sou · H9B318 · 2021-03-31 00:00:00 — Fusions- planen ska då inte bara tillhandahållas enligt 23 kap. 16 § respektive 43 §, utan också, med bifogade handlingar, hållas tillgänglig för aktie- ägarna på bolagets webbplats under minst en månad före den stämma där frågan om godkännande av fusionsplanen ska behandlas.18 Genom direktiv har artikel 124 fått en helt ny lydelse. Även fortsättningsvis gäller att styrelsen i vart och ett av de fusionerande bolagen ska upprätta en rapport. Syftet med rapporten ändras dock något. Den ska nu riktas enbart till aktieägare och arbetstagare och inte också – som tidigare – till borgenärer. Också rapportens innehåll preciseras. Rapporten ska liksom tidigare beskriva de rättsliga och ekonomiska aspekterna av fusionen och dess konsekvenser för arbets- tagarna. Men den ska nu också särskilt beskriva fusionens konse- kvenser för bolagets framtida verksamhet (punkten 1) Den ska vidare innehålla ett avsnitt för aktieägare och ett avsnitt för arbetstagare; alternativt får bolaget besluta om två separata rapporter, en för aktie- ägarna och en för arbetstagarna (punkten 2). Avsnittet för aktieägare i rapporten ska särskilt beskriva •kontantersättningen och metoden som har använts för att fast- ställa den, •aktiernas utbytesförhållande – i tillämpliga fall – och metoden som har använts för att komma fram till detta, •fusionens konsekvenser för aktieägare samt •de rättigheter och metoder för gottgörelse som är tillgängliga för aktieägare i enlighet med artikel 126a, vilken avser skydd av aktie- ägare (punkten 3). 18Bestämmelsen är ett resultat av genomförandet i svensk rätt av och rådets direktiv /36/EG av om utnyttjande av vissa av aktieägares rättig- heter i börsnoterade företag. För ytterligare bakgrund till 23 kap. 53 § aktiebolagslagen hän- visas till prop. 2009/10:247. Avsnittet för arbetstagare i rapporten ska särskilt beskriva •fusionens konsekvenser för anställningsförhållanden och – i till- lämpliga fall – eventuella åtgärder för att skydda dessa förhål- landen, •väsentliga ändringar av de gällande anställningsvillkoren eller av platserna för bolagets verksamhet, samt •hur dessa faktorer påverkar eventuella dotterbolag (punkten 5). Liksom ska förvaltnings- och ledningsorganet, dvs. styrelsen, informera aktieägarna om sådana yttranden som arbetstagarrepre- sentanterna, eller arbetstagarna själva, har lämnat (punkten 7). Artikeln innehåller ett par undantag från regeln om upprättande av en rapport. För det första får medlemsstaterna undanta enmans- bolag från artikelns bestämmelser (se punkten 4.) Vidare ska något avsnitt för aktieägare inte krävas när samtliga aktieägare i bolaget har gått med på detta. Inte heller något avsnitt för arbetstagare ska krävas när ett fusionerande bolag och dess eventuella dotterbolag inte har några arbetstagare utöver de som ingår i förvaltnings- och lednings- organet (punkten 8). Om det inte krävs vare sig något avsnitt för aktieägare eller något avsnitt för arbetstagare, behöver någon rap- port inte lämnas (punkten 9). Rapporten ska tillsammans med fusionsplanen göras tillgänglig elektroniskt för aktieägarna och arbetstagarrepresentanterna eller arbetstagarna själva i vart och ett av de fusionerande bolagen minst före dagen för den stämma som ska behandla frågan om godkännande av fusionsplanen. Om den nationella lagstiftningen medger att det övertagande bolagets stämma inte behöver godkänna fusionen, gäller denna sexveckorsfrist i förhållande till stämman för det eller de andra fusionerande bolagen. (Se punkten 6.) Slutligen anges att artikeln inte ska påverka de gällande informa- tions- och samrådsrättigheter och därtill relaterade förfaranden som föreskrivs på nationell nivå efter införlivandet av två i artikeln an- givna arbetsrättsliga direktiv (punkten 10). I stället för direktivets terminologi används i det följande begrep- pens motsvarighet i svensk rätt. Det innebär att förvaltnings- och ledningsorganet betecknas som styrelsen och rapporten kallas för redogörelse. Vårt förslag: Styrelsens redogörelse ska, utöver vad som gäller , särskilt beskriva fusionens konsekvenser för bo- lagets framtida verksamhet. Redogörelsen ska innehålla ett avsnitt för aktieägare och ett avsnitt för arbetstagare. Avsnittet för aktieägare ska särskilt beskriva det utbytesför- hållande som ska gälla för aktier som ingår i fusionsvederlaget samt det utjämningsvederlag som därutöver ska utgå. Avsnittet ska vidare innehålla uppgifter om det inlösenbelopp som avträ- dande aktieägare ska ha rätt till. Också metoderna för att bestäm- ma utbytesförhållandet, utjämningsvederlaget och inlösenbelop- pet ska beskrivas, liksom fusionens konsekvenser för aktieägarna och hur aktieägarna ska gå tillväga för att utöva sin inlösenrätt. Avsnittet för arbetstagare ska särskilt beskriva fusionens kon- sekvenser för anställningsförhållanden och åtgärder till skydd för dessa, väsentliga ändringar av anställningsvillkoren eller platserna för bolagets verksamhet. Även motsvarande förhållanden för eventuella dotterbolag ska beskrivas. Om styrelsen får ett yttrande från arbetstagarnas företrädare, ska detta yttrande fogas till redogörelsen. (Jfr artikel 124.1–3, 5 och 7–9.) Skälen för förslaget: Ändringsdirektivet innehåller, liksom direktiv, krav på att envar av styrelserna i de fusionerande bolagen ska upprätta en redogörelse av visst innehåll (se artikel 124). Vad som sägs i 23 kap. 39 § aktiebolagslagen om att en sådan redogörelse ska upprättas bör alltså fortsätta gälla. Vi återkommer i avsnitt 4.5.4 till frågan om det bör finnas några undantag från skyldigheten att upprätta en redogörelse. Ändringsdirektivet innehåller emellertid en del nyheter rörande redogörelsens innehåll. Dessa bör lämpligen hanteras genom änd- ringar och tillägg till regleringen i 39 §. De nya bestämmelserna bör anknyta nära till direktivets ordalydelse, eftersom detta ger bäst förutsättningar för att de olika redogörelser som upprättas i en och samma gränsöverskridande fusion har en likartad utformning. De delar av artikel 124 som på detta sätt kan inarbetas i 39 § är punk- terna 1–3, 5 och 7–9 (beträffande innehållet i dessa punkter, se ovan). En nyhet i ändringsdirektivet är att det i redogörelsen ska ingå två olika avsnitt, ett avsnitt för aktieägarna och ett för arbetstagarna. Den svenska regleringen bör anpassas till det. Vad gäller det närmare innehållet i redogörelsen kan följande sägas. Information till aktieägare. I artikel 124.3 anges vad som särskilt ska beskrivas i avsnittet för aktieägare. Liksom ska utbytes- förhållandet mellan aktierna anges, dvs. en aktieägare i ett överlå- tande bolag ska kunna utläsa hur många aktier som han eller hon kommer att erhålla i det övertagande bolaget i stället för aktierna i det överlåtande bolaget. Detta bör givetvis komma till uttryck i den svenska lagtexten även i fortsättningen. Direktivet ställer också krav på information om ”kontantersätt- ningen” och den metod som har använts för att fastställa densamma (jfr punkten 3 a). Begreppet ”kontantersättning” förekommer i flera sammanhang i ändringsdirektivet. Det synes beteckna två olika saker, dels den kontanta delen av fusionsvederlaget (jfr artikel 122 b), dels det inlösenbelopp som ett bolag ska erbjuda avträdande aktieägare (jfr artikel 122 m och 126a.1). Det väcker frågan om vilken eller vilka typer av ”kontantersättning” som avses i artikel 124.3 a. Samma fråge- ställning gör sig gällande beträffande omfattningen av den granskning som en oberoende sakkunnig (revisor) ska göra enligt artikel 125 (jfr övervägandena i avsnitt 4.6). I det senare fallet är det dock alldeles klart att begreppet avser båda slagen av kontant ersättning (jfr skäl 14 i ändringsdirektivet). Revisorns granskning omfattar sty- relsens redogörelse. Det framstår därför som naturligt att det som revisorns granskning ska omfatta, också ska ingå i styrelsens redo- görelse. Det måste alltså antas att begreppet har samma betydelse i båda bestämmelserna. Av det sagda följer att vi bedömer begreppet ”kontantersättning” i artikel 124.3 a i ändringsdirektivet, som ett uttryck för både den kontanta delen av ett fusionsvederlag, dvs. utjämningsvederlaget, och det s.k. inlösenbeloppet. Redogörelsen bör alltså behandla båda dessa slag av ersättning. Information till arbetstagare. Den svenska lagtexten bör även av- spegla det som sägs i artikel 124.5 om innehållet i avsnittet för arbets- tagare (jfr ovan). I skäl 13 direktiv utvecklas innebörden i detta. Det sägs bl.a. att redogörelsen i synnerhet bör beskriva om det skulle uppstå några förändringar av lagstadgade anställningsvillkor, av kollektivavtal eller av transnationella företagsavtal och av plats- erna för bolagets verksamhetsorter, såsom platsen för bolagets huvud- kontor. Det sägs också att redogörelsen bör innehålla uppgifter om ledningsorgan, och, i tillämpliga fall, om personal, utrustning, lokaler och tillgångar före och efter det gränsöverskridande förfarandet och de sannolika ändringarna av arbetets organisation, löner, specifika tjänsters placering och de förväntade konsekvenserna för arbetsta- gare som innehar dessa tjänster, liksom om dialogen mellan arbets- marknadens parter på bolagsnivå och, i tillämpliga fall, arbetstagar- representation på styrelsenivå. Det är givet att kommande svensk lag bör tolkas mot bakgrund av dessa uttalanden. Vi anser dock inte att det som sägs i skäl 13 behöver komma till explicit uttryck i lagtexten. Yttrande från arbetstagarföreträdare. Artikel 124.7 motsvarar i princip det som redan uttrycks i 23 kap. 39 § aktiebolagslagen. Där sägs att om styrelsen i skälig tid får ett yttrande från arbetstagarnas företrädare, ska detta yttrande fogas till redogörelsen. direktiv har dock uttrycket ”i skälig tid” bytts ut mot ””. Den svenska lagtexten bör justeras i enlighet med detta. Vi åter- kommer i författningskommentaren till den närmare innebörden i detta. direktiv sägs också att aktieägarna ska informeras om arbetstagaryttrandet. Det kan synas som att en sådan bestämmelse inte fyller något syfte så länge aktieägarna kan få del av yttrandet redan som en del av styrelsens redogörelse. Den får emellertid bety- delse om aktieägarna kommer överens om att styrelsens redogörelse inte ska innehålla något avsnitt till aktieägarna (se avsnitt 4.5.4). Även i denna del krävs därför en lagändring i linje med vad direktivet föreskriver. Information till borgenärerna. Bestämmelserna i 23 kap. 39 § aktie- bolagslagen om styrelsens redogörelse syftar till att ge relevant information även till borgenärer. Att så är fallet kommer till uttryck i paragrafens krav på att redogörelsen ska innehålla uppgift om fusio- nens sannolika konsekvenser för borgenärer. Såsom den motsvarande bestämmelsen i ändringsdirektivet, arti- kel 124.1, har utformats syftar den inte till att tillförsäkra bolagens borgenärer information. Det väcker frågan om det är förenligt med direktivet att behålla kravet på att redogörelsen ska innehålla uppgift om fusionens sannolika konsekvenser för borgenärerna. Enligt vår bedömning bör den frågan besvaras jakande. Ändrings- direktivet innehåller en ny artikel om skydd av borgenärer: enligt vad som där närmare föreskrivs ska medlemsstaterna på ett betryggande sätt skydda borgenärers rättigheter (se artikel 126b.1). Detta utgör ett generellt hållet påbud till medlemsstaterna att i sin nationella reglering upprätthålla ett starkt borgenärsskydd och medger ett bety- dande utrymme för nationella variationer vad gäller skyddets närmare utformning. Den nuvarande bestämmelsen om att det i styrelsens redogörelse ska ingå en beskrivning av fusionens sannolika konse- kvenser för borgenärerna framstår också som ändamålsenlig. 4.5.4Undantag från kravet på upprättande av redogörelse Vårt förslag: Om samtliga aktieägare har samtyckt till det, be- höver redogörelsen inte innehålla något avsnitt för aktieägarna. Om ett bolag inte har några arbetstagare utöver de som ingår i styrelsen, krävs inget avsnitt för arbetstagare. Om både avsnittet för aktieägare och avsnittet för arbetstagare kan utgå, behöver styrelsen över huvud taget inte upprätta någon redogörelse. Vår bedömning: Den svenska lagstiftaren bör inte utnyttja den möjlighet som direktivet ger att undanta styrelsen i ett enmans- bolag från skyldigheten att upprätta en särskild redogörelse. (Jfr artikel. 124.4 andra meningen.) Skälen för förslaget och bedömningen: Som nämnts ska redogö- relsen bestå av ett avsnitt för aktieägare och ett för arbetstagarna, I artikel 124.4, första meningen, sägs att något avsnitt för aktie- ägarna inte ska krävas när samtliga aktieägare har gått med på att detta krav kan frångås. I andra meningen sägs att medlemsstaterna får undanta enmansbolag från tillämpningen av artikeln. Placeringen av den sistnämnda bestämmelsen kan tolkas så att den enbart avser avsnittet för aktieägarna. För denna tolkning talar också det för- hållandet att det i punkten 9 finns en särskild bestämmelse om när det över huvud taget inte krävs någon redogörelse. Det är också den i sak rimligaste ordningen, Ordalydelsen av punkten 4, andra meningen får emellertid anses vara förhållandevis entydig, både i den svenska språkversionen och i de andra versioner som vi har kunnat ta del av. Det talar för att medlemsstaterna helt kan undanta enmansbolag från skyldigheten att upprätta en redogörelse, även en sådan som riktas enbart till arbetstagarna. Frågan är då om denna möjlighet bör utnyttjas. Något sådant undantag för enmansbolag – dvs. aktiebolag med en enda aktieägare – görs inte i gällande rätt. Också ett enmansbolag kan vara ett stort bolag med ett stort antal anställda, t.ex. ett dotter- bolag i en koncern. I förhållande till arbetstagarna synes en redogö- relse av det aktuella slaget kunna fylla ett viktigt syfte även i ett enmansbolag. Vi anser därför att undantagsmöjligheten inte bör ut- nyttjas. Däremot kan det – som en följd av direktivet – vara nödvändigt att i lagen ta in en bestämmelse om att något avsnitt för aktieägarna inte behöver ingå i redogörelsen om samtliga aktieägare samtycker till det. Mot det kan visserligen invändas att det redan av allmänna associationsrättsliga principer följer att regler till skydd för aktie- ägarna kan frångås, om samtliga aktieägare samtycker. För att det inte ska råda någon oklarhet om att direktivet har genomförts kor- rekt i svensk rätt bedömer vi dock att en bestämmelse med detta innehåll bör tas in i lagen.19 Enligt artikel 124.8 krävs det inte något avsnitt för arbetstagare när ett fusionerande bolag och dess eventuella dotterbolag inte har några arbetstagare utöver de som ingår i förvaltnings- eller lednings- organet. Detta bör komma till uttryck i den svenska regleringen. För att ska kunna bedöma om undantagsregeln är tillämplig behöver bolaget tillhandahålla verket information om det. Det bör därför tas in en bestämmelse i aktiebolagsförordningen med inne- börd att om det inte finns några arbetstagare i bolaget, ska bolagets styrelse eller verkställande direktör till intyga på heder och samvete att så är fallet. Därigenom åstadkommer man också straffansvar för osann försäkran (jfr 15 kap. 10 § ). Slutligen följer det av artikel 124.9 att någon redogörelse över- huvudtaget inte behöver upprättas om det inte krävs vare sig något avsnitt för aktieägare eller något avsnitt för arbetstagare. Också detta bör komma till uttryck i aktiebolagslagen. 19Jfr diskussionen i motiven till 23 kap. 44 § aktiebolagslagen om behovet av att vid genom- förande av ett direktiv lagfästa något som redan följer av allmänna principer i prop. 2007/08:15 s. 98 f. och 310. 4.5.5Hur redogörelsen ska hållas tillgänglig Vårt förslag: Styrelsens redogörelse ska, liksom fusionsplanen med de handlingar som är fogade till denna, hållas tillgänglig elek- troniskt minst före dagen för den bolagsstämma som ska godkänna fusionsplanen. Detta ska ske genom att bolaget hål- ler handlingarna tillgängliga på sin webbplats eller genom annan likvärdig elektronisk kommunikation. (Jfr artikel 124.6.) Liksom ska kopior av handlingarna sändas till de aktieägare som begär det och uppger sin postadress. Skälen för förslaget: Artikel 124.6, som gäller tillgängliggörandet av styrelsens redogörelse, överensstämmer väsentligen med vad som redan gäller enligt svensk rätt enligt 23 kap. 43 § aktiebolagslagen. Nytt är att redogörelsen (tillsammans med fusionsplanen) ska göras tillgänglig elektroniskt, och att detta ska ske – i stället för som tidigare en månad – före dagen för den stämma som ska behandla frågan om godkännande av fusionsplanen. Direktivet ger ingen närmare ledning om innebörden i ”göras till- gängliga elektroniskt”. Ett sätt att hålla handlingarna tillgängliga elektroniskt är att pub- licera dem på bolagets webbplats. Det är emellertid osäkert hur lämpligt det är att generellt föreskriva om publicering på bolagets webbplats. För inhemska fusioner återfinns den bestämmelse som motsvarar 23 kap. 43 § i 23 kap. 16 §. I den paragrafen finns en be- stämmelse om publicering på bolagets webbplats. Av paragrafens tredje stycke framgår att om handlingarna hålls tillgängliga på bolagets webbplats får styrelsen välja mellan att hålla dem tillgängliga hos bolaget på den ort där bolaget har sitt säte och att sända kopior av dem till aktieägarna.20 Det är emellertid viktigt att notera att möjlig- heten att tillhandahålla handlingarna på bolagets webbplats enligt 16 § tredje stycket utgör ett valfritt komplement för bolaget till huvudregeln att hålla handlingarna tillgängliga hos bolaget. Alla bolag har inte en egen webbplats. Aktiebolagslagen innehåller i och för sig ett flertal bestämmelser som kräver publicering på bolagets webb- plats. Dessa krav avser emellertid publika aktiebolag som är upptagna till handel på en reglerad marknad.21 20Om bakgrunden till regleringen hänvisas till prop. 2010/11:147 s. 17 f. 2009/10:247 s. 40. Enligt vår mening är det lämpligaste sättet att genomföra direk- tivets krav på elektroniskt tillgängliggörande att föreskriva att bolaget ska hålla handlingarna tillgängliga på sin webbplats eller genom annan likvärdig elektronisk kommunikation. Detta bör föranleda ett tillägg i 23 kap. 43 § aktiebolagslagen. Vi återkommer i författningskom- mentaren till den närmare innebörden i ”likvärdig elektronisk kom- munikation”. Man kan emellertid inte utgå från att samtliga de intressenter som artikeln tar sikte på har möjlighet att utnyttja elektronisk kommu- nikation. Den bestämmelse som finns i nu gällande rätt (jfr 23 kap. 43 §) om att kopior av handlingarna ska sändas kostnadsfritt med vanlig post till de aktieägare som begär det bör stå kvar som komple- ment. Det kan noteras att gällande rätt inte ger arbetstagarrepre- sentanter och arbetstagare någon motsvarande rätt att få kopior av handlingarna. Direktivet uppställer inte heller något krav på detta. En sådan service skulle kunna öka bolagens administrativa kost- nader. Skyldigheten för bolag att skicka handlingar kostnadsfritt per post bör därför inte utvidgas. Som redan har nämnts kräver direktivet att redogörelsen hålls till- gänglig . Det avviker från gällande svensk rätt, där motsvarande tidsfrist är en månad (se 23 kap. 43 § aktie- bolagslagen). Vi föreslår att lagen anpassas till direktivets sexveckors- regel. 4.6Rapport från en oberoende sakkunnig (artikel 125 och 133a) 4.6.12017 års direktiv och aktiebolagslagen I artikel 125 direktiv finns bestämmelser om hur obero- ende sakkunniga för varje fusionerande bolag ska utarbeta en rapport riktad till bolagsmännen. Av artikeln framgår bl.a. att rapporten ska vara tillgänglig senast en månad före den relevanta bolagsstämman. Där anges också vilka uppgifter som rapporten ska innehålla. Enligt artikeln krävs inte någon sakkunniggranskning eller sakkunnigrap- port, om samtliga delägare i de fusionerande bolagen är eniga om detta. Den svenska lagstiftning som i denna del svarar mot direktivet innebär att som huvudregel ska både fusionsplanen och styrelsens redogörelse granskas av en eller flera revisorer enligt aktiebolags- lagens bestämmelser om revisorsgranskning vid en inhemsk fusion. Dessa bestämmelser, 23 kap. 11 och 12 §§, går tillbaka på det tredje bolagsrättsliga direktivet.22 Från denna huvudregel finns två undantag. Det ena innebär att revisorsgranskningen kan begränsas om alla aktieägare är ense om detta. Det andra innebär att revisorsgranskningen ersätts av en gemen- sam granskning genom en av svensk eller utländsk myndighet utsedd sakkunnig, utsedd på begäran av de fusionerande bolagen. De bestämmelser som reglerar dessa frågor vid gränsöverskri- dande fusioner finns i 23 kap. 11–13, 40 och 41 §§ aktiebolagslagen (jfr även 36 §). Av bestämmelserna framgår bl.a. att när granskningen utförs av en av bolaget utsedd revisor ska denne vara en auktoriserad eller godkänd revisor eller ett registrerat revisionsbolag. Som huvud- regel ska revisorn utses av stämman i respektive bolag. Om någon särskild revisor inte är utsedd, ska granskningen i stället utföras av bolagens revisorer (12 §). Om granskningen i stället sker på det alter- sätt där en sakkunnig utsetts av en svensk myndighet (Bolags- verket) (40 § andra stycket), ska den som utser vara en auktoriserad eller godkänd revisor eller ett registrerat revisionsbolag (41 §). I båda fall har den som utför revisorsgranskningen rätt till upplysningar och biträde från bl.a. styrelsen (13 § och 40 § tredje stycket). Granskningens innehåll ska motsvara det som god revi- sionssed kräver. Att granskningen får begränsas om samtliga aktieägare i de bolag som deltar i fusionen har samtyckt till det framgår av 23 kap. 11 tredje stycket. Rapportens innehåll m.m. (artikel 125) I artikel 125 direktiv sker följande ändringar av betydelse. Punkten 3 ställer mera ingående krav på sakkunnigrapportens innehåll än vad direktiv har gjort. Bland annat sägs att rap- porten ska inbegripa den sakkunniges utlåtande i fråga om kontanter- sättningen och aktiernas utbytesförhållanden är adekvata. Vid bedöm- ningen av kontantersättningen ska den sakkunnige beakta (I) före- 22Se övervägandena i prop. 2007/08:15 s. 90 ff. kommande marknadspris för aktierna i de fusionerande bolagen före tillkännagivandet av förslaget till fusion eller (II) värdet av bolaget exklusive effekterna av den föreslagna fusionen såsom det fastställts i enlighet med allmänt accepterade värderingsmetoder. Rapporten ska åtminstone (a) ange den eller de metoder som har använts för att fastställa den föreslagna kontantersättningen, (b) ange den eller de metoder som har använts för att fastställa det föreslagna utbytes- förhållandet för aktier, (c) fastställa om den eller de metoder som använts är adekvata för bedömningen av kontantersättningen och aktiernas utbytesförhållande, ange det värde som dessa metoder lett till och yttra sig över den relativa vikt som metoderna tillmättes när värdet fastställdes och, om olika metoder används i de fusionerande bolagen, även fastställa om användningen av olika metoder var motiverad, och (d) beskriva eventuella särskilda värderingsproblem som uppkommit. Den sakkunnige ska, enligt punkten 3, ha rätt att av de fusione- rande bolagen erhålla all information som är nödvändig för att han eller hon ska kunna fullgöra sina uppgifter. Enligt punkten 4 får medlemsstaterna undanta enmansbolag från tillämpningen av artikeln. Den sakkunnige (art 133a) Den nya artikel 133a innebär följande. Enligt punkten 1 ska medlemsstaterna fastställa regler om åtmin- stone civilrättsligt ansvar för den sakkunnige som ansvarar för att utarbeta den rapport som avses i artikel 125. Enligt punkten 2 ska medlemsstaterna ha regler som säkerställer