sou · H9B391 · 2021-11-24 00:00:00 — Till säkerhets- kraven räknas alla aspekter som kan leda till skada på tredje part. För att verksamheten ska kunna bedrivas på ett långsiktigt håll- bart sätt, ska en beskrivning av detta samt hur verksamheten ska bedrivas för att minimera uppkomst av rymdskrot samt annan skad- lig miljöpåverkan lämnas in med ansökan. Verksamhetsutövaren ska redovisa hur internationella riktlinjer och rekommendationer som finns om långsiktigt hållbart nyttjande av rymden, till exempel LTS- riktlinjerna, ska följas. En ansökan om utsändningstillstånd ska be- skriva om, och hur, verksamhetsutövaren analyserar risken för kollision under utsändningsfasen. En ansökan om tillstånd att manövrera en satellit ska innehålla en beskrivning av hur kollision med rymdskrot eller annan aktiv satellit ska undvikas. Verksamhetsutövaren ska också redovisa risk för uppkomst av rymdskrot och annan miljö- påverkan på jorden, i atmosfären och i rymden. Hit räknas redovis- ning av vilka utsläpp som sker i samband med utsändning, buller och eventuella nedfall i havet och på marken. För de fall det handlar om att landa på en annan himlakropp än jorden ska det finnas en redo- visning av hur man avser att förhindra oönskad biologisk spridning mellan himlakroppar. En sådan redovisning bör vara i relation till aktuella internationella riktlinjer, exempelvis COSPAR Policy on Planetary Protection3. I ansökan ska också kemiska ämnen, kärn- ämnen och andra radioaktiva ämnen som eventuellt används uppges. Under denna punkt om miljöskydd faller även en beskrivning av hur 3COSPAR Policy on Planetary Protection, approved by the . rymdföremål tekniskt ska designas för att de ska vara långsiktigt hållbara och inte ge upphov till rymdskrot. Miljöskäl är också en anledning till villkoret att det finns en ända- målsenlig plan för hur verksamheten ska avslutas och vad som händer med rymdföremålet när aktiviteten är avslutad. Verksamhetsutöva- ren ska därför lämna in en beskrivning av verksamhetens avslut i ansökan. Verksamhetsutövaren ska redovisa analys och skäl för pla- nerade avslutsåtgärder, vilket kan avse förflyttning av en satellit till en bana som bedöms säkrare eller till en bana närmare jorden för att satelliten ska brinna upp i atmosfären. Analyserna ska innehålla risk för kollision med andra rymdföremål. Verksamhetsutövaren ska redo- visa vid val av avslut hur de internationella riktlinjerna om långsiktigt hållbart nyttjande av rymden samt de föreslagna reglerna om miljö- skydd i rymdlaget, vilket innefattar den så kallade regeln, se avsnitt 11.4, har beaktats. Av tillståndsansökan ska det framgå att verksamhetsutövaren har beaktat och säkerställt att verksamheten är förenlig med internationella förpliktelser, se avsnitt 7.3.6. Vid utsändning från utlandet kan verksamhetsutövaren behöva tillstånd för att exportera produkter med dubbla användningsområden enligt . För att tillstånd för rymdverksamhet ska meddelas krävs att verk- samheten ska bedrivas med beaktande av reglerna om exportkontroll som regleras i , se avsnitt 4.4.2. En beskrivning av hur verksamhetsutövaren har beaktat ska därför lämnas in med ansökan, till exempel att exporttillstånd har med- delats eller att en ansökan om sådant tillstånd är under handläggning. Verksamhetsutövaren bör i ansökan även redovisa om verksamheten omfattas av lagen om krigsmateriel. För att tillstånd för rymdverksamhet ska meddelas krävs att verk- samheten ska bedrivas med beaktande av den internationella tele- unionens regler, se avsnitt 7.3.6. Internationella teleunionen sam- ordnar koordineringen som sker mellan länderna och ansvarar för notifiering och registrering av radiofrekvensers användning och satel- liters banpositioner på global nivå. Denna process bör ha påbörjats när en ansökan om tillstånd till rymdverksamhet görs genom att underlag har skickats in till den internationella teleunionen via , men det bör inte vara ett krav för tillstånd till rymdverksamhet. Processen behöver inte vara slutförd på så sätt att frekvenser och banposition är registrerade innan ett tillstånd att bevilja rymdverksamhet beviljas. Det väsentliga är att registrering har skett innan rymdverksamheten påbörjas. En beskrivning av hur verksamhetsutövaren beaktat den internationella teleunionens regler ska därför lämnas in med ansökan. Om en satellitanmälan för regi- strering har gjorts hos den internationella teleunionen bör denna bi- fogas. Även avtal om ansvarsförsäkring eller intyg om annan ekonomisk säkerhet ska fogas till ansökan för det fall detta är ett villkor för tillstånd, se avsnitt 10.4. Den sökta verksamheten har i många fall samband med annan typ av verksamhet som kräver en annan sorts tillstånd. En utsändnings- verksamhet övergår ofta i en manövreringsverksamhet och en aktivi- tet på en annan himlakropp än jorden förutsätter utsändnings- och manövreringstillstånd för att komma till den aktuella himlakroppen. I dessa fall kan tillståndsmyndigheten, av till exempel effektivitets- skäl, handlägga tillstånden för de sammanhängande verksamheterna gemensamt, men det är inte något krav på att den sammanhängande verksamheten måste ha ett svenskt tillstånd utan ett motsvarande utländskt tillstånd kan vara tillräckligt. I så fall ska detta tillstånd bifogas ansökan. För det fall det finns andra tillstånd och avtal som är av betydelse för den sökta verksamheten ska även dessa bifogas ansökan. Det kan vara fråga om exportförsäkran eller något annat mellanstatligt avtal. Vårt förslag: Tillstånd att bedriva rymdverksamhet ska kunna för- enas med villkor om 1.att uppkomst av fara för allmän och enskild säkerhet ska und- vikas, 2.att verksamheten ska bedrivas på sätt som är långsiktigt håll- bart för att minimera uppkomst av rymdskrot och annan skad- lig miljöpåverkan, 3.att ägarförändringar i verksamheten, som innebär att en ny ägare innehar av aktierna eller andelarna eller av rösterna, anmäls till den myndighet som utövar tillsyn över verksamheten, 4.krav som är av betydelse för säkerhet eller andra utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitiska intressen, 5.att verksamhetsutövaren har beviljats tillstånd att använda radiosändare samt registrerat frekvenser och banposition inom den internationella teleunionen innan rymdverksamheten på- börjas, eller 6.att verksamhetsutövaren har beviljats tillstånd för annan typ av rymdverksamhet innan verksamheten påbörjas. Vår bedömning: En bestämmelse om tidsbegränsning av tillstånd bör inte införas i den nya lagen. Skälen för förslaget och bedömningen En bestämmelse om villkor i tillståndsbeslut bör införas i den nya lagen Ett tillstånd får enligt den nuvarande rymdlagen förenas med de vill- kor som är påkallade med hänsyn till kontrollen av verksamheten eller av andra skäl (3 § andra stycket). Rymdlagen eller rymdför- ordningen föreskriver emellertid inte vilka villkor som ett tillstånd att bedriva rymdverksamhet bör omfatta. I förarbetena till rymd- lagen anges att det är naturligt att tillståndet inte är ett öppet till- stånd att bedriva rymdverksamhet, utan att det anger en ram för verksamheten och att det med hänsyn till det internationella ansvar som svenska staten har åtagit sig enligt rymdfördraget måste finnas möjlighet att knyta villkor till tillstånden. Vidare anges i förarbetena att tillstånd även kan behöva begränsas (jfr prop. 1981/82:226 s. 10 f. och 15). Rymdstyrelsen har uppgett att villkoras inte tillståndsbesluten från regeringen på annat sätt än att det anges att verksamhetsutöv- aren måste bedriva verksamheten i enlighet med den beskrivning av verksamheten som görs i ansökan, eller på ett sätt som inte orsakar störningar i annan rymdverksamhet. De tillstånd som beviljats fram till har inte varit tidsbestämda. Modellagen och den finska rymdlagen innehåller bestämmelser om att tillstånd får förenas med villkor. Bestämmelserna är, liksom den motsvarande svenska bestämmelsen, generella och anger inte närmare vilka villkor som tillståndet kan förenas med. Frågan är om även bör införa en bestämmelse om att tillstånd får förenas med villkor i den nya lagen och hur den i så fall bör utformas. Enligt praxis får en myndighet även utan författningsstöd förena ett tillstånd med villkor under förutsättning att dessa ligger inom ramen för de syften som ska tillgodoses genom tillståndsgivningen. anför i rättsfallet HFD 2020 ref. 18. att det är en allmän förvaltningsrättslig princip, som har bekräftats i tidigare praxis (jfr RÅ 1990 ref. 12), att en myndighet får förena ett tillstånd med de villkor som bedöms erforderliga, om inte annat följer av den aktuella regleringen och att något författningsstöd för att få besluta om villkor inte krävs. Vidare anför domstolen att det kan noteras att många författningar innehåller bestämmelser om att myndigheten får villkora ett tillstånd, men att sådana bestämmelser endast utgör en upplysning om vad som ändå gäller. Lagrådet har i några fall uttalat sig beträffande frågan och anfört att bestämmelser om villkor för ett tillstånd är överflödiga. Skälet för detta är enligt Lagrådet att en myndighet som på ansökan med- delar ett för sökanden positivt beslut har enligt allmänna förvalt- ningsrättsliga principer rätt att till sitt beslut foga olika slag av villkor utan författningsstöd, under förutsättning att villkoren ligger inom ramen för de syfte som ska tillgodoses genom tillståndsgivningen (se bland annat Lagrådets yttrande om skollagen , se även En ny alkohollag, prop. 2009/10:125, s. 166). Det finns därmed enligt vår bedömning inte skäl för att i den nya rymdlagen införa en sådant allmänt utformad bestämmelse om att tillståndsbeslut kan för- enas med villkor som den nuvarande rymdlagen innehåller. En sådan bestämmelse skulle endast vara en upplysningsbestämmelse utan något eget materiellt innehåll. Annorlunda förhåller det sig enligt vår mening beträffande en bestämmelse som anger vissa uppräknade villkor som kan förenas med ett beslut om tillstånd. Syftet med en sådan bestämmelse är att lagstiftaren anger för tillståndsmyndigheten vilka villkor som kan vara väsentliga att förena med tillståndet. En sådan bestämmelse bidrar också med ökad tydlighet för den som ska söka tillstånd. Denna typ av reglering finns det exempel på i annan lagstiftning, se till exempel 3 kap. 11 § lagen om elektronisk kommunikation som anger villkor som kan ställas upp i tillstånd att använda radiosändare och 13 § lagen om krigsmateriel som föreskriver att tillstånd får förenas med villkor om att endast en viss andel av aktierna får ägas av utländska aktörer. Vi anser att det i den nya lagen bör införas en bestämmelse som anger att ett tillstånd att bedriva rymdverksamhet kan förenas med vissa särskilt angivna villkor. När det gäller frågan om ett tillstånd bör begränsas till eller gälla tills vidare, har Lagrådet i det ovannämnda yttrandet även uttalat att det inte behövs något bemyndigande avseende rätten att begränsa ett tillstånd till för att tillståndsmyndigheten ska kunna göra detta. En bestämmelse om tidsbegränsning av tillstånd bör därför inte föras in i den nya lagen. Vilka villkor ett tillståndsbeslut kan innehålla När det gäller frågan om vilka villkor som kan vara lämpliga att för- ena med ett tillståndsbeslut beror detta givetvis på vilken sorts verksamhet det är fråga om, omfattningen av denna, vilka aktörer som är delaktiga och hur den kan bedömas utifrån ett säkerhetsperspek- tiv. Likaså har frågan om vilket ansvar som har enligt de internationella traktaten betydelse. En bedömning får därför göras i varje enskilt fall. Det finns emellertid, som anförts i ovan avsnitt, inte något hinder för tillståndsmyndigheten att förena tillståndet med andra villkor än de som här föreslås, så länge som villkoren ligger inom ramen för de syften som ska tillgodoses genom tillståndsgivningen. Särskilda villkor som är hänförliga till en viss typ av verksamhet kan behöva ställas upp för att verksamheten ska bedrivas säkert och utan skadlig miljöpåverkan. kan också behöva ange vissa villkor som hänför sig till krav utifrån säkerhet eller andra utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska intressen. För att förhindra så kallade ”dolda ägandeskap” kan ett villkor ställas upp som anger att ägarförändringar i verksamheten, som innebär att en ny ägare innehar en viss andel av aktierna eller andelarna eller en viss andel av rösterna, ska anmälas till tillsynsmyndigheten. På så sätt får tillsynsmyndigheten kunskap om ägarförhållandena och kan bedöma om det finns ägare som är olämpliga utifrån ett utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiskt perspektiv och som har inflytande i verksam- heten. Den finska rymdförordningen innehåller en motsvarande be- stämmelse och där har ägarandelen respektive rösträttsandelen be- Vi anser att denna andel är lämplig, bland annat av konkurrensskäl, jfr även Direktinvesteringsutred- ningens förslag om anmälan av ägarförändringar i betänkandet Gransk- ning av utländska direktinvesteringar (SOU 2021:87). Innan rymdverksamheten påbörjas måste tillstånd för radiosänd- ning från markstation vara beviljat samt frekvenser och banposition vara registrerade inom den internationella teleunionen, se avsnitt 7.3.6. Ett tillstånd att bedriva rymdverksamhet kan därför förenas med villkor om att detta har skett. Ytterligare villkor i ett tillståndsbeslut kan vara att innan aktuell verksamhet inleds, ska ytterligare tillstånd för annan typ av verksam- het ha beviljats. Detta behövs om verksamheterna är sammanhäng- ande på så sätt att båda tillstånden krävs för att utföra hela den pla- nerade aktiviteten. Ett exempel är att ett utsändningstillstånd villkoras med att ett manövreringstillstånd också har beviljats innan utsänd- ningen sker. Det krävs inte att det rör sig om ett svenskt tillstånd, utan ett motsvarande utländskt tillstånd kan vara tillräckligt. 7.4Tillstånd att överlåta rymdverksamhet 7.4.1Behov av att reglera överlåtelse av rymdverksamhet Vår bedömning: Om rymdverksamhet som omfattas av lagen ska överlåtas till en annan verksamhetsutövare bör tillstånd krävas. Skälen för bedömningen: Vare sig i svensk rätt eller i de internatio- nella traktaten regleras överlåtelse av rymdverksamhet eller rymd- föremål, vilket görs i de andra nordiska länderna och i modellagen där en sådan överlåtelse endast får ske om överlåtelsen har godkänts av tillståndsmyndigheten i förväg. Frågan har också behandlats i COPUOS. I FN:s generalförsamlings resolution om rekommenda- tioner för utarbetandet av nationell lagstiftning (68/74), punkten 8, föreskrivs att överlåtelse av ägande av eller kontrollen över ett rymd- föremål i omloppsbana bör kräva tillstånd. Det har under våra samråd framkommit att det är angeläget att reglera överlåtelse av rymdverksamhet i en ny rymdlag, bland annat på grund av den växande kommersiella verksamheten och då det har uppstått en handel med utsända satelliter som byter ägare efter ut- Då det kan finnas en problematik kring detta med hänsyn till utländskt övertagande av känslig rymdinfrastruktur och teknik, har det framförts behov av att sådana överlåtelser blir föremål för statlig insyn och kontroll. Att en prövning av en verksamhetsöverlåtelse sker är väsentligt för att säkerställa att den nya verksamhetsutövaren är lämplig att bedriva verksamheten samt att de krav och åtaganden som fanns på verksamheten i samband med att tillstånd beviljades för den kan upprätthållas. Vi anser därför att det finns behov av att i den nya lagen införa bestämmelser om krav på statligt godkännande av över- låtelse av tillstånd till rymdverksamhet till en annan verksamhets- utövare. 7.4.2Medgivande krävs av tillståndsmyndigheten för överlåtelse av tillstånd Vårt förslag: Om verksamhetsutövaren avser att överlåta det bestämmande inflytandet över rymdverksamheten ska denne an- mäla detta till tillståndsmyndigheten. Ett tillstånd att bedriva verksamhet ska få överlåtas efter medgivande från tillståndsmyndigheten. Ett sådant medgivande ska lämnas om 1.förvärvaren uppfyller de villkor som ställs på en verksamhets- utövare som söker ett nytt tillstånd, 2.den överlåtna verksamheten uppfyller de villkor som gällde då tillståndet för verksamheten meddelades, och 3.överlåtelsen inte är olämplig med hänsyn till säkerhet och andra utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska intressen. Regeringen ska få meddela föreskrifter och i det enskilda fallet besluta om att för medgivande till överlåtelse av ett tillstånd att bedriva rymdverksamhet till utländsk verksamhetsutövare krävs avtal om ersättningsansvar med verksamhetsutövarens stat. Krav för att medgivande till överlåtelse ska lämnas Nästa fråga att överväga är hur en bestämmelse om godkännande av överlåtelse av tillstånd bör utformas. Eftersom tillstånd endast kan innehas av verksamhetsutövare, som i och för sig är ägaren av rymdföremålet, anser vi att bestämmelsen bör utformas på så sätt att den gäller överlåtelse till en annan verksamhetsutövare. I denna fråga bör det även övervägas hur man lämpligen bör hantera så kallade dolda ägarskap. Enligt uppgift kan det i vissa fall vara pro- blematiskt att de som utåt sett förefaller vara ägare av ett rymd- föremål i själva verket inte är de som har det bestämmande inflyt- andet över verksamheten. I den finska rymdlagen har man infört en bestämmelse om att det är det faktiska bestämmande inflytandet över ett rymdföremål eller en rymdverksamhet som är avgörande för frågan om överlåtelse (11 §). Även i den belgiska rymdlagen behövs tillstånd om det bestämmande inflytandet över ett rymdföremål över- förs (artikel 13). I enlighet därmed anser vi att om det bestämmande inflytandet över rymdverksamhet har överförts till en annan verk- samhetsutövare ska tillståndet för att bedriva verksamheten överlåtas. En prövning av överlåtelsen av tillståndet måste ske för att säker- ställa att den nya verksamhetsutövaren är lämplig att bedriva verk- samheten samt att de krav och åtaganden som fanns på verksamheten i samband med att tillstånd beviljandes för den kan upprätthållas. En sådan överlåtelse ska därför endast vara giltig efter medgivande från tillståndsmyndigheten, vilken föreslås vara Rymdstyrelsen, se av- snitt 7.3.4. För att ett medgivande ska lämnas krävs att vissa villkor är upp- fyllda. För det första måste förvärvaren uppfylla de villkor som ställs på en verksamhetsutövare som söker ett nytt tillstånd, se avsnitt 7.3.6. Den nya verksamhetsutövaren ska ha de ekonomiska resurser och den tekniska kunskap som krävs för att driva verksamheten på ett ändamålsenligt och ansvarsfullt sätt. I detta inkluderas att förvärvaren måste ha den kompetens och erfarenhet som kan ställas för bedriv- ande av aktuell rymdverksamhet. Vidare måste förvärvaren uppfylla kravet på försäkring. För det andra krävs att den överlåtna verksamheten uppfyller de villkor som gällde för verksamheten då tillståndet meddelades. Om en satellit i omloppsbana överlåts ska samma krav ställas för verk- samheten vad avser till exempel säkerhetskrav och miljökrav. Avsikten är inte att verksamheten ska omfattas av strängare eller mildare krav än vad som gällde före överlåtelsen. Slutligen måste tillståndsmyndigheten bedöma att överlåtelsen inte är olämplig med hänsyn till säkerhet eller andra utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitiska intressen. Som berörts under av- snitt 7.4.1 kan överlåtelser av rymdföremål ske i avsikt att utländska aktörer vill ha insyn i och tillgång till känslig rymdinfrastruktur och teknik. Det är därför av väsentlig betydelse att tillståndsmyndigheten kan pröva vilka konsekvenser en överlåtelse till en ny verksamhets- utövare kan få för dessa intressen och ha möjlighet att hindra denna. Att ett medgivande till överlåtelse ska få förenas med nya eller ändrade villkor behöver inte särskilt regleras utan det följer av den i avsnitt 7.3.9 nämnda praxis om att en myndighet även utan författ- ningsstöd får förena ett tillstånd med villkor under förutsättning att dessa ligger inom ramen för de syften som ska tillgodoses genom tillståndsgivningen. Mellanstatligt avtal om ersättningsansvar vid överlåtelse till utländsk verksamhetsutövare Om är utsändande stat enligt ansvarskonventionen är den svenska staten strikt ansvarig för tredje parts skada som inträffat på jorden eller på luftfartyg under flygning samt ansvarig för skada som rymdföremålet orsakar annan stats rymdföremål i rymden om det föreligger vårdslöshet, se avsnitt 10.3.2. Detta ansvar upphör inte om rymdverksamheten överlåts till en utländsk verksamhetsutövare. Ansvarskonventionen tar nämligen inte hänsyn till att rymdföre- målet inte längre har anknytning till . Detta innebär att trots att inte har möjlighet att kontrollera eller styra över rymd- verksamheten så är internationellt ansvarig för skada som rymdföremålet orsakar tredje part. En möjlig lösning för att förhindra att blir skadestånds- skyldigt för skada orsakad av rymdverksamhet som har överlåtits från till en utländsk stat eller en utländsk privat aktör, är att och den utländska staten, eller den stat som den utländska aktören tillhör, ingår ett mellanstatligt avtal om att den sistnämnda staten övertar ersättningsansvaret för den överlåtna rymdverksam- heten. Ett sådant avtal är emellertid inte bindande för andra än Den skadelidande kan alltså fortfarande vända sig till , såsom utsändande stat enligt ansvarskonventionen, och kräva skadestånd. Avtalet säkerställer däremot en regressrätt för gentemot avtalsparten. I 11 § andra stycket i den finska rymdlagen, 15 § andra stycket i den danska rymdlagen och 8 § andra stycket i det norska lagförslaget har regeringen en möjlighet att kräva att ett sådant avtal ingås för att tillåtelse ska lämnas till en överlåtelse av rymdverksamhet till en ut- ländsk verksamhetsutövare. Utvecklingen på rymdområdet har gått från ett fåtal rymd- nationer där staten regelmässigt var involverad i all rymdverksamhet till ett allt ökande antal nationer och privata aktörer och en alltmer teknisk diversifierad rymdverksamhet. Det kan i och för sig hävdas att det ter sig mer naturligt att kräva mellanstatliga överenskom- melser vid överlåtelse av rymdverksamhet som redan utförs av en stat eller av en aktör som styrs av statliga intressen, medan det skulle vara ett orimligt krav att ställa för en överlåtelse av rymdverksamhet från en privat aktör till en annan, särskilt om verksamheten är av begränsad omfattning. De internationella åtagandena i ansvarskon- ventionen utgår emellertid fortfarande från statens ansvar. Utan en möjlighet att i vart fall i vissa fall kunna föra vidare det statliga an- svaret till en annan stat vid en överlåtelse riskerar att stå stora risker för verksamhet som ligger helt utanför vår kontroll. En sådan ordning är inte tillfredsställande. Vi anser därför att regeringen ska få föreskriftsrätt angående att i det enskilda fallet besluta om krav på avtal om ersättningsansvar vid överlåtelse av tillstånd att bedriva rymdverksamhet till utländsk verksamhetsutövare. En sådan reglering skulle också stå i samklang med motsvarande regler i grannländerna. Vårt förslag: ska samråda med de myn- digheter som regeringen bestämmer i frågor om säkerhet eller andra utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitiska intressen i ärenden om överlåtelse av tillstånd att bedriva rymdverksamhet. Det ska regleras i förordning att Rymdstyrelsen ska samråda med Försvarsmakten, Säkerhetspolisen och Inspektionen för stra- tegiska produkter i dessa ärenden. Avsikten med samråden ska vara att klarlägga om ett medgivande till överlåtelse av tillstånd att bedriva rymdverksamhet kan vara olämpligt med hänsyn till säkerhet eller andra utrikes-, säkerhets- eller försvars- politiska intressen, och om det bör förenas med villkor med hän- syn till dessa intressen. Skälen för förslaget: Vi har i avsnitt 7.3.5 föreslagit att Försvars- makten, Säkerhetspolisen och får tillfälle att yttra sig i tillståndsärenden i frågor som rör säkerhet eller andra utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitiska intressen.