sou · H9B373 · 2021-09-02 00:00:00 — Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om betalning, anstånd, befrielse, omprövning och återbetalning av brukaravgifter och avgif- ter som har beslutats med anledning av att brukaravgift inte har be- talats . Beslut som fattats hos Transportstyrelsen bör kunna omprövas på initiativ av den enskilde och av Transportstyrelsen på motsvarande sätt som gäller för trängselskatt (jfr 15 a och 15 b §§ lagen om trängsel- skatt) samt infrastrukturavgifter (se 17 § förordningen om infrastruk- turavgift på väg). Detta innebär att en fullständig prövning ska göras av beslutet, och således inte bara i fråga om uppenbara fel. I övrigt är bestämmelsen i 38 § förvaltningslagen (2017:900) om ändring av beslut vid uppenbara fel tillämplig. En infrastrukturavgift som har påförts vid omprövning ska betalas senast efter beslutsdagen. I lagen om trängselskatt (17 §) och förordningen om infrastrukturavgifter på väg (15–18 §§) finns bestämmelser om anstånd med betalning av trängsel- skatten respektive infrastrukturavgiften samt förseningsavgift och tilläggsavgift hänförliga till dessa. Vidare får Transportstyrelsen, själv- mant eller efter ansökan av den betalningsskyldige, besluta att infra- strukturavgift, förseningsavgift eller tilläggsavgift helt eller delvis inte ska tas ut, eller ska återbetalas, om det skulle framstå som uppenbart oskäligt att ta ut avgiften (17 § lagen om trängselskatt respektive 19 § förordningen om infrastrukturavgifter). Motivering till utredningens förslag om omprövning, anstånd och befrielse Utredningen anser att bestämmelser motsvarande vad som gäller för infrastrukturavgifter bör införas i förordningen om villkor i elvägs- system såvitt avser brukaravgift. Transportstyrelsen bör få meddela föreskrifter om betalning, anstånd, befrielse, omprövning och återbetalning av brukaravgifter och avgifter som har beslutats med anledning av att brukaravgift inte har betalats . Transportstyrelsen ska också kunna ompröva beslut om brukaravgift, förseningsavgift eller tilläggsavgift om den betalningsskyldige begär det eller det finns andra skäl. Vidare bör Transportstyrelsen under vissa förutsättningar kunna bevilja anstånd med betalning av brukaravgift efter ansökan. An- stånd ska beviljas om det är tveksamt hur stort belopp som kommer att behöva betalas. Vidare bör anstånd kunna beviljas om elvägs- fordonets ägare har begärt omprövning av eller överklagat beslutet om brukaravgift och det skulle medföra betydande skadeverkningar för ägaren eller annars framstå som oskäligt att betala avgiften. Anståndstiden bör bestämmas till längst efter dagen för beslutet i den fråga som har föranlett anståndet, exempelvis ompröv- ningsbeslutet. Det bör vidare övervägas att i förordning regleras att kostnadsränta ska tas ut vid anstånd med betalning och beräkning av sådan ränta, i enlighet med vad som gäller för trängselskatt och infra- strukturavgifter på väg. Brukaravgift bör, på motsvarande sätt som gäller för trängselskatt respektive infrastrukturavgift, inte tas ut om det skulle framstå som uppenbart oskäligt att ta ut avgiften. Av förarbetena till dessa bestäm- melser framgår att som uppenbart oskäligt kan anses att den avgifts- skyldige med hjälp av till exempel en polisanmälan kan visa att bilen vid avgiftsskyldighetens inträde var frånhänd honom eller henne genom brott.36 I likhet med vad som gäller för trängselskatt och infrastrukturavgifter bör bestämmelsen användas restriktivt och främst i situationer där bilens ägare blivit betalningsskyldig utan egen förskyllan och rimligen inte kunnat förhindra att avgiftsskyl- dighet uppstått. I fråga om preskription torde lagen (1982:188) om preskription av skattefordringar m.m. omfatta även brukaravgifter. Enligt huvud- regeln preskriberas en fordran efter utgången av det kalender- år då den förföll till betalning Bedömning: Hänvisning görs till bestämmelserna om överklag- ande till allmän förvaltningsdomstol i 40 § förvaltningslagen (2017:900). Ett beslut som har fattats av Transportstyrelsen får inte över- klagas innan det har omprövats. Ett överklagande av ett sådant beslut innan det har omprövats ska behandlas som en begäran om omprövning. Ett beslut som rör en fysisk person överklagas till den för- valtningsrätt inom vars domkrets personen hade sin hemorts- kommun när beslutet i saken fattades. 2003/04:145 s. 112 f., Prop. 2013/14:25 74 f. avses den kommun där personen var folkbokförd året före det år då beslutet fattades. Bestämmelserna i 67 kap. 8 § skatteförfarandelagen (2011:1244) ska tillämpas i fråga om behörig förvaltningsrätt för juridiska personer. Besluten överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövnings- tillstånd krävs i kammarrätten. Regleringen motsvarar vad som gäller för trängselskatter och infrastrukturavgifter på väg (se bland annat 26–27 §§ förordningen om infrastrukturavgifter på väg). Motivering till utredningens förslag Beslut om brukaravgift bör, liksom beslut om trängselskatt och infrastrukturavgift på allmän väg, kunna överklagas. Således bör Transportstyrelsens beslut om att påföra brukaravgift och beslut om omprövning, anstånd och befrielse från avgift kunna överklagas. Beslut som har fattats genom automatiserad behandling bör dock inte få överklagas förrän det har omprövats av Transportstyrelsen. Ett överklagande som sker innan beslutet har omprövats bör an- ses som en begäran om omprövning. För att ett beslut om brukar- avgift som har fattats genom automatiserad behandling ska kunna prövas i högre instans måste således beslutet om omprövning över- klagas. Regleringen överensstämmer i sak med hur beslut om trängsel- skatt och infrastrukturavgifter på väg överklagas. Bestämmelser som reglerar möjligheten att överklaga beslut till domstol ska enligt 11 kap. 2 § regeringsformen meddelas i lag. Med hänsyn till detta bör i fråga om beslut enligt förordningen om villkor i elvägssystem en hänvisning göras till huvudregeln i 40 § förvalt- ningslagen (2017:9003) om att förvaltningsmyndigheters beslut överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Av detta framgår också att prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt. Beträffande forum-bestämmelser, det vill säga vilken domstol som ska hantera överklagande beslut, föreslår utredningen att mot- svarande bestämmelser som gäller för överklagande av trängselskatt och infrastrukturavgifter på väg ska gälla vid överklagande av beslut som rör brukaravgifter. Detta innebär att huvudregeln inom skatte- rätten bör tillämpas även såvitt avser brukaravgifter. Utförliga bestämmelser om domstols behörighet avseende beslut som rör juridiska personer finns i skatteförfarandelagen. I regler- ingen av brukaravgifter behövs också särskilda bestämmelser om till vilken domstol en juridisk person ska vända sig med ett överklag- ande. I denna del bör, i likhet med vad som gäller för infrastruktur- avgifter på väg, en hänvisning till skatteförfarandelagens bestäm- melser kunna göras i förordningen om villkor i elvägssystem. Ägare till utlandsregistrerade fordon är troligen ofta inte bosatta i och träffas därmed inte av den föreslagna forumbestämmelsen för fysiska personer. För dessa och andra fall som inte omfattas de tidigare angivna forumreglerna bör enligt utredningens uppfattning huvudregeln i 14 § lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdom- stolar tillämpas. Eftersom besluten kommer att fattas av Transport- styrelsen i innebär detta att beslut i övriga fall kommer att överklagas till Förvaltningsrätten i Karlstad.37 Förslag: Om en brukaravgift, en förseningsavgift eller en tilläggs- avgift inte betalas i rätt tid, ska avgiften lämnas för indrivning. Regeringen får meddela föreskrifter om att indrivning inte behöver begäras för ringa belopp. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indriv- ning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske. Ett beslut enligt föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen gäller , om inte något annat anges i beslutet. Europaråds- och om ömsesidig hand- räckning i skatteärenden ska tillämpas på brukaravgifter. Bedömning: Transportstyrelsen ska för räkning se till att en obetald fordran lämnas för indrivning. Vid indrivning gäller 3–9 §§ indrivningsförordningen (1993:1229). Indrivning behöver inte begäras för en fordran som understiger om indrivningen inte krävs från allmän synpunkt. 2013/14 :25, s. 100 f. Regleringen motsvarar vad som gäller för infrastrukturavgifter på väg, se 19 § lagen om infrastrukturavgifter på väg samt 28 § förord- ningen om infrastrukturavgifter på väg), lagen (1993:891) om indriv- ning av statliga fordringar mm. samt lagen (1990:313) om Europa- råds- och om ömsesidig handräckning i skatte- ärenden. Motivering till utredningens förslag Om en brukaravgift som tas ut för användande av allmän väg inte betalas inom föreskriven tid anser utredningen att fordringen ska lämnas för indrivning enligt lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m., i likhet med vad som gäller för trängsel- skatten och infrastrukturavgifter. I fråga om vissa skatter och fler- talet avgifter får regeringen meddela föreskrifter om att indrivning inte behöver begäras för ett ringa belopp. Det kan bli aktuellt med låga belopp vid indrivning av brukaravgifter varför detta bör gälla i fråga om dessa avgifter. Vid indrivning får verkställighet ske enligt utsökningsbalken. Ett beslut om brukaravgift bör av effektivitets- skäl gälla även om det överklagas. En bestämmelse med den innebörden bör därför tas in i lagen. Som framgår ska även utländska fordon omfattas av avgiftsplikt. Det är därför av intresse att det finns möjligheter att driva in fordringar avseende brukaravgifter i andra länder. I förarbetena till lagstift- ningen om infrastrukturavgifter hänvisas till den utveckling som pågår vad gäller Europaråds- och som lovande. Det konstateras också att konventionen inte innehåller någon begräns- ning i fråga om belopp. Konventionen är tillämplig på infrastruktur- avgifter och bör därmed kunna göras tillämplig även på brukaravgifter. Därmed skulle en stor del av de utländska fordonens avgifter lättare kunna drivas in. Konventionen omfattar bland annat vägavgifter för vissa tunga fordon och överlastavgifter. Brukaravgiften är, i likhet med infrastrukturavgiften men till skillnad från i vart fall väg- avgifterna för vissa tunga fordon, inte att anse som en skatt. Det har dock bedömts att infrastrukturavgiften i övrigt är av liknande karaktär som trängselskatten och därför kan omfattas av samarbetet. Samma resonemang torde kunna anföras till stöd för att kon- ventionen ska kunna föras tillämplig på brukaravgiften. föreslår således att avgifter på allmän väg enligt lagen om infra- strukturavgifter på väg ska läggas till uppräkningen av de skatter och avgifter som konventionen ska tillämpas på i bilaga 2 till lagen om Europaråds- och om ömsesidig handräckning i skatteärenden.38 Allmänt om behörighetskontroll och brukaravgifter samt integritet Vid utformningen av ett system för kontroll av rätt att ansluta till en elvägsanläggning samt uttag av brukaravgifter är det av vikt att värna den personliga integriteten. Uttaget av brukaravgifter och kontrollen av efterlevnaden av avgiftsskyldigheten får inte innebära ett större intrång i användarnas personliga integritet än vad som är nödvändigt. Risken för intrång i enskildas personliga integritet måste minimeras, som denna risk måste vägas mot värdet av att införa smidiga och effektiva tekniska lösningar för betalning och kontroll. De överväganden som ligger till grund för ställningstagandet fram- går av detta avsnitt. Bedömning: Utredningen föreslår inte någon särskild register- författning, utan bedömer att behandling av personuppgifter kan fullgöras med stöd av bestämmelserna i samt kompletterande bestämmelser i instruktion, på motsvarande sätt som hanterar personuppgifter inom ramen för sitt uppdrag. behandling av personuppgifter sker med stöd av Artikel 6.1 e) i Dataskyddsförordningen då behandlingen är nöd- vändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse, dvs. för att uppnå uppställda klimatmål inom transportsektorn, och då be- handlingen utgör ett led i myndighetsutövning. för in de uppgifter som behövs för att och Transportstyrelsen ska kunna fullgöra sina uppgifter enligt lagen om villkor i elvägssystem i en elvägsdatabas. Personuppgifter som får behandlas är uppgifter för att kontrollera ett elvägsfordons 2013/14: 25, s. 95 f. behörighet att ansluta till en elvägsanläggning samt uppgifter som behövs för beräkning och betalning av brukaravgift. medger genom avtal Transportstyrelsen direkt- åtkomst till de uppgifter som Transportstyrelsen behöver för debitering av brukaravgift samt försenings- och tilläggsavgift. har på motsvarande sätt direktåtkomst till de per- sonuppgifter i vägtrafikregistret som förs av Transportstyrelsen som behöver. och Transportstyrelsen ska inom ramen för det fortsatta arbetet gemensamt utforma detaljerade rutiner för hur informationsutbytet mellan myndig- heterna ska gå till. Personuppgifterna i elvägsdatabasen bör gallras så snart de inte behövs. Vid myndigheternas behandling av personuppgifter bör samma rutiner som tillämpas vid Transportstyrelsens behandling av person- uppgifter vid beslut om trängselskatt och infrastrukturavgifter på väg kunna tillämpas. Uppgifter om fordon som tillhör Försvarsmakten hanteras på särskilt sätt. Anonymiserade och pseudonymiserade uppgifter kan hanteras för statistiska ändamål. Utredningen föreslår inte någon särskild registerförfattning, utan bedömer att behandlingen av personuppgifter kan fullgöras med stöd av bestämmelserna i samt komplet- terande bestämmelser i instruktion på motsvarande sätt som hanterar personuppgifter inom ramen för sin myndighetsutövning. Det noteras vidare att Dataskyddsförord- ningen tillämpas på fysiska personer, och inte omfattar behandling av personuppgifter rörande juridiska personer, särskilt företag. Regleringen av behandling av personuppgifter grundar sig på Artikel 6.1 e) i Dataskyddsförordningen. 39Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning) (Dataskyddsförordningen) och lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning. bestämmelse är behandling av personuppgifter laglig om och i den mån som behandlingen är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse eller som ett led i myndighets- utövning. Elvägar är ett viktigt medel för att minska utsläppen inom transportsektorn och utgör således en uppgift av allmänt intresse. Vidare utgör driften av elvägsanläggningen en del av myndighetsutövning enligt lagen om villkor i elvägssystem. För att kunna fullgöra sina uppgifter enligt lagen om villkor i elvägssystem krävs det att har möjlighet att föra ett register (en el- vägsdatabas) över ägarna till de elvägsfordon som använder elvägs- anläggningen. De uppgifter som registreras ska samlas in för särskilda, uttryck- ligt angivna ändamål och får inte senare behandlas på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål. Ytterligare behandling för exempelvis statistiska ändamål i enlighet med Artikel 89.1 ska dock inte anses vara oförenliga med de ursprungliga ändamålen (Artikel 5.1 b) (ända- målsbegränsning). Uppgifterna ska vara adekvata, relevanta och inte för omfattande i förhållande till de ändamål för vilka de behandlas (uppgiftsminimering). De får inte förvaras i en form som möjliggör identifiering av den registrerade än vad som är nödvändigt för de ändamål för vilka uppgifterna behandlas (lagrings- minimering) (Artikel 5.1 e). Personuppgifter får dock lagras i den mån som personuppgifterna enbart behandlas för exempelvis statistiska ändamål (Artikel 89.1), under förutsättning att lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder som krävs genom- förs för att säkerställa den registrerades rättigheter och friheter. Transportstyrelsens behandling av personuppgifter hänförliga till trängselskatt och infrastrukturavgifter på väg Transportstyrelsens behandling av personuppgifter hänförliga till trängselskatt och infrastrukturavgifter på väg har sin grund i Arti- kel 6.1 e) i Dataskyddsförordningen och sker inom ramen för bestämmelserna i vägtrafikdatalagen (2019:369), VDTL. GDPR- rutiner inklusive till exempel när gallring sker styrs av den register- lagstiftning som styrs av VTDL, och vägtrafikdataförordningen (2019:382), VTDF. Här regleras hur Transportstyrelsen får hantera personuppgifter i vägtrafikregistret och i gemensamt tillgängliga upp- gifter (diarier och ärendehanteringssystem till exempel) (se 2 och 3 kap.). I vägtrafikregistret ska de uppgifter registreras som framgår av bilaga i fråga om fordon (2 kap. 3 § VTDF). Det är också här gallringsreglerna återfinns för trängselskatten och infrastruktur- avgifter på väg (3 kap. 6 § respektive 3 kap. 8 § VTDF). Som redovisats ovan registreras inte fordon som tillhör Försvars- makten i vägtrafikregistret utan i ett särskilt register som Försvars- makten för. Utredningen bedömer att det inte är nödvändigt att införa en särskild definition av begreppet elvägsfordon i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitoner. Uppgift om att ett fordon är ett elvägsfordon är sådan information som bedöms inrymmas under punkten Övrigt (”uppgifter som behövs för administrativa skäl vid handläggningen av frågor eller ärenden som rör fordonsverksam- heten”) i Bilaga 1 till VTDF som reglerar vilka uppgifter rörande fordon som ska föras in i vägtrafikregistret. När tekniska standarder och krav har utvecklats för elvägsfordon, och när elvägar utnyttjas i större omfattning, kan det övervägas om man ska föra in en särskild punkt i bilagan om att information om att ett fordon utgör ett elvägsfordon ska föras in i vägtrafikregistret. Behandlingen av uppgifter i elvägssystemet I elvägsdatabasen registreras de uppgifter som behövs för att Trafik- verket och Transportstyrelsen ska kunna fullgöra sina skyldigheter enligt lagen om villkor i elvägssystem. Personuppgifter får behandlas för att ska kunna kontrollera ett elvägsfordons behörig- het att ansluta till en elvägsanläggning. Vidare får personuppgifter som krävs som underlag för Transportstyrelsens beslut om betalning av brukaravgift behandlas. De uppgifter som kommer att hanteras i elvägsdatabasen är fordonsidentitet, fordonstekniska uppgifter, tid och plats för anslutning, förbrukad energimängd samt uppgift om användaren är redovisningsskyldig för energiskatt, se avsnitt 7.5.5. Eventuellt kan också andra personuppgifter behöva behandlas för att säkerställa systemets funktionalitet. Elvägssystemet innebär att det bland annat är nödvändigt, i likhet med vad som gäller för trängsel- skattesystemet och systemet för infrastrukturavgifter på väg, att registrera när och var ett elvägsfordon ansluter till elväganlägg- ningen. Det torde i första hand vara dessa uppgifter om tid och plats för anslutning som är integritetskänsliga. Utredningen noterar att det finns tekniska lösningar som möjliggör att information i elvägs- databasen kan krypteras och också lagras med andra skyddsåtgärder. medger genom avtal med Transportstyrelsen direkt- åtkomst till de uppgifter som Transportstyrelsen behöver för debitering av brukaravgift samt försenings- och tilläggsavgift. Trafik- verket medges direktåtkomst till de personuppgifter i Transport- styrelsens vägtrafikregister som behöver. Transport- styrelsens behandling av personuppgifter sker med stöd av bestäm- melserna i Dataskyddsförordningen på motsvarande sätt som gäller för . Myndigheterna ska inom ramen för det fortsatta arbetet gemensamt utforma rutiner för hur informationsutbytet ska gå till. Informationsflödet vid och Transportstyrelsens hantering av personuppgifter redovisas i figur 7.6 och i avsnitt 7.5.5. Uppgifterna i register måste gallras så snart de inte längre behövs. De uppgifter som har inhämtats för att och Transportstyrelsen ska kunna uppfylla sina åtaganden enligt lagen om villkor i elvägssystem föreslås gallras på motsvarande sätt som gäller vid Transportstyrelsens behandling av personuppgifter hänförliga till trängselavgifter och infrastrukturavgifter på väg enligt följande. Enligt 3 kap. 6 och 8 §§ VTDF som reglerar gallring av person- uppgifter hänförliga till trängselskatt och infrastrukturavgifter ska uppgifterna gallras om 1) skatten/avgiften har betalats, och 2) om- prövning inte har begärts av beslut varigenom skatt/avgiften eller en eventuell förseningsavgift eller tilläggsavgift som är hänförlig till skatten/avgiften har påförts. Uppgifterna ska gallras efter utgången av fristen för begäran om omprövning eller, om skatten/av- giften har betalats först , när betalning har skett. Om omprövning har begärts av ett beslut varigenom avgiften har påförts, ska uppgifterna gallras när en begäran eller ett över- klagande har prövats. Om avgiften inte har betalats ska uppgifterna gallras när fordringen har preskriberats. Fordon som tillhör Försvarsmakten Risken att fordon som tillhör Försvarsmakten kan spåras kan på- verka rikets säkerhet och behandlingen av uppgifter om Försvars- maktens fordon är särskilt känslig. Försvarsmakten har höga krav på funktion i krissituationer och därför är militära förband dimensio- nerande så att behov av civil infrastruktur minimeras. Detta genom- förs både genom val av driftslag och uppbyggnad av egen infra- struktur. Försvarsmaktens nyttjande av elvägar torde mot denna bakgrund förväntas bli begränsad, i vart fall inom förutsebar framtid. Som redovisats i avsnitt 7.5.9 ovan omfattas fordon som tillhör Försvarsmakten inte av avgiftsplikt enligt lagen om villkor i elvägs- system. Detta innebär att de uppgifter hänförliga till Försvars- maktens fordon som kan komma att behöva behandlas är begränsade. Information om fordonsidentitet kommer att behövas för att möj- liggöra kontroll att elvägsfordon som tillhör Försvarsmakten upp- fyller de tekniska krav som gäller för rätt att ansluta till en elvägs- anläggning. Behövliga uppgifter bedöms dock kunna hanteras ano- nymiserat genom kryptering och pseudonymisering, exempelvis via hash-värden och liknande, så att fordonets identitet inte avslöjas. Vid en väpnad konflikt anses de som utför arbete åt ett militärt förband enligt särskilt tillstånd av Försvarsmakten, utan att de tjänst- gör vid förbandet och utan att de har stridsuppgifter, som civila åtföljande stridskrafterna.40 Civila åtföljande stridskrafterna kan bland annat vara leverantörer av transporttjänster (civila åkeriföre- tag) som Försvarsmakten upphandlar. När Försvarsmakten upp- handlar transporttjänster bedöms det därför uppstå ett behov av att skydda de civila fordon som genomför transporterna, bland annat genom att inte röja geografisk position eller transportvägar. Utredningen bedömer att och Tansportstyrelsen i samverkan med Försvarsmakten inom ramen för det fortsatta arbetet kan utveckla den närmare hanteringen av Försvarsmaktens fordon som säkerställer behövlig sekretess, liksom förutsättningarna för att bereda de civila åtföljande stridskrafterna skydd när de utför trans- portuppdrag för Försvarsmakten. 4013 § totalförsvarets folkrättsförordning (1990:12). Av direktiven framgår att utredningen ska beakta att staten bör ha tillgång till och rätt att samla in, dela och vidareutnyttja de data som användandet av elvägar genererar. Det kan exempelvis var önskvärt att veta hur många fordon som använt en viss elvägsanläggning och att kunna få fram denna statistik utan tillgång till personuppgifter. Som framgår ovan anses ytterligare behandling av uppgifterna för exempelvis statistiska ändamål inte oförenligt med de ursprungliga ändamålen och uppgifterna kan för- varas , under förutsättning att lämpliga tek- niska och organisatoriska åtgärder som krävs vidtas för att säker- ställa den registrerades rättigheter och friheter.