sou · H9B369d2 · 2021-08-20 00:00:00 — Effekter för sysselsättning................................... Effekter för arbetsgivare ...................................... Effekter för jämställdhet...................................... Effekter för myndigheter..................................... 23.2.7 Effekter för hälso- och sjukvården ..................... Ikraftträdande och övergångsbestämmelser .............. 24.1.1 Rätten till sjukersättning och 24.1.2 Under tid med sjukersättning – försäkrade som har beviljats sjukersättning enligt reglerna som gällde före ................................... 24.1.3 Under tid med sjukersättning – försäkrade som har beviljats sjukersättning enligt reglerna som gäller fr.o.m. ............................... 24.1.4 Under tid med aktivitetsersättning..................... 24.2.1 Rätten till sjukersättning och 24.2.2 Under tid med sjukersättning – försäkrade som har beviljats sjukersättning enligt reglerna som gällde före ................................... 24.2.3 Under tid med aktivitetsersättning..................... Rätten till sjukersättning ..................................... Rätten till aktivitetsersättning............................. 25.1.3 Arbete, studier och uppdrag under tid med Förmåner vid rehabilitering................................. Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringsbalken .... Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken .............. Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:238) Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift .......................................... Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229).......................................................................... Förslaget till lag om ändring i studiestödslagen (1999:1395).......................................................................... Förslaget till lag om ändring i socialavgiftslagen (2000:980)............................................................................ Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter................................................. Arbete, studier och uppdrag m.m. – kapitel 14–17 14Arbete, studier och uppdrag med mera – regelverk och handläggning I det här kapitlet behandlas de möjligheter som personer som har beviljats sjuk- eller aktivitetsersättning har att förvärvsarbeta, ta upp- drag, studera, arbeta ideellt eller delta i samhällslivet på andra sätt han eller hon har sjukersättning eller aktivitetsersättning. Vilka alternativen är påverkas av vilken ersättning det rör sig om, när er- sättningen beviljades samt omfattningen och arten av sysslorna. De olika möjligheter som finns för personer som beviljats sjuk- eller aktivitetsersättning att exempelvis förvärvsarbeta, studera eller arbeta ideellt med ersättningen fyller flera funktioner. Bland annat har i förarbeten till bestämmelserna lyfts fram att det inte kan uteslutas att personer som beviljas ersättning kommer få tillbaka en viss arbetsförmåga. Det bör därför finnas inslag i ersättningssyste- men som stimulerar människor att pröva sin arbetsförmåga.1 Den enskildes eventuella sysslor eller förmåga att i övrigt delta i samhällslivet kan påverka rätten till sjuk- eller aktivitetsersättning, dels vid prövning av om personen kan beviljas ersättning, dels den försäkrade har ersättning. En person som har förmåga att arbeta exempelvis motsvarande en halv heltidstjänst beviljas inte heller mer än halv förmån. En försäkrad kan beviljas hel aktivitets- eller sjukersättning även om denne har en viss, begränsad, återstående arbetsförmåga, så länge denna förmåga uppgår till maximalt motsvarande en åttondel av den 2007/08:124, s. 91. Arbete, studier och uppdrag m.m. – regelverk och handläggning förmåga som kan anses behövas för en vanlig heltidstjänst. Därigenom kan personer som har en återstående, liten arbetsförmåga, bl.a. engagera sig i ideellt arbete inom ramen för den så kallade åttondelen, utan att det påverkar deras rätt till ersättning. Denna möjlighet inför- des genom regler som trädde i kraft gällande rätten till förtids- pension.2 Den enskilde kan oavsett nivån på förmånen också ansöka om vil- ande ersättning på grund av studier eller arbete. Det innebär att ut- betalningen av ersättningen pausas studierna eller arbe- tet pågår. Regler om vilande ersättning vid arbete infördes i det dåvarande systemet med förtidspension. Syftet med möjligheten till vilande ersättning vid förvärvsarbete är att stimulera den försäk- rade att pröva sin arbetsförmåga.3 infördes möjlig- heten att även ha vilande ersättning vid studier. Syftet med denna möjlighet är att stimulera den försäkrade till att studera, vilket ansetts önskvärt då studier i många fall kan vara det mest effektiva sättet att förbättra möjligheterna att delta i arbetslivet.4 De försäkrade som beviljats sjukersättning enligt de regler som gällde har i stället möjlighet att förvärvsarbeta enligt reglerna för så kallad steglös avräkning, utan att deras rätt till ersätt- ning påverkas. Om han eller hon arbetar med inkomst sker omräk- ning av ersättningen med steglös avräkning. Dessa personer kan också studera, arbeta ideellt osv. utan att deras rätt till ersättning eller ut- betalning av densamma påverkas. Reglerna om steglös avräkning infördes mot bakgrund av att endast få av de som har beviljats sjukersättning återgår i arbete, även om det kan antas att vissa av dem har fått förbättrad arbetsförmåga. En förklaring till låg motivation att arbeta bedömdes vara att den enskilde saknar den ekonomiska trygghet som behövs för att han eller hon ska våga återgå till arbetslivet. En beviljad ersättning inne- bär en ekonomisk trygghet och de som vill pröva att arbeta kan få sin framtida försörjningstrygghet påverka eftersom arbetet kan leda till en omprövning av rätten till ersättning.5 De som har beviljats aktivitetsersättning kan även delta i aktivi- teter enligt SFB. Dessa aktiviteter ska kunna antas ha en gynnsam inverkan på sjukdomstillståndet eller den fysiska eller psykiska pre- 1997/98:111, s. 47. 1999/2000:4, s. 21. 2005/06:159, s. 21. 2007/08:124, s. 45 och 47. Arbete, studier och uppdrag m.m. – regelverk och handläggning Deltagande i aktiviteter kan ses som ett steg mot ett självständigt och aktivt liv som i vissa fall kan innebära kontakt med arbetslivet.6 har personer som har aktivitetsersättning också möjlighet att behålla sin aktivitetsersättning under en prövotid för att studera, som ett komplement till möjligheterna till vilande ersättning. Denna möjlighet har sin bakgrund i att reglerna om vil- ande ersättning ansetts otillräckliga för att få fler unga med aktivi- tetsersättning att via studier komma ut i arbete och egen försörj- ning.7 får den försäkrade behålla utbetalning av hela ersättningen. Det är vidare möjligt att delta i arbetslivsinriktad rehabilitering under tid med sjukersättning eller aktivitetsersättning. Sådan reha- bilitering kan även innefatta vissa slags studier. Se kapitel 18 och 19. Vid prövningen av rätten till sjukersättning och aktivitetsersättning ska den försäkrades arbetsförmåga bedömas. Flera faktorer ska vägas in, bl.a. vilken omfattning den enskilde trots sin nedsatta arbetsför- måga kan förvärvsarbeta eller utföra andra sysslor som kan jämställas med arbetsförmåga, såsom att studera m.m. Det är vilken insats som bisysslan eller uppdraget kräver som är av betydelse. Varken anställ- ningsförhållandets art eller förekomsten eller avsaknad av arvode eller lön är avgörande. I princip bedöms oavlönat arbete inte på något annat sätt än avlönat arbete.8 Vid bedömningen av en persons arbets- förmåga ska alltså beaktas om den enskilde utför eller kan utföra sysslor av viss omfattning och visst värde. Vilka bisysslor och upp- drag en person klarar av trots nedsatt arbetsförmåga ska därmed vägas in i bedömningen av en enskilds rätt till sjukersättning eller aktivi- tetsersättning. Både förvärvsarbete och exempelvis ideellt arbete kan påverka den bedömningen. Detsamma gäller bedömning om den försäkrade har rätt till fortsatt ersättning. 2000/01:96, s. 86. Se närmare avsnitt 14.2.5. 7Ds 2016:5, s. 42 och Prop. 2016/17:1, utg.omr. 10, s. 47. 1997/98:111, s. 36–37. Arbete, studier och uppdrag m.m. – regelverk och handläggning Fritidsaktiviteter som motsvarar den omfattning som en yrkes- verksam person i vanligen utför på sin fritid, såsom deltagande i viss omfattning i föreningsliv eller kursverksamhet m.m., ska dock inte beaktas vid bedömningen av den enskildes arbetsförmåga. Enligt förarbetena kan deltagande i föreningsliv, kursverksamhet, ideellt arbete, politiska uppdrag och studier utgöra sådana fritidsaktiviteter.9 Detta innebär alltså att fritidsintressen i viss omfattning vanligt- vis inte påverkar rätten till sjukersättning och aktivitetsersättning. Om sysslan går att jämställa med förvärvsarbete sett till omfattning, varaktighet och/eller inkomst kan rätten till ersättning dock påverkas eftersom den enskildes förmåga att utföra sådana sysslor påverkar bedömningen av nedsättningen av dennes arbetsförmåga. Försäk- ringskassan anger som exempel på fritidsintresse som inte påverkar rätten till ersättning motionsridning en gång . Att driva en hästgård med tävlingsverksamhet är däremot enligt myndigheten att se som motsvarande förvärvsarbete som kan påverka rätten till ersätt- ning.10 Vidare ska värdet av arbete med skötsel av hemmet i skälig om- fattning likställas med inkomst av arbete.11 För att skötsel av hemmet ska påverka bedömningen av rätten till ersättning bör utredningen visa att arbetsinsatsen skulle kunna användas i ett förvärvsarbete på arbetsmarknaden och att den försäkrades arbetsförmåga därmed inte kan anses vara helt eller i det närmaste helt nedsatt.12 Har den försäk- rade t.ex. uppdrag som familjehem kan detta vägas in i bedömningen av arbetsförmågan. Det beror på vad en sammanvägd bedömning i varje enskilt fall visar när det gäller arbetsinsats, antal personer som uppdraget innefattar och vilken inkomst det ger.13 Vilket utrymme en försäkrad har för arbete, studier etc. utan att rätten till ersättning påverkas är beroende av dels omfattningen av den enskildes insatser, dels vilken nivå på förmånen som är aktuell, eftersom nivån är beroende av nedsättningen av individens arbets- förmåga. tolkning är att det i första hand måste bedömas om sysslan är sådan att den ska jämställas med ett förvärvs- arbete. För att avgöra detta är det antal timmar som ägnas åt sysslan inte den enda avgörande faktorn. Detta innebär att en försäkrad 1997/98:111, s. 36–37 och bet. 1997/98:SfU11, s. 21 f. 10Vägledning 2013:1 Version 6, s. 33 och Vägledning 2013:2 Version 9, s. 69. 1133 kap. 11 § SFB. 12RAR 2002:17 till 33 kap. 11 § SFB. 13Vägledning 2013:1 Version 6, s. 33 och Vägledning 2013:2, s. 67. Arbete, studier och uppdrag m.m. – regelverk och handläggning skulle kunna ägna sig åt en syssla mer än en åttondel av normal heltid utan att sysslan förlorar karaktären av fritidsaktivitet. Vid bedöm- ningen av om en syssla ska bedömas som en fritidsaktivitet eller som något som kan jämställas med arbetsförmåga/arbete, behöver vilken insats som krävs av den försäkrade för att genomföra sysslan beak- tas. Omfattningen är bara en del av bedömningen och en samman- vägd bedömning får göras utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. Först när sysslan bedöms vara jämställd med ett arbete kan den anses visa på en arbetsförmåga och först då aktualiseras ett resone- mang om åttondelen. Denna tolkning innebär att en försäkrad kan utöva fritidsintressen även om omfattningen överstiger en åttondel, så länge fritidsintresset inte är att jämställa med förvärvsarbete. Möj- ligheten för en försäkrad med partiell ersättning att utöva fritidsin- tressen som är att jämställa med förvärvsarbete är emellertid mycket begränsad (jfr RÅ 2006 ref. 17). Uppföljning av beslut om sjukersättning respektive aktivitetsersättning Beslut om sjukersättning som har fattats enligt reglerna som gäller fr.o.m. är icke tidsbegränsade, men besluten ska följas upp vart tredje år.14 Beslut om aktivitetsersättning är alltid tidsbe- gränsade och kan maximalt beviljas i taget.15 Rätten till aktuell förmån ska vidare omprövas om den enskilde får förbättrad arbetsförmåga vid sjukersättning och väsentligt förbättrad arbets- förmåga vid aktivitetsersättning, även om personen inte arbetar.16 Den som beviljats ersättning är vidare skyldig att anmäla ändrade förhållanden som påverkar rätten till eller storleken på ersättningen.17 Det kan gälla förvärvsarbete eller att arbetsförmågan är förbättrad även utan att man arbetar.18 Den som avser att påbörja ett förvärvs- 1433 kap. 17 § SFB. När den försäkrade fyllt behöver dessa uppföljningar enligt bestäm- melsens andra stycke inte längre göras. 1533 kap. 4 och 19 §§ SFB. 1636 kap. 19 och 22 §§. De som beviljats ersättning enligt de regler som gällde före omfattas inte av omprövningsbestämmelserna i 19–21 §§, 37 kap. 2 § SFB. 17110 kap. 46 § SFB. 18110 kap. 51 § SFB. Anmälningsskyldigheten gäller även när den försäkrade fortsätter att för- värvsarbeta efter att en beviljad period med vilande ersättning har löpt ut, prop. 1999/2000:4, s. 31. Arbete, studier och uppdrag m.m. – regelverk och handläggning arbete ska anmäla detta till innan arbetet påbörjas. Det kan till exempel handla om ett politiskt uppdrag med arvode.19 För försäkrade som beviljats sjukersättning enligt reglerna som trädde i kraft ska Försäkringskassa alltså generellt följa upp den försäkrades arbetsförmåga minst . Syftet med uppföljningen är i första hand att följa upp den försäkrades arbetsförmåga, men också att stödja den som har förutsättningar att få, få tillbaka eller öka sin arbetsförmåga. Vid en uppföljning ska kontrollera om arbetsförmågan är nedsatt i samma omfattning som när ersättningen beviljades, eller om den har förbättrats och om det finns förutsättningar för rehabilitering. Bestämmelserna om uppföljning ändrades . Enligt nuvarande regelverk ska i större utsträckning behovsanpassa uppföljningen och myndigheten har även större ut- rymme att själv välja hur uppföljningen ska utformas i det enskilda ärendet. Därför har bl.a. lagkravet ändrats till uppföljning i stället för utredning. anger att det faktum att uppföljningen kan anpassas efter hur behovet ser ut kan detta bidra till att inte skapa onödig oro hos den enskilde. En försäkrad som har sjukersättning, som efter omprövning minskas eller upphör på grund av att arbetsförmågan anses vara för- bättrad utan att personen arbetar, har rätt att få fortsatt utbetalning av sjukersättningen. Ersättningen ska betalas ut fram tills dess att den försäkrade fått ett arbete som motsvarar den förbättring som uppkommit, men allra längst . Rättspraxis om hemarbete, uppdrag m.m. Den rättspraxis som finns från gäll- ande hemarbete utgörs av domar som meddelats före lagändringen . De överväganden som presenteras i nedanstående avgöranden kan ändå ge viss ledning, även om rättsfallen bör tolkas 19Detta gäller även arbete inom den så kallade åttondelen. Bakgrunden är att möjligheten för försäkrade att arbeta inom åttondelen har lyfts fram som en försvårande faktor i Försäk- ringskassans arbete att minska felaktiga betalningar. Skyldigheten att anmäla gäller inte heller bara innan arbetet påbörjas, utan även innan förvärvsarbete utökas eller fortsätter efter en pe- riod med vilande ersättning. Se 110 kap. 51 § SFB och prop. 2007/08:124, s. 98–99. Arbete, studier och uppdrag m.m. – regelverk och handläggning med försiktighet vid bedömning av arbetsförmågan i förhållande till nu gällande regler.20 Högsta förvaltningsdomstolens avgörande RÅ 1997 ref. 3 –om förmåga att utföra hushållsarbete när den försäkrade tidigare förvärvsarbetat på heltid (hemarbete) Den försäkrade var småbarnsförälder och hade arbetat heltid utanför hemmet. , som anslöt sig till kammar- rättens bedömning, konstaterade att arbetsförmågan skulle kunna anses helt nedsatt för en försäkrad som tidigare förvärvsarbetat på heltid, även om han eller hon utför och i förvärvs- arbete utfört visst hushållsarbete och omvårdnad av sina barn. I ett sådant fall bör därför inte värdet av hushållsarbetet i hemmet likställas med inkomst av arbete och medföra att den försäkrade inte skulle kunna beviljas hel förmån. Bedömningen blir annorlunda om den för- säkrade förvärvsarbetat endast på deltid. Med beaktande av att den försäkrade hade förvärvs- arbetat mestadels på heltid ansåg kammarrätten att hon, oavsett om hon kunnat utföra visst hushållsarbete i sitt hem, inte haft någon beaktansvärd förvärvsförmåga vid bedömningen av rätten till ersätt- ning. Hon bedömdes därför på grund av sjukdom för avsevärd tid haft sin arbetsförmåga helt nedsatt och hade därför rätt till hel ersätt- ning under i målet aktuell tid. Högsta förvaltningsdomstolens avgörande RÅ 2001 ref. 52 I –om arbetsinsatser i hemmet med fosterhemsplacerat barn (hemarbete) Den försäkrade hade fått ett barnbarn fosterhemsplacerat hos sig och sin make. I samband med det gick den försäkrade ner i arbetstid. framhöll att det av utredningen inte framgick annat än att det trettonåriga barnbarnet varit friskt och väl- anpassat samt därmed inte ansetts krävt några särskilda vårdinsatser. Med hänsyn till detta och till den enskildes uppgifter att hon haft hjälp i hushållet av sin make och barnbarnet kunde den enskildes ar- 20Jfr Vägledning 2013:1 Version 6 s. 33 och Vägledning 2013:2 Version 9, s. 67–68. Arbete, studier och uppdrag m.m. – regelverk och handläggning betsinsatser i hushållet inte ansetts ha varit av den omfattningen att de bör jämställas med förvärvsarbete eller ansetts visa att hon har haft en ytterligare arbetsförmåga som skulle ha kunnat nyttjas till förvärvsarbete. Att den enskilde fått ersättning för vården av barn- barnet medförde inte någon annan bedömning. Vidare framhöll domstolen att den enskilde hade arbetat 80 pro- cent av heltid och sedan, efter sjukskrivning, av heltid, vilket enligt läkare var hennes maximala arbetsförmåga. Det sakna- des därför anledning att beakta det arvode som betalats för vården av barnbarnet. Den enskildes arbetsförmåga fick därför anses ha varit nedsatt med minst hälften. Högsta förvaltningsdomstolens avgörande RÅ 2001 ref. 52 II –om vård av maka i hemmet och anhörigbidrag (hemarbete) Den försäkrade hade arbetat heltid som lärare och drabbats av hjärt- infarkt. Han återgick i arbete på halvtid men fick ökade såväl psykiska som fysiska besvär och sjukskrevs till tre fjärdedelar. Under rester- ande tid arbetade han med anpassade uppgifter. Han sjukskrevs sedan helt. Han hade vårdat sin sjuka fru i hemmet. Hustrun fick anhörigbidrag om och anlitade inte någon utomstående hjälp utan maken skötte omvårdnaden av henne. anförde att den vård som den en- skilde gett sin hustru inte kunde anses vara av den omfattningen att den bör jämställas med förvärvsarbete. Att anhörigbidrag betalats till hustrun för att täcka kostnaderna för vården ändrade inte bedöm- ningen. Den enskildes vårdinsats kunde inte heller ansetts visa att han haft en arbetsförmåga som skulle kunnat nyttjats till något förvärvs- arbete, varför den enskilde beviljades hel förtidspension. Högsta förvaltningsdomstolens avgörande RÅ 2002 ref. 11 –om vårdinsatser för barn med funktionsnedsättning (hemarbete) Den försäkrade, som var ensamstående förälder, hade fått bidrag för vård av sitt funktionsnedsatta barn och frågan i målet var vilken be- tydelse detta förhållande skulle ha vid fastställandet av den enskildes arbetsförmåga. hänvisade till RÅ 2001 ref. 52 och uttalade att det faktum att en person beviljats bidrag för Arbete, studier och uppdrag m.m. – regelverk och handläggning vård av barn eller annan anhörig inte kan läggas till grund för en bedömning av arbetsförmågan: Det avgörande är inte det faktum att bidrag utgått utan de arbetsinsatser som motiverat bidraget. Om dessa inte haft sådan omfattning att de är att jämställa med förvärvsarbete eller visar att den försäkrade haft en arbetsförmåga, som skulle ha kunnat utnyttjas för förvärvsarbete, skall i sammanhanget bortses från att de ersatts genom bidrag. I ett läkarutlåtande angavs bland annat att den enskilde hade hela an- svaret för barnet i hemmet och att detta innebar många tunga lyft och störd nattsömn genom att hon blev väckt varje timme. bedömde vidare att utredningen i det aktuella målet gav stöd för att vårdinsatserna var av sådan om- fattning att de var att jämställa med förvärvsarbete. Den enskilde, som före sin sjukskrivning endast arbetat av heltid, hade dessutom under den i målet aktuella perioden haft ett förvärvsarbete på halvtid. Vid sådant förhållande kunde hennes arbetsförmåga inte anses ha varit av sjukdom nedsatt med minst hälften. Högsta förvaltningsdomstolens avgörande RÅ 2006 ref. 17 –om uppdrag som mötessekreterare, vicevärd och instruktör (uppdrag) Frågan i målet var om den enskildes arbetsförmåga på grund av sjuk- dom eller annan nedsättning av den fysiska eller psykiska prestations- förmågan var nedsatt med minst en fjärdedel. Den enskilde arbetade deltid i en omfattning om som förskollärare och tjänade . Hon hade därutöver uppdrag på sin fritid som sekreterare vid möten ungefär en gång och vicevärd i en bostadsrättsförening, vilket innebär att hon under 1–gick igenom post, felanmälningar och beställde reparatörer. Styrelsearvodet uppgår till och hon fick 100 kro- nor i arvode för att vara vicevärd. Hon tränade qigong mellan och per dag och var även instruktör och höll i 1–3 veckoslutskurser per termin. höll hon föredrag. För dessa sysslor fick hon sekreterararvode med samt arvode som vicevärd med och för kontakt med medlemmar med . Arbete, studier och uppdrag m.m. – regelverk och handläggning framhöll att lagändringen som gav möjlighet för de med hel förtidspension att arbeta i viss mindre om- fattning utan att det påverkade rätten till ersättning endast gällde personer med hel förmån och att det visserligen inte kan anses ute- slutet att även personer med mer begränsad nedsättning av arbets- förmågan kan utföra vissa uppgifter utan att rätten till förtidspension sätts i fråga, men att utrymmet för dessa personer att med bibehållen ersättning utföra sådana sysslor torde vara mycket begränsat. Domstolen framhöll även att den enskilde vid sidan av sin anställning fullgjort flera arvoderade uppdrag för en bostadsrätts- förening och drivit eget företag. Domstolen ansåg att dessa insatser uppenbarligen varit av sådan omfattning att de måste påverka be- dömningen av hennes arbetsförmåga. Vid den bedömningen fann domstolen att det stod klart att den enskildes arbetsförmåga inte kunde anses nedsatt med minst en fjärdedel. Kammarrätten i dom i mål nr 496-07 – om passiv jordbruksverksamhet (uppdrag) Den enskilde bedrev jordbruksverksamhet. Kammarrätten framhöll att vid bedömningen av nedsättningen av arbetsförmågan ska hänsyn tas till den arbetsinsats som en verksamhet av den aktuella omfatt- ningen kräver, oavsett om verksamheten bedrivs aktivt eller passivt, eller om den går med vinst eller inte. Det ankom på den enskilde att visa att dennes arbetsinsats varit av så liten omfattning att hel sjuk- ersättning kan beviljas. Även med beaktande av den hjälp den en- skilde angett att hon fått ansåg domstolen vid en sammantagen be- dömning att hon inte visat att hennes arbetsinsats i verksamheten varit av så liten omfattning att hennes arbetsförmåga var helt eller i det närmaste helt nedsatt. Kammarrätten i dom i mål nr 3783- 17 – om ordförandeskap i ideell förening (uppdrag) Kammarrätten ansåg att den enskildes uppdrag som ordförande i en ideell förening var att jämställa med arbete som påverkar rätten till sjukersättning. Vad den enskilde anfört om föreningsfrihet och lika- Arbete, studier och uppdrag m.m. – regelverk och handläggning behandling av personer med funktionsnedsättning ledde inte till någon annan bedömning. Kammarrätten i dom i mål nr 2009-2010-14 – om kennelverksamhet (fritid) Den enskilde bedrev kennelverksamhet.