sou · H9B364 · 2021-07-20 00:00:00 — reglerar dock bara skador i fall då det inte finns något försäkringsbolag som kan betala ut ersättning. Deras underlag är därför begränsat. Om man antar att det i genomsnitt finns tre ersättningsberätti- gade anhöriga för varje dödsfall orsakat genom ett uppsåtligt eller grovt oaktsamt brott och att det normalt handlar om 150 fall så skulle den årliga kostnaden för den särskilda anhörigersättningen, vid en ersättning på , uppgå till . Detta kan jämföras med att uppskattat att kostnaden skulle uppgå till utifrån det nuvarande antalet avgjorda brottsskadeärenden avseende mord, dråp eller vållande till annans död som resulterat i bifall. Vissa efterlevande ansöker dock inte om brottsskadeersättning eftersom de kan ha blivit kompenserade genom t.ex. en försäkring. Dessutom förekommer det inte allt för sällan att med stöd 12 § brottsskadelagen jämkar brottsskadeersättningen till noll i ärenden av detta slag. Typfall för jämkning enligt praxis är när den skadelidande har uppträtt provocerande eller att skadan har inträffat vid en uppgörelse i kriminella kretsar eller i sam- band med narkotikabrottslighet. Jämkningsregeln kommer att vara tillämplig även i fall då anhöriga till en avliden person begär brotts- skadeersättning för sådan skada som ersätts enligt den föreslagna bestämmelsen om särskild anhörigersättning. Vid den typ av mycket allvarliga brott som det handlar om i dessa fall får man räkna med att gärningspersonen normalt har en begrän- sad förmåga att betala utdömda skadestånd. om en helt ny ersättningsform anser vi inte heller att man kan räkna med att någon del av ersättningen kommer att täckas genom försäk- ringar. Om förslaget genomförs kan därför en stor del av kostnaden för den särskilda anhörigersättningen komma att belasta staten. Det betyder också att man får anta att antalet brottsskadeärenden i vilka ersättning betalas till efterlevande anhöriga kommer att bli större . En begränsande faktor när det gäller statens kostnader i den här delen är dock den beskrivna jämkningsregeln i brottsskadelagen. Enligt vår bedömning är det rimligt att räkna med att den offent- ligfinansiella kostnaden för att genomföra vårt förslag om särskild an- hörigersättning skulle uppgå till . 12.2.5Förslagen om utvidgade utmätningsmöjligheter till förmån för brottsoffer Ändringar av förbudet mot utmätning av ersättning enligt frihetsberövandelagen Vi föreslår att ersättning enligt 2–4 §§ frihetsberövandelagen ska kunna utmätas för betalning av fordringar som avser skadestånd på grund av brott. Förslaget kommer att leda till ökade intäkter för sta- ten eftersom utmätning även kommer att kunna ske för fordringar som avser återkrav från . betalade Justitiekanslern ut totalt drygt 70,7 miljo- ner kronor (exklusive ombudskostnader) i ersättning enligt frihets- berövandelagen. Motsvarande siffra för de två föregående åren över- steg . Den undersökning som genomfört åt utredningen visade på att omkring en femtedel () av de som fick ersättning enligt frihetsberövandelagen under en viss pe- riod hade skulder som avsåg skadestånd på grund av brott. Ungefär hälften av kraven kom från brottsoffer och den andra hälften avsåg återkrav från . Beloppsmässigt uppgick skadeståndskraven till , varav kraven från uppgick till . En femtedel av den utbetalda frihetsberövandeersättningen motsvarar (en femtedel av 80 mil- joner kronor motsvarar ). De belopp som betalas ut av Justitiekanslern i ärenden enligt frihetsberövandelagen kan dock variera kraftigt. var det lägsta beloppet som betalades ut i ersättning för lidande och det högsta . Totalt betalades det ut fördelat på 1 861 utbetalningar. Om man tar bort utbetalningen på två miljo- ner kronor så blir det genomsnittliga beloppet per utbetalning (beräkningen omfattar enbart ersättning för lidande). En femtedel av totalbeloppet exklusive den stora utbetalning på motsvarar lite . Mer än hälften av ärendena omfattar dock utbetalningar upp till 20 000 kro- nor. Om man skulle räkna på en genomsnittlig ersättningsnivå på blir motsvarande belopp . Vid sidan av ersättning för lidande kan man enligt frihetsberövan- delagen även ha rätt till ersättning för förlorad arbetsförtjänst och utgifter. Sådan ersättning betalas dock inte i alla ärenden. Enligt de underlag som vi tagit del av betalades det endast ut ersättning för förlorad arbetsförtjänst genom 153 utbetalningar och för utgifter genom 52 utbetalningar. De allra flesta av dessa utbetal- ningar var dessutom på relativt små belopp. En femtedel av utbetalda medel enligt frihetsberövandelagen mot- svarar alltså . Oavsett vilket belopp som man genom denna reform bedömer skulle kunna bli tillgängligt för utmät- ning till förmån för betalning av skadestånd på grund av brott måste man i detta sammanhang vidare beakta att ungefär hälften av kraven kommer från enskilda brottsoffer och den andra hälften avser återkrav från . Vi gör mot denna bakgrund försiktigt- vis bedömningen att vårt förslag borde kunna innebära att statens ut- gifter i slutändan minskar med åtminstone ge- nom att en del av den statliga frihetsberövandeersättning som betalas ut, utmäts för betalning av skulder som tagits över av staten genom . Vid denna bedömning har vi beaktat de änd- rade regler angående häktningstider m.m. som beslutats av och som trädde i kraft (bet. 2020/21:JuU43). En ändrad företrädesordning vid löneutmätning Vi förslår att företrädesordningen vid löneutmätningen ändras så att fordringar som avser skadestånd på grund av brott får företräde framför andra oprioriterade fordringar. drev Kronofogde- myndigheten in genom löneutmätning. Av de pengar som gick till betalning av fordringar utan företräde gick till betalning av skadeståndsmål. Med skade- ståndsmål avses mål där fordran avser ett i domstol utdömt skadestånd på grund av brott (vilket inkluderar sådana anspråk övertagna av t.ex. efter utbetald brottsskadeersättning). Enligt den undersökning som gjort skulle ytterligare ha gått till betalning av skadeståndsmål om dessa hade haft företräde framför andra oprioriterade fordringar. Den andel av detta belopp som skulle ha gått till betalning av återkrav till skulle enligt uppgift från troligen vara ungefär densamma som den är vid betalningar enligt dagens ordning (dvs. Det skulle innebära att totalt skulle ha gått till . Det är mer än vad som gick till . Här måste dock beaktas att staten också skulle ha gått miste om i betalning på andra fordringar utan företräde. Om vårt förslag om höjda nivåer på kränkningsersättning genom- förs får man dock räkna med att skadeståndsfordringarnas storlek kommer att öka. Det borde medföra att mer pengar skulle gå till betalning av fordringar som avser skadestånd på grund av brott vid löneutmätning. Hur mycket mer är dock svårt att uppskatta. Det finns vidare anledning att anta att en ändrad företrädesordning i en- lighet med vårt förslag skulle medföra att fler brottsoffer får sina skadestånd betalda direkt av gärningspersonen och därmed inte be- höver vända sig till för att ansöka om brotts- skadeersättning. Det skulle innebära en minskad belastning på brotts- skadeanslaget. Vår bedömning givet alla dessa faktorer är att statens ökade in- täkter och minskade kostnader med anledning av förslaget samman- taget borde medföra att statskassan tillförs . En ändrad företrädesordning skulle vidare innebära att övriga fordringar utan företräde får mindre betalt så länge gäldenären har skulder som avser skadestånd på grund av brott. De som främst skulle drabbas av detta är inkassobolagen samt i viss mån även staten. Minskningen blir dock begränsad och skulle stanna vid enstaka pro- cent av det totala belopp som drivs in genom löneutmät- ning för betalning av sådana fordringar. Många skulder som avser skadestånd på grund av brott är dessutom på relativt låga belopp vil- ket betyder att de ganska snabbt blir fullbetalda om företrädesord- ningen ändras. krediteras dessa mål med så små belopp att det inte ens täcker den årliga grundavgiften som i dessa fall belastar gäldenären. Det bör slutligen noteras att regeringen överlämnat en proposi- tion till innehållande bland annat förslag till höjda förbe- hållsbelopp för barnfamiljer vid utmätning av lön m.m. (Regeringens proposition 2020/21:161 – Löneutmätning och digitala ansökningar i utsökningsförfarandet). Förslaget innebär enligt Utsökningsutred- ningens beräkningar att normalbeloppen skulle öka med sammanlagt eller . Det medför i sin tur att berörda gäldenärers betalningsut- rymme kommer att minska något. har uppgett att man kommer att få en- gångsvisa införandekostnader med anledning av våra förslag om änd- rade utmätningsregler. Förslagen kommer enligt myndigheten att föranleda utgifter för utveckling av befintligt it-stöd, utbildning och uppdatering av intern och extern information. Den sammanlagda kost- naden för detta beräknas av myndigheten uppgå till cirka 1,5 miljo- ner kronor. Justitiekanslern har gjort bedömningen att eventuella kostnader som engångsvis kan uppstå med anledning av att myndigheten får en underrättelseskyldighet gentemot bör kunna hanteras inom ramen för befintliga anslag och en redan nu pågående översyn av myndighetens it-stöd. Våra förslag om höjda nivåer på kränkningsersättning, en utvidgad rätt till kränkningsersättning för yrkesgrupper med särskild bered- skap och särskild anhörigersättning kommer att leda ökade kostna- der för staten. Förslagen om utvidgade utmätningsmöjligheter till förmån för brottsoffer kommer att leda till ökade intäkter eller minskade utgifter för staten. De höjda ersättningsnivåerna kommer att leda till ökade kostnader för utbetald brottsskadeersättning. Om försäkringsbolagen ändrar sina villkor så att nivåerna på försäkringsersättningen hamnar i nivå med de skadeståndsrättsliga nivåerna är bedömningen att det totala belopp som betalas ut i brottsskadeersättning successivt kom- mer att öka enligt vad som framgår av tabellen i avsnitt 12.2.2 för att sedan sjunka något och stabilisera sig på omkring 180–under det sjätte året efter ikraftträdandet. Med anledning av vår översyn av nivåerna på kränkningsersättning till brottsoffer har regeringen beräknat anslag 1:11 (dvs. anslaget som får användas till ut- gifter för ersättningar för skador på grund av brott i enlighet med be- stämmelserna i brottsskadelagen) för till (prop. 2020/21:1 Utgiftsområde 4, avsnitt 2.10.11). Det är en ökning med jämfört . Förutsatt att den anslagsnivån bibehålls och att försäkringsbolagen ändrar sina villkor så att nivåerna på försäkringsersättningen hamnar i nivå med de skadeståndsrättsliga nivåerna bör alltså våra förslag om höjda ersättningsnivåer vara finansierade genom dessa anslag. När det gäller vårt förslag om en utvidgad rätt till kränknings- ersättning för yrkesgrupper med särskild beredskap har vi gjort be- dömningen att reformen kan föranleda en ökning av de offentlig- finansiella kostnaderna med . Kostnaden för att genomföra vårt förslag om särskild anhörigersättning beräknas uppgå till . Brottsskadeanslaget måste alltså tillföras ytterligare . Vår bedöm- ning är dock att dessa förslag fullt ut bör kunna finansieras av de ökade offentligfinansiella intäkter och minskade kostnader som för- slagen om utvidgade utmätningsmöjligheter till förmån för brottsoffer skulle innebära. När det slutligen gäller de engångsvisa införandekostnaderna för anser vi att dessa bör finansieras genom att det tas medel från beräknade anslag enligt ovan för . Det beräknade anslaget för kommer inte att i sin helhet behöva tas i anspråk med anledning av våra förslag om höjda nivåer på kränkningsersättning (se avsnitt 12.2.2). 12.2.7Många osäkra faktorer kan påverka utfallet Redovisningen av kostnader, intäkter och besparingar till följd av våra förslag grundar sig till stor del på uppskattningar och uppgifter som vi fått ifrån bland annat och Krono- fogdemyndigheten. Samtliga beräkningar och uppskattningar rym- mer dock ett stort mått av osäkerhet. Det beror bland annat på att det i många fall inte är möjligt att bedöma hur förslagen kommer att på- verka beteendet hos de som berörs av dessa. Bedömningen av de eko- nomiska konsekvenserna måste därför värderas med viss försiktighet. När det gäller förslagen om höjda nivåer på kränkningsersättning är det t.ex. osäkert hur förslagen kommer att påverka gärningsper- sonernas egen betalningsförmåga. Det kan i sin tur påverka Brotts- offermyndighetens kostnader för brottsskadeersättning. De ekono- miska konsekvenserna i den här delen är vidare i hög grad kopplade till hur försäkringsbranschen kommer att agera om våra förslag blir verklighet. Både förslaget om höjda ersättningsnivåer för kränkning och för- slaget om en utvidgad rätt till kränkningsersättning för vissa yrkes- grupper bedöms vidare kunna ha en påverkan på anmälningsbenägen- heten hos vissa brottsoffer. Det kan leda till en ökad belastning på rättsväsendet som är svår att uppskatta. Det förhållandet att fler får kränkningsersättning och att ersätt- ningsnivåerna höjs kan vidare medföra att fler ansöker om brotts- skadeersättning. Våra beräkningar är baserade på ett i huvudsak oför- ändrat antal ansökningar. Även i det här avseendet får det sannolikt stor betydelse för det faktiska utfallet hur försäkringsbranschen väljer att agera. Slutligen bör nämnas att det finns anledning att anta att våra för- slag om utvidgade utmätningsmöjligheter till förmån för brottsoffer skulle kunna medföra en något minskad belastning på brottsskade- anslaget eftersom fler brottsoffer skulle få betalt direkt från gär- ningspersonen. Vårt förslag gällande ändringar av förbudet mot ut- mätning av ersättning enligt frihetsberövandelagen skulle dock också kunna leda till att vissa personer som har skulder avseende brotts- skadestånd avstår från att begära ersättning enligt frihetsberövan- delagen. Det skulle i sådana fall innebära att mindre pengar gick till betalning av skadestånd på grund av brott men också att statens kost- nader för frihetsberövandeersättningen minskade i motsvarande mån. 12.3Konsekvenser för brottsligheten eller det brottsförebyggande arbetet Vår bedömning: Förslagen om höjda nivåer på kränkningsersätt- ning skulle kunna försvåra det brottsförebyggande arbetet. Skälen för vår bedömning En höjning av ersättningsnivåerna för kränkning kommer som vi har beskrivit i avsnitt 6.6.2 innebära en ytterligare belastning på gärnings- personens ekonomi. De höjningar som föreslås är i vissa fall bety- dande och en följd av detta kommer sannolikt bli att fler gärnings- personer inte kan betala det utdömda skadeståndet. I avsnitt 6.6.2 har vi konstaterat att detta på ett negativt sätt kan påverka gärnings- personens möjligheter till återanpassning i samhället och att det i förlängningen kan leda till att gärningspersonen återfaller i brottslig- het. Därmed kan det inte uteslutas att de skadeståndsrättsliga för- slagen om bland annat höjda ersättningsnivåer skulle kunna försvåra det brottsförebyggande arbetet. Ett sätt att lindra konsekvenserna av detta skulle kunna vara att se över möjligheterna till skuldsanering när gäldenären har skulder som avser brottsskadestånd. Vår bedömning: Våra förslag bedöms ha vissa positiva konse- kvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män. De bedöms också i viss mån stärka barnrättsperspektivet i lagstiftningen. Förslagen kommer inte i övrigt medföra några konsekvenser av det slag som anges i 15 § kommittéförordningen. Förslagen påverkar inte åtaganden till följd av med- lemskapet i Europeiska unionen. Skälen för vår bedömning Utöver de konsekvenser som redovisats tidigare i detta kapitel ska enligt 15 § kommittéförordningen också redovisas om förslagen i ett betänkande har betydelse för den kommunala självstyrelsen, för sys- selsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små före- tags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män samt för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Enligt våra direktiv ska vi också redovisa vilka konsekvenser som de förslag som lämnas har ur ett barnrättsperspektiv. Vidare ska enligt 6 § förordningen om konsekvensutredning vid regelgivning en kon- sekvensutredning innehålla en bedömning av om förslagen överens- stämmer med eller går utöver de skyldigheter som följer av anslutning till Europeiska unionen. Våra förslag bedöms inte ha någon betydelse för den kommunala självstyrelsen eller för den lokala demokratin. Detsamma gäller för sysselsättningen, offentlig service i olika delar av landet och för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags. Våra förslag är könsneutrala på så sätt att de påverkar kvinnor och män lika. Vårt förslag om att det vid kränkningsersättningens be- stämmande särskilt ska beaktas om handlingen riktat sig mot någon som den skadeståndsskyldige har eller har haft ett nära för- hållande till tar dock särskilt sikte på bland annat mäns våld mot kvinnor. Förslaget syftar till att ytterligare stärka sådana brottsoffers rätt till skadestånd. Detta bedöms kunna påverka jämställdheten mellan kvinnor och män på ett positivt sätt. Våra förslag bedöms i övrigt inte ha några konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män. Förslagen bedöms inte ha några konsekvenser för möjligheten att nå de integrationspolitiska målen. Vi bedömer att barnrättsperspektivet i lagstiftningen stärks något genom våra förslag. Som exempel kan nämnas att vi anser att det nya upprättelsemoment som föreslås i vissa fall bör få större genomslag när gärningen riktar sig mot ett barn (se t.ex. 6.5.2 under . Vårt förslag om att det vid kränkningsersättningens be- stämmande särskilt ska beaktas om handlingen riktat som mot någon som den skadeståndsskyldige har eller har haft ett nära för- hållande till bedöms också stärka barnrättsperspektivet. Slutligen bedömer vi inte att våra förslag kommer att påverka åtaganden till följd av medlemskapet i Europeiska unionen. 13.1Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken Har två eller flera sökt utmätning mot samma gäldenär, ska utmätning för fordringarna ske , om inte utmätning för någon av fordringarna därigenom fördröjs oskäligt. Om utmätningen avser ersättning enligt 2–4 §§ lagen (1998:714) om ersättning vid frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder gäller första stycket endast för sökande med fordringar som avser skadestånd på grund av brott. Bestämmelserna i 7 kap. 17 § första stycket om jämkning av underhålls- bidrag vid utmätning av lön tillämpas även vid annan utmätning. Ändringen har behandlats i avsnitt 9.4.6. Paragrafens första stycke innehåller en bestämmelse som reglerar vad som gäller när flera borgenärer sökt utmätning mot samma gälde- när. Paragrafens andra stycke är nytt. Det nya tredje stycket mot- svarar det tidigare andra stycket. Om viss egendom kan utmätas, ska den som huvudregel utmätas för samtliga sökande . I 5 kap. 7 § tredje stycket införs ett avsteg från den principen, eftersom den bestämmelsen endast tillåter utmätning för en viss typ av fordringar. Därför förs det in ett nytt andra stycke i denna paragraf. Innebörden av den nya bestämmelsen är att i fall som avses i 5 kap. 7 § tredje stycket – dvs. vid utmätning av ersättning enligt 2–4 §§ lagen (1998:714) om ersättning vid fri- hetsberövanden och andra tvångsåtgärder – ska endast sökande vars fordringar avser skadestånd på grund av brott ha samtidig rätt till utmätning. Övriga sökande har inte rätt till utmätning i dessa fall (se 5 kap. 7 §). Uttrycket skadestånd på grund av brott omfattar alla typer av skadestånd som en person förpliktats att betala på grund av att han eller hon har gjort sig skyldig till brott. Det kan även finnas andra fall då själva grunden för ett skadestånd är en brottslig gärning. Ett exempel på det är vårdnadshavares ansvar enligt 3 kap. 5 § skadestånds- lagen för skador som barnet orsakat genom brott. Även vårdnads- havarens ansvar är i detta sammanhang ett skadestånd på grund av brott. Bestämmelsen gäller vidare oavsett om det är brottsoffret själv som är sökande eller om det är eller ett för- säkringsbolag som utövar sin återkravsrätt (regressrätt) efter utbetald brottsskadeersättning eller försäkringsersättning. Sökanden måste i dessa fall kunna visa att denne inträtt i brottsoffrets rätt till skade- stånd upp till det belopp som verkställighet söks för. Det tredje stycket motsvarar det tidigare andra stycket i paragrafen. Skadestånd, som tillkommer gäldenären med anledning av personskada, frihetsberövande, falskt åtal, ärekränkning eller annat sådant, får inte ut- mätas medan skadeståndet innestår hos den som ska betala det. Om skade- ståndet har bestämts att betalas som livränta, gäller det som har sagts nu rätten till livräntan. När skadeståndet har betalats ut, får det som hålls avskilt inte utmätas, om skadeståndet ska tillgodose ett försörjningsbehov som fortfarande finns kvar eller, i annat fall, om mindre än har gått från det att pengarna betalades ut. Om utmätningsfordringen avser skadestånd på grund av brott, gäller första och andra styckena inte i fråga om ersättning enligt 2–4 §§ lagen (1998:714) om ersättning vid frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder. Genom paragrafen undantas vissa skadestånd från utmätning. Para- grafens tredje stycke är nytt. Ändringen har behandlats i avsnitt 9.4.6. Förbudet mot utmätning av vissa typer av skadestånd som fram- går av paragrafens första och andra stycke gäller för bland annat ersätt- ning enligt lagen (1998:714) om ersättning vid frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder (prop. 1974:97 s. 92). I det nya tredje stycket har det tagits in en bestämmelse som anger att undantaget från utmätning för sådan ersättning inte gäller, om ersättning betalats ut med stöd av 2–4 §§ i den lagen och utmätningsfordringen avser skade- stånd på grund av brott. I sådana fall ska borgenärens intresse av att få betalt prioriteras framför gäldenärens intresse av att få tillgodo- göra sig ersättningen. Gäldenären har dock fortfarande ett grundläg- gande skydd genom de allmänna reglerna om undantag från utmät- ning i 5 kap. 1–2 §§ (beneficiereglerna). Bestämmelsen i det nya tredje stycket gäller alltså sådan ersätt- ning som betalas ut med stöd av 2–4 §§ lagen (1998:714) om ersätt- ning vid frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder. Det spelar ingen roll vilken typ av skada ersättningen avser. Både ersättning för eko- nomisk skada och ersättning för ideell skada omfattas av den nya bestämmelsen. Uttrycket skadestånd på grund av brott omfattar alla typer av skadestånd som en person förpliktats att betala på grund av att han eller hon har gjort sig skyldig till brott. Se vidare kommentaren till 4 kap. 11 §. 7 kap. Utmätning av lön m.m. Vid utmätning av lön har följande fordringar i nämnd ordning företräde framför andra fordringsanspråk: 1.fordran som avser underhållsbidrag enligt och , 2.konkursbos fordran på gäldenärens lön enligt 3 kap. 4 § konkurslagen (1987:672), om lönen innehållits under konkursen, 3.fordran som avses i 2 § lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m., 4.fordran som avser skadestånd på grund av brott. Företrädesrätten enligt första stycket 1 gäller även sådant utländskt under- hållsbidrag som får verkställas i , om bidragsfordringen vid verkstäl- lighetstillfället inte är äldre än . Fjärde punkten i paragrafens första stycke är ny. Ändringen har be- handlats i avsnitt 9.5.4 och 9.5.5. Paragrafen reglerar vilka fordringar som har företräde framför andra vid utmätning av lön m.m. I första stycket har det tagits in en ny fjärde punkt som anger att fordran som avser skadestånd på grund av brott ska ha sådant företräde. Fordringar som avser skadestånd på grund av brott ska alltså få betalt efter sådana fordringar som anges i punkterna 1–3, men före andra fordringsanspråk. Uttrycket skadestånd på grund av brott har här samma betydelse som det har enligt de förslagna ändringarna i 4 kap. 11 § och 5 kap. 7 §.