sou · H9B393 · 2021-11-26 00:00:00 — •En fungerande vardag och ett meningsfullt sammanhang. •En person som jag kan lita på och som följer med i hela processen. •Att vården och omsorgen lyssnar på, involverar och ger stöd till mitt nätverk. Vi har övergripande analyserat statens, regionernas och kommuner- nas styrning av insatser som ges till målgruppen. Analysen bygger dels på organisationsforskning som bedömts relevant, dels på de work- shops vi genomfört med ledningspersoner i regioner och kommuner. Vår slutsats är att styrformer, kultur och policys inom samsjuklig- hetsområdet behöver utgå från behov, resurser och beteenden hos per- soner med samsjuklighet och anhöriga, ge professionellt handlings- utrymme och premiera samarbete. Regionernas hälso- och sjukvård ska behandla skadligt bruk och beroende Vi föreslår att regionernas hälso- och sjukvård ska ansvara för all behandling av skadligt bruk och beroende, och att det ska framgå av hälso- och sjukvårdslagen. Syftet med förtydligandet av hälso- och sjukvårdens ansvar är främst att skapa förutsättningar för att hålla ihop behandlingen av alla psykiatriska tillstånd inklusive skadligt bruk och beroende, oavsett om behandlingen sker med läkemedel, psyko- logiska, psykosociala eller andra behandlingsmetoder. Vårt förslag att samla behandlingen hos en huvudman ligger i linje med hur ansvars- fördelningen ser ut i de flesta andra länder. Behandlingen ska samordnas med behandling av andra psykiatriska tillstånd Utifrån de dialoger som vi fört med olika aktörer och utifrån tidigare utredningar inom området konstaterar vi att det är vanligt att per- soner med skadligt bruk och beroende inte får tillgång till den psy- kiatriska behandling som de har behov av. Detta beror inte bara på hur huvudmannaskapet är fördelat, utan också på resurser, kompetens, arbetssätt och kultur inom hälso- och sjukvården. Vi föreslår därför att det ska framgå av hälso- och sjukvårdslagen och patientlagen att behandlingen av skadligt bruk eller beroende ska samordnas med be- handling av andra psykiatriska tillstånd. Angeläget med somatisk vård, suicidprevention och insatser som främjar hälsa Den somatiska hälsan är kraftigt nedsatt och överdödligheten stor hos personer med samsjuklighet, jämfört med befolkningen i övrigt. Vi konstaterar därför att hälso- och sjukvården måste uppmärksamma somatisk ohälsa hos personer med samsjuklighet. Både psykiatriska och somatiska insatser bör ingå i en individuell plan och samordnas av en fast vårdkontakt som verkar för att vårdbehoven på båda områdena samordnas. Vi bedömer också att fast läkarkontakt i primär- vården kan ge förutsättningar för ett samlat medicinskt ansvar för både psykiatriska och somatiska vårdbehov. Personer med psykiska sjukdomar inklusive personer med skadligt bruk och beroende bör också uppmärksammas som en högriskgrupp för ohälsosamma lev- nadsvanor i regionernas planering av det sjukdomsförebyggande arbe- tet. Även risken för suicid hos personer med samsjuklighet måste upp- märksammas. Det görs genom att tillgången till adekvat behandling för psykiatrisk sjuklighet ökar, samt genom ökad kunskap om suicid hos personer som möter personer med samsjuklighet. Särskilda insatser till personer som har ett skadligt bruk eller beroende av narkotika Vi konstaterar att LARO (läkemedelsassisterad behandling vid opioid- beroende) har god effekt för tillfrisknande och minskad dödlighet hos målgruppen för behandlingen, och att den rekommenderas i natio- nella riktlinjer. innebär den risker, särskilt för personer som inte finns i behandling men får tillgång till preparaten genom vidareförmedling. Vi föreslår därför ett uppdrag till inriktat på kunskapsstöd, uppföljning och viss utredning. Syftet med uppdraget ska vara att bidra till att tillgängligheten till behandlingen ökar, som vidareförmedling från programmen minskar. Vi gör också bedömningen att sprututbytesverksamheterna når per- soner som har ett skadligt bruk eller beroende av narkotika bättre än övrig hälso- och sjukvård. Detta är av stor vikt eftersom målgruppen har väsentligt sämre hälsa än befolkningen i övrigt och en hög över- dödlighet. Sprututbytesverksamheterna erbjuder viktiga insatser både genom att reducera skadorna av narkotikaanvändningen och genom att behandla vissa sjukdomar eller förmedla kontakt med andra vård- givare. Utbudet av sprututbytesverksamhet är lägre i än i övriga nordiska och några anglosaxiska länder som vi jämfört med. Vi föreslår därför att sprututbytesverksamheter måste erbjudas av alla regioner och att de utvecklas till lågtröskelverksamheter som främjar psykisk och fysisk hälsa genom sprututbyte och till exempel vissa somatiska insatser, stöd till sexuell och reproduktiv hälsa, förmedling av kontakt med psykiatri och socialtjänst, utdelande av och utbildning om naloxon, hälsorådgivning och varningar för farliga preparat i om- lopp. Därutöver gör vi bedömningen att det bör genomföras ett försök med en lågtröskelverksamhet i form av en hälsocentral med brukar- rum där narkotika kan intas på ett säkert sätt, som till exempel viss somatisk vård, kontakt med psykiatri och socialtjänst, naloxon och hälsorådgivning tillhandahålls. Vi gör också bedöm- ningen att kriminaliseringen av eget bruk av narkotika bör utredas och att det inom ramen för ett sådant uppdrag bör belysas hur kri- minaliseringen påverkar möjligheten för personer med samsjuklighet, och övriga personer med skadligt bruk eller beroende, att få en sam- ordnad, behovsanpassad och personcentrerad vård och omsorg. uppdrag inriktas på fyra områden uppdrag när det gäller personer med skadligt bruk eller beroende ska enligt vårt förslag kvarstå och förtydligas för följande huvudsakliga områden: 1.Kartläggning av levnadsförhållanden, uppsökande verksamhet, in- formation om och förmedling till samhällets stöd och annat före- byggande arbete för att motverka skadligt bruk och beroende. 2.Sociala stödinsatser för försörjning, boende, sysselsättning, trygg- het och sociala sammanhang, med fokus på att stärka den enskil- des resurser, funktionsförmåga och möjligheter till självständigt liv. 3.Stöd till anhöriga. 4.Insatser för att barn och unga ska växa upp under goda och trygga förhållanden. Vi bedömer att det sociala arbetet gynnas av en sådan renodling som Det kan bland annat underlätta resursfördelning och kom- petensförsörjning. Ett tydligare fokus på den typ av insatser vi beskri- ver ovan kan också öka behovet av och stimulera till mer forskning om sådana insatser. Det kan även öka motivationen att förbättra upp- följningen av insatserna, vilket kan ligga till grund för systematiserad beprövad erfarenhet kring nyttan av olika typer av insatser, och där- med stärka förutsättningarna för en kunskapsbaserad socialtjänst. Regionerna får ett förtydligat ansvar för hälso- och sjukvårdsinsatser på HVB Utifrån uppgifter som framkommit i enkätsvar från kommuner och HVB-hem, och genom intervjuer med kommuner om placering på och upphandling av sådana hem, drar vi slutsatsen att hemmen både och med en ny ansvarsfördelning främst tillhandahåller social- tjänstinsatser. ska därför ha fortsatt ansvar för placer- ing på hem för vård eller boende (HVB) både för barn och för vuxna, men definitionen av HVB i socialtjänstförordningen anpassas till vårt förslag om uppdrag. Vi konstaterar dock att det är av avgörande betydelse att den enskilde får sitt hälso- och sjukvårdsbehov tillgodosett under placeringen och att detta inte sker i tillräcklig grad . Därför ska regionens ansvar för sådana insatser, vilket med vårt förslag även inkluderar behandling för skadligt bruk eller beroende, förtydligas i hälso- och sjukvårdslagen och socialtjänstlagen. Om regio- nen inte planerar och tar ansvar för att hälso- och sjukvårdsinsatser genomförs under placeringen inträder betalningsansvar enligt en scha- blon. Regionernas ansvar för hälso- och sjukvårdsinsatser gäller dock inte för sådana hem som bedrivs av . Skä- let är att vi bedömer att förändringar av ansvarsförhållanden inom den verksamheten kan få konsekvenser för rättssäkerhet och samhälls- skydd och därför bör utredas i särskild ordning. Samordnad vård- och stödverksamhet för dem med störst behov Vi föreslår att det blir obligatoriskt för kommuner och regioner att gemensamt bedriva en samordnad vård- och stödverksamhet för en avgränsad målgrupp med särskilt stora samordningsbehov och bris- tande förmåga att själv samordna insatser. Med samordnad vård- och stödverksamhet menas en gemensam verksamhet där olika professio- ner från båda huvudmännen jobbar tillsammans. Syftet med verksam- heten är att främja deltagarnas hälsa, trygghet och levnadsvillkor genom samordnade och kontinuerliga vård- och stödinsatser som utgår från personens individuella mål, behov, resurser och sociala sammanhang. Verksamheten ska bedriva uppsökande arbete, utföra hälso- och sjukvårds- och socialtjänstinsatser samt samordna insatser. I samord- ning ingår att deltagarna tilldelas en vård- och stödsamordnare som ansvarar för att det upprättas en individuell plan och att de insatser som den enskilde behöver planeras och genomförs. Verksamhetens målgrupp är personer som har behov av både socialtjänst- och hälso- och sjukvårdsinsatser på grund av en psykisk funktionsnedsättning av sådan art att det är nödvändigt med särskild samordning för att insatserna ska kunna genom- föras. Främst är det personer vars funktionsförmåga är nedsatt av psykisk sjukdom, skadligt bruk och beroende, och som är i behov av intensiva och samordnade insatser för att upprätthålla liv, hälsa, boende och sysselsättning. Det handlar om personer som inte tar emot insatser i ordinarie strukturer, där ofta många insatser i öppen- och slutenvård prövats och där samordningsverktyg som SIP eller fast vårdkontakt inte är tillräckligt. Verksamheten ska regleras i en ny särskild lag. Fokus på kompetensförsörjningen är nödvändigt Vi konstaterar att bristen på personal med rätt kompetens begränsar huvudmännens förutsättningar att säkerställa en god och jämlik sjukvård och insatser med god kvalitet inom . Exem- pelvis påverkas väntetider och samverkan mellan huvudmännen när utredningar eller behandlingar inte kan genomföras eftersom det saknas personal med kompetens för uppgiften. Samordnade och långsiktiga insatser för att säkerställa kompetensförsörjningen är också nödvändigt för att den reform vi föreslår ska få önskat resultat. Initiativ på området behöver tas så snart det har fattats beslut om att genomföra våra förslag. Det är varje aktörs ansvar att samordna sina insatser med andras och bidra till att det sker ett nödvändigt sam- arbete inom området. Det gäller lärosätena, arbetsgivarna och statliga myndigheter. Förbättrad statistik och uppföljning från brukares perspektiv Dagens uppföljning av vården och omsorgen för personer med sam- sjuklighet har stora brister och saknar de mest grundläggande upp- gifter som behövs för att beskriva vården på nationell nivå. Det går inte att säga hur många personer som får insatser, vilka insatser som erbjuds eller vad insatserna ger för resultat. Förutsättningarna skiljer sig delvis åt när det gäller hälso- och sjukvården och , men sammantaget saknas det förutsättningar för att ge en samlad bild av innehållet i och resultatet av hälso- och sjukvårdens och social- tjänstens insatser för personer med samsjuklighet. Både Socialstyrel- sen och utredningen socialtjänst har dock lämnat förslag som kan förbättra förutsättningarna, i form av ett utvidgat nationellt patientregister som inkluderar primärvården och en ny lag om social- tjänstdataregister.. Vår bedömning är att dessa förslag bör genomföras. Utöver förbättrad tillgång till grundläggande uppgifter om vården och omsorgen är det är också viktigt att uppföljningen belyser det som personer med samsjuklighet själva tycker är viktiga områden. Vi föreslår därför att regeringen ger lämplig myndighet i uppdrag att ta fram en struktur för uppföljning som omfattar de målbilder vi har tagit fram tillsammans med personer med samsjuklighet och deras anhöriga. Förbättrad tillgång till personliga ombud Vi lämnar också ett förslag som syftar till att öka den enskildes möjlighet att få tillgång till ett oberoende stöd i kontakter med myndigheter och med vården. Det ska ske genom att personer med psykisk funktionsnedsättning på grund av skadligt bruk eller beroende i högre grad får tillgång till ett personligt ombud, att de medel som avsätts till personligt ombud ökar och att samarbetet mellan personligt ombud och civilsamhället förstärks. Ökat brukarinflytande och minskad stigmatisering Flera av våra förslag understryker vikten av att den enskilde har infly- tande över de insatser om ges och att insatserna utgår från personens behov, resurser och individuella mål. Detta är särskilt tydligt när det gäller förslaget om en samordnad vård- och stödverksamhet. Men vi bedömer också att det, utöver de långsiktiga strukturförändringarna som vi anser ska genomföras, krävs särskilda insatser för att på- skynda och förstärka ett ökat inflytande för personer med samsjuk- lighet och anhöriga. Vi föreslår därför ett nationellt program för ökat kollektivt inflytande för och minskad stigmatisering av personer med samsjuklighet. Vi har i enlighet med våra direktiv analyserat för- och nackdelar med en gemensam lagstiftning för personer som vårdas utan samtycke enligt LVM och LPT. Utifrån den analysen konstaterar vi att tvångs- vård på grund av skadligt bruk och beroende bör vara en fråga för hälso- och sjukvården och att fördelarna med att reglera detta i LPT överväger nackdelarna. fick genom reger- ingsbeslut ett tilläggsdirektiv att lämna förslag utifrån den analys av tvångsvårdslagstiftningen som vi gjort detta betänkande. Uppdraget ska redovisas . Stöd till införande och uppföljning Införandet av förslagen ska genomföras så att huvudmännen och berörda myndigheter ges förutsättningar att planera förändringarna i uppdragen och ha möjlighet att vidta nödvändiga utvecklingsinsat- ser gemensamt och var för sig. Därför föreslår vi att det ska gå mellan beslut och ikraftträdande. Stimulansmedel föreslås utgå innan och efter ikraftträdandet. Vi föreslår att våra förslag träder i kraft , inklusive de förslag som tas fram inom ramen för tilläggsdirektivet om tvångsvård. Staten ska ingå en överens- kommelse med SKR om implementeringsstöd till regioner och kom- muner. När det gäller den samordnade vård- och stödverksamheten kan det krävas särskilda insatser för att utveckla ett gemensamt arbets- sätt som inte tidigare praktiserats i hälso- och sjukvård och social- tjänst. Med stöd av erfarenheterna från vårt eget arbetssätt anser vi att verksamheterna med fördel kan utvecklas genom användarbaserad tjänstedesign där medarbetare, patienter, brukare och anhöriga gemen- samt skapar och testar verksamheten. Myndigheten för vård- och omsorgsanalys föreslås få i uppdrag att följa upp reformen, samt att initiera en oberoende vetenskaplig utvärdering av den samordnade vård- och stödverksamheten. 1.1Förslag till lag om samordnad vård- och stödverksamhet Härigenom föreskrivs följande. 1 § Regionen och kommunerna i länet ska gemensamt bedriva en samordnad vård- och stödverksamhet för personer som har behov av både hälso- och sjukvård- och socialtjänstinsatser på grund av en psykisk funktionsnedsättning av sådan art att det är nödvändigt med särskild samordning för att insatserna ska kunna genomföras. 2 § Verksamheten ska bedriva hälso- och sjukvård och socialtjänst. 3 § Syftet med verksamheten är att genom samordnade och konti- nuerliga vård- och stödinsatser som utgår från deltagarens individu- ella mål, behov, resurser och sociala sammanhang främja deltagarnas hälsa, trygghet och levnadsvillkor. 4 § Den samordnade vård- och stödverksamheten ska innehålla 2.socialtjänst- och hälso- och sjukvårdsinsatser, och 3.samordning av insatser. Verksamheten ska på lämpligt sätt ta tillvara kompetens hos per- soner med egen erfarenhet av att leva med en psykisk funktionsned- sättning. 5 § Deltagare i verksamheten ska tilldelas en vård- och stödsam- ordnare som ansvarar för att samordna insatserna. 6 § Vid planering, samordning och genomförande av insatser i den samordnade vård- och stödverksamheten ska hänsyn tas till delta- garnas individuella mål, behov och resurser. Deltagarna ska ha infly- tande över vilka insatser som ges. 7 § Avgift får inte tas ut för hälso- och sjukvård som bedrivs enligt denna lag. 8 § Kostnaderna mellan en region och kommunerna i länet ska för- delas så, att regionen står för hälften av kostnaderna och kommun- erna i länet för den andra hälften, om inte annat avtalats enligt 9 §. 9 § Regionen och kommunerna i länet ska sluta avtal om formen för samverkan, budget och om verksamhetens organisation. Om en region och kommunerna i länet kommer överens om det, får avtalas om annan kostnadsfördelning än vad som anges i 8 §. Regionerna och kommunerna kan sluta avtal med annan att utföra uppgifter enligt denna lag. Uppgifter som innefattar myndighetsut- övning får dock inte överlämnas till enskild. 10 § En kommun eller en region får ingå avtal om att någon av dess uppgifter enligt denna lag helt eller delvis ska utföras av en annan kommun eller en annan region (avtalssamverkan). Sådan avtalssam- verkan hindras inte av kravet i 2 kap. 2 § kommunallagen (2017:725) att kommuner och regioner inte får ha hand om sådana angelägen- heter som en annan kommun eller en annan region ska ha hand om. Kommuner och regioner får komma överens om att uppdra åt en anställd i den andra kommunen eller den andra regionen att besluta på kommunens eller regionens vägnar i ett visst ärende eller en viss grupp av ärenden. 11§ Verksamheten ska löpande följas upp mot syftet i 3 §. Delta- garna i verksamheten ska ges möjlighet att medverka i uppföljningen. 12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om mål och kriterier för uppföljning, fördel- ning av kostnader mellan region och kommuner samt meddela ytter- ligare föreskrifter som behövs till skydd för enskilda. Denna lag träder i kraft 1.2Förslag till lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga Härigenom föreskrivs i fråga om lag (1990:52) med särskilda bestäm- melser om vård av unga att 3, 16 och 20 §§ ska ha följande lydelse. Vård skall också beslutas om Vård ska också beslutas om den unge utsätter sin hälsa eller den unge utsätter sin hälsa eller utveckling för en påtaglig risk att utveckling för en påtaglig risk att skadas genom missbruk av bero- skadas genom skadligt bruk eller endeframkallande medel, brotts- lig verksamhet eller något annat lande medel, brottslig verksamhet socialt nedbrytande beteende. eller något annat socialt nedbry- Vård skall också beslutas om Vård ska också beslutas om den som dömts till sluten ung- den som dömts till sluten ung- domsvård enligt 32 kap. 5 § brotts- domsvård enligt 32 kap. 5 § brotts- balken vid verkställighetens slut balken vid verkställighetens slut bedöms vara i uppenbart behov bedöms vara i uppenbart behov av fortsatt vård för att inte löpa av fortsatt vård för att inte löpa sådan risk som avses i första sådan risk som avses i första Den som omfattas av bestäm- Den som omfattas av bestäm- melserna i 15 § får inte inneha melserna i 15 § får inte inneha narkotika, alkoholhaltiga drycker, narkotika, alkoholhaltiga drycker, andra berusningsmedel, sådana andra berusningsmedel, sådana medel som avses i lagen medel som avses i lagen (1991:1969) om förbud mot vissa (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller sådana varor dopningsmedel eller sådana varor som omfattas av lagen (1999:42) som omfattas av lagen (1999:42) 1Senaste lydelse 2006:896. 2Senaste lydelse 2005:468. om förbud mot vissa hälsofarliga varor eller injektionssprutor, kany- ler eller andra föremål som är särskilt ägnade att användas för missbruk av eller annan befattning med narkotika. Den unge får inte heller inneha något annat som kan vara till men för vården eller ordningen vid hemmet. Om sådan egendom påträffas, skall den om- händertas. om förbud mot vissa hälsofarliga varor eller injektionssprutor, kany- ler eller andra föremål som är särskilt ägnade att användas för bruk av, eller annan befattning med, narkotika. Den unge får inte heller inneha något annat som kan vara till men för vården eller ordningen vid hemmet. Om sådan egendom påträffas, ska den om- händertas. Har narkotika, alkoholhaltiga drycker, andra berusningsmedel, sådana medel som avses i lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller sådana varor som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor omhändertagits enligt 16 eller 19 § eller har sådan egendom påträffats inom ett hem för särskilt noggrann tillsyn utan att det finns någon känd ägare till egendomen, ska låta förstöra eller sälja egendomen enligt bestämmelserna om beslagtagen egendom i 2 § 1 första stycket lagen (1958:205) om förverkande av alkohol m.m. Belopp som har erhållits vid försäljning tillfaller staten. Detsamma ska gälla i fråga om Detsamma ska gälla i fråga om injektionssprutor, kanyler och injektionssprutor, kanyler och andra föremål som är särskilt andra föremål som är särskilt ägnade att användas för missbruk ägnade att användas för bruk av, av eller annan befattning med nar- eller annan befattning med, nar- Denna lag träder i kraft . 3Senaste lydelse 2019:358. 1.3Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård Härigenom föreskrivs i fråga om lag (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård att 21 och 24 §§ ska ha följande lydelse. En patient får inte inneha 1.narkotika, alkoholhaltiga drycker, andra berusningsmedel eller sådana varor som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor, 2.sådana medel som avses i lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel, 3.injektionssprutor eller kanyler, som kan användas för insprut- ning i människokroppen, 4. andra föremål som är sär- 4. andra föremål som är sär- skilt ägnade att användas för skilt ägnade att användas för missbruk av eller annan befatt- bruk av, eller annan befattning ning med narkotika, eller med, narkotika, eller 5.annan egendom som kan skada honom eller henne själv eller någon annan eller vara till men för vården eller ordningen på vård- inrättningen. Påträffas sådan egendom som avses i första stycket, ska den om- händertas. Har narkotika, alkoholhaltiga Har narkotika, alkoholhaltiga drycker, andra berusningsmedel, drycker, andra berusningsmedel, sådana medel som avses i lagen sådana medel som avses i lagen (1991:1969) om förbud mot vissa (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller sådana varor dopningsmedel eller sådana varor som omfattas av lagen (1999:42) som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga om förbud mot vissa hälsofarliga 1Senaste lydelse 2014:522. 2Senaste lydelse 2019:359. varor omhändertagits enligt 21 varor omhändertagits enligt 21 eller 22 § eller har sådan egen- eller 22 § eller har sådan egen- dom påträffats där patienter in- dom påträffats där patienter in- tagits för tvångsvård utan att det tagits för tvångsvård utan att det finns någon känd ägare till egen- finns någon känd ägare till egen- domen, ska chefsöverläkaren låta domen, ska chefsöverläkaren låta förstöra eller sälja egendomen förstöra eller sälja egendomen enligt bestämmelserna om beslag- enligt bestämmelserna om beslag- tagen egendom i 2 § 1 första tagen egendom i 2 § 1 första stycket lagen (1958:205) om för- stycket lagen (1958:205) om för- verkande av alkohol m.m. Det- verkande av alkohol m.m. Det- samma gäller i fråga om injek- samma gäller i fråga om injek- tionssprutor eller kanyler, som tionssprutor eller kanyler, som kan användas för in-sprutning i kan användas för in-sprutning i människokroppen, och i fråga människokroppen, och i fråga om andra föremål som är särskilt om andra föremål som är särskilt ägnade att användas för missbruk ägnade att användas för bruk av, av eller annan befattning med