sou · H9B334 · 2021-05-04 00:00:00 — Enligt kommunerna är orsaken till vakanserna att det finns för få personer i dessa yrkesgrupper men också att konkurrensen om yrkesgrupperna är stor och att de kommunala huvudmännen inte kan erbjuda de löner som krävs.197 SKR:s uppföljningar av hur elevhälsan är organiserad i de kom- munala skolorna visar att det är vanligt med centralt anställd perso- nal inom elevhälsan. av kommunerna uppger att skol- sköterskorna är anställd centralt, uppger att detsamma gäller psykolog och att det gäller kuratorer. Skolläkare och skolpsykologer finns inte alltid anställda inom elevhälsan, i stället köper de kommunala skolhuvudmännen in sådana tjänster. av skolorna uppger att det köper in tjänstetimmar när det gäller skolläkare. I SKR:s kartläggning uppger de kommunala skol- huvudmännen att även andra yrkesgrupper ingår i elevhälsan, till exempel förekommer logopeder, talpedagoger, socialpedagoger och arbetsterapeuter och fysioterapeuter.198 2009/10:165 Den nya skollagen – för kunskap, valfrihet och trygghet (s. 657). 197SKL (2018): Nuläge och utmaningar i elevhälsan 2018. 198SKL (2018): Nuläge och utmaningar i elevhälsan 2018. ungdomsmottagningar har en lång erfarenhet av att möta unga i syfte att främja fysisk och psykisk hälsa, med fokus på sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR). Ungdomsmottag- ningarna riktar sig vanligen till ungdomar i åldrarna 13–och ses som ett komplement till övrig hälso- och sjukvård.199 Utredningen erfar från dialogmöte med verksamhetsföreträdare att ungdomsmottagningarna har gedigen kunskap och helhetssyn kring ungdomsfrågor och vad som tillhör ungdomen. Ungdoms- mottagningen har även en unik roll i att vara en neutral part och ingång för ungdomar då de i vissa frågor kanske inte vill söka stöd hos till exempel elevhälsan eller vårdcentralen av olika skäl. Den första ungdomsmottagningen startade i på 1970- talet. En central tanke vid starten av de första ungdomsmottagning- arna var att verksamheten skulle präglas av en helhetssyn på ung- domar och att kropp och själ hör ihop.200 Hälsovård för unga kring den sexuella och reproduktiva hälsan och den psykiska hälsan organiseras ofta på ungdomsmottagning. I vissa län finns en övergripande struktur för ungdomsmottagningarnas verksamhet och organisation men även inom länen kan ungdoms- mottagningarnas organisation variera. Det finns mottagningar som enbart vänder sig till barn och unga eller mottagningar som är en del av en större verksamhet med fler målgrupper än barn och unga, till exempel en barnmorskemottagning som har särskilda öppettider för unga . Det finns också filialer eller mobila en- heter kopplade till en större mottagning med syftet att nå unga som inte kan ta sig till en ungdomsmottagning.201 Enligt SKR är det svårt att få fram tydlig information om vilka resurser som avsätts för ungdomsmottagningarnas verksamhet. Ungdomsmottagningarna saknar ofta en överblick över sin egen budget och vad verksamheten kostar. Ofta saknas också en över- 199SKR (2020): Ungdomsmottagningar och ungas sexuella hälsa. (2018): ungdoms- mottagningar. 201SKL (2016): Psykisk hälsa på ungdomsmottagningen – en kartläggning av ungdoms- mottagningar. gripande behovsanalys av vilka resurser som bör avsättas för verk- samheten och en analys av kopplingen mellan resurser och verk- samhetens uppdrag. Det finns inte heller någon tydlig struktur för hur resurser fördelas mellan ungdomsmottagarnas olika uppdrag, till exempel mellan medicinska och sociala insatser och mellan det främjande, förebyggande och behandlade arbetet. Regionerna står dock för en majoritet av kostnaderna för ungdomsmottagningarna. Det är vanligt att regioner bidrar både med en fast summa per invånare i målgruppen och ersättning per besök. Kommuner bidrar också ofta med en fast summa, men det är även vanligt att kom- munerna bidrar med personal i stället för att tillföra medel. Det kan till exempel handla om en kurator som i vanliga fall arbetar inom skolan eller och som även avsätter ett antal timmar på en ungdomsmottagning.202 Det finns ingen särskild reglering av ungdomshälsovård i författ- ning, utan den hälso- och sjukvård som ges vid ungdomsmottag- ningar eller till ungdomar i övrigt omfattas i princip av den allmänna hälso- och sjukvårdslagstiftningen. Detta innebär i praktiken att det finns variationer över landet när det gäller tillgång till ungdoms- hälsovård, innehåll och övriga förutsättningar för verksamheten. Uppdragen ser olika ut beroende på huvudmannens inriktning och prioritering. De flesta av landets ungdomsmottagningar är anslutna till orga- nisationen förenade ungdomsmottagningar (FSUM). Den är en intresseorganisation för ungdomsmottagningarna som arbetar med att stimulera utveckling av verksamheten och att underlätta er- farenhetsutbyte mellan mottagningarna. FSUM har utarbetat hand- bok och riktlinjer för ungdomsmottagningarnas verksamhet. Rikt- linjerna framhåller att mottagningarna ska arbeta med utgångspunkt från och utifrån ett psykologiskt, psykosocialt och medicinskt helhetsperspektiv. De ska också ha ett rättighets- perspektiv på ungas rätt till information, kunskap och behandling.203 (2021): Om FSUM. (Hämtad ). Enligt FSUM är det övergripande målet för ungdomsmottag- ningar att främja fysisk och psykisk hälsa, med fokus på sexuell och reproduktiv hälsa, samt rättigheter hos unga. Arbetet ska ske utifrån en helhetssyn i medicinskt, psykologiskt och psykosocialt perspek- tiv. Varje person har rätt till kunskap, information, stöd och be- handling.204 Ungdomsmottagningarnas hälsofrämjande och förebyggande arbete Verksamheten är en så kallad lågtröskelverksamhet, vilket innebär att den ska vara lättillgänglig och anpassad efter ungdomars behov. Ungdomsmottagningen kräver inte särskild sökorsak för ett besök och bemötandet utgår från hur personen mår och den situation hen befinner sig i. Stödet har ett salutogent perspektiv, vilket betyder att det utgår från hälsan och vad som fungerar väl, snarare än från ett sjukdomsperspektiv. Detta förhållningssätt syftar till att stärka in- dividers egenmakt och tilltro till sin egen förmåga samt att själv ta kontroll över sina liv.205 har arbete med psykisk hälsa fått allt större utrymme och ungdomsmottagningar i tre län/regioner har ett uttalat uppdrag att vara första linjen verksamhet för unga med lättare psykisk ohälsa.206 Till skillnad från mödrahälsovården, barnhälsovården och elev- hälsans medicinska insatser erbjuder inte ungdomsmottagningar hälsoundersökningar till alla unga och ungdomsmottagningarna genomför inte heller andra specifika insatser utifrån ett nationellt program som riktar sig till alla unga. Även om uppdraget kan variera, så är dock arbetet med att stödja unga kring sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) en central del på de flesta ungdomsmottagningar. I det ingår att ge före- byggande insatser som bidrar till att sexuella aktiviteter sker på ett säkert sätt, till exempel att förhindra oönskade graviditeter och sexu- ellt överförbara sjukdomar. I arbetet ingår även att stödja med ökad kunskap om sexualitet och sexuell hälsa till de unga och att stärka dem i deras rättigheter. Detta handlar till exempel om frihet att själv (2018): ungdoms- mottagningar. 205SKR (2020): Ungdomsmottagningar och ungas sexuella hälsa. ungdomsmottagningar (2018): Riktlinjer för ungdoms- mottagningar. fatta beslut om den egna kroppen, förtroende och kommunikation kring sex samt möjlighet att ha njutbara och säkra sexuella upp- levelser.207 Ungdomsmottagningarna ger ett individinriktat stöd till de unga som sökt sig till mottagningen. Det kan handla om att svara på frå- gor, ge information, undersöka och behandla. Ungdomsmottag- ningarna bedriver även ett utåtriktat arbete, för att i högre utsträck- ning nå även de unga som inte söker upp mottagningen på eget initiativ. Flera regioner har också satsat på digitala besök, som kan motsvara en del av det stöd som en fysisk mottagning kan ge. Det är ett sätt att stärka ungdomars tillgång till ungdomsmottagningarnas tjänster och kan vara särskilt viktigt för unga som bor i glesbygd, hemmasittande ungdomar och för dem som inte vill besöka en fysisk mottagning.208 Tillsammans med bland annat elevhälsan och före- byggande verksamhet utgör ungdomsmottagningarna en basnivå för ungdomar när det gäller hälsofrämjande, förebyggande och tidiga insatser.209 finns även den webbaserade ungdomsmottagningen för alla unga mellan 13–, med kunskap om kroppen, sex, relationer, psykisk hälsa, alkohol och droger, självkänsla och mycket annat. Där finns också kontaktuppgifter till alla ungdoms- mottagningar i landet. erbjuder även viss möjlighet att ställa personliga frågor. På finns också en särskild webb- plats, , med delar av UMO:s innehåll presenterat på olika språk. finansieras av alla regioner.210 Bemanningen på ungdomsmottagningarna varierar men många mot- tagningar strävar efter att arbeta tvärprofessionellt för att kunna till- godose de ungas behov av insatser när det gäller fysisk och psykisk 207SKR (2020): Ungdomsmottagningar och ungas sexuella hälsa och (2019): Sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter i . Resultat från befolknings- undersökningen SRHR2017. 208SKR (2020) Ungdomsmottagningar och ungas sexuella hälsa. 209SKL (2016): Psykisk hälsa på ungdomsmottagningen – en kartläggning av ungdoms- mottagningar. (2020). hälsa.211 Vid de flesta ungdomsmottagarna finns barnmorska och kurator. Det är också vanligt att gynekolog och allmänläkare finns knutna till mottagningen. FSUM anger i sina riktlinjer att ungdomsmottagningar bör ha tillgång till personal, som utöver grundkompetensen i sin profes- sion, har utbildning i andrologi, gynekologi, psykoterapi och sexo- logi. Vidare anger de att personalen behöver ha ett ungdomsper- spektiv med specifik kompetens gällande biologiska, psykologiska och sociala aspekter på tonårsutveckling, genus, könsidentitet, köns- uttryck, sexualitet och sexuell identitet.213 4.5Andra verksamheter som möter barn och unga Utöver de verksamheter som framgår av utredningens direktiv finns det ett antal ytterligare vårdverksamheter som möter barn och unga, till exempel vård- eller hälsocentraler, första linjeverksamheter för barns och ungas psykiska hälsa och verksamheter som tidigt möter späda och små barn. Nedan lämnas övergripande beskrivningar av dessa verksamheter. Vårdcentralen utgör primärvårdens kärnverksamhet och ansvarar för grundläggande medicinsk behandling av alla typer av sjukdomar i alla åldrar. Vårdcentralen utgör också en mycket central samverkanspart med de tidigare nämnda vårdverksamheterna inom barn- och ung- domshälsovården eftersom den ansvarar för vårdande och behand- lande insatser. I kartläggning beskrivs att den gemensamma kärnan som ingår i grunduppdraget till vårdcen- tralerna i samtliga regioner omfattar: •Mottagningsverksamhet för planerad (tidsbokad) och oplanerad hälso- och sjukvård inom det allmänmedicinska kompetensom- 211SKL (2016): Psykisk hälsa på ungdomsmottagningen – en kartläggning av ungdoms- mottagningar. (2018): Riktlinjer för ungdoms- mottagningar. rådet, samt inom rehabilitering, psykosociala insatser och hälso- främjande och sjukdomsförebyggande insatser, •jourverksamhet, ofta i samverkan med andra vårdenheter, •läkarinsatser i hälso- och sjukvård, •medverkan i regionens smittskyddsarbete, i forsknings- och utveck- lingsarbetet samt i kris- och katastrofberedskapen inom länet.214 Vårdcentralens roll i primärvårdens omfattande uppdrag att utgöra den tydliga basen i svensk hälso- och sjukvård beskrivs närmare i Problembild, kap. 4. Vårdcentraler organiseras i form av vårdvalssystem och styrs och genom uppdraget som anges i det tidigare nämnda förfrågnings- underlaget. Oavsett om verksamheten drivs i offentlig eller privat regi har regionen alltid huvudmannaskap för verksamheten. drev 225 olika privata vårdgivare vårdcentraler. Av dessa drev 171 en enda vårdcentral.215 Störst var och med drygt 80 vårdcentraler vardera.216 Vid utgången av 2019 fanns det 1 140 vårdcentraler i , varav drevs i offentlig regi och i privat regi. De regionala skillnaderna är stora när det gäller offentlig eller privat regi. I Region drivs 68 pro- cent av alla vårdcentraler i privat regi jämfört med Region botten där av vårdcentralerna drivs i privat regi.217 214Socialstyrelsen (2016): Primärvårdens uppdrag En kartläggning av hur landstingens uppdrag till primärvården är formulerade. 215Vårdföretagarna (2019): Privat vårdfakta 2019 (Hämtad ). 216Konkurrensverket (2014): Etablering och konkurrens bland vårdcentraler – om kvalitets- driven konkurrens och ekonomiska villkor. 217SKR (2021): Verksamhetsstatistik 2010–2019 (Hämtad ). Figur 4.13 Vårdcentraler i offentlig/privat regi 2019 Källa: SKR (2019). På vårdcentral arbetar specialistläkare i allmänmedicin och distrikts- sjuksköterskor, dessa innehar en bred generalistkompetens med för- måga att möta olika typer av behov och även att arbeta förebyggande. Vidare har alltfler legitimerade yrkeskategorier successivt tillkom- mit, till exempel arbetsterapeuter, dietister, fysioterapeuter, psyko- loger, hälso- och sjukvårdskuratorer och i viss mån även farmaceuter. 4.5.2Första linjen för barns och ungas psykiska hälsa Många kommuner och regioner har arbetat med att bygga upp en första linje som ansvarar för barn och unga med psykisk ohälsa oavsett om problemet har psykologiska, medi- cinska, sociala eller pedagogiska orsaker. Verksamheterna riktar sig till barn och unga och har skapats för att överbrygga glappet mellan den hjälp som erbjuds alla och den hjälp som erbjuds dem med svårast problematik.218 I första linjeuppdraget ingår vanligen att identifiera olika former av problematik, göra enklare utredningar och att ge stöd vid lindrig- are och ibland måttliga former av besvär och tillstånd. 218Uppdrag Psykisk Hälsa (2015): Första linjen för barn och ungas psykiska hälsa – framväxt, beskrivning av nuläget och vägen framåt. orsaker är oro, nedstämdhet, stress och kriser samt familjeproblem. Flera verksamheter kan ha en första linjefunktion, till exempel verk- samheter inom skolväsendet, och hälso- och sjuk- vården. Första linjen ska vara den verksamhet som barn och unga i första hand vänder sig till med av lindrig till måttlig psykisk ohälsa. I den senaste utvärderingsrapporten från framhåller man att första linjen för barns och ungas psykiska hälsa motsvarar primär- vårdsuppdraget, men att det när projekten startade saknades kom- petenser och beredskap i primärvården för uppdraget.219 I vissa kommuner och regioner har man byggt upp nya verk- samheter med ett specifikt uppdrag att ansvara för första linjen, medan andra har utökat uppdraget för befintliga verksamheter att även inkludera ansvaret för första linjen. En majoritet av första linje- verksamheterna i landet drivs inom ramen för primärvården och når totalt sett av barn och unga.220 Arbetet med att utveckla första linjeverksamheter för barn och unga med psykisk ohälsa har pågått . Rege- ringen har genomfört ett flertal sats- ningar för att stödja arbetet med att bygga upp en första linje i kom- muner och regioner, bland annat genom överenskommelser med SKR. Med stöd av dessa överenskommelser har SKR har drivit ett flertal utvecklingsprojekt tillsammans med kom- muner och regioner med syfte att förbättra kvaliteten och till- gängligheten till första linjen för barn och unga med psykisk ohälsa. Det finns stor variation i hur långt huvudmännen kommit i arbetet med att utveckla första linjeverksamheterna för barn och unga.221 Verksamheter som tidigt möter späda och små barn Utöver ovan nämnda första linjeverksamheter, som i första hand vänder sig till barn och unga med psykisk ohälsa i åldrarna 6–, finns det andra verksamheter med motsvarande uppdrag att tidigt möta barn i åldrarna 0–. Insatser inom dessa verksamheter riktar sig till barnets vårdnadshavare i form av riktat föräldrastöd, då barnet 219SKL (2015): Slutrapport 2011–2014. 220SKR (2020): Första linjen 2020 – Nulägesbeskrivning av hälso- och sjukvårdens första linje för barn och ungas psykiska hälsa. 221SKL (2015): Slutrapport 2011–2014. är helt beroende av vårdnadshavarens omsorg och omvårdnad och familjens förutsättningar. Bland dessa verksamheter finns psykologverksamhet för mödra- hälsovård och barnhälsovård som har ett hälsofrämjande och före- byggande uppdrag. Uppdraget innefattar bland annat bedömning och stöd vid identifierade och upplevda problem runt barnet och i föräldraskapet. Verksamheten ska bedrivas i linje med mödrahälso- vårdens och barnhälsovårdens grunduppdrag. Arbetet sker i tvärpro- fessionella team där psykologen kan ha en konsultativ roll. Insatser till barn och familj omfattar vanligen föräldravägledning, psykolo- gisk behandling relaterat till föräldraskap, interventioner med fokus på relationen mellan barnet och dess vårdnadshavare, uppföljning och bedömning av barnets utveckling och hälsa samt samverkan med andra berörda verksamheter för barn och familj.222 Parallellt med ut- vecklingen av generellt och riktat föräldrastöd och ökat fokus på den psykiska hälsan hos blivande föräldrar, barn och deras vårdnadshav- are har psykologverksamheten fått en allt större betydelse inom mödrahälsovården och barnhälsovården till följd av ett allt mer om- fattande uppdrag att förebygga psykisk ohälsa.223 Späd- och småbarnsverksamheter har ett förebyggande uppdrag och erbjuder tidiga riktade insatser för späda och små barn (0–) och deras familjer. Arbetet utgår dels ifrån uppmärksammade risk- faktorer för att förhindra utveckling av svårigheter hos barnet och i föräldraskapet dels utifrån identifierade problem hos vårdnadshava- ren i samspel med barnet. Verksamheten riktar sig vanligtvis enbart till familjer med späda och små barn och erbjuder dels förebyggande insatser med fokus på relation och samspel mellan vårdnadshavaren och barnet dels samspelsbehandling i någon form. Verksamheten kan finnas inom barn- och ungdomspsykiatrin, primärvård, social- tjänsten eller drivas i samverkan mellan flera huvudmän. Kartlägg- ning av späd- och småbarnsverksamheter visar att det 2018 fanns 34 identifierade verksamheter/team i . Variationen är stor när det kommer till organisationsform, antal ärenden och tillgång till barnpsykologisk och barnpsykiatrisk bedömning. 222Psykologförbundet (2021): Nationell målbeskrivning för Psykologer för mödrahälsovård och barnhälsovård (Hämtad ). 223Socialstyrelsen (2014): Vägledning för barnhälsovård och i barnhälsovård (2020). också ojämnt fördelad över landet.224 Verksamhet organiserad inom primärvård finns exempelvis i där en sam- spelsmottagning är nära kopplad till och sker i samverkan med en av psykologenheterna för mödra- och barnhälsovård.225 Verksamheten kan också vara organiserad inom barn- och ungdomspsykiatrin som exempelvis teamen för späda och små barn 0–i Skåne.226 4.6Den specialiserade vården för barn och unga Nedan följer en beskrivning av barn- och ungdomspsykiatrin, barn- och ungdomsmedicin och barn och ungdomshabiliteringen. Det finns naturligtvis en mängd specialistverksamheter och specialist- kompetenser och en variation i utformning, uppdrag och organi- sation över landet, men ovanstående täcker in de största och mest relevanta aktörerna för utredningens systemöversyn och bedöm- ningar när det gäller psykisk ohälsa. De principer utredningen lyfter kan gälla för alla specialistverksamheter. Barn- och ungdomspsykiatrin riktar sig till barn och unga upp till med medelsvåra till svåra psykiatriska tillstånd och där funk- tionsnivån i vardagen är påverkad. 2018 antog samtliga regioner en gemensam beskrivning av barn- och ungdomspsykiatrins uppdrag: –Barn- och ungdomspsykiatrins uppdrag är att erbjuda insatser på specialistnivå. –Insatser ges till barn och unga upp till med medelsvåra till svåra psykiatriska tillstånd och där funktionsnivån i vardagen är påverkad –Insatserna utgår från vetenskap och beprövad erfarenhet och bygger på barnpsykiatrisk diagnostik. Insatserna består av be- 224Furmark, C. och . (2018): Späd- och småbarnsverksamheter/team i – en kartläggning. 225Västra (2021): Psykologenheten för mödra- och barnhälsovård , Regionhälsan. (Hämtad ). 2261177 Vårdgivarguiden (2021): Barn- och ungdomspsykiatrins spädbarnsverksamhet i . (Hämtad ). dömning, utredning och/eller behandling av såväl akuta som icke akuta tillstånd –Verksamheten samverkar med vårdgrannar gällande barnpsykia- triska frågeställningar. Barn och ungdomspsykiatrin ska erbjuda god tvärprofessionell kom- petens för utredning, differential-diagnostik och behandling av barn och ungdomar utifrån symtom, funktionsförmåga, utvecklingsnivå och psykosociala situation. En viktig del i barn- och ungdomspsykia- trins arbete är ett familjecentrerat arbetssätt och att ge stöd och in- satser till vårdnadshavare och anhöriga. En barn‐ och ungdoms- psykiatrisk mottagning ska ha god kompetens inom områdena barn‐ och ungdomspsykiatri, utvecklingspsykologi och neuropsykologisk testning. Utredning och differentialdiagnostiska överväganden uti- från barnets symtom, funktionsförmåga, utvecklingsnivå och psyko- sociala situation ska hålla god kvalitet och det är viktigt för att inte missa eller missbedöma psykiatrisk samsjuklighet. Huvudsakliga diagnosområden är psykossjukdomar, svår depression och ångest med suicidrisk, personlighetsstörningar, vårdkrävande anorexi och neuropsykiatriska funktionsnedsättningar. Historiskt sett har barn- och ungdomspsykiatrin varit den verk- samhet som i första hand har mött barn och unga med psykisk ohälsa i vården, oavsett svårighetsgrad. har man varit och är fort- farande, sista vårdnivå för många barn och unga med svår och kom- plex problematik. Psykiatrin, både på vuxen- och barnsidan, har utvecklat sin diag- nostik och behandling samt sina arbetssätt . Även organisationen har påverkats, inte minst har den specialiserade öppenvården utvecklats och tidigare institutionalisering avskaffats. Vårdens fokus har förskjutits till en mer läkarbaserad diagnostik och arbete med nationella vårdprogram. Det tvärprofessionella och familjecentrerade arbetssättet genomsyrar förstås fortfarande verk- samheten, liksom de breda kontaktytorna mot skolan och social- tjänsten. Inom barn- och ungdomspsykiatrin finns grundläggande kom- petens i form av barn‐ och ungdomspsykiater, psykologer, sjuk- sköterskor, socionomer och sekreterare. Vidare behöver det finnas tillgång till andra professioner såsom arbetsterapeuter, fysiotera- peuter, dietister och logopeder. Hälso- och sjukvård inom den barn- och ungdomsmedicinska spe- cialiteten tillhandahålls vanligtvis som planerad och akut specialise- rad barn- och ungdomssjukvård för barn och unga och över . Den övre åldersgränsen varierar beroende på verksamhetsområde. Specialiteten barn- och ungdomsmedicin karaktäriseras av kunskaper om och förståelse för hälsa och ohälsa hos barn och ungdomar, kunskap om barnets normala tillväxt och utveckling samt kunskap om prevention, utred- ning, diagnostik, behandling, uppföljning och kunskapsutveckling rörande sjukdomar, störningar och skador relaterade till olika stadier av barnets tillväxt och utveckling.227 I föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2015:8) om läkarnas specialiseringstjänst- ingår enligt 5 kap. 1 § följande grenspecialiteter i barn- och ungdomsmedicin: •barn- och ungdomshematologi och onkologi •barn- och ungdomsneurologi med habilitering Utöver ovan nämnda specialiteter, finns det inom barnläkarför- eningen och i klinisk verksamhet fler subspecialistområden såsom: lungmedicin, ungdomsmedicin, akutsjukvård, infektionsmedicin och global hälsa, diabetes och endokrinologi, njurmedicin, barn- och ungdoms reumatologi och immunologi, transplantationsmedicin, barnhälsovård, smärta, barn och läkemedel samt barn som far illa. En stor del av barn- och ungdomsmedicinsk vård är tvärprofes- sionell och präglas av en helhetssyn på barn och unga vars hälsa och utveckling är beroende av många kringliggande faktorer.