sou · H9B318 · 2021-03-31 00:00:00 — 27Artiklarna 160l.3 d och 86l.3 d hänvisar, liksom sina motsvarigheter för gränsöverskridande fusioner i artikel 133.3 d, till artikel 6 i SE-direktivet. Enligt den artikeln ska förhand- lingsförfarandet enligt artiklarna 3–5 i samma direktiv regleras av lagstiftningen i den med- lemsstat där ett europabolag ska ha sitt säte, om inte annat särskilt föreskrivs i samma direktiv. 28Artikel 133.3 e. Arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande förfaranden andelagen inte har träffats när tidsfristen löpt ut eller om de delta- gande företagen fattat beslut enligt 22 § andra stycket samma lag om att avstå från att inleda förhandlingar om ett avtal om medverkan. Också regleringen av gränsöverskridande delningar och gräns- överskridande ombildningar direktiv hänvisar till artikel 7.1 i SE-direktivet.29 Om, som vi föreslår, medverkandelagen görs tillämp- lig även vid gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar, krävs det inte heller i denna del några särskilda lag- ändringar. Sekretess, skydd för arbetstagarrepresentanter, skadestånd och rätte- gång m.m. I artiklarna 8, 10 och 12 i SE-direktivet finns bestämmelser om sekretess, om skydd för arbetstagarrepresentanter och om skyl- digheter för medlemsstaterna att tillse att de bolag som omfattas av direktivet följer reglerna i detta. Direktivbestämmelserna om gränsöverskridande fusioner hän- visar till dessa artiklar (se artikel 133.3 f). Detta har föranlett den svenska lagstiftaren att i medverkandelagen ta in motsvarande be- stämmelser om skydd för arbetstagarrepresentanter, tystnadsplikt och skadestånd (se 43–45 §§). Därtill anger lagen även skadestånds- ansvar för den som bryter mot lagen eller mot avtal som upprättats i enlighet med lagen (45 §).30 Lagen innehåller också bestämmelser om rättegång vid uppkommen tvist (46). Också direktivbestämmelserna om gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar hänvisar till artiklarna 8, 10 och 12 i SE-direktivet (se artikel 160l.3 f respektive artikel 86l.3 f). Genom att de ovan angivna paragraferna i medverkandelagen som redan gäller för gränsöverskridande fusioner görs tillämpliga även vid gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombild- ningar kommer svensk rätt att leva upp till kraven i artiklarna 160l.3 f och 86l.3 f utan det behövs några författningsändringar. 29Artiklarna 160l.3 e och 86l.3 e hänvisar, liksom sina motsvarigheter för gränsöverskridande fusioner i artikel 133.3 e, till artikel 7.1 i SE-direktivet, dock med undantag för led b andra strecksatsen. Artikel 133.3 e hänvisar därutöver till vissa andra delar av artikel 7 i SE-direktivet som inte gäller för gränsöverskridande delningar och ombildningar. 30Skadestånd ska bestämmas i enlighet med bestämmelserna i 55 och 56 §§, 57 § andra stycket, 60§ första stycket samt 61 och 62 §§ lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. En enskild arbetstagare kan dock inte rikta skadeståndsanspråk mot en arbetstagarorganisation med stöd i bestämmelsen. 31Tvist ska handläggas enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. I ett sådant fall ska Arbetsdomstolen vara första domstol. Arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande förfaranden 7.4.3Avtalsinnehållet i en förhandlingsöverenskommelse Vårt förslag: Om ett bolag bildas genom en gränsöverskridande delning eller blir föremål för en gränsöverskridande ombildning, ska det i ett avtal om arbetstagarinflytande föreskrivas åtmin- stone samma nivå för arbetstagarinflytande som den som finns i det överlåtande bolaget respektive i bolaget före ombildning. (Jfr artikel 160l.3 b och 86l.3 b) Skälen för förslaget: Artikel 4 i SE-direktivet reglerar vad ett avtal om medverkan ska innehålla. Regleringen av gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar hänvisar i flera hän- seenden till denna artikel. Hänvisningarna är delvis desamma som de som gäller för gränsöverskridande fusioner.32 Det gäller bl.a. arti- kel 4.2 som anger vilka moment som ska regleras i avtalet. Den artikeln har, såvitt gäller gränsöverskridande fusioner, genomförts genom 29 § medverkandelagen. I den delen behövs ingen ytterligare genomförandeåtgärd: eftersom medverkandelagen med vårt förslag kommer att bli tillämplig även vid gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar. Artiklarna 160l och 86l innehåller dock – till skillnad från den mot- svarande regleringen för gränsöverskridande fusioner – också en hän- visning till artikel 4.4 i SE-direktivet. Innebörden i den artikeln är att det i ett avtal om arbetstagarinflytande ska föreskrivas åtminstone samma nivå för arbetstagarinflytande som den som finns i det bolag som ska ombildas till europabolag. En svensk lagregel som motsvarar artikeln har tagits in i 31 § lagen (2004:559) om arbetstagarinfly- tande i europabolag. Däremot finns det ingen motsvarande bestäm- melse i medverkandelagen. Såsom direktiv är utformat måste den princip som kom- mer till uttryck i artikel 4.4 i SE-direktivet lagfästas såvitt gäller gräns- överskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar. Vi föreslår därför att det i medverkandelagen tas in en bestämmelse, tillämplig vid gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar, som motsvarar 31 § inflytandelagen. 32Såväl artikel 160l.3 b som artikel 86.l.3 b hänvisar till artikel 4 i SE-direktivet. Båda artiklarna hänvisar – liksom artikel 133 – till artikel 4.1, 4.2 a, g och h och 4.3 i SE-direktivet. Artiklarna 160l.3 b och 86l.3 b hänvisar härutöver till artikel 4.4 i SE-direktivet. Den punkten hänvisar tillbaka till artikel 4.2 som i a–h reglerar vad ett avtal ska innehålla. Detta gäller dock inte om annat följer av artikel 4.4 i SE-direktivet. Arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande förfaranden 7.4.4Samma rätt till medverkan efter som före ett gränsöverskridande förfarande Vårt förslag: När ett bolag bildas genom gränsöverskridande delning eller blir föremål för en gränsöverskridande ombildning, ska arbetstagarna ha rätt till medverkan i samma omfattning som före delningen respektive ombildningen. (Jfr artiklarna 160l.3 g och 86l.3 g) Skälen för förslaget: Genom hänvisningar direktiv till delar av en bilaga till SE-direktivet framgår att medlemsstaterna för- väntas införa vissa principer om omfattningen av arbetstagares medverkan efter en gränsöverskridande delning eller ombildning. En av dessa principer är att arbetstagarna, när ett europabolag bildas genom ombildning, har rätt till medverkan i samma omfattning som före ombildningen (se del 3 led a i bilagan till SE-direktivet).33 Denna princip i SE-direktivet återspeglas i svensk rätt i 55 § infly- tandelagen. Enligt den paragrafen ska, när ett europabolag bildas genom ombildning, arbetstagarna ha rätt till medverkan i samma omfattning som före ombildningen. Av 56 § samma lag följer att när ett europabolag bildas på annat sätt än genom ombildning, ska arbetstagarnas rätt att välja, utse, föreslå eller avvisa ett antal leda- möter i europabolagets förvaltnings- eller tillsynsorgan motsvara den högsta andel som gällde i något av de deltagande bolagen före registreringen.34 Den senare bestämmelsen har sin motsvarighet i 32 § medverkandelagen för gränsöverskridande fusioner. Genom 32 § medverkandelagen lever svensk rätt redan upp till det som i denna del följer av hänvisningen till SE-direktivet, såvitt gäller gränsöverskridande fusioner. Medverkandelagen saknar däremot en motsvarighet till 55 § inflytandelagen. Därmed uppfyller medver- kandelagen inte det krav som i denna del följer av hänvisningen till SE-direktivets bilaga direktiv, såvitt gäller gränsöverskri- dande delningar och gränsöverskridande delningar. Vi föreslår därför att det i medverkandelagen tas in en motsvarig- het till 55 § inflytandelagen. 33Artiklarna 160l.3 g och 86l.3 g hänvisar till del 3 led a i bilagan till SE-direktivet. Den bilagan innehåller referensbestämmelser för arbetstagarrepresentation och del 3 särskilt referensbe- stämmelser för medverkan. Enligt del 3 led a ska arbetstagarna, när ett europabolag bildas genom ombildning, har rätt till medverkan i samma omfattning som före ombildningen. 3456 § motsvarar vad som framgår av del 3 led b i bilagan till SE-direktivet. Arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande förfaranden 7.4.5Skydd mot missbruk i syfte att frånta arbetstagarna rätten till inflytande Vårt förslag: Bestämmelserna om gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar får inte tillämpas i syfte att frånta eller förvägra arbetstagare rätt till arbetstagarinflytande. För det fall att det från det att ett bolag har regi- strerats genom en gränsöverskridande delning eller gränsöver- skridande ombildning sker väsentliga förändringar i bolaget, ska delningen eller ombildningen antas ha som syfte att frånta eller förvägra arbetstagarna deras rätt till arbetstagarinflytande, om inte bolaget visar andra skäl för förändringarna. Skälen för förslaget: Direktivets bestämmelser om gränsöverskri- dande delningar och gränsöverskridande ombildningar hänvisar – till skillnad från bestämmelserna om gränsöverskridande fusioner – till artikel 11 i SE-direktivet (se artiklarna 160l.3 f och 86l.3 f). Enligt den artikeln ska medlemsstaterna vidta lämpliga åtgärder i över- ensstämmelse med gemenskapslagstiftningen för att förhindra att europabolag missbrukas i avsikt att frånta arbetstagarna deras rätt till inflytande eller vägra att ge sådana rättigheter. Artikel 11 i SE-direktivet har införlivats i svensk rätt genom 67 § inflytandelagen. I den paragrafen föreskrivs att reglerna om europa- bolag inte får tillämpas i syfte att frånta eller förvägra arbetstagarna deras rätt till arbetstagarinflytande. Det sägs vidare att om väsentliga förändringar i europabolaget, dess dotterbolag eller filialer inträffar från det att europabolaget har registrerats och föränd- ringarna är sådana att arbetstagarna skulle ha fått ett mera omfatt- ande inflytande om förändringarna hade gjorts före registreringen av europabolaget, ska förändringarna anses vara gjorda i syfte att frånta eller förvägra arbetstagarna deras rätt till arbetstagarinflytande, om inte bolaget visar andra skäl för förändringarna. Det senare kan beskrivas som ett slag av presumtionsregel. I förarbetena till 67 § inflytandelagen konstaterades bl.a. att eu- ropabolag kan etableras på ett sådant sätt att arbetstagarna inte får någon rätt till medverkan eller mycket begränsad rätt till medverkan och därefter kan strukturella förändringar inom bolaget eller byte av sätesland företas utan att detta förändrar arbetstagarnas rätt till med- verkan. Om en sådan efterföljande strukturell förändring eller bytet Arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande förfaranden av sätesland har ingått i planen redan innan europabolaget etable- rades men genomförs först sedan bolaget har registrerats i syfte att minimera arbetstagarnas rätt till inflytande, torde det vara ett förfa- rande som kan angripas genom SE-direktivets missbruksreglering (se prop. 2003/04:122 s. 86). I förarbetena anfördes också att det hade förekommit omfattande diskussioner i Kommissionens arbetsgrupp och att det då hade anförts att det i den nationella lagstiftningen borde införas en bevislättnad i form av en presumtionsregel. Enligt dessa diskussioner borde en sådan presumtionsregel gälla medan vanliga bevisregler borde gälla därefter. Enligt regeringen borde SE-direktivet genom- föras på samma sätt i de olika EES-staterna om detta var möjligt. Det uttalades också att starkare skäl talade för en presumtionsregel än mot en sådan. Av direktiv följer att den princip som kommer till ut- tryck i artikel 11 i SE-direktivet ska gälla också vid gränsöverskri- dande delningar och gränsöverskridande ombildningar. När det gäller hur detta bör komma till uttryck i medverkandelagen finns det knap- past anledning att välja en annan modell än den som valdes i det tidigare lagstiftningsärendet. Vi föreslår därför att det i medverkande- lagen tas in en ny paragraf, tillämplig vid gränsöverskridande del- ningar och gränsöverskridande ombildningar, med i princip samma lydelse som 67 § inflytandelagen. 7.4.6Övertagande eller ombildade bolag ska ha en rättslig form som medger rätt till medverkan Vår bedömning: Direktivets krav på att övertagande eller om- bildade bolag ska ha en rättslig form som medger rätt till med- verkan ger inte anledning till någon särskild svensk författnings- regel. Skälen för bedömningen: För samtliga de tre gränsöverskridande förfaranden som regleras i direktivet gäller att om något av de över- tagande bolagen eller det ombildade bolaget ska omfattas av ett system för arbetstagares medverkan ska bolaget vara skyldigt att anta en rättslig form som möjliggör att rätten till medverkan kan utövas (se artikel 133.6, artikel 160l.6 och artikel 86l.6). I detta får antas Arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande förfaranden ligga att den medlemsstat där det övertagande respektive ombildade bolaget ska ha sitt säte får registrera bolaget endast under förut- sättning att den lagstiftning som gäller för bolaget medger att ett system för arbetstagarmedverkan utövas. Vid registrering i måste det alltså tillses att företagsformen medger en sådan medverkan. Såsom framgår av våra överväganden i avsnitt 5.3.2 och 6.3.3. kommer de svenska företag som uppkommer genom en gränsöver- skridande delning eller en gränsöverskridande ombildning alltid att vara aktiebolag. Aktiebolaget är en företagsform som generellt med- ger system för utövande av arbetstagarmedverkan. Det behövs där- för ingen särskild bestämmelse som motsvarar det som i denna del sägs i direktivet. 7.4.7Rätten till medverkan efter påföljande inhemska förfaranden Vårt förslag: Medverkandelagen ska tillämpas även vid en inhemsk fusion eller inhemsk delning som följer på en tidigare gränsöver- skridande delning eller gränsöverskridande ombildning, om fusionen eller delningen sker från det gränsöver- skridande förfarandet. Skälen för förslaget: Såsom vi har varit inne på i avsnitt 7.3.4 ska medverkandelagen i viss utsträckning tillämpas även inhemska fusio- ner som följer på en gränsöverskridande fusion. De svenska bestäm- melserna om detta går tillbaka på artikel 133.7. Den artikeln har genom direktiv ändrats så att rätten till arbetstagarmedverkan nu ska gälla även vid delningar och ombildningar som genomförs efter den gränsöverskridande fusionen. Genom direktiv har det införts motsvarande bestämmelser i artikel 160l.7 och artikel 86l.7. Innebörden är sammantaget att bestämmelserna om arbetstagarmedverkan ska tillämpas även vid en inhemsk fusion eller delning, under förutsättning att något av de företag som deltar i för- farandet omfattas av ett system för arbetstagarmedverkan och under de fyra föregående åren har deltagit i en gränsöverskridande fusion, gränsöverskridande delning eller gränsöverskridande ombildning. Vi föreslår att svensk lagstiftning anpassas till detta genom änd- ringar i medverkandelagen och aktiebolagslagen. Arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande förfaranden Vår bedömning: Det krävs ingen lagändring för att tillgodose det krav på skydd för arbetstagarrepresentanter som följer av direk- tivet. Skälen för bedömningen: Liksom artikel 133 hänvisar artiklarna 86l och 160l direktiv till artikel 10 i SE-direktivet. Hänvis- ningarna innebär att – när regelverket om arbetstagares rätt till med- verkan är tillämpligt – nationella bestämmelser om skydd för arbets- tagarrepresentanter måste tillämpas också när representanterna deltar i ett gränsöverskridande förfarande. Bestämmelser om skydd för fackliga förtroendemän, av det slag som avses i SE-direktivet, finns i förtroendemannalagens (se avsnitt 7.2.7 och 7.4.2). Enligt 43 § medverkandelagen35 ska bestämmelserna i 3 § första stycket, 4 och 6–8 §§ förtroendemannalagen gälla på mot- svarande sätt för arbetstagarrepresentanter som vanligtvis utför sitt arbete i utför uppgifter enligt medverkandelagen. Enligt de utpekade bestämmelserna i förtroendemannalagen får en arbets- givare inte hindra en facklig förtroendeman att fullgöra sitt uppdrag eller ge förtroendemannen försämrade arbetsförhållanden eller anställ- ningsvillkor. Förtroendemannen har också rätt till den ledighet som fordras för uppdraget liksom rätt att behålla anställningsförmåner. Eftersom vårt förslag innebär att medverkandelagen blir tillämp- lig även vid gränsöverskridande ombildningar och gränsöverskri- dande delningar, kommer förtroendemannalagens bestämmelser att bli tillämpliga även vid gränsöverskridande förfaranden av dessa slag. Några ytterligare författningsändringar är därför inte nödvändiga. 35Se även prop. 2007/08:20 s. 121. Den ekonomiska föreningen är en svensk kooperativ företagsform. Den utgör en sammanslutning av fysiska eller juridiska personer – medlemmar – och har till ändamål att främja medlemmarnas ekono- miska intressen genom ekonomisk verksamhet i vilken medlem- marna deltar på visst sätt. Den associationsrättsliga regleringen av ekonomiska föreningar finns huvudsakligen i lagen (2018:672) om ekonomiska föreningar (föreningslagen). I den följande framställ- ningen bortses från de särbestämmelser som finns för ekonomiska föreningar av särskilda slag (t.ex. bostadsrättsföreningar och kredit- marknadsföreningar). De associationsrättsliga principer som gäller för ekonomiska för- eningar överensstämmer till stora delar med de som gäller för aktie- bolag. Det finns också stora likheter mellan lagregleringen i aktiebo- lagslagen och föreningslagen. Men det finns också grundläggande skillnader. En sådan är att föreningens ”ägare”, medlemmarna, för- utsätts delta i föreningens verksamhet, en annan att föreningens verksamhet ska ha till ändamål att främja medlemmarnas intressen. Medlemmarna innehar andelar i föreningen, inte aktier, och ande- larna är inte möjliga att överlåta på samma sätt som aktier. Ytterli- gare en skillnad är den s.k. öppenhetsprincipen; en ekonomisk före- ning får som huvudregel inte vägra den som vill komma in i före- ningen medlemskap. gäller att två eller flera svenska ekonomiska före- ningar kan gå samman genom fusion. En sådan fusion kan genomfö- ras såväl genom absorption som genom kombination (se 16 kap. 1 § föreningslagen). Det är också möjligt att genomföra en absorption mellan en ekonomisk förening och dess helägda dotteraktiebolag (se 16 kap. 28 §). Däremot saknar föreningslagen bestämmelser om delning. Det har övervägts om sådana bestämmelser borde införas men det har inte ansetts finnas något behov av det (se SOU 2010:90 s. 596 f.). Vid genomförandet av direktiv om gränsöverskridande fusioner – det direktiv som sedermera har inarbetats di- rektiv – tog lagstiftaren ställning till om de svenska bestämmelserna om gränsöverskridande fusioner borde tillämpas även på ekono- miska föreningar. Regeringen bedömde – om än efter viss tvekan – att direktivets bestämmelser var tillämpliga på ekonomiska före- ningar. I förarbetena uttalades: Det får mot denna bakgrund anses stå klart att direktivet, trots ordaly- delsen i artikel 2.1 b, inte omfattar endast fusioner mellan aktiebolag. Direktivet är i stället avsett att tillämpas på vad som brukar benämnas kapitalassociationer, dvs. associationer där delägarna inte svarar person- ligen för associationens förpliktelser och där det i stället förutsätts fin- nas ett visst kapital som säkerhet för företagets skulder. I artikel 2.1 b anges vidare som en särskild förutsättning för att en association ska om- fattas av direktivet att associationen enligt den nationella lagstiftningen är underställd sådana åtgärder som har fastställts i det första bolagsrätts- liga direktivet för att skydda bolagsmännens och tredje mans intresse. Härmed torde avses bl.a. regler om offentliggörande av vissa uppgifter och handlingar och om rättsverkningarna av sådant offentliggörande. Regler av detta slag finns i aktiebolagslagen och föreningslagen (och i motsvarande lagar på det finansiella området). Vår slutsats är därför att direktivet, för svensk del, ska tillämpas på aktiebolag och andra kapitalassociationer. Det kan i och för sig diskute- ras huruvida en svensk ekonomisk förening är att betrakta som en kapi- talassociation. Något krav på att den ska ha ett visst minimikapital eller att medlemmarnas insatser ska vara inbetalda innan föreningen registre- ras och inleder sin verksamhet finns ju inte. Å andra sidan förutsätts medlemmarna i en ekonomisk förening betala en viss insats till före- ningen och bl.a. insatskapitalet utgör bundet eget kapital som inte kan användas för utdelning. Övervägande skäl talar därför för att också eko- nomiska föreningar omfattas av direktivets bestämmelser.” (Se prop. 2007/08:15 s. Regeringen konstaterade vidare att direktivet gav medlemsstaterna en möjlighet att undanta kooperativa företag, dvs. ekonomiska för- eningar, från direktivets tillämpningsområde. Enligt regeringen borde dock den möjligheten inte utnyttjas såvitt gäller vanliga ekonomiska föreningar. Det motiverades bl.a. med att ekonomiska föreningar borde ha samma möjligheter till gränsöverskridande omstruktu- reringar som aktiebolag. Som en följd av detta infördes det i den dåvarande lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar bestämmelser om gränsöverskridande fusioner av i huvudsak samma slag som de som infördes i aktie- bolagslagen. Bestämmelserna har sedermera överförts till förenings- lagen (se 16 kap. 30–51 §§). Såsom vi återkommer till i avsnitt 9 är föreningslagens bestäm- melser om gränsöverskridande fusioner delvis tillämpliga på vissa fi- nansiella företag som har karaktär av ekonomiska föreningar. De är däremot inte tillämpliga på bostadsrättsföreningar och kooperativa hyresrättsföreningar (jfr 9 kap. 30 § första stycket bostadsrättslagen, 1991:614, och 2 kap. 24 § lagen, 2002:93, om kooperativ hyresrätt). 8.2Behovet av svenska lagändringar Vårt förslag: Föreningslagens bestämmelser om gränsöverskri- dande fusioner anpassas till direktiv. Vår bedömning: Det bör inte införas några bestämmelser som ger ekonomiska föreningar möjlighet att ingå i gränsöverskridande delningar eller genomföra gränsöverskridande ombildningar. Skälen för förslaget och bedömningen: Även änd- ringar får det anses vara möjligt att tillämpa direktivet bestämmelser om gränsöverskridande fusioner på ekonomiska föreningar. Liksom tidigare ger direktivet också möjlighet att undanta kooperativa före- tag från direktivets tillämpningsområde. Enligt vår mening finns det knappast anledning att – när ändring- arna i direktivet nu inte påkallar det – generellt begränsa ekonomiska föreningars möjligheter att delta i gränsöverskridande fusioner. föreningslagen bör därför även i fortsättningen innehålla reg- ler om gränsöverskridande fusioner. Av direktivet följer emellertid att sådana bestämmelser måste ha visst, i direktivet närmare angivet, innehåll. De ändringar som har gjorts genom direktiv gör det därför nödvändigt att anpassa regleringen i 16 kap. föreningslagen till dessa. Direktivets bestämmelser om gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar har ett mera begränsat tillämp- ningsområde än bestämmelserna om gränsöverskridande fusioner. De kan bara tillämpas på de företagsformer som anges i bilaga II till direktivet. Ekonomiska föreningar ingår inte bland dessa företags- former. Det finns därför inte förutsättningar att införa svenska be- stämmelser, grundade på direktivet, som ger ekonomiska föreningar möjlighet att delta i gränsöverskridande delningar eller gränsöver- skridande ombildningar.1 Vårt förslag: Bestämmelserna i 16 kap. föreningslagen ändras på i huvudsak samma sätt som bestämmelserna i 23 kap. aktie- bolagslagen. Vår bedömning: Det bör inte införas några motsvarigheter till de föreslagna bestämmelserna i aktiebolagslagen om att aktieägare under vissa förhållanden ska kunna få sina aktier inlösta eller begära ytterligare ersättning.