sou · H8B383d2 · 2021-01-01 00:00:00 — Förvaltningen av fisk och havsmiljö styr fortfarande inte mot samma mål Miljömålsberedningen erfar att det finns ambi- tioner hos både miljöpolitiken och fiskeripolitiken, samt även hos fiskebranschen och naturvårdsorganisationer, att samarbeta om en förvaltning som säkrar både havens biologiska mångfald och ett håll- bart fiske. Revideringen av den gemensamma fiskeripolitiken 2013 var ett viktigt steg på den vägen. Förvaltningen av fisk styrs främst av mål inom EU:s gemensamma fiskeripolitik och nationella näringspolitiska mål såsom livsmedels- strategin. Det är dock flera mål inom det miljöpolitiska området som har och successivt får allt större betydelse för förvaltningen av fisk- bestånden och fisket. Inte minst målet om god miljöstatus i enlighet med EU:s havsmiljödirektiv vars mål även den gemensamma fiskeri- politiken ska bidra till. Förvaltning av fisk en del av havsmiljöförvaltningen Miljömålsberedningen erfar i samtal med många aktörer att det i teorin finns nationella strategier och måldokument som kan tyda på en samsyn mellan havsmiljöförvaltningen och fiskförvaltningen, men att den teoretiska samsynen inte genomsyrar den praktiska förvalt- ningen. Målkonflikter finns på alla plan och politiskt principiella av- väganden lämnas till myndigheterna att lösa. Många aktörer menar att det behövs en samlad målbild för för- valtning av fisk och havsmiljö och uttrycker det ungefär på följande sätt: Det finns ett stort behov av samsyn för att nå uppsatta miljömål, lång- siktigt hållbart nyttjande av fiskresursen samt överkomma de målkon- flikter som finns inom näringen och mellan fisket och naturvården. Det finns behov av en tydlig målbild för hur havsekosystemen ska skötas. Problemet är nog inte beslutsnivåerna utan att målsättningarna måste synkas från regional (länsnivå), till nationell och till EU-nivå … de cen- trala myndigheterna saknar tydlighet i de politiska riktlinjerna. Miljömålsberedningen menar mot denna bakgrund att det finns be- hov av att tydliggöra vilket mål som gäller för hela havsmiljöförvalt- ningen, inklusive förvaltningen av fisk. Miljömålsberedningens för- slag i detta betänkande är att det är miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård som ska vara styrande för offentliga aktörer i arbetet med havets miljötillstånd. Det behövs ett antal konkreta ändringar i styrningen av fisk- och havsmiljöförvaltningen. Eftersom förvaltningen av fisk till stor del styrs genom den gemen- samma fiskeripolitiken behövs det även ett ständigt pågående och aktivt påverkansarbete inom EU. Avgränsning – bara en del av en strategi för hållbar förvaltning av fisk Förvaltningen av fisk och fisket styrs i omfattande grad av alla tre hållbarhetsdimensioner; den miljömässiga, den ekonomiska och den sociala. En ekosystembaserad förvaltning behöver ta hänsyn till alla tre dimensionerna. Miljömålsberedningen kan därför, inom ramen för sitt uppdrag, lämna förslag inom stora delar av det som normalt be- tecknas fiskeripolitik. Miljömålsberedningen erfar att en orsak till olika synsätt och prio- riteringar inom fiskförvaltningen är att aktörerna gör avvägningen mellan de tre dimensionerna på olika sätt. Flera aktörer anser t.ex. Förvaltning av fisk en del av havsmiljöförvaltningen att det inom miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård och hållbarhetsmål 14 finns tydliga målsättningar att gynna det småskaliga kustfisket och fiskemetoder som har låg miljöpåver- kan, men att den socio-ekonomiska aspekten ofta glöms bort då upp- följningen fokuserar på de biologiska, kemiska och fysiska förut- sättningarna och tillståndet. Många aktörer menar att det behövs en helhetssyn och insikt i att fiskets påverkan på ekosystemen beror på hur fisket bedrivs (t.ex. fångster, redskap m.m.) och att även fördelningsmässiga aspekter är viktiga i en framtida strategi om fiskförvaltning. Detta uttrycks bl.a. på följande sätt: …fördelningsmässiga aspekter är centrala i en framtida strategi om fisk- förvaltning. En strategi behöver inte ge förslag på hur resursen ska för- delas, men bör peka på behovet av verktyg för att förvaltningen ska kunna göra sådana avvägningar. Förslagen måste inte innehålla detaljer för hur resurserna skall nyttjas men kan lämpligen fokusera på styrmedel och incitament för att bättre liera fördelningsfrågorna med de centrala målen i en ekosystembaserad fiskförvaltning, vilket är något som saknas . Några få ser betydande risker med att primärt fokusera på den miljö- mässiga dimensionen och att detta fortsätter raden av fiske- och miljöpolitikens misstag: …ett av de största problemen med dagens fiskeripolitik är att den är in- riktad endast på två intressen: miljö och fiskeföretagen. Det är fram- för allt p.g.a. denna polarisering som man begått många långsiktiga misstag … Majoriteten av aktörerna anser dock att prioriteringen i Miljömåls- beredningens strategi måste vara att stärka fiskbestånden och säkra havets ekosystem. Detta är en grund för ett hållbart nyttjande i fram- tiden. Miljömålsberedningen har i sin avgränsning valt att ta fasta på att miljökvalitetsmålen konkretiserar den miljömässiga dimensionen av hållbar utveckling men att beredningen även ska beakta de två övriga dimensionerna av hållbarhet. Miljömålsberedningen har därför i sina överväganden och förslag lagt fokus på sådant som är av stor bety- delse för havets ekosystem och möjligheten att nå målen för havets miljötillstånd. Detta inbegriper frågor som berör fiskens roll i eko- systemet, hållbara fiskbestånd och fiskets miljöpåverkan, men även hur fisket kan bidra till att nå miljömålen. Förvaltning av fisk en del av havsmiljöförvaltningen Miljömålsberedningen anser att detta är förslag som bidrar till en hållbar förvaltning av fisk, men som måste integreras med andra ver- ktyg som hanterar t.ex. fördelningsmekanismer, kontroll, m.m. 17.13.1Ekosystembaserad förvaltning innebär bättre integrering av havsmiljö- och fiskförvaltning –att all förvaltning av fiskresurser ska vara ekosystembaserad och att en ekosystembaserad fiskförvaltning är en förutsättning för att uppfylla miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård och mål 14 i Agenda . –att regeringen integrerar frågor om hållbar förvaltning av fisk- resurserna med havsmiljöförvaltningen. Havs- och vattenmyn- dighetens instruktion ändras så att det framgår att myndigheten ska tillämpa en ekosystemansats samt att hållbar förvaltning av fiskresurserna integreras med havsmiljöarbetet. I kapitlet om Ekosystemansatsen och ekosystembaserad förvaltning har Miljömålsberedningen bedömt att en ekosystembaserad förvalt- ning ska genomsyra hela havsmiljöförvaltningen. Miljömålsbered- ningen anser att: Enligt ekosystemansatsen ska naturvärden bevaras och naturresurser nyttjas miljömässigt, ekonomiskt och socialt hållbart, med målet att säker- ställa att ekosystemen används inom sina gränser. Det betyder bl.a. att fisket inte bör påverka pelagiska och bentiska arter, livsmiljöer och näringsvävar negativt så att dess lång- siktiga produktionskapacitet försämras eller att biologisk mångfald påverkas negativt. En ekosystembaserad förvaltning av fisk är en förutsättning för att uppfylla de havsanknutna miljökvalitetsmålen och mål 14 i Agenda . Detta är en även en förutsättning för att fisket som näring ska kunna bidra till levande kustsamhällen och skärgårdar. Förvaltning av fisk en del av havsmiljöförvaltningen Av detta drar Miljömålsberedningen slutsatsen att all förvaltning av fiskresurserna behöver ta sin utgångspunkt i en ekosystembaserad förvaltning. Detta medför att alla beslut om fiskresurser behöver bedömas med utgångspunkt i ekosystemansatsen och i samtliga tre hållbarhetsdimensioner, men med målet att säkerställa att ekosystemen används inom sina gränser. Miljömålsberedningen konstaterar att många inom forskningen och förvaltningen har pekat på att det är viktigt med en förvaltning som ser fiskbestånden som en del av ekosystemen. Även yrkesfiskare framför att fiskenäringen är beroende av en god miljöstatus i havet. Det har visat sig upprepade gånger att en enarts- förvaltning som inte tar hänsyn till ekosystemeffekter, inte fungerar och även påverkar fiskenäringen negativt. Ändå är det just så som förvaltningen till stor del, i praktiken, har fortsatt att utformas, både i fråga om fångstbegränsningar och tekniska regleringar. Detta gäller särskilt i det pelagiska och demersala236 fisket i utsjön. Detta är san- nolikt orsaken till att efterfrågan på en ekosystembaserad förvaltning har blivit så tydlig just inom fisket. Många menar att kraven på ekosystembaserad förvaltning finns på plats i teorin t.ex. att den gemensamma fiskeripolitiken är tydlig om detta, men att det inte genomförs i praktiken. Miljömålsbered- ningens uppfattning är att arbetet med att främja en ekosystembase- rad fiskförvaltning till stor del har missat målet och tills nu utvecklats i två riktningar: 1.till en strategiprocess inom nationella myndigheter och 2.frivilliga lokala deltagande- och samförvaltningsprojekt. De senare har gett betydande positiva erfarenheter och till viss del positiva effekter på både lokala fiskbestånd och miljötillståndet i kustområden, men löser inte ensamma de stora utmaningar som finns i förvaltningen av kustnära fiskbestånd. Miljömålsberedningen menar därför att arbetet med att säkerställa att förvaltningen av fiskbestånden integreras i arbetet med att nå målen för havets tillstånd behöver fortsätta. 236Fiske på arter nära havsbotten. Förvaltning av fisk en del av havsmiljöförvaltningen Hållbar förvaltning av fiskresurserna ska integreras med havsmiljöförvaltningen på alla nivåer Miljömålsberedningen noterar att regeringen tydligt signa- lerat att en ekosystembaserad fiskförvaltning behöver integreras i det övriga havsmiljöarbetet. Beredningen bedömer att för att en sådan integrering ska leda till faktiska förändringar så måste ansvarsfördel- ningen inom fiskförvaltningen ändras i vissa delar. Miljömålsberedningen har även fått tydliga signaler från många aktörer att det behövs en ökad integrering i . Detta är viktigt inte minst för att lösa de målkonflikter som tas upp inled- ningsvis. En expert i beredningen uttryckte detta på följande sätt: Det finns ett behov av organisatoriska förändringar inom förvaltningen på alla nivåer (till länsstyrelser), så att fiskefrågorna ska kunna hanteras integrerat med övriga havsmiljöfrågor. märker man att myndigheterna har svårt att hantera frågor där man inte definie- rat frågan renodlat till en enskild sektor (t.ex. fisk eller naturvård), vilket indikerar att myndigheterna saknar fungerande processer och ramverk för ekosystembaserad förvaltning. Det gäller exempelvis förvaltningen av säl och skarv, hantering av invasiva arter, fiskförvaltning i relation till vattenförvaltning, inklusive övergödningsproblematiken. Havs- och vattenmyndigheten bildades bl.a. för att få till stånd en bättre integrering av fiskförvaltningen och havsmiljöarbetet. Flera aktörer anser att det är ett problem att den tidigare uppdelningen mellan fiske och miljö följde med in i myndigheten. Havs- och vatten- myndigheten har, enligt ideella organisationer, inte blivit den bro- byggaren mellan olika aktörer och intressenter som behövs för att uppnå ekosystembaserad förvaltning. Havs- och vattenmyndigheten har gjort en översyn av sin organisation bl.a. med en eko- systembaserad förvaltning som utgångspunkt. När Havs- och vattenmyndigheten bildades fick ansvaret för förvaltningen av havs- och fiskeriprogrammet samt att främja fiskerinäringen, vattenbruket, och fisketurismen. Jordbruks- verket fick även ansvar för marknads-, handels-, konsument- och livsmedelsfrågor rörande fiskeri- och vattenbruksprodukter.237 Syftet med uppdelningen var att skilja på förvaltningen av fisket som resurs och näringens utveckling. 237Förordningen (2009:1464) med instruktion för . Förvaltning av fisk en del av havsmiljöförvaltningen Miljömålsberedningen anser att det är viktigt att regeringen i sin instruktion till Havs- och vattenmyndigheten förtydligar att förvalt- ning av fiskresursen ingår som en integrerad del av havsmiljöarbetet. Detta medför behov av ändring i instruktion för Havs- och vatten- myndigheten. Några av de aktörer som Miljömålsberedningen talat med menar att det hade varit enklare om en myndighet hade fått uppgiften att hantera frågor om förvaltning av fisk. Miljömålsberedningen lämnar inga förslag på förändringar av Havs- och vattenmyndigetens och ansvar för fiskefrågorna. Integrering behövs även inom Motsvarande integrering och uppdelning, som mellan Havs- och vattenmyndigheten och , har inte genomförts i , inom EU eller inom det havsregionala samarbetet. Detta har medfört att även om samarbetet mellan fisk- och havsmiljö- förvaltningen delvis har förbättrats , så har ingen egentlig integrering åstadkommits. Miljömålsberedningen anser därför att det kan finnas skäl för att även inom tydligare integrera vissa frågor inom havsmiljö- och fiskförvaltningen och då särskilt frågor som berör för- valtningen av fisk som resurs och de delar som hanterar regleringar och bevarandeåtgärder för att möta målen i EU:s miljölagstiftning. Flera aktörer anser att det är problematiskt att Havs- och vatten- myndigheten rapporterar till två olika departement som inte uppfattas ha en samsyn i prioriteringarna. hanteras frågor om biologisk mångfald och bevarande av naturmiljön på , men inte frågor om regleringar som berör fiske i t.ex. skyddade områden. Näringsdepartement ansvarar för bevarandeåtgärder för fisket inom skyddade områden, andra nationella bevarande- och förvaltnings- åtgärder och tekniska regleringar med syfte att skydda arter och livs- miljöer. Bevarandeåtgärder inom fisket rapporteras av Havs- och vattenmyndigheten till . Aktörer som Miljö- målsberedningen varit i kontakt med upplever därför att det saknas ett helhetsgrepp inom arbetet med bevarandeåtgärder och regleringar av fiske i skyddade områden. Förvaltning av fisk en del av havsmiljöförvaltningen Det har lyfts fram att det behövs en utvecklad rådgivning inom fiskförvaltningen som utgår från fiskbestånden som del av ekosyste- men. Det är dock lika viktigt att på ett konkret sätt kunna utforma havsmiljöarbetet för att stärka kommersiella bestånd och därmed på ett bättre sätt säkra den framtida resursen för ett hållbart yrkesfiske. En ökad integrering kan även medföra att behöver ta ett större helhetsansvar och i enlighet med Agenda 2030 även ta hänsyn till den ekonomiska och sociala dimensionen av håll- bar utveckling. Detta innebär bl.a. utökade kontakter med fiskenär- ingen inom alla segment vilket förhoppningsvis kan bidra till en bättre samsyn och samarbete mellan miljö och fiske. Yrkesfiskets företrädare ser det dock som självklart att alla frågor som berör yrkesfisket ligger under . Näringen anser att de ses som en tillgång under ett näringsdepartement. Närings- politiken måste vara i samklang med havsmiljöpolitiken. Miljömåls- beredningen anser att fiskerinäringen är en del av livsmedels- försörjning som bidrar till att nå livsmedelsstrategins mål. Av all fisk som svenska fiskare fångar går dock enbart till konsumtion i någon form – fryst, färsk eller processad. motsvarande detta ungefär . Svensk fiskerinärings bidrag till livsmedelsstrategin är därmed begränsad totalt sett. Att bygga upp långsiktigt hållbara fiskbestånd för konsumtion är därför en viktig uppgift även för miljöpolitiken och för att långsiktigt öka yrkes- fiskets bidrag till livsmedelsproduktionen. Mer regionaliserad förvaltning eller inte? Inom fiskförvaltningen förs en diskussion om regionalisering (på läns- nivå). Några länsstyrelser efterfrågar ett tydligare mandat i frågor som berör förvaltning av fisk. Det har lyfts fram till Miljömålsbered- ningen att de regionala beredningsgrupperna för fiskförvaltningen som Havs- och vattenmyndigheten håller i, kan utökas med en bredare representation av havsmiljö- och naturvårdskompetens för att säker- ställa en efterfrågan på ekosystembaserade förvaltningsunderlag. Förvaltning av fisk en del av havsmiljöförvaltningen 17.13.2 Fisket kan bidra till miljöåtgärder –att fisket aktivt kan bidra till att minska miljöbelastningen och bidra till miljöåtgärder samt ökad kunskap om fiskets ekosystem- effekter och miljötillståndet. –att regeringen bjuder in yrkesfiskets producentorganisationer till dialog om hur yrkesfisket kan inkluderas och aktivt delta i åtgärdsarbetet för att nå miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård. Miljömålsberedningen erfar att det finns ett allt större intresse inom yrkesfisket att aktivt bidra till en hållbar förvaltning av fiskresursen, men även att aktivt bidra till genomförande av åtgärder för havs- miljön. yrkesfiskare har överlag god kunskap om havets miljö och ekologi och förstår att det behövs ett gott miljötillstånd för att säkra ett långsiktigt hållbart fiske som bidrar till nyttiga och miljösmarta livsmedel. Miljömålsberedningen bedömer att fiskets bidrag till miljöåtgär- der kan stärkas inom flera områden. Det nu pågående, ofta frivilliga, arbetet med att samla in förlorade fiskeredskap och annat marint skräp behöver fortsätta. Detsamma gäller utvecklingen och tester av skonsamma och selektiva redskap för att minska bifångster av fisk, fågel och däggdjur, men även för att minska påverkan av red- skapen på miljön. Inom både dessa områden kan det svenska fisket bidra till utveckling internationellt. Miljömålsberedningen har även uppmärksammats på att både yrkes- fisket och fritidsfisket kan vara aktiva inom miljöövervakningen och insamlingen av kunskap om fiskets ekosystemeffekter, fisketillsyn och kontroll och bidra till förvaltningen av säl. Miljömålsberedningen noterar att en viktig miljöfråga är att fiskeri- näringen, i likhet med annan sjöfart, är befriade från bränsleskatt och att detta lyfts fram att stå i konflikt med klimatmålet. Miljömåls- beredningen anser att det är en väsentlig fråga som behöver hanteras inom regeringens arbete med klimatåtgärder. Havs- och vattenmyndigheten anger att de enligt sitt reglerings- brev arbetar med att få igång olika miljö- och forskningsprojekt där Förvaltning av fisk en del av havsmiljöförvaltningen yrkesfiskare kan delta och erhålla en viss ersättning för sitt deltagande, men Miljömålsberedningen har uppmärksammats på att finansier- ingen av dessa områden är liten. Ersättningsmöjligheter finns även inom havs- och fiskeriprogrammet. Yrkesfiskets organisationer lyfter fram behovet av enklare och snabbare hantering av förslag om åt- gärder och insatser från yrkesfiskare samt stöd till att utveckla goda idéer till genomförbara projekt eller insatser som kan vara stöd- berättigade. Miljömålsberedningen menar att det behövs en dialog direkt mellan regeringen och yrkesfiskets producentorganisationer för att disku- tera möjligheter och förutsättningar för att yrkesfiskets kompetens och resurser ska kunna användas aktivt i åtgärdsarbetet, inklusive miljöövervakning m.m. Miljömålsberedningen anser att det är vik- tigt att både kompetens inom havsmiljöförvaltning och fiske deltar från . Miljömålsberedningen vill poängtera att yrkes- fisket behöver ses om en resurs i havsmiljöarbetet och behöver ingå i diskussionen om lösningar för att komma till rätta med miljöpro- blemen i havet. Förvaltning av fisk en del av havsmiljöförvaltningen 17.13.3Målen och rådgivningen för fiskförvaltningen harmoniseras med mål för havsmiljöförvaltningen –att fiskeripolitiken inte lever upp till målet i artikel 2 i EU:s gemensamma fiskeripolitik som slår fast att fiskeripolitiken ska vara förenlig med unionens miljölagstiftning, särskilt med målet att uppnå en god miljöstatus enligt havsmiljödirektivet. Utformningen av rådgivningen för hållbar förvaltning av fisk- resursen (både inom EU och nationellt) behöver därför ses över. –att Havs- och vattenmyndighetens instruktion tydliggörs så att det framgår att myndigheten inom sitt ansvarsområde an- svarar för ett samordnat genomförande av EU:s miljölagstift- ning, inklusive EU:s gemensamma fiskeripolitik, med hänsyn till bl.a. miljökvalitetsnormer, rådgivning, genomförande av åtgärder samt uppföljning och utvärdering. –att regeringen aktivt verkar inom EU, BALTFISH och Scheveningen för att främja att rådgivning från ICES om fiske- kvoter och tekniska regleringar inom fiskeripolitiken, även ska bidra till att nå fastställda förhållanden som kännetecknar en god miljöstatus. –att regeringen med stöd av ICES tar fram ett förslag till hur en samlad rådgivning för fiskeripolitikens mål för beståndsförvalt- ning, inklusive delbestånd, och de delar inom havsmiljödirek- tivets kvalitativa deskriptorer som berör fisk, kan utformas. Miljömålsberedningen anser att ett viktigt steg för att nå en eko- systembaserad förvaltning är att målen i fiskeripolitiken bidrar till att nå miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skär- gård, där bl.a. god miljöstatus är en precisering. Detta gäller både inom den gemensamma fiskeripolitiken och nationellt. Beredningen har uppfattat att aktörer med ansvar för förvaltning av havsmiljön men även flera inom den svenska fiskförvaltningen ser detta som viktigt och prioriterat. Förvaltning av fisk en del av havsmiljöförvaltningen Fiskeripolitiken behöver bidra till målet om god miljöstatus EU:s gemensamma fiskeripolitik syftar bl.a. till att säkerställa att verk- samheten i fiskeri- och vattenbrukssektorerna är miljömässigt håll- bar på lång sikt. Fiskeripolitiken ska även vara förenlig med unionens miljölagstiftning, särskilt med målet att uppnå en god miljöstatus i enlighet havsmiljödirektivet.238 På vilket sätt den gemen- samma fiskeripolitiken ska implementeras för att vara förenlig med målet om god miljöstatus utvecklas dock inte i någon större omfatt- ning i grundförordningen förutom när det gäller att anta bevarande- åtgärder i skyddade områden,239 vilket får anses vara en mycket begrän- sad del av fiskets påverkan för möjligheten att nå god miljöstatus. Enligt grundförordningen ska fiskeripolitiken även tillämpa eko- systemansatsen och försiktighetsansatsen som också är miljörätts- liga principer. har inom ramen för EU:s gröna giv, presenterat en strategi för biologisk mångfald. I strategin tar kommissionen fasta på vikten av att resurser används hållbart och att en förutsättning för att nå detta är att EU:s gemensamma fiskeripolitik implementeras fullt ut men även att havsmiljödirek- tivet och art- och habitatdirektivet genomförs i sin helhet. Fiskelagsutredningen240 som 2010 noterade att fiskelagen (1993:787) inte har någon syftesparagraf föreslog att en portalparagraf med miljö- rättsliga principer skulle införas. tryckte på att: det på lång sikt inte finns några målkonflikter mellan hållbart fiske och yrkesfiske eller fritidsfiske och att fisket måste bedrivas hållbart och utgå från ekosystemansatsen för att det ska finnas kvar en fiskenäring med levande kustsamhällen. Miljömålsberedningen har värderat om för- slag till portalparagraf fortfarande bör inkluderas i fiskelagen. Miljö- målsberedningen har dock kommit fram till att eftersom som utgångspunkt gäller parallellt med sektorslagstiftningar som t.ex. fiskelagstiftningen, så är flera av kapitel direkt tillämp- 2, Förordning (EU) nr 1380/2013 om den gemensamma fiskeripolitiken. 11, Förordning (EU) nr 1380/2013 om den gemensamma fiskeripolitiken. 240SOU 2010:42, Med fiskevård i fokus – en ny fiskevårdslag, betänkande av . Förvaltning av fisk en del av havsmiljöförvaltningen bara på förvaltningen av fisk så länge inte fiskelagstiftningen har mer långtgående miljökrav. Exempel på sådana kapitel är kapitel 2 om all- männa hänsynsregler, kapitel 3 om hushållning med mark och vatten, kapitel 5 om miljökvalitetsnormer och kapitel 7 om skydd av om- råden. En portalparagraf medför därför i praktiken ingen större skillnad för rättstillämpningen.