sou · H8B383d2 · 2021-01-01 00:00:00 — Kom- muners kostnader för att skrota gamla fritidsbåtar förväntas skjuta i höjden inom de närmsta åren.145 Säkerhet vid överlåtelser och skydd mot stöld Frånvaron av registreringsnummer på båtarna för också med sig en rad praktiska problem för båtägare vid t.ex. försäljning, stölder, för- säkringar och tillsyn av fritidsbåtar då båtarna och ägarna är svåra att identifiera. Bristen på ett båtregister försvårar också för myndighe- ter att kommunicera med båtägare, för att exempelvis ge viktig in- formation om hur giftiga båtbottenfärger ska avlägsnas, eller för att informera om bidrag för att byta en gammal tvåtaktare mot en nyare teknik. 144Havsmiljöinstitutet , Fritidsbåtars påverkan på grunda kustekosystem i , Rap- port 2019:3. 145Havsmiljöinstitutet , Fritidsbåtars påverkan på grunda kustekosystem i , Rap- port 2019:3, s. 114. – där alla vill vara Register innebär inte skatt på fritidsbåtar Ett av skälen till att det gamla fritidsbåtsregistret lades ned 1993 var att ett register sågs som ett potentiellt hot om att införa skatt på fritidsbåtar. Det har aldrig funnits någon fritidsbåtsskatt i . Av de skäl som redovisats ovan följer att det finns flera argument för ett fritidsbåtsregister, än att vara grund för beskattning. Om fritidsbåtar ska beskattas behövs det ett fritidsbåtsregister men registrets existens är en fristående fråga från beskattningen. Att in- föra ett register innebär inte att det kommer att införas en skatt. I fanns det ett fritidsbåtsregister . Det reglerades i lagen (1987:773) om fritidsbåtsregister som upp- hävdes 1993 när registret lades ned. Registret fördes av och länsstyrelserna och dess ändamål var att ge underlag för kontroll av ordning och säkerhet till sjöss och planering av trafiken med fritidsbåtar. Registret fick även användas som underlag för planering avseende turism, friluftsliv och naturvård och utredningar rörande skatter, tullar och indrivning.146 I registret skulle ingå uppgifter om de båtar som inte ingick i sjö- fartsregistret, vanligen var förlagda i och var eller drevs med motor med en styrka över tio kilowatt.147 Ägaren av båten var skyldig att betala en registeravgift som upp- gick till och skulle finansiera uppläggningen och driften av registret. Ägaren fick ett registreringsbevis som innehöll registre- rad information om båten. Uppgifter som registrerades var alla ägares namn, adresser, per- son- eller organisationsnummer, förvärvsdatum och andel. Om varje båt registrerades båtens namn, hemmahamn, fabrikat och modell, tillverkningsnummer, tillverkningsår, längd, bredd, antal för segel, segelnummer, skrovfärg över vattenytan, överbyggnadsfärg, byggnadsmaterial, VHF-anläggning och anropssignal, PR-radio, ev. mobiltelefonnummer, antal motorer, sammanlagd effekt av moto- 1461–2 §§ lagen (1987:773) om fritidsbåtsregister. 1475 § lagen (1987:773) om fritidsbåtsregister. – där alla vill vara rerna, samt fabrikat, modell, motornummer, motortyp och driv- medel för varje motor.148 Antalet registreringspliktiga fritidsbåtar skattades till cirka 400 000 inför starten av fritidsbåtsregistret. registrerades drygt 200 000 båtar vilket uppfattades som att registret var ett miss- lyckande. drift av registret, en undersökning av Sta- tistiska Centralbyrån och kontroller med försäkringsbolagen juste- rades det uppskattade antalet båtar till 275 000. fanns det 268 500 båtar i registret.149 Nedläggningen – både efterfrågad och kritiserad var omstritt från början och 1993 lades det ned efter att bara ha varit i kraft . Inför beslutet att lägga ned registret inhämtades remissyttranden från en rad myndigheter och intresseorganisationer. Av dessa remissyttranden kan utläsas att många myndigheter, företag och organisationer hade börjat uppskatta regist- rets funktion och ansåg att det borde behållas.150 Flera myndigheter och organisationer ansåg däremot att fritidsbåtsregistret skulle läg- gas ned.151 Sammanfattningsvis kan det konstateras att ordningshållande myn- digheter, försäkringsbolag och vissa länsstyrelser såg positiva effek- ter av registret medan andra länsstyrelser och båtorganisationer före- språkade att det skulle avvecklas. 148Sjöfartsverkets blankett Anmälan om registrering av fritidsbåt, TSV-BR 210.003 (U01) 8802. 149Kuriren Plus, . 150Stockholms Polisdistrikt K 3, båtgruppen, (Dnr AD 4/92), Över- befälhavaren vid Försvarsstaben (Op 4 061:60230), (Dnr 502-256/91), Rädd- ningsverket (R624-2927/91), (732–452), (Dnr 28750- 91/A 13), , , Försäkringsbranschens Serviceaktiebolag, , (POB-365-5630/91), i (Dnr 638-28718-91), i (639-14915-91), i (639-11038-91) samt motorbåtsklubb har alla anfört skäl för att behålla fritidsbåtsregistret i sina remissvar. 151Länsstyrelsen (11.80-18-91), (639-4389-91) och Båt- branschens ansåg att fritidsbåtsregistret skulle avvecklas. – där alla vill vara En utredning för att ta fram författningsstöd, organisationsförslag och konsekvensanalys Miljömålsberedningen anser att övervägande skäl nu talar för att åter- införa ett register för fritidsbåtar. En särskild utredare bör få i upp- gift att förutsättningslöst ta fram de närmare formerna för registret. Utredningens förslag behöver innehålla avvägningar när det gäller registreringsskyldighet och vilka uppgifter registret ska innehålla. Dessutom behöver utredaren ta fram författningsförslag med stöd för den personuppgiftsbehandling som kommer att behövas. Utred- ningen behöver också redovisa ett organisationsförslag inklusive vil- ken aktör som ska ansvara för registret, eventuella andra ansvars- frågor samt kostnader och andra konsekvenser. –att regeringen tillsätter en särskild utredare med uppgift att se över och ta fram förslag för ett system för återvinning av fri- tidsbåtar. Förslagen ska behandla frågor om skrotning, över- givna båtar och producentansvar för båtbranschen samt kost- nadsberäkningar och övriga konsekvensanalyser. Det finns inget sammanhängande system för återvinning av båtar eller båtmotorer som både ser till skrotning av gamla uttjänta båtar, omhändertagande och återvinning av övergivna båtar och produ- centansvar för fritidsbåtar. Ansvaret för skrotning ligger hos den sista ägaren och kostnaderna som är förknippade med detta kan medföra att uttjänta fritidsbåtar inte omhändertas och återvinns på ett miljö- vänligt sätt. har skjutit på frågan om producentansvar Återvinning av båtar har utretts ett antal gånger men det saknas fortfarande en samlad viljeinriktning från regeringens sida och ett tydligt förslag om hur frågan bör tas vidare. – där alla vill vara I Statskontorets rapport om Vrak och ägarlösa båtar kon- stateras att problem förorsakade av skeppsvrak och ägarlösa båtar kan delas in i tre huvudgrupper; hinder för sjöfarten i allmänna far- leder, miljöfaror – främst till följd av risk för utsläpp av olika slag – samt nedskräpning. I fråga om nedskräpningssituationen anger Stats- kontoret i sin rapport att utöver avsaknad av nödvändiga regler, så kan också kostnaderna för att hantera ett nedskräpningsfall fungera hämmande på det allmännas vilja att ingripa.152 2011 överlämnade uttjänta fritidsbåtar till . I rapporten föreslog bl.a. ett producentansvarssystem för att förhindra uppkomsten av nedskräpande vrak. Båtproducenter, som släpper fritidsbåtar på den svenska marknaden, skulle enligt förslaget stå för sin framtida återvinning samt återvinning av de båtar som används . Det skulle dessutom byggas upp en återvinningsfond i branschen där ett fastställt belopp skulle sättas in för nyförsålda båtar. Ur fonden skulle medel tas löpande för att bekosta återvinning av båtar som lämnas in. föreslog vidare att frågan bör drivas inom EU för att få ett producentansvar för fritidsbåtar inom unionen. Dessutom föreslog ändringar av reglerna för att ge kommunerna bättre möjligheter att omhänderta vrak. ansåg att det vid promemorians framtag- ning saknades tillräckligt beslutsunderlag för att lägga fram ett för- slag om producentansvar och att frågan borde utredas ytterligare. 2012 remitterade en promemoria om flytt- ning av båtar och skrotbåtar och om rätt för en myndighet eller kom- mun att flytta en båt om det behövs för att skydda människors hälsa och miljön, undvika materiella skador eller upprätthålla ordningen till sjöss eller på land. Enligt förslaget ska i första hand ägaren av båten betala kostnaderna för flyttningen. I den mån kostnaderna inte kan tas ut av ägaren ska dessa kostnader bäras av staten eller kom- munen. I promemorian görs även bedömningen att frågan om pro- ducentansvar för uttjänta båtar bör utredas vidare. Producentansvar är ett styrmedel för att uppnå miljömålen. Tan- ken är att det ska motivera producenterna att ta fram produkter som är mer resurssnåla, lättare att återvinna och inte innehåller miljöfar- liga ämnen. För avfall som omfattas av producentansvar har produ- centerna av produkterna- och förpackningarna ansvaret. 152Statskontoret 2008, Vrak och ägarlösa båtar, rapport 2008:6. – där alla vill vara innebär att den som tillverkar eller importerar en produkt ska se till att avfallet samlas in och behandlas.153 Enligt 15 kap. 12 § får regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om skyldighet för producenter att se till att avfall samlas in, transporteras bort, återvinns, återanvänds eller bortskaffas på ett miljömässigt godtag- bart sätt – s.k. producentansvar. Det kan handla om avfallet från verk- samhet som producenterna bedriver och avfall som utgörs av varor eller förpackningar som producenterna tillverkar, för in till eller säljer. Havs- och vattenmyndighetens skrotningspremie Gamla båtar som lämnas i naturen kan läcka plast och andra farliga ämnen som skadar djur och växter i känsliga havs- och vattenmiljöer. För att undvika detta har Havs- och vattenmyndigheten avsatt pengar till båtskrotning genom att erbjuda en s.k. skrot- ningspremie till båtägare som vill återvinna sin båt på ett miljövänligt sätt. Premien gäller båtar som ägs av privatpersoner. Den som vill skrota sin båt får vända sig till Båtretur som är ett nationellt nätverk för insamling och återvinning av fritidsbåtar. De hjälper till att hitta en transportör av båten till en återvinningscentral som kan ta hand om den. Båten ska vara och väga och max . Ägaren betalar transport till återvinningscentral samt eventuella saneringskostnader. Erbjudan- det om skrotningspremie gäller till den 31 december 2020.154 Enligt Havs- och vattenmyndigheten har skrotningspremien varit populär trots att den endast täcker skrotkostnaden (cirka 5 000–) och båtägaren själv får bekosta transport och eventuell sanering. Efterfrågan är betydligt större än vad man har klarat av att återvinna. Havs- och vattenmyndigheten beskriver även att det har varit bra att det inte har förekommit hantering av pengar till privatpersoner utan ersättningen har gått direkt till återvinnings- centralen. Det har minimerat risken för fusk. 153www.naturvardsverket.se/Amnen/Producentansvar/, . 154www.havochvatten.se/miljopaverkan-och-atgarder/miljopaverkan/fororeningar-och- farliga-amnen/fritidsbatar/skrotning-av-fritidsbatar.html, . – där alla vill vara Stora kostnader för kommuner och privata hamnar Enligt lagen (1918:163) med vissa bestämmelser om sjöfynd är den som bärgar ett övergivet fartyg eller skeppsvrak, eller redskap eller gods som hör till fartyg, oavsett om det tas upp från botten eller anträffas flytande på vattnet eller uppdrivet på stranden, skyldig att anmäla fyndet hos , eller Tull- verket. Det som har bärgats ska lämnas till . Har underrättats om bärgning ska den låta be- siktiga fyndet och därefter kungöra bärgningen. Kungörelsen ska innehålla föreläggande för ägaren till det bärgade godset att anmäla sig hos från kungörelsen eller inom den från kungörandet, dock högst , som Polismyn- digheten bestämmer i det särskilda fallet. Om ägaren inte anmäler sig, tillfaller fyndet bärgaren mot ersättning för de kostnader som har uppkommit för kungörandet och vården av fyndet. Lagen regle- rar inte den situationen att varken ägaren eller bärgaren gör anspråk på fyndet. Enligt lagen (1938:121) om hittegods ska den som hittar något utan oskäligt dröjsmål anmäla fyndet till eller till ägaren, om ägaren är känd. Hittegodset får lämnas in till Polismyn- digheten om upphittaren så vill. kan också om- händerta godset om det är påkallat i det enskilda fallet. Ägaren får tillbaka godset mot betalning av de skäliga kostnader som Polismyn- digheten eller upphittaren har haft. Om ägaren till hittegodset inte blir känd från det att fyndet anmäldes till Polis- myndigheten, eller hämtar ägaren hittegodset inte inom en månad från det att han av underrättats om fyndet, eller om ägaren annars kan anses ha uppgett sin rätt, så tillfaller godset upphittaren. Upphittaren måste dock ersätta kost- nader med anledning av fyndet. Om upphittaren inte gör anspråk på godset, eller inte betalar kostnader, så tillfaller godset staten. Lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning ger fastighetsägare en möjlighet att begära handräckning hos krono- fogdemyndigheten i vissa fall. Vanlig handräckning kan t.ex. ut- nyttjas av en båtklubb eller där en båt finns upplagd, men där ägaren har förlorat rätten att använda uppläggningsplatsen eftersom de avtalade avgifterna inte har betalats. – där alla vill vara Sammantaget innebär de beskrivna reglerna ovan att övergivna båtar ofta tillfaller kommuner eller privata hamnar som då även får ansvara för kostnaderna för återvinning vilket kan bli orimligt för små kommuner och näringsidkare. En utredning för att se över hela frågan om återvinning och skrot Miljömålsberedningen anser att frågorna om återvinning av fritids- båtar, producentansvar och skrotning behöver utredas med ett tyd- ligt mandat att ta fram förslag på hur ett sådant system bör byggas upp. Utredningen behöver både se på återvinning av skrov och moto- rer. Det finns modeller för system att se närmare på i t.ex. och . Utredningen behöver också omfatta eventuella för- fattningsförslag samt kostnadsberäkningar och övriga konsekvens- analyser. 21.10.12Omställning till miljövänliga motorer –att det är viktigt att påskynda utbytet av äldre tvåtaktsmotorer samt öka användningen av miljövänligare bränslen och motor- typer (t.ex. elmotorer). –att regeringen bör verka i EU för striktare miljökrav samt främ- jande av miljövänlig teknik bl.a. i kommande översyn av fri- tidsbåtsdirektivet. Miljömålsberedningen bedömer att det finns en stor potential till omställning till mer miljövänliga motorer och ökad användning av miljövänligt drivmedel. Miljömålsberedningen har inte inom ramen för detta uppdraget närmare analyserat utsläpp till luft eller använd- ningen av miljövänliga drivmedel. Miljömålsberedningen har dock noterat att beräkningar tyder på att utsläppen till luft är betydande som båtlivets organisationer efter- frågar en ökad tillgång till lättillgängliga biobaserade drivmedel. – där alla vill vara Båtmotorer släpper ut både förbränningsavgaser samt bränsle- och oljespill som innehåller förorenande ämnen, till vatten. Utsläpp av olja och bränsle kan inträffa vid påfyllning, överfyllning eller över- föring av bränsle. Utombordsmotorer släpper även ut helt orenade avgaser under vattenytan genom propellercentrum, för ljuddämp- ningens skull, vilket i stället bidrar till undervattensbuller. Äldre två- taktsmotorer med förgasare har en sämre motoreffektivitet jämfört med fyrtaktsmotorer. 2010 fanns det i ungefär 570 000 fri- tidsbåtar med motor varav en tredjedel av dem har motorer som är äldre än 25 år.155 Miljömålsberedningen menar även att förslaget om system för återvinning av båtar och motorer är viktigt för omställning från äldre tvåtaktsmotorer till miljövänliga alternativ. Verka för krav på nyproduktion Både båtmotorer och i synnerhet båtskrov har en mycket lång livs- längd. säljs över 20 000 fritidsbåtar i , enligt . Kraven på produktion av fritidsbåtar och båt- motorer för fritidsbåtar regleras till stor del genom EU:s fritidsbåts- direktiv.156 I direktivet saknas t.ex. gränsvärden för avgasrening och krav på katalysator som motsvarar kraven för bilfordon. Miljö- målsberedningen menar att det är viktigt att regeringen deltar i arbetet med en framtida översyn av fritidsbåtsdirektivet för att säker- ställa strikta gränsvärden för avgaser och bullernivåer, både över och under vatten. Det är även viktigt att direktivet öppnar för installa- tioner av eldrift även för inombordsmotorer vilket inte tillåts . 21.10.13Förslag som också har diskuterats Fritidsbåtar är undantagna från beskattning, till skillnad från i många andra länder, samt till skillnad från fritidsfastigheter, bilar, , m.m. i . Det pågår en diskussion huruvida det är 155Havsmiljöinstitutet , Fritidsbåtars påverkan på grunda kustekosystem i , Rap- port 2019:3. 156Europaparlamentets och rådets direktiv /53/EU av om fritids- båtar och vattenskotrar och om upphävande av direktiv /25/EG. – där alla vill vara något som bör ses över eller ändras. Fritidsbåtslivet nyttjar många kommunala och statliga resurser som sophämtning, farledshållning, m.m.men bidrar inte med resurser till dessa verksamheter, till skill- nad från t.ex. sommarstugegäster och kommersiell sjöfart. Sammanställningen i visar att fritids- båtar även bidrar till betydande utsläpp av växthusgaser och luftföro- reningar på nivåer som är jämförbara med andra transportslag, samt att de generar utsläpp av miljögifter och orsakar omfattande skador och förluster av viktiga livsmiljöer.157 Dessa miljöskador resulterar i sin tur i förluster av viktiga ekosystemtjänster och kostnader för samhället i form av t.ex. minskad produktion av kommersiell fisk, försämrade rekreationsmöjligheter, minskat upptag av näringsämnen och koldioxid samt behov av åtgärder för att minska dessa skador. Exempelvis medför historiska utsläpp av TBT från fritidsbåtar att samhället på flera platser i landet behöver genomföra mycket kostsamma saneringar av båtuppställningsplatser på land och av kon- taminerat sediment i småbåtshamnar. Enligt den rättsliga principen i internationell såväl som i svensk miljölagstiftning att förorenaren betalar, ska den aktör som orsakar en skada på miljön också betala för de kostnader som skadan medför. visar att större motorbåtar med stora förbränningsmotorer, som är målade med biocidfärg och förvaras vid brygga medför avsevärt större miljöpåverkan än t.ex. en mindre, båt, målad med giftfri färg, som har en liten elmotor och som för- varas på land. På samma sätt som för personbilar kunde beskattning av båtmotorer anpassas efter utsläppsnivåer i ett bonus-malus-system, där motorer med höga utsläpp, som t.ex. äldre tvåtaktsmotorer, får förhöjd skatt, medan nya miljöanpassade båtmotorer som elmotorer i stället premieras. På ett liknande sätt kan skatten anpassas till skro- vets storlek och form. Mindre segelbåtar utan motor eller mindre båtar som kan förvaras på land undantas eller får en lägre beskattning för att öka intresset för en mer hållbar användning av fritidsbåtar. Förutom att en skatt på fritidsbåtar skulle generera inkomster till staten som kan användas till åtgärder för att minska de skador som fritidsbåtar orsakar, skulle det också medföra ett viktigt instrument för att styra fritidsbåtlivet i en hållbar riktning, till att använda ny 157Havsmiljöinstitutet , Fritidsbåtars påverkan på grunda kustekosystem i , Rap- port 2019:3. – där alla vill vara miljövänlig teknik, mindre motorstyrka och minska behovet av nya båtplatser och därmed även giftiga båtbottenfärger.158 En skatt kan också anses överensstämma med statsmakternas riktlinjer för skattepolitiken.159 Bland annat ska skattepolitiken bidra till att kostnadseffektivt styra mot mål som minskad miljöbelastning samt skapa drivkrafter som påverkar beteenden, t.ex. genom att styra konsumtion, resursanvändning och investeringar i en mer hållbar riktning. har uttalat att miljöskatter har en styrande effekt och att stimulanser och ekonomiska styrmedel ska användas för att ställa om i en mer hållbar riktning. Väl avvägda och väl ut- formade miljöskatter gör, enligt skatteutskottet, att miljö- och kva- litetsmålen nås på ett kostnadseffektivt sätt. Miljömålsberedningen har övervägt att föreslå att en särskild ut- redare ska se över möjligheterna till beskattning av fritidsbåtar men inte enats om att lämna något sådant förslag. 158Havsmiljöinstitutet , Fritidsbåtars påverkan på grunda kustekosystem i , Rap- port 2019:3. 2014/15:100, s. 104, Regeringens riktlinjer för skattepolitiken, rubrik Miljömässigt och socialt hållbart samhälle. I detta kapitel beskriver Miljömålsberedningen försörjningen och han- teringen av data inom havsmiljöns område. Det handlar om data från miljöövervakningen och hur den förvaras och förvaltas men också om data som inte samlas in men som egentligen krävs för den karteringen. Det omfattar batymetriska data, geologiska data och ut- bredning av livsmiljöer. Olika typer av havsmiljödata behövs för olika ändamål. Inom över- vakningen kan det handla om uppgifter som mäts för att visa förändringar i tillståndet eller hur en faktor påverkas av en annan. Inom den karteringen är det fråga om att ta reda på hur det ser ut på havets botten med växtlighet, livsmiljöer, geologi etc. För att kunna följa upp om miljökvalitetsmålen uppfylls behövs alla dessa sorters data som kan ge underlag för forskning och bättre kun- skap. Kunskaperna ska därefter leda till att rätt åtgärder vidtas så att miljökvalitetsmålen kan nås. Problemet är att, liksom i andra havsmiljöfrågor, regeringen var- ken styrt, efterfrågat eller krävt de leveranser av havsmiljödata som hade behövts för att ska kunna nå miljökvalitetsmålet Hav i balans samt en levande kust och skärgård. Miljöövervakningsutred- ningen1 vittnade om brister i miljöövervakningen som även Havs- och vattenmyndigheten har pekat ut. Datavärdskapet för den havs- miljödata som finns är ofta otydligt utformat vilket gör det svårt att hitta den information som behövs men också svårt att veta vem som ska ta emot data. Den karteringen går alldeles för långsamt för att ge det kunskapsunderlag som behövs för att snabbt kunna vidta rätt åtgärder. är det många aktörer som behandlar havsmiljödata. De samlar in, förvarar och tillgängliggör data för dem som har behov av 1SOU 2019:22, miljöövervakning – dess uppgift och organisation för en god miljöför- valtning, betänkande av Utredningen om översyn av miljöövervakningen. tillgång till den. Det finns även många digitala plattformar, databaser och stödfunktioner för samma ändamål. Tyvärr har det skapat ett oöverskådligt system där det kan vara svårt för aktörer med behov av korrekt data att hitta rätt. Förutom att det kan vara svårt att få en överblick av vilken data som finns är det också svårt att få en samlad överblick över vilken data som saknas och hur systemet kan kom- pletteras. Miljömålsberedningen konstaterar att problemen inom förvalt- ningen av havsmiljödata är en orsak till att inte når miljö- kvalitetsmålet Hav i balans samt en levande kust och skärgård. I föl- jande avsnitt beskriver Miljömålsberedningen hur förvaltningen av havsmiljödata i fungerar och lämnar förslag på hur den kan förbättras och effektiviseras. Tillståndet och förändringar i miljön dokumenteras av den svenska miljöövervakningen. Miljöövervakning ger en lägesbeskrivning av tillståndet i miljön och varnar för störningar. Arbetet bygger på åter- kommande, systematiskt upplagda undersökningar, som visar miljö- tillståndet genom att registrera eventuella förändringar i naturmiljön. Genom att jämföra aktuella lägesbeskrivningar med tidigare mät- ningar kan förändringar i miljön upptäckas. På så vis går det att se om genomförda åtgärder fått önskad effekt eller inte. I bland behövs ytterligare undersökningar för att ta reda på om förändringen inne- bär ett problem eller inte. Ofta behövs mätningar över långa tidsperioder för att kunna se om en förändring orsakas av mänsklig påverkan eller är en naturlig variation.