sou · H9B398 · 2021-12-15 00:00:00 — Om den lägre sannolikheten för sjukskrivning efter reformen () översätts till en skattad marginaleffekt i antal ersatta nettodagar, motsvarar detta en minskning med ytterligare 16 000 er- satta dagar under sjukdag 2–7, fördelat på ungefär 1 600 företagare. Denna indirekta effekt motsvarar således av den direkta effekten. Karensregler och användning av sjukförsäkringen undersöker också särskilt effekterna bland de företagare som före reformen hade gjort ett aktivt val av karenstid, där valen var en eller . Bland de företagare som valt något av dessa alternativ finns inga effekter av reformen. De företagare som hade valt före reformen var sjukskrivna i större utsträckning än de med en dags karens både före och efter reformen. tolkar detta som att de med troligen var en selekterad grupp till följd av att de, till skillnad från de med en karensdag, hade gjort ett aktivt val. Kunskapen om försäkringen kan därför antas ha varit högre bland de företagare som valt . Företagare med eget aktiebolag är sjukskrivna i betydligt lägre utsträckning än egenföretagare eller anställda. Om sjuklöneperioden uppfattas som en karenstid bör den ha liknande effekter på sjuk- skrivningsbeteendet som karenstiden har för egenföretagare. Sjuk- löneansvaret kan vara en orsak till att företagare med eget aktiebolag har färre sjukfall än egenföretagare eller andra anställda såväl före som efter reformen. reform har skillnaderna i sjuk- skrivningar mellan egenföretagare och företagare med aktiebolag minskat, vilket stödjer hypotesen att sjuklöneansvaret uppfattas som en karenstid för delägare i aktiebolag. Även Angelov och (2021) berör självriskens be- tydelse för sjukskrivningar i en studie som handlar om pandemins effekter på den svenska ekonomin . Författarna använder data över företagens inbetalningar av mervärdesskatt och arbetsgivaravgifter och jämför med inbetalningarna 2019. Genom dessa månadsvisa jäm- förelser, och genom att jämföra inbetalningar i kommuner med hög spridning av covid-19 med inbetalningar i kommuner där smittsprid- ningen var lägre, kan en pandemieffekt skattas på den ekonomiska aktiviteten. Författarna finner att inbetalningar av mervärdesskatt och arbets- givaravgifter minskade kraftigt under pandemin, och att minskningen var större i kommuner med hög smittspridning. Detta tolkas som en negativ effekt av pandemin på den lokala ekonomin i dessa kommuner. Även företagens sjuklönekostnader ökade kraftigt . På samma sätt som för arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt jämförs även sjuklönekostnader i kommuner med hög spridning av covid-19 (där sannolikheten att bli sjuk i covid-19 var högre och påverkan på ekonomin också var högre) med utfall i kommuner där Karensregler och användning av sjukförsäkringen smittspridningen var låg. Ökningen av sjuklönekostnaderna var dock inte koncentrerade till kommuner med hög smittspridning, på samma sätt som minskningen av mervärdesskatten. Detta kan tolkas som att det inte enbart var faktisk smittspridning som ökade användningen av sjukförsäkringen, utan att delar av ökningen sannolikt också beror på att självrisken i sjukförsäkringen minskade till följd av föränd- ringarna i socialförsäkringen under pandemin (se avsnitt 5.3.4). Delar av ökningen beror sannolikt också på re- kommendation att stanna hemma, och därmed sjukskriva sig, vid minsta tecken på smitta. Sjuktalen beror därför sannolikt inte bara på den faktiska smittspridningen av covid-19, utan även på en ökad sjukskrivning vid till exempel förkylningssymptom. Karensreglerna kan påverka längden på sjukskrivningen Inspektionen för socialförsäkringen, ISF (2012) undersöker i en rapport hur karenstidens längd påverkar egenföretagares benägenhet att sjukskriva sig. Risken för sjukskrivning kan förväntas vara lägre ju längre karenstiden är. I rapporten konstateras dock att det fram- för allt är skevheten i avgifterna för de olika karensalternativen, och troligtvis bristande kännedomen om sjukförsäkringen, som har gjort att det inte är skillnaden i risktagande som varit vägledande för egen- företagares val av karenstid. Figur 3.1 är hämtad ur ISF (2012) och visar att ersatt sjukfrånvaro är ungefär lika vanligt förekommande bland egenföretagare som hade en karensdag som bland de som hade , trots att frånvaroperio- der som är kortare än inte ingår i redovisningen för de före- tagare som har . I genomsnitt hade båda dessa grupper 170 sjukfall per 1 000 försäkrade och år –2009. Karensregler och användning av sjukförsäkringen Figur 3.1 Antal sjukfall per 1 000 försäkrade och år efter sjukfallslängd (dagar), 2006–2009 Källa: MiDAS , ISF:s bearbetningar. Anm.: Kombinatörer ingår inte i redovisningen. Vidare visar figuren att gruppen företagare som hade valt 3 dagars karens är den grupp som i störst utsträckning är sjukfrånvarande. Skillnaderna kvarstår även vid hänsyn tagen till bakomliggande fak- torer såsom bransch, ålder med mera. ISF menar att den lägre ersatta sjukfrånvaron bland företagarna med (som då var grund- karensen) troligtvis beror på att det finns en selektion av personer med sämre kunskap om sjukförsäkringen i gruppen som inte gjort ett aktivt val. Det skulle i sådana fall kunna finnas många med en karensdag som skulle ha valt en längre karenstid om de hade känt till möjligheten. De som inte känner till att man kan välja karenstid torde också ha sämre kännedom regelverket överlag, och om vilka möjligheter de har att vara sjukskrivna. Av de näringsidkare som har gjort ett aktivt val tenderar dock en längre karenstid att samvariera med en lägre andel sjukfrånvaro. Det är ett väntat resultat mot bakgrund av en förväntad selektion av egen- företagare med låg risk för sjukfrånvaro att välja en längre karenstid. Figuren visar också att nästan hälften av alla sjukfall avslutas efter exakt en veckas sjukfrånvaro. Kravet på läkarintyg från och med dag 8 Karensregler och användning av sjukförsäkringen är en trolig förklaring till mönstret. Den slutsatsen drogs också av den parlamentariska socialförsäkringsutredningen (SOU 2015:21), som också gjorde jämförelser med korttidsfrånvaro bland anställda. En anledning till att utredningen om trygghetssystemen för före- tagare (SOU 2008:89) föreslog att grundkarensen skulle höjas för egenföretagare var just att en så stor del av sjukfallen bland egenföretagare varar precis . (2014) studerar längden på sjukskrivningarna reform, då grundkarensen höjdes . Efter refor- men ökar den genomsnittliga sjukskrivningstiden bland de som blir sjukskrivna. Effekten beror på att det efter reformen förekommer färre korta sjukfall bland de som söker ersättning, eftersom en stor grupp kan få ersättning förrän från dag åtta. verkar inte antalet långa sjukfall ha ökat efter 2010. drar därför slutsatsen att den ökade genomsnittliga sjukskrivningsläng- den bland egenföretagare efter 2010 troligtvis är en selektionseffekt som beror på att de korta sjukfallen inte längre finns med i stati- stiken eftersom de inte längre anmäls. Den studie över sjukfallens längd som utredningen gjort på en längre tidsserie visar dock att de längre sjukfallen sedan har ökat, se avsnitt 3.6.2. Få gör ett aktivt karensval ISF (2012) studerar också egenföretagarnas karensval i samband med reformen . Regeländringen förändrade förutsättningarna i och med att alla näringsidkare som varit i kontakt med behövde göra ett nytt ställningstagande till karenstiden. Reformen innebar att de näringsidkare som haft 1 och 3 karens- dagar och som inte gjorde något aktivt val automatiskt fick 7 dagars karens. Av de näringsidkare som hade 1 eller hade nästan samtliga . Av de näringsidkare som haft före regeländringen bytte drygt var tionde egenföretagare alternativ; majoriteten av dem bytte till grundkarensen. Ytterst få valde 14 eller , och nästan ingen valde . Karensregler och användning av sjukförsäkringen Olika risk för sjukfall bland företagare och anställda I rapporten från Inspektionen för socialförsäkringen (ISF 2012) skattas också risken för sjukskrivning längre än för an- ställda, företagare med eget aktiebolag respektive egenföretagare. Resultaten visar att företagare överlag har en lägre risk för sjukfrån- varo än anställda. Företagare och anställda skiljer sig dock åt i flera avseenden som kan påverka sjukskrivningsmönstret. Dels är det, relativt sett, van- ligare att vara företagare än anställd i vissa branscher, till exempel inom jordbruk, byggverksamhet eller transport. Dels är företagare generellt sett äldre än anställda. Dessa faktorer kan också påverka antalet sjukfall. ISF gör därför regressionsanalyser som visar att med hänsyn till skillnader i bakomliggande riskfaktorer som ålder, bransch och antal anställda på arbetsplatsen, är risken för sjukfrånvaro något lägre för egenföretagare än för anställda. Resultaten visar också att företagare med eget aktiebolag är sjukskrivna i betydligt lägre utsträckning än anställda och egenföretagare som driver enskild näringsverksamhet, i samtliga branscher. Företagares sjuklöneansvar gentemot sig själva som anställda i företaget lyfts fram som en möjlig orsak till den lägre nyttjandegraden. De företagare med eget aktiebolag som blir sjukfrånvarande är också i högre grad än övriga grupper sjukskrivna på deltid. Det kan också tänkas att personer som startar företag har en annan historik av sjukskrivning än anställda, vilket i sin tur kan på- verka risken för framtida sjukskrivningar. och (2019) analyserar vilka individer som väljer att lämna en anställning för att starta företag, och vilka som startar enskild näringsverksam- het respektive aktiebolag. Studien visar att ju högre risk (i form av tidigare sjukskrivning) som en person har för perioder av kortare sjukfrånvaro, desto större är sannolikheten att kvarstå i anställning, oavsett kön och företagsform. Detta är ett tecken på en positiv selektionseffekt, där framför allt friskare individer väljer företagande framför anställning. Karensregler och användning av sjukförsäkringen När det gäller längre sjukfrånvaro skiljer sig dock resultaten åt mellan olika företagsformer. Att ha en historik av längre sjukfrån- varo är negativt korrelerat med sannolikheten att starta ett aktie- bolag. De som startar aktiebolag är därmed i hög utsträckning per- soner som inte har varit långtidssjuka och inte heller förväntar sig att bli det. En historik av längre sjukfrånvaro är däremot positivt kor- relerad med sannolikheten att starta en enskild näringsverksamhet. Det kan tolkas som att det i gruppen som startar enskild närings- verksamhet finns personer som redan i utgångsläget har en svag ställ- ning på arbetsmarknaden, där just historiken som långtidssjukskriven kan vara en av anledningarna till den svagare arbetsmarknadsställ- ningen. Att starta ett eget företag kan då vara nödvändighetsdrivet, och ett sätt att hålla sig kvar, eller komma tillbaka in på arbetsmark- naden efter en längre sjukskrivning. 3.6Sjukpenning bland egenföretagare 2006–2019 De studier från ISF som refereras i föregående avsnitt analyserar reform, då grundkarensen höjdes från 1 . återinfördes möjligheten att välja 1 dags karens, som grund- karenstiden fortfarande var . Denna reform finns inte med i de refererade studierna, men kan också antas ha påverkat egenföre- tagarnas sjukskrivningsmönster. För att belysa även denna reform har jag gjort en egen genomgång av data för perioden –2019. Analysen baseras på LISA-databasen (för Sjukförsäkrings- och Arbetsmarknadsstudier) som är en mikrodatabas som sammanställs av SCB. Individernas arbetsmarknads- status avser situationen enligt den Register- baserade arbetsmarknadsstatistiken (RAMS). Företagspopulationen i RAMS består av de företag som har minst en person som är huvud- sakligen förvärvsarbetande i företaget, och innehåller därmed inte alla företag i . RAMS skiljer vidare på de som är företagare i eget aktiebolag och de som är egenföretagare (som bedriver aktiv näringsverksamhet i företagsformerna enskild näringsverksamhet eller handelsbolag). Vidare avgränsar jag analysen till företagare som är i Karensregler och användning av sjukförsäkringen åldern 20–, dels på grund av en metodförändring8 av RAMS 2011 som medför att antalet äldre företagare ökade i statistiken, dels för att den stora massan av samhällsekonomiskt intressanta före- tagare bör finnas inom detta åldersintervall. I analysen särskiljs inte individer med företaget som sin huvudsakliga sysselsättning från kombinatörer, dvs. företagare som kombinerar företagandet med anställning, men med företagandet som huvudsaklig sysselsättning. 3.6.1Trender i enskilda näringsidkares sjukpenning I detta avsnitt studerar jag ett antal trender för enskilda närings- idkare som får sjukpenning från , dvs. får sjuk- penning efter att karenstiden löpt ut. Figur 3.2 visar utvecklingen av genomsnittligt antal ersatta nettodagar med sjukpenning för perio- den –2019, fördelat på kön. Antalet nettodagar är fördelat på antalet förvärvsarbetande företagare som anses vara försäkrade. Se (2021) för en beskrivning av populationerna av sjukpenningförsäkrade. Figuren visar att sjukfrånvaron bland enskilda näringsidkare ökar stadigt , efter att ha fallit . Denna ökning beror sannolikt både på ökad ohälsa och på olika regelför- ändringar. Figuren visar också att antalet ersatta nettodagar är högre bland kvinnor än bland män samt att skillnaden ökar efter 2011. 8År 2011 förändrades metoden att beräkna antalet sysselsatta personer i RAMS bland de som är . Metodförändringen medför att antalet företagare i eget aktiebolag ökar med ungefär 10 000 företag , medan antalet egenföretagare ökar med ungefär Detta förändrar också proportionerna mellan aktiebolag och egenföretagare i databasen. Karensregler och användning av sjukförsäkringen Figur 3.2 Genomsnittligt antal nettodagar med sjukpenning bland enskilda näringsidkare (sjukpenningtal), fördelat per kön Män delägare i AB Kvinnor delägare i AB 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 Anm: Nettodagar innebär att dagar med partiell ersättning räknas om till . Källa: ; egna beräkningar. Figuren visar även trenderna i sjukpenningtalet för anställda och del- ägare i fåmansföretag (aktiebolag). Genomgående har kvinnor högre sjukpenningtal än män och sjuktalen är högst bland enskilda närings- idkare och lägst bland delägare i fåmansföretag. Figuren visar också att det uppstår en tydlig divergens i sjukpenningtalet mellan de olika yrkesställningarna efter 2011. Figur 3.3 visar att den genomsnittliga utbetalningen av sjuk- penning bland enskilda näringsidkare följer ett likande mönster som det genomsnittliga antalet ersatta nettodagar i gruppen, för såväl män som kvinnor. Karensregler och användning av sjukförsäkringen Figur 3.3 Genomsnittlig utbetalning av sjukpenning till enskilda näringsidkare Källa: ; egna beräkningar. Figur 3.4 visar antalet ersatta nettodagar uppdelade efter egenföreta- garens karensval. Före reformen 2010 var andelen enskilda närings- idkare med 1 dags karens respektive 3 dagars karens ungefär lika stora. blev det åter möjligt att välja 1 dags karens. Figuren visar att detta tycks ha gett en relativt stor och omedelbar effekt 2013. De företagare som har valt 1 dags karens 2013 står för ungefär en tredjedel av alla sjukpenningdagar . Effekten är sedan be- stående och förhållandevis oförändrad . Även sjukskriv- ningar bland företagare med är relativt såväl före som efter reformen 2013. De företagare som har valt längre karenser har mycket få ersatta nettodagar i genomsnitt. Karensregler och användning av sjukförsäkringen Figur 3.4 Antal ersatta nettodagar med sjukpenning, uppdelat efter karensalternativ, enskilda näringsidkare Källa: ; egna beräkningar. I figur 3.5 visas motsvarande bild för antalet enskilda näringsidkare med sjukpenning. Diagrammet visar att antalet företagare med 7 dagars karens som får sjukpenning minskar som antalet med en dags karens som får sjukpenning ökar. Detta antyder att det är individer som oftare är sjukskrivna som väljer 1 dags karens. Karensregler och användning av sjukförsäkringen Figur 3.5 Antal enskilda näringsidkare med sjukpenning uppdelat efter karensalternativ Källa: ; egna beräkningar. Figur 3.6 visar andelen enskilda näringsidkare med sjukskrivnings- perioder kortare än . Innan karensvalsreformen 2010 utgjorde dessa korta sjukfall ungefär en fjärdedel av samtliga sjukfall för såväl kvinnor som män. Andelen korta sjukfall minskade kraftigt , för att sedan öka något igen i samband med karensvalsrefor- men 2013. Andelen korta sjukfall därefter är relativt oförändrad, men ligger på en betydligt lägre nivå än . I stället har antalet längre sjukskrivningsperioder () ökat . Detta resultat skiljer sig från resultatet i ISF (2012), som antyder att antalet långa sjukfall inte ökat. En anledning till att vifinner ett annat resultat än ISF kan vara att vi har en längre tids- period, och att en del av de sjukfall som var korta då ISF:s studie gjordes har utvecklats till långa sjukfall. Karensregler och användning av sjukförsäkringen Figur 3.6 Andel enskilda näringsidkare med antal sjukpenningdagar som understiger 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 Källa: ; egna beräkningar. Sammantaget visar denna analys att incitamentsstrukturen har be- tydelse för sjukskrivningarna bland egenföretagare. Figurerna visar att karenstidens längd, dvs. självrisken i sjukförsäkringen, påverkar tröskeln för sjukanmälan, och att det framför allt tycks vara närings- idkare med hög risk för sjukskrivning som valt en dags karens. (2014) har utvärderat karensvalsreform.9 Föränd- ringen i karensvalen 2013, då en dags karens återinfördes, har dock inte tidigare studerats. För att analysera effekterna av dessa två re- former jämför jag användningen av sjukförsäkringen bland enskilda näringsidkare med användningen bland verksamma delägare i aktie- bolag med koncentrerat ägande (fåmansföretag). Karensreglerna för den sistnämnda gruppen påverkades inte av någon av reformerna. 9Artikeln bygger på en rapport från Inspektionen för socialförsäkringen, ISF (2013). Karensregler och användning av sjukförsäkringen ISF (2012) och och (2019) visar att det finns underliggande skillnader mellan de som startar och driver aktiebolag och de som driver enskild näringsverksamhet. Det finns dock ingen anledning att tro att dessa skillnader har förändrats . Delägare i fåmansföretag kan därför användas som en jämförelse- grupp för hur utvecklingen bland enskilda näringsidkare skulle ha kunnat se ut utan reformerna. I detta avsnitt redovisas därför skillna- den mellan dessa grupper med avseende på användningen av sjukför- säkringen, och hur denna skillnad förändras i samband med 2010 och reformer. Figur 3.7 visar differensen mellan det genomsnittliga antalet sjuk- fall bland enskilda näringsidkare och bland delägare i fåmansföretag för perioden –2019. Figuren visar att enskilda näringsidkare är sjukskrivna i större utsträckning än delägare i aktiebolag (eftersom differensen är större än noll). ISF (2012) framhäver att bland annat bransch, utbildningsnivå, inkomstnivå och familjeförhållanden är fak- torer som kan förklara delar av dessa skillnader mellan företagsformer. Figur 3.7 Differens i genomsnittligt antal sjukfall mellan enskilda näringsidkare och delägare i fåmansföretag Differens enskild näring och aktiebolag Källa: ; egna beräkningar. Karensregler och användning av sjukförsäkringen Även hälsan kan skilja sig mellan företagarna i dessa två företags- former. och (2019) finner att anställda med en hög sannolikhet att bli långvarigt sjukskrivna kan välja företagsformen enskild näringsverksamhet som ett sätt att hålla sig kvar på arbets- marknaden. Företagare som väljer att bli delägare i fåmansföretag är istället i genomsnitt friskare än andra grupper i termer av användan- det av sjukförsäkringen. Det kan därför också finnas hälsomässiga faktorer som förklarar de observerade skillnaderna i sjukfall, men det finns inga skäl att tro att hälsoskillnaderna ökat i samband med reformerna. Vidare går det inte att observera sjukfall som är kortare än bland delägare i fåmansföretag, eftersom de får sjuklön från företaget i en sjukperiod. Andra för- ändringar i sjukförsäkringen kan också ha ägt rum , även om det är oklart varför dessa skulle ha olika effekter för före- tagare i olika företagsformer. Även reformerna av skattereglerna för delägare i fåmansföretag, där möjligheterna att ta ut lågbeskattad utdelning ökat , kan medföra att framgångsrika en- skilda näringsidkare i högre grad ombildar verksamheten till aktie- bolag. Figur 3.8 visar differensen mellan det genomsnittliga antalet er- satta nettodagar med sjukpenning (sjukpenningtalet) bland enskilda näringsidkare och delägare i fåmansföretag. Skillnaden i antalet er- satta dagar följer ett liknande mönster som skillnaden i antalet sjuk- fall mellan dessa företagsgrupper i samband med båda reformerna. Skillnaden i antalet sjukfall per företagare för enskilda näringsidkare och delägare i aktiebolag var dock stabil efter 2013 för båda könen (se figur 3.7). När det gäller antalet ersatta dagar (figur 3.8) observeras i stället en tydlig divergens i skillnaden . Detta gäller för både män och kvinnor, men ökningen är betydligt större för kvinnor. idifferensen fortsätter också efter reformen. Detta mönster tyder på att korta sjukskrivningar har ersatts av långa sjuk- skrivningar efter reformen 2013, och särskilt bland kvinnor. Figur 3.9, som visar differensen mellan enskilda näringsidkare och delägare i fåmansaktiebolag med avseende på genomsnittlig utbetalning av sjuk- penning, ger ytterligare stöd för denna tolkning. Karensregler och användning av sjukförsäkringen Figur 3.8 Differens i sjukpenningtal mellan enskilda näringsidkare och delägare i fåmansföretag Differens enskild näring och aktiebolag Källa: ; egna beräkningar. Figur 3.9 Differens i genomsnittlig utbetalning av sjukpenning mellan enskilda näringsidkare och delägare i fåmansföretag, 100-tal kronor Differens enskild näring och aktiebolag Källa: ; egna beräkningar. Karensregler och användning av sjukförsäkringen 3.6.3Uppskattning av effekterna av reform Eftersom datamaterialet gör det möjligt att följa individer går det att se vilka näringsidkare det är som väljer en dags karens 2013. Denna information kan användas för att uppskatta effekterna av reform. Bland de enskilda näringsidkare som hade 7 dagars karens 2012 fick ungefär 16 800 sjukpenning. Tabell 3.5 visar vilka karenstider dessa företagare hade 2013. Tabellen visar att av företagarna har bytt yrkesställning och att inte var sjuk- skrivna . Ungefär 1 667 enskilda näringsidkare (10 pro- cent av gruppen) hade valt 1 dags karens 2013 och fått sjukpenning . Detta kan betraktas som reformens beteendeeffekt. Totalt sett har 7 365 enskilda näringsidkare som fått sjukpenning 2013 valt 1 dags karens. De näringsidkare som har bytt från 7 dagars karens utgör därmed knappt 25 pro- cent av hela gruppen näringsidkare med sjukpenning som har en dags karens 2013. Övriga enskilda näringsidkare med en dags karens 2013 var icke- sjukskrivna enskilda näringsidkare eller anställda 2012. En mindre grupp består av nystartade företag eller delägare i aktiebolag. Tabell 3.5 Uppföljning av enskilda näringsidkare 2012–2013 Enskilda näringsidkare med 7 dagars karens 30 + dagars karens Källa: ; egna beräkningar. Karensregler och användning av sjukförsäkringen Tabell 3.6 visar antalet enskilda näringsidkare med 1 dags karens 2013 och det utbetalda beloppet sjukpenning som gruppen tog emot. De 7 365 enskilda näringsidkare som valde en dags karens 2013 hade sammantaget ungefär 490 000 ersatta nettodagar med sjukpenning. Det sammanlagda utbetalda beloppet sjukpenning uppgick till unge- fär priser. Merparten av de enskilda näringsidkare som var sjukskrivna och hade valt 1 dags karens 2013 hade sjukfrånvaro som varade .