sou · H9B381 · 2021-10-19 00:00:00 — ska riskbedömningen omfatta lämplig övervakning i yt- vatten, grundvatten eller råvatten av relevanta parametrar, ämnen eller förorenande ämnen som valts ut från den lista som anges i arti- keln, däribland ämnen som är uppförda på den bevakningslista som kommissionens senare kommer att ta fram enligt artikel 13.8 i direk- tivet.21 Medlemsstaterna får i denna del använda den övervakning som utförs i enlighet med artiklarna 7 och 8 i EU:s ramdirektiv för vatten eller annan unionslagstiftning som är relevant för tillrinnings- områdena för uttagspunkter. På grundval av riskbedömningen ska det vidtas relevanta risk- hanteringsåtgärder i tillrinningsområdena, till exempel förebyggande och begränsade åtgärder. Det ska endast beslutas om åtgärder utöver de åtgärder som förutses eller vidtas i enlighet med artikel 11.3 d i EU:s ramdirektiv för vatten. Artikel 11.3 d anger att medlemsstat- erna ska upprätta åtgärdsprogram och att dessa ska inbegripa de grundläggande åtgärder som räknas upp i bestämmelsen. 21En utförligare beskrivning av kommissionens bevakningslista finns i kapitel 15. Riskbaserad metod för dricksvattensäkerhet grundläggande åtgärd är att uppfylla kraven i artikel 7 i EU:s ram- direktiv för vatten. Denna artikel anger i sin tur skyldigheter för medlemsstaten att skydda vattenkvaliteten i syfte att minska den nivå av vattenrening som krävs för att kunna framställa dricksvatten. En annan riskhanteringsåtgärd kan vara att utvärdera behovet av att upprätta eller anpassa skydd för sådana säkerhetszoner för grund- vatten och ytvatten som avses i artikel 7.3 i EU:s ramdirektiv för vatten samt andra ”relevanta zoner”. Det är inte preciserat i artikeln vad det skulle kunna vara för andra zoner. Det kan också handla om att säkerställa en lämplig övervakning i yt- grund- eller råvatten, om inte detta har beaktats vid den övervakning som utförs i enlighet med artiklarna 7 och 8 i EU:s ramdirektiv för vatten. Om ett ämne eller förening är uppförd på den bevakningslista som kommissionen ska ta fram, ska det övervägas förebyggande och begränsande åtgärder eller lämplig övervakning i tillrinningsområdena för uttagspunkter eller i råvatten. Delar av dricksvattenförsörjningen är nära förbunden med vatten- förvaltningen22 i övrigt. Det är viktigt att det råvatten som används till dricksvatten är av god kvalitet och det bygger i sin tur på att det finns relevanta och effektiva åtgärder för att skydda de vattentäkter som används för uttag av dricksvatten. En bra kvalitet på råvattnet underlättar själva beredningen i vattenverket och minimerar risken för att dricksvatten som inte är rent och hälsosamt når konsu- menterna. Ett sådant synsätt har även fått genomslag dricksvattendirektiv, där en rad olika hänvisningar görs till EU:s ramdirektiv för vatten. I följande avsnitt görs en översiktlig genom- gång av EU:s ramdirektiv för vatten och den svenska vattenförvalt- ningen, med särskilt fokus på det som kan ha betydelse för frågan om införande av en riskbaserad metod för vattensäkerhet. 22Vattenförvaltning är ett samlingsord för det arbete som görs med vatten av svenska myn- digheter och kommuner utifrån EU:s ramdirektiv för vatten. Direktivet ligger till grund för arbetet som syftar till att förbättra vatten och skapa en hållbar förvaltning. Riskbaserad metod för dricksvattensäkerhet Artikel 4 i ramdirektivet för vatten handlar om de miljömål som medlemsstaterna ska förhålla sig till vid genomförande av de åtgärds- program som anges i förvaltningsplanerna för avrinningsdistrikten. Den övergripande målsättningen för åtgärdsarbetet är att detta ska leda till att medlemsstaten förebygger en försämring av vattenföre- komsternas status. Arbetet ska även skydda, förbättra och återställa vattenförekomsternas så att dessa uppnår god status. För de olika målen finns angivna tidsfrister. Ramdirektivets bestämmelser i denna del har införts i 5 kap. och vattenförvaltningsförordningen. Närmare bestäm- melser om hur miljökvalitetsnormerna ska fastställas finns i 4 kap. vattenförvaltningsförordningen. I korthet innebär bestämmelserna att vattenmyndigheterna för varje vattenförekomst ska fastställa en miljökvalitetsnorm som anger vilken status den ska ha vid en viss tidpunkt.23 För att normerna ska vara satta på likvärdigt sätt över hela landet finns generella utgångspunkter för detta i föreskrifter från Havs- och vattenmyndigheten och SGU. Dessutom utgår de fem vattenmyndigheterna från gemensamt överenskomna principer för hur normerna ska beslutas, för att det inte ska finnas omoti- verade skillnader i miljökvalitetsnormerna mellan vattendistrikten. Dessa principer finns beskrivna i förvaltningsplanerna för varje di- strikt.24 Kommuner och myndigheter ska inom sina verksamhets- områden, såsom planering, tillsyn och tillståndsgivning, ansvara för att miljökvalitetsnormerna följs.25 Enligt artikel 5 i ramdirektivet för vatten ska varje medlemsstat se till att det för varje avrinningsdistrikt utförs en analys av dess karak- teristika, en översyn av konsekvenserna av mänsklig verksamhet för ytvattnets och grundvattnets status och en ekonomisk analys av vattenanvändningen. Analyserna och översynerna ska ses över och om nödvändigt uppdateras . Kraven i artikel 5 i EU:s ramdirektiv för vatten har införts i svensk rätt genom 5 kap. 15 § 23Se vidare i 4 kap. vattenförvaltningsförordningen. 24SOU 2019:66, s. 274. 255 kap. 3 § . Riskbaserad metod för dricksvattensäkerhet och 3 kap. vattenförvaltningsförordningen. Enligt nämnda förordning ska varje vattenmyndighet se till att det för vattendistriktet görs 1.en beskrivning och analys av distriktet i enlighet med artikel 5 och bilaga II i ramdirektivet, 2.en kartläggning av mänsklig verksamhets påverkan på ytvattnets och grundvattnets tillstånd i enlighet med artikel 5 och bilaga II i ramdirektivet och med beaktande av sådana ämnen som anges i bilaga I i prioämnesdirektivet26 och 3.en ekonomisk analys av vattenanvändningen i enlighet med arti- kel 5 och bilaga III i ramdirektivet. Några närmare bestämmelser om hur kartläggning och analys ska genomföras lämnas inte i förordningen utan denna hänvisar till be- stämmelser i ramdirektivet för vatten. Om vattenmyndigheten begär det ska kommuner ge in underlag som de innehar och som vatten- myndigheten behöver för att fullgöra sina uppgifter.27 Havs- och vattenmyndigheten och SGU får inom sina ansvarsområden meddela närmare föreskrifter om hur och när uppgifter om kartläggning och analys ska utföras och redovisas.28 Register över skyddade områden och vatten som används för uttag av dricksvatten Artikel 6 i EU:s ramdirektiv för vatten handlar om register över skyddade områden. Bestämmelsen säger att medlemsstaterna ska se till att det upprättas ett register över alla områden inom avrinnings- området som har förklarats kräva särskilt skydd. Registren ska bland annat omfatta områden som fastställts för uttag av vatten som är avsett att användas som dricksvatten. Enligt artikel 7 i ramdirektivet är dessa 26Europaparlamentets och rådets direktiv /105/EG av om miljö- kvalitetsnormer inom vattenpolitikens område och ändring och senare upphävande av rådets direktiv /176/EEG, 83/513/EEG, 84/156/EEG, 84/491/EEG och 86/280/EEG, samt om änd- ring av och rådets direktiv /60/EG. 273 kap. 3 § vattenförvaltningsförordningen. 28Havs- och vattenmyndighetens föreskrifter och allmänna råd om kartläggning och analys av ytvatten enligt vattenförvaltningsförordningen (HVMFS 2017:20), Havs- och vattenmyndig- hetens föreskrifter om klassificering och miljökvalitetsnormer avseende ytvatten (HVMFS 2019:25) och SGU:s föreskrifter om kartläggning och analys av grundvatten (SGU-FS 2013:1). Riskbaserad metod för dricksvattensäkerhet •alla vattenförekomster som används för uttag av vatten som är avsett att användas som dricksvatten och som ger mer än 10 kubik- meter per dag i genomsnitt eller betjänar mer än 50 personer och •de vattenförekomster som är avsedda för sådan framtida använd- ning. Medlemsstaterna ska enligt artikel 7.1 identifiera sådana områden för varje avrinningsdistrikt. När medlemsstaten identifierat områd- ena och fört in dessa i registret över skyddade områden, blir de skyddade områden i ramdirektivets mening. Det innebär att de sär- skilda krav som gäller för skyddade områden för dricksvatten i ram- direktivet blir tillämpliga på vattenförekomsterna. För de vattenföre- komster som identifieras som skyddade områden för dricksvatten ska medlemsstaterna, enligt artikel 7.2, se till att uppfylla miljömålen i enlighet med direktivets krav för ytvattenförekomster, inklusive de kvalitetsnormer som fastställs på gemenskapsnivå. Medlemsstaterna ska säkerställa att det finns ett nödvändigt skydd för de identifierade vattenförekomsterna i syfte att undvika försämring av dessas kvalitet. Detta syftar till att den vattenrening som krävs för framställning av dricksvatten ska kunna minskas. Det finns enligt artikeln en möjlighet för medlemsstaterna att upprätta säkerhetszoner för dessa vattenförekomster. För varje avrinningsdistrikt ska registret ses över regelbundet och hållas uppdaterat. I svensk rätt är det varje vattenmyndighet som ska se till att det för vattendistriktet finns register över skyddade områden i enlighet med artikel 6 i EU:s ramdirektiv för vatten. Det är vattenmyndig- heterna som ska fastställa miljökvalitetsnormer, så kallade kvalitets- krav, för skyddade områden i respektive vattendistrikt.29 Övervakning av ytvattenstatus, grundvattenstatus och skyddade områden Medlemsstaterna ska enligt artikel 8 i EU:s ramdirektiv för vatten se till att det upprättas program för övervakning av vattenstatusen för att upprätta en sammanhållen och heltäckande översikt över vatten- statusen inom varje avrinningsdistrikt. I artikeln finns angivet att uppgifterna för ytvatten ska omfatta volym och nivå eller flödes- 294 kap. 1 § vattenförvaltningsförordningen. Riskbaserad metod för dricksvattensäkerhet hastighet, i den mån det är relevant för den ekologiska och kemiska statusen och den ekologiska potentialen. Dessutom ska den ekolo- giska och kemiska statusen samt den ekologiska potentialen också finnas med. För grundvatten ska dessa program omfatta övervakning av kemisk och kvantitativ status. När det gäller skyddade områden ska de ovannämnda programmen kompletteras med specifikation- erna i den gemenskapslagstiftning enligt vilken de enskilda skyddade områdena upprättades. Ett övervakningsprogram ska revideras minst . Bestämmelserna i artikel 8 har genomförts i svensk rätt genom bemyndigande i miljöbalken.30 I vattenförvaltningsförordningen fram- går att varje vattenmyndighet ska se till att program för övervakning av vattnets tillstånd i vattendistriktet finns och genomförs enligt artikel 8 i EU:s ramdirektiv för vatten och artikel 3 i direktiv /105/EG. När vattenmyndigheten genomför programmen ska det ske i samverkan med de myndigheter, kommuner, organisationer och övriga som vattenmyndigheten finner lämpligt.31 Enligt artikel 11 i EU:s ramdirektiv för vatten ska medlemsstaterna för varje avrinningsdistrikt eller för den del av ett internationellt avrinningsdistrikt som ligger på dess territorium se till att ett åtgärds- program upprättas. Varje åtgärdsprogram ska innehålla uppgifter om grundläggande åtgärder och vid behov även om kompletterande åtgärder. Åtgärdsprogrammen kan hänvisa till åtgärder till följd av lagstiftning som antagits på nationell nivå och som omfattar hela medlemsstatens territorium. En sammanfattning av det eller de åt- gärdsprogram som har antagits enligt artikel 11 ska ingå i förvalt- ningsplanen för avrinningsdistriktet, vilken ska sändas till kommis- sionen. I kapitel 5 i finns bestämmelser om åtgärdsprogram. Om det behövs för att följa en miljökvalitetsnorm, ska regeringen eller den eller de myndigheter eller kommuner som regeringen be- stämmer upprätta ett förslag till åtgärdsprogram. Enligt 6 kap. vatten- 305 kap. 15 § . 31Havs- och vattenmyndighetens föreskrifter om övervakning av ytvatten enligt vattenför- valtningsförordningen (HVMFS 2015:26) och SGU:s föreskrifter om övervakning av grund- vatten (SGU-FS 2014:1). Riskbaserad metod för dricksvattensäkerhet förvaltningsförordningen är det vattenmyndigheten som ska upp- rätta förslag till och fastställa ett åtgärdsprogram för vattendistriktet. Iarbetet ska vattenmyndigheterna beakta dels de beskrivningar, kart- läggningar och analyser som avses i 3 kap. vattenförvaltningsförord- ningen, dels artikel 11.3 och 11.4 i ramdirektivet. Åtgärdsprogrammen ska ange de åtgärder som behöver vidtas för att miljökvalitetsnormerna ska kunna uppfyllas. Ett åtgärdsprogram för vattendistrikt ska bland annat innehålla åtgärder för inrättande av vattenskyddsområden eller för att på annat sätt skydda dricksvatten. Det ska även göras en analys av åtgärdsprogrammets konsekvenser, vilket ska innehålla en bedöm- ning av såväl de ekonomiska som de miljömässiga konsekvenserna av åtgärderna, varvid kostnader och nytta ska kvantifieras.32 Innan åtgärdsprogrammet fastställs ska vattenmyndigheten ge de myndigheter, kommuner, organisationer, verksamhetsutövare, all- mänheten och övriga som berörs av åtgärdsprogrammet tillfälle att lämna synpunkter på förslaget. Detta görs genom ett omfattande samråd. Under vissa omständigheter ska vatten- myndigheten ge regeringen möjlighet att pröva ett förslag till åtgärds- program. Ett åtgärdsprogram ska omprövas vid behov, dock minst . Myndigheter och kommuner ska inom sina ansvars- områden vidta de åtgärder som behövs enligt ett åtgärdsprogram. Havs- och vattenmyndigheten och SGU får inom sina ansvars- områden meddela närmare föreskrifter om hur åtgärdsprogram ska redovisas.33 I EU:s ramdirektiv för vatten finns också bestämmelser om förvalt- ningsplaner. Artikel 13 i det direktivet säger att medlemsstaterna ska se till att det utarbetas förvaltningsplaner för alla avrinningsdistrikt. Förvaltningsplanerna ska uppdateras . 32Utredningen har uppmärksammat att det inte gjorts någon följdändring i 6 kap. 6 § vatten- förvaltningsförordningen med anledning av att den nu gällande 5 kap. 9 § ändrades och fick sin nuvarande beteckning genom lag (2018:1407). Utredningen har underhand upp- märksammat om detta men lämnar inget eget förslag till författningsändring. 33Havs- och vattenmyndighetens föreskrifter och allmänna råd om förvaltningsplaner och åtgärds- program för ytvatten enligt vattenförvaltningsförordningen (2004:660), HVMFS 2015:34, och SGU:s föreskrifter och allmänna råd om redovisning av förvaltningsplaner och åtgärdsprogram för grundvatten, SGU-FS 2017:1. Riskbaserad metod för dricksvattensäkerhet Enligt femte kapitlet vattenförvaltningsförordningen är det i varje vattenmyndighet som ska besluta om en förvaltningsplan för vattendistriktet. Förvaltningsplanen ska innehålla en sammanfattande redogörelse för vattenförhållandena och förvaltningen av kvaliteten på vattenmiljön i distriktet. Förvaltningsplanen ska utformas på det sätt som är lämpligt med hänsyn till förhållandena i olika avrinnings- områden inom distriktet. Havs- och vattenmyndigheten och SGU får inom sina ansvars- områden meddela närmare föreskrifter om planernas innehåll och genomförande.34 Enligt ramdirektivet för vatten är grundprincipen att vattenförvalt- ningen ska följa vattnets väg och inte administrativa gränser. För att möjliggöra detta skapades en särskild myndighetsstruktur när direk- tivet införlivades i svensk rätt. landområden och kustvatten- områden delades in i fem vattendistrikt. Vattendistrikten är anpassade efter ytvattnets väg så att ett vattendrags avrinningsområde enbart finns inom ett distrikt. Gränserna mellan distrikten utgörs därmed av naturliga vattendelare såsom höjdryggar. Eftersom grundvattnet och ytvattnet inte följer exakt samma gränser finns det grund- vattenförekomster med tillrinningsområden vilka ligger i mer än ett distrikt. För varje vattendistrikt har en länsstyrelse i uppdrag att vara vattenmyndighet och som sådan ansvara för de arbetsuppgifter som anges i vattenförvaltningsförordningen. Vattenmyndigheternas arbete leds av en särskild vattendelegation som utses av regeringen. Värd- landshövding är ordförande i respektive vattendele- gation.35 får överlåta vissa uppgifter åt övriga länsstyrelser i distriktet. Vid samtliga länsstyrelser finns ett bered- ningssekretariat för att biträda vattenmyndigheterna i samordningen av vattenförvaltningsarbetet. Eftersom vattendistrikten inte följer 34Havs- och vattenmyndighetens föreskrifter och allmänna råd om förvaltningsplaner och åtgärds- program för ytvatten enligt vattenförvaltningsförordningen (HVMFS 2015:34) och SGU:s före- skrifter och allmänna råd om redovisning av förvaltningsplaner och åtgärdsprogram för grund- vatten (SGU-FS 2017:1). 355 kap. 14 § och 2 kap. 2 § vattenförvaltningsförordningen. Riskbaserad metod för dricksvattensäkerhet administrativa gränser så kan länsstyrelser och kommuner beröras av arbetet i flera vattendistrikt.36 Havs- och vattenmyndigheten ska vara samlande i vatten- och havsmiljöarbetet genom att samordna vattenmyndigheterna för genom- förandet av vattenförvaltningsförordningen och rapportera till EU.37 Både Havs- och vattenmyndigheten och SGU har vägledningsansvar med bemyndigande att meddela föreskrifter inom respektive ansvars- område. Ett flertal myndigheter och alla kommuner ansvarar för att genomföra åtgärder i åtgärdsprogrammen. Myndigheterna och de olika aktörernas roller och ansvar är beskrivet i kapitel 5. I , som förvaltas av SGU, registreras information om råvattenkvalitet och dricksvattenuttag. I finns grundläggande information om allmänna anläggningar och större enskilda anläggningar för dricksvattenförsörjning (vattenverk och vattenuttag). Uppgifter samlas in om bland annat uttagsmängd, läge, användning av vattnet (till exempel permanentboende och jordbruk) och förekomst av skydd. Arkivets data används bland annat för ut- värdering av miljömålsarbete, miljöövervakning samt för vattenför- valtningens arbete med riskvärdering och statusklassificering. SGU har byggt upp i samråd med Livsmedels- verket. innehöll databasen uppgifter både om råvattenkontrollen och om dricksvattenkvaliteten. har Livs- medelsverket hand om data rörande dricksvattenkvaliteten. Inläm- ningen av uppgifter till databasen sker på frivillig väg. SGU har gjort enskilda avtal med dricksvattenproducenterna i kommunerna med särskilda medgivanden om överlämning av analysdata. I finns också uppgifter om själva vattentäkterna och om det finns vattenskyddsområde eller inte. Detta register är inte komplett men uppgift om en vattentäkt saknar vattenskydds- område finns inte sammanställd någon annanstans och detta används därför som underlag i vattenmyndigheternas arbete. 366 § förordningen (2017:872) om vattendelegationer. 375 § förordning med instruktion (2011:619) för Havs- och vattenmyndigheten och 9 kap. 1 § vattenförvaltningsförordningen. Riskbaserad metod för dricksvattensäkerhet Eftersom det är frivilligt för kommunerna och övriga verksam- hetsutövare att rapportera in data till är det oklart om alla uppgifter är uppdaterade. Insamlingen av data fortgår dock och ny information om vattenverk och vattentäkter registreras fort- löpande i . SGU ber vattenproducenterna att upp- datera sina uppgifter , och /2021 gjordes en mer riktad insats för att få mer data. Eftersom det inte finns någon möjlighet att föreskriva om hur rapporteringen ska ske utförs i prak- tiken ett stort arbete på SGU med granskning av uppgifter, mejlfrågor med önskemål om förtydliganden om provtagningspunkter med mera.38 Inom vattenförvaltningen finns det en databas, (VISS), som har utvecklats av vattenmyndigheterna, länsstyrelserna och Havs- och vattenmyndigheten. VISS förvaltas av i . I VISS finns information om status- klassning och miljökvalitetsnormer enligt vattenförvaltningsförord- ningen samt kartor över större sjöar, vattendrag, grund- vatten och kustvatten. VISS innehåller även ett metadataregister över vattenrelaterade miljöövervakning, vilket innebär att data- basen innehåller data om var och vad som mäts i olika övervaknings- program. Databasen innehåller inte uppgifter om mätvärden från enskilda provtagningsplatser. I VISS finns också register över skyddade områden enligt ramdirektivet för vatten.39 Informationen om dricksvattenförekomster som finns i VISS härstammar delvis från . Uppgifter som läggs in i VISS kvalitetssäkras av länsstyrelsernas beredningssekretariat. I VISS finns också uppgifter om råvattenkontrollen, som kommer från . 38Muntliga uppgifter till utredningen vid möte med SGU . 39Se bland annat SOU 2016:32, s. 259, , 2018, Vad är viss? , Vattenmyndidgheterna, Tillståndet i vattnet, och Havs- och vattenmyndigheten, 2017; Information om vatten – VISS, vattendirektivet/information-om-sveriges-vatten-viss.html, hämtat . Riskbaserad metod för dricksvattensäkerhet Även om det är vattenmyndigheterna som har ansvar för att ta fram och besluta om åtgärdsplaner, övervakningsprogram, förvaltnings- planer med mera som EU:s ramdirektiv för vatten ställer krav på, så är det inte vattenmyndigheterna själva som samlar in de data och övervakningsresultat som krävs för det arbetet. genomförs över- vakning av akvatiska miljöer framförallt genom statligt finansierad miljöövervakning, statligt finansierad kalkeffektuppföljning, kommu- nal övervakning och övervakning finansierad av verksamhetsutövare.40 Vattenmyndigheterna och Havs- och vattenmyndigheten har identifierat att den nuvarande övervakningen inte tillgodoser de krav som följer av rapporteringsskyldighet till EU och övriga internationella åtaganden.41 Europeiska kommissionen har också inlett ett ärende där man ifrågasätter om uppfyller kraven i EU:s ramdirektiv för vatten.42 Myndigheterna arbetar med att åtgärda brister i övervakningen bland annat inom ett myndighetsgemensamt arbete som kallas ”Full koll på våra vatten”.43 Vatten är vårt viktigaste livsmedel och vårt samhälle behöver rent dricksvatten både nu och . Det har därför tagits fram olika bestämmelser, till exempel i EU:s ramdirektiv för vatten och i miljö- balken, till skydd för de vattentäkter som används eller är tänkta att användas för uttag av dricksvatten. I EU:s ramdirektiv för vatten finns regler om skyddade områden samt om så kallade säkerhetszoner. I 7 kap. finns bestämmelser om vatten- skyddsområden. Utöver detta finns också möjligheter för kommun- erna att föreskriva i frågor som rör skydd av vattentäkter.44 Vidare innehåller 3 kap. grundläggande bestämmelser för hus- 40SOU 2019:66, s. 294 f. 41SOU 2019:22, s. 108. 42Sverige – EU pilot (2021)9898, Genomförande av vattendirektivet 2000/60/EG – brister som identifierats i kommissionens bedömning av den andra cykelns förvaltningsplaner för avrin- ningsdistrikt. 43Vattenmyndigheterna, 2021, Full koll på våra vatten, delmoment C4:1 Övervakningsprogram för dricksvattenförekomster. 4440 § 5 förordningen om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. Riskbaserad metod för dricksvattensäkerhet hållning av mark- och vattenområden. (2010:900) innehåller bestämmelser om planläggning av mark och vatten och byggande. Det är enligt en ange- lägenhet att planlägga användningen av mark och vatten, det så kallade kommunala planmonopolet.45 Vid planläggning ska hänsyn tas till bland annat miljö- och klimataspekter samt mellankommunala och regionala förhållanden. Planläggningen ska också främja en lång- siktigt god hushållning med mark, vatten, energi, råvaror och goda miljöförhållanden i övrigt.46 Samhällsplaneringen enligt sker genom översiktsplan, regionplan, detaljplan, områdes- bestämmelser. Av betydelse för samhällsplaneringen har även beslut i enskilda fall genom bygg-, rivnings- och marklov. Nedan berör ut- redningen de former av skydd för vattentäkter som utredningen har bedömt relevanta för genomförandet av dricksvattendirektivet. Vattenskyddsområde är en typ av områdesskydd som regleras i 7 kap. 21 § .