sou · H9B391 · 2021-11-24 00:00:00 — Bestämmelser om svensk domstols behörighet att döma över brott mot rymdlagen som har begåtts utanför framgår i stället av 2 kap. (enligt förslaget i propositionen Aggressionsbrottet i svensk rätt och svensk straffrättslig domsrätt, prop. 2020/21:204). Krav på dubbel straffbarhet 5 § I de fall som avses i 3 § 2, 3 och 5 är svensk domstol behörig endast om gärningen är straffbar även enligt lagen på gärningsorten (dubbel straffbarhet). Om brottet har begåtts på flera staters område är kravet på dubbel straffbarhet uppfyllt om gärningen är straffbar enligt lagen på någon av gärningsorterna. Det får inte dömas till påföljd som är strängare än det svåraste straff som är föreskrivet för brottet enligt lagen på gärningsorten. Första stycket gäller inte 1.om brottet har begåtts av någon som tillhör Försvarsmakten på ett om- råde där en avdelning av Försvarsmakten befann sig, 2.om brottet har begåtts vid tjänstgöringen av någon som är anställd av en svensk myndighet för att delta i en internationell militär insats eller i inter- nationell civil krishantering, 3.brott för vilket det lindrigaste straff som är föreskrivet enligt svensk lag är fängelse , och 4.brott som avses i a)4 kap. 1 a och 4 c §§ och 16 kap. 10 a § första stycket 1 och sjätte stycket eller försök till sådana brott, b)4 kap. 4 § andra stycket varigenom någon förmåtts att ingå ett sådant äktenskap eller en sådan äktenskapsliknande förbindelse som avses i 4 c § eller försök till sådant brott, c)6 kap. 1–6, 8, 9 och 12 §§ eller försök till brott enligt 6 kap. 1, 2, 4–6, 8, 9 och 12 §§, om brottet begåtts mot en person som inte fyllt , d)14 kap. 6 § eller försök till sådant brott, e)22 kap. 6 a och 6 b §§, f)2 § lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor, g)8 § lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner, eller h)3 kap. 10 § lagen (2022:000) om rymdverksamhet. I paragrafen anges när dubbel straffbarhet är en förutsättning för svensk domstols behörighet. Bestämmelsen i andra stycket 4 h är ny. Den föreskriver att kravet på dubbel straffbarhet i första stycket inte ska gälla för brott som avses i rymdlagen. Den behandlas i avsnitt 9.6.2. 18.3Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Sekretess till skydd för rikets säkerhet eller dess förhållande till andra stater eller mellanfolkliga organisationer 3 b § Sekretessen enligt 1, 1 a och 2 §§ hindrar inte att Säkerhetspolisen, För- svarsmakten eller lämnar uppgift som avses där till Rymdstyrelsen, om uppgiften avser 1.frågan om ett tillstånd att bedriva rymdverksamhet eller ett medgivande till överlåtelse av sådant tillstånd enligt 2 kap. lagen (2022:000) om rymd- verksamhet, kan vara olämpligt med hänsyn till säkerhet eller andra utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitiska intressen, 2.behovet av att förena ett sådant tillstånd med villkor med hänsyn till säkerhet eller andra utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitiska intressen, eller 3.frågan om det finns skäl att återkalla tillstånd, ändra tillståndsvillkor eller meddela tillfälligt beslut enligt 3 kap. 6 eller 9 § lagen om rymdverksamhet. En uppgift får lämnas endast om intresset av att uppgiften lämnas har före- träde framför det intresse som sekretessen ska skydda. Paragrafen, som är ny, behandlas i avsnitt 15.5. Den innehåller sekre- tessbrytande bestämmelser för Säkerhetspolisen, Försvarsmakten och när det gäller uppgifter som omfattas av utrikessekretess, sekretess i det internationella sam- arbetet och försvarssekretess. Bestämmelsen i paragrafens första stycke gör det möjligt för Säker- hetspolisen, Försvarsmakten eller dukter att lämna sekretessbelagda uppgifter till Rymdstyrelsen i ären- den om tillstånd att bedriva rymdverksamhet eller överlåtelse av sådant tillstånd så att myndigheten kan få underlag för att tillämpa bestämmelserna till skydd för säkerhet och andra utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska intressen i 2 kap. 3–5 §§ och 3 kap. 6 och 9 §§ lagen om rymdverksamhet. Uttrycket säkerhet ska ha samma innebörd som i säkerhetsskyddslagen, se avsnitt 5.5.3. Enligt paragrafens andra stycke ska det göras en intresseavvägning för att bedöma om det är lämpligt att uppgiften lämnas ut till Rymd- styrelsen. Sekretessen bryts endast om intresset av att uppgiften läm- nas har företräde framför det intresse som sekretessen ska skydda. Sekretess till skydd främst för intresset av att förebygga eller beivra brott Förundersökningar, underrättelseverksamhet, m.m. 4 b § Sekretessen enligt 2 § hindrar inte att Säkerhetspolisen lämnar uppgift som avses där till Rymdstyrelsen, om uppgiften avser 1.frågan om ett tillstånd att bedriva rymdverksamhet eller ett medgivande till överlåtelse av sådant tillstånd enligt 2 kap. lagen (2022:000) om rymd- verksamhet, kan vara olämpligt med hänsyn till säkerhet eller andra utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitiska intressen, 2.behovet av att förena ett sådant tillstånd med villkor med hänsyn till säkerhet eller andra utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitiska intressen, eller 3.frågan om det finns skäl att återkalla tillstånd, ändra tillståndsvillkor eller meddela tillfälligt beslut enligt 3 kap. 6 eller 9 § lagen om rymdverk- samhet. En uppgift får lämnas endast om intresset av att uppgiften lämnas har före- träde framför det intresse som sekretessen ska skydda. Paragrafen är ny och behandlas i avsnitt 15.5. Den innehåller en sekre- tessbrytande bestämmelse för Säkerhetspolisen när det gäller upp- gifter som omfattas av sekretess för underrättelseverksamhet m.m. Bestämmelsen i paragrafens första stycke medför att Säkerhets- polisen kan lämna sekretessbelagda uppgifter till Rymdstyrelsen i ärenden om tillstånd att bedriva rymdverksamhet eller överlåtelse av ett sådant tillstånd så att Rymdstyrelsen kan få underlag för att tillämpa bestämmelserna till skydd för säkerhet och andra utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska intressen i 2 kap. 3–5 §§ och 3 kap. 6 och 9 §§ lagen om rymdverksamhet. För innebörden av uttrycket säkerhet, se kommentaren till 15 kap. 3 b §. Enligt paragrafens andra stycke bryts sekretessen endast om in- tresset av att uppgiften lämnas har företräde framför det intresse som sekretessen ska skydda. Det ska alltså göras en intresseavvägning. Översyn av regelverket för rymdverksamhet En särskild utredare ska göra en översyn av rymdlagen och vid behov den anslutande rymdförordningen. Syftet med översynen är att åstad- komma en långsiktigt hållbar reglering av rymdverksamheten som står i samklang med internationella regelverk och nationella säkerhetsbehov och som skapar förutsägbarhet och goda förutsättningar för företag, universitet och högskolor samt myndigheter inom rymdområdet. •ta ställning till om det i rymdlagen bör införas bestämmelser om vilka krav som ska gälla för att få tillstånd till rymdverksamhet och om staten bör omfattas av tillståndsplikt, •undersöka om det är lämpligt att i rymdlagen införa bestämmelser om skydd för rymdmiljön och förebyggande av uppkomsten av rymdskrot, och •vid översynen ta hänsyn till utrikes-, säkerhets- och för- svarspolitiska intressen och folkrättsliga förpliktelser samt be- döma om skydd för säkerhet bör regleras i rymdlagen. Utredaren ska också identifiera på vilka områden kompletterande reglering kan behövas för att kommersiell bemannad rymdfart ska kunna bedrivas. Uppdraget ska redovisas . Rymdverksamheten befinner sig i stark förändring Rymden är tillgänglig för alla stater och de har samma rätt att utforska och använda rymden för fredliga ändamål. Internationell rymdverk- samhet har historiskt kännetecknats av att rymdaktiviteter har bedri- vits av ett fåtal stater och större statliga aktörer. Teknikutvecklingen har dock lett till att nya rymdnationer har tillkommit och att privata investeringar har ökat. Vidare har samhället blivit allt mer beroende av de tjänster och funktioner som satelliter tillhandahåller. Satelliterna används till exempel för telekommunikation, positionering, tillhanda- hållande av exakt tid, väderleksprognoser, finansiella transaktioner, förvaltning och förädling av skogs- och jordbruk, som verktyg för informationsinhämtning i arbetet med de globala hållbarhetsmålen och Agenda 2030, klimatövervakning, jordobservation och informa- tions- och underrättelseinhämtning. De ökande aktiviteterna och de allt fler aktörerna i internationell rymdverksamhet, med allt större volym materiel i rymdmiljön som resultat, understryker behovet av ett långsiktigt hållbart nyttjande av rymden. Detta medför också att det är viktigt att vi skyddar rymdmiljön för framtida generationer, vilket föranlett COPUOS att ta fram nya rikt- linjer för långsiktigt hållbar rymdverksamhet. Vidare är det väsent- ligt att rymden hålls fri från konflikter för att säkerställa tillgången till rymden och de infrastrukturer i rymden som samhället är bero- ende av. Svensk rymdverksamhet är en strategisk tillgång för utveckling av kunskapssamhället. Det är viktigt att den bedrivs på ett sätt som främjar forskning, utveckling och innovation, bidrar till att skapa högtekno- logiska arbetstillfällen, skapar samhällsnytta och stärker nationell säkerhet och svensk konkurrenskraft. sker en förändring i omvärlden där rymden framtonar som en arena där ett växande antal länders säkerhets- och försvars- politiska intressen ställs mot varandra. Allt fler länder beskriver rymden som en domän där militära konflikter kan uteslutas. Rymd- verksamheten har allt tydligare blivit ett redskap för staters säkerhets- och försvarspolitik och verksamheten utgör i allt fler länder en integre- rad del av försvaret. Europeiska kommissionen som tillträdde 2019 har klargjort sin inriktning, att rymden är ett verktyg för att främja unionens säkerhet och försvar. På grund av att rymdverksamhet i många avseenden präglas av dubbla användningsområden är det en ut- veckling som påverkar hela rymdområdet. Produkter med dubbla användningsområden har en civil använd- ning, men kan även användas för militära ändamål eller för framställ- ning av massförstörelsevapen och dess bärare. Det finns gemensamma regler inom EU för sådana produkter. Ur ett internationellt export- kontrollperspektiv utgör rymdverksamhet en fundamental och fram- växande teknologisk marknad för bland annat produkter med dubbla användningsområden som kan väntas växa i betydelse. Exportkontroll omfattar dock inte endast transfereringar av fysiska produkter utan även immateriell kunskapsöverföring (Transfer, ITT) som kan aktualiseras t.ex. vid joint , dvs. samriskföre- tag, mellan olika internationella aktörer för ett gemensamt projekt. Rymdverksamhet kan vara kostsam och det är därför ofta nödvän- digt att bedriva den i samarbete med andra länder. Deltagande i EU:s rymdprogram, program som administreras av det europeiska rymd- organet () och övrigt internationellt samarbete är därför en nödvändig förutsättning för svensk rymdverk- samhet. Andra samarbeten av vikt som berör rymdverksamhet är t.ex. försvarssamarbeten inom den europeiska försvarsbyrån (, ), (NATO) och vissa bilaterala samarbeten på försvarsområdet. har utifrån sitt geografiska läge en unik möjlighet att vara en central aktör i utvecklandet av rymdverksamheten i EU. European Space and Sounding Rocket Range () öster om , är en infrastruktur som har byggts upp och utgör en viktig strategisk resurs för och . är en unik civil rymdbas med bl.a. uppsändningsplatser för ballonger och sondraketer i verklig miljö, ett landningsområde och en testbädd som omfattar en plattform för test av prototyper. Svenska rymd- aktiebolaget (SSC), som svarar för driften av , har ett samhälls- uppdrag från som omfattar uppskjutning av raketer och uppsläpp av ballonger som möjliggör olika typer av forskning och teknikutveckling, och tjänster som hör till dem. Det finns potential att utveckla verksamhet ytterligare på ett sätt som motsvarar efterfrågan från den internationella rymdsektorn, med hänsyn tagen till utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska intressen. har ratificerat vissa internationella överenskommelser om rymdverksamhet är part i fyra av de fem internationella fördragen om rymden. –fördraget innehållande principer för staternas uppträdande vid utforskandet och utnyttjandet av yttre rymden, däri inbegripet månen och övriga himlakroppar (SÖ 1967:7), –konventionen om internationellt ansvar för skada som orsakas av rymdföremål (SÖ 1976:35), –överenskommelsen rörande räddning och återsändande av rymd- farare och återsändande av föremål som utsänts i yttre rymden (SÖ 1969:37), och –konventionen om registrering av föremål som har sänts ut i yttre rymden (SÖ 1976:43). Det femte avtalet, avtalet om staters aktiviteter på månen och andra himlakroppar, har , i likhet med viktiga rymdnationer som , , , eller , inte ratificerat. Utöver dessa överenskommelser har stött antagandet i av ett antal principförklaringar, resolutioner och frivilliga normer för rymdverksamhet, exempelvis FN:s riktlinjer för ett långsiktigt hållbart nyttjande av rymden. Den internationella regleringen av rymdområdet omfattar förutom folkrättens regler även regler och riktlinjer kopplade till internationella organisationer, som Internationella teleunionens radioreglemente. ingår tillsammans med 35 stater i Missilteknologikontroll- regimen (MTCR) vars syfte är att förhindra spridning av obemannade luftfarkoster som kan användas som bärare av massförstörelsevapen. omfattar produkter och teknologi som även används för civil rymdfart. Ytterligare en exportkontroll- regim med svenskt deltagande, Wassenaar-arrangemanget, har export- kontrollregler som omfattar området rymdfart. Även Haagkoden mot spridning av ballistiska robotar där deltar har kopplingar till rymdfart. Det finns också ett nationellt regelverk Förutom de internationella överenskommelser som har rati- ficerat finns det nationella författningar som reglerar rymdverksam- het. Dessa är lagen (1982:963) om rymdverksamhet och förordningen (1982:1069) om rymdverksamhet. Författningarna innehåller bestäm- melser om svensk jurisdiktion över rymdverksamhet, tillstånd för icke- statlig rymdverksamhet, skadeståndsansvar, tillsyn över rymdverk- samhet samt registrering av föremål för vilka är att anse som utsändande stat. Därutöver beslutar i vissa säkerhetsföreskrifter för verksamheten vid (författningssamling 25 FS 2017:12). Rymdstyrelsen har till uppgift att bereda ärenden om tillstånd till rymdverksamhet och utöva kontroll av sådan verksamhet. Vidare ska Rymdstyrelsen föra register över rymdföremål i den utsträckning som framgår av förordningen om rymdverksamhet (4 § 7 och 8 för- ordningen [2007:1115] med instruktion för Rymdstyrelsen). 2§ förordningen om rymdverksamhet utövar Rymdstyrelsen kontroll av rymdverksamhet som bedrivs av den som har tillstånd till sådan verksamhet. Rådets förordning (EG) nr 428/2009 om upprättande av en gemen- skapsordning för kontroll av export, överföring, förmedling och tran- sitering av produkter med dubbla användningsområden omfattar rymd- fart. I lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd finns kompletterande bestämmelser till EU-förordningen. Ansvarig myndighet för utförsel- ärenden är (). ISP utövar vidare tillsyn över efterlevnaden av bestämmelserna i , lagen, samt föreskrifter meddelade med stöd av lagen. Uppdraget att se över det nationella regelverket för rymdverksamhet I betänkande En rymdstrategi för nytta och till- växt (SOU 2015:75) föreslår utredaren att en översyn av den svenska rymdlagen ska göras. Regeringen framför i skrivelsen En strategi för svensk rymdverksamhet (skr. 2017/18:259) att det för en ökad svensk närvaro i rymden krävs att de regleringar som rör rymdverksamhet är anpassade till behoven. Ett mål i strategin är att svensk rymdlag- stiftning utgör ett stöd för rymdverksamhet i , säkerställer att internationella åtaganden efterlevs och möjliggör privata investeringar i svensk rymdverksamhet. I skrivelsen anför regeringen att det bör göras en översyn av rymdlagen för att säkerställa att den tar hänsyn till dagens behov och framtida möjligheter. Flera länder i har genomfört eller genomför en översyn av sin rymdlagstiftning, bland annat (2016), (2018), (2018) och . En av de viktigaste förändringarna på rymdområdet är det ökade intresset från privata investerare och den ökade kommersialiseringen. Standardisering av elektronik och delsystem bidrar till snabbare ut- veckling. Satellitprojekt som förut tog att utveckla kan nu sättas ihop på eller t.o.m. veckor. Det ökade intres- set för rymdverksamhet ställer ökade krav på ett förutsägbart och tydligt regelverk, en smidig tillståndsprocess och enhetliga krav på verksamhetsutövarna. Till detta bör även beaktas nationella säkerhets- krav utifrån en förändrad omvärldsutveckling. Krav för att få tillstånd att bedriva rymdverksamhet Av rymdlagen framgår att rymdverksamhet är tillståndspliktig. Ut- gångspunkten för översynen av lagen är att kravet på tillstånd för att få bedriva rymdverksamhet ska bevaras. Nuvarande reglering inne- håller inga bestämmelser om vilka krav som gäller för att få tillstånd till rymdverksamhet. Vidare omfattas inte staten av tillståndsplikt. Även tillsyn av rymdverksamhet är mycket övergripande reglerat. Rymdverksamhet har dock utvecklats till en mycket komplex verk- samhet som kräver stor sakkunskap. •ta ställning till om det i rymdlagen bör införas bestämmelser om vilka krav som ska gälla för att få tillstånd till rymdverksamhet och i så fall lämna förslag på hur regleringen bör utformas, och •ta ställning till om staten bör omfattas av tillståndsplikt och i så fall lämna förslag på hur regleringen bör utformas. I lagens definition av rymdverksamhet ingår inte att ta emot signaler eller information i annan form från föremål i yttre rymden. Inte heller uppsändning av sondraketer räknas som rymdverksamhet. Den tek- niska utveckling som skett sedan rymdlagens tillkomst, ökningen av icke-statliga aktörer inom området och förändringar i omvärlden moti- verar en översyn av vad som bör avses med rymdverksamhet. •överväga och föreslå vad som bör innefattas i begreppet rymd- verksamhet och således omfattas av tillståndsplikt enligt rymdlagen. I enlighet med rymdfördraget och ansvarskonventionen ansvarar staten för den nationella rymdverksamheten och är skadestånds- skyldig för de skador som rymdverksamheten förorsakar. För när- varande regleras frågor om skadestånd på nationell nivå i 6 § rymd- lagen. Där föreskrivs att om svenska staten på grund av åtaganden i internationella överenskommelser har fått ersätta skador som har uppstått till följd av sådan rymdverksamhet som har bedrivits av någon annan än svenska staten, ska den som har bedrivit rymdverk- samheten ersätta staten vad staten har betalat på grund av sådana inter- nationella åtaganden, såvida det inte finns särskilda skäl som talar mot det. Rymdverksamhet kan inbegripa potentiellt farliga eller skadliga aktiviteter som kan medföra allvarliga konsekvenser. •bedöma om den nuvarande regleringen av skadestånd i rymdlagen är ändamålsenlig eller, om så inte anses vara fallet, lämna förslag på hur regleringen kan utformas, och •ta ställning till om det är möjligt och önskvärt att införa försäk- ringsskyldighet för verksamhetsutövaren och i sådant fall lämna lagförslag. Nuvarande rymdreglering innehåller inte några bestämmelser om långsiktigt hållbar rymdverksamhet, inklusive skydd för rymdmiljön och förebyggande av uppkomst av rymdskrot. Rymdskrot består huvudsakligen av uttjänta satelliter, lösa föremål eller delar av satel- liter som har lossnat eller bildats genom kollision mellan föremål som cirklar runt jorden. Mängden skrot ökar stadigt, allt fler privata aktö- rer intresserar sig för rymdverksamhet och det finns risk för kollision med fungerande satelliter. •undersöka om det är lämpligt att i rymdlagen införa bestämmel- ser om skydd för rymdmiljön och förebyggande av uppkomst av rymdskrot, och •lämna förslag på hur regleringen i så fall kan utformas. I 3 kap. 11 § ordningslagen (1993:1617) anges att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, en länsstyrelse, om det på grund av särskilda förhållanden behövs för att skydda människor mot fara för liv eller hälsa, får meddela föreskrifter eller tills vidare om förbud mot att vistas inom t.ex. skade- eller riskområden eller lik- nande områden. I 3 kap. 12 § samma lag anges att föreskrifter enligt bl.a. 3 kap. 11 § inte får angå förhållanden som är reglerade i lagen eller annan författning eller som enligt lagen eller annan författning kan regleras på något annat sätt. Det anges också att föreskrifterna inte får lägga onödigt tvång på allmänheten eller annars göra obefogade inskränkningar i den enskildes frihet. Av 4 § förordningen (1993:1632) med bemyndigande för kommuner och länsstyrelser att meddela lokala föreskrifter enligt ordningslagen (1993:1617) följer att läns- styrelserna får meddela föreskrifter enligt 3 kap. 11 § ordningslagen. i beslutar om säkerhetsföreskrifter för . anger i sina beslut att detta sker med stöd av 3 kap. 11 § ordningslagen och ett beslut av regeringen . I regeringsbeslutet anges att i , om det finns behov att t.ex. ändra omfattningen av säkerhetsskydds- området vid och säkerhetsföreskrifterna för , bör höra och berörda sakägare och därefter ge in de förslag till förändringar som finner påkallade till Kungl. Det är otydligt hur nämnda regeringsbeslut förhåller sig till dagens regelverk. Det finns behov av att se över vad som ska gälla när det uppstår behov av att t.ex. ändra omfattningen av säker- hetsskyddsområdet eller säkerhetsföreskrifterna för . •ta ställning till hur säkerhetsföreskrifterna bör beslutas och lämna förslag på lämplig reglering. Säkerhet och andra utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska intressen I regeringens skrivelse En strategi för svensk rymdverksamhet fast- ställs det strategiska målet att statlig rymdverksamhet ska bidra till att öka säkerhet genom att bidra till att utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska intressen uppfylls och att den natio- nella militära förmågan stärks. I nuvarande rymdreglering saknas uttryckliga bestämmelser till skydd för säkerhet. Den säker- hetspolitiska utvecklingen och det förhållande att nya rymdnationer och andra aktörer numera bedriver rymdverksamhet gör det ange- läget att säkerställa att den svenska rymdregleringen tillgodoser de skyddsbehov som finns. •vid översynen av rymdlagen ta hänsyn till säkerhet och andra utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska intressen, samt bedöma om bestämmelser till skydd för säkerhet bör föras in i den lagen, och i så fall •lämna förslag på hur sådana bestämmelser kan utformas. Uppdraget att bedöma om det finns behov av regelverk för kommersiell bemannad rymdfart I betänkandet En rymdstrategi för nytta och tillväxt föreslog utred- aren att en översyn av den svenska rymdlagen bör innefatta frågan om rymdturism. Som skäl anförde utredaren att det i finns ambitioner att utnyttja landets nordligaste kommuners komparativa fördelar med unik natur, spännande miljö, glest trafikerat luftrum och expansiv äventyrsturism också för rymdturism. I regeringens skrivelse En strategi för svensk rymdverksamhet anförs att det i samband med en översyn av rymdlagen bör tas ställ- ning till om bestämmelser om kommersiell bemannad rymdfart ska inkluderas i översynen. Det pågår en internationell utveckling driven av privata aktörer mot att erbjuda tjänster på området kommersiell be- mannad rymdfart, s.k. rymdturism med mera. Det finns därför ett behov av att, som underlag för regeringens framtida överväganden, identifiera inom vilka områden kompletterande reglering kan behövas om sådan verksamhet ska kunna bedrivas. •identifiera på vilka områden kompletterande reglering av kommer- siell bemannad rymdfart kan behövas för att sådan verksamhet ska kunna bedrivas. Andra frågor och uppdraget i övrigt