inleds. Utbildningen i användning av teleskop- batong eller gasspray ska bestå av minst 5 lektioner. Repetitions- utbildningen i användning av maktmedelsredskap ska bestå av minst 8 lektioner. En polisinrättning kan av särskilda skäl med anledning av sökan- dens utbildning, personliga egenskaper eller andra motsvarande om- ständigheter, förena ett godkännande som ordningsvakt med villkor och begränsningar som gäller tid, geografiskt område eller ordnings- övervakningsuppgifter (PrivSäkL 36 §). Utbildningen tillhandahålls både av utbildningsinstitutioner och privat.18 Ordningsvaktskursen ingår som en del i den yrkesinriktade grundexamen för säkerhetsbranschen. Om utbildningen erhålls som en del av yrkesexamen är utbildningen gratis. Om den däremot erhålls genom en särskild kurs, så är kostnaden enligt uppgift 140–250 euro.19 Den undervisning som ges ska i regel bestå av föreläsningar och den ska omfatta praktiska övningar (UtbildningsF 17 §). En ordningsvakt ska uppträda korrekt och opartisk samt främja försonlighet (29 §). 17Enligt PrivSäkL 53 § kan endast en av Polisstyrelsen godkänd maktmedelsutbildare arbeta som utbildare i användningen av maktmedelsredskap. Beträffande ansökan för att godkännas, se lagens 54 § och förordningen om privata säkerhetstjänster (874/2016) 5 §.