sou · H9B390 · 2021-12-01 00:00:00 — Någon särskild övergångsbestämmelse behövs därför inte i dessa delar. Det alternativa förslaget gällande preskriptionstiden för grov fridskränkning mot barn I avsnitt 10.5.3 lämnar vi ett alternativt förslag i frågan om preskrip- tion av grov fridskränkning mot barn. Vi föreslår där att preskrip- tionstiden för de enskilda gärningar som kan ingå i en grov frids- kränkning förlängs, på så sätt att preskriptionstiden för dessa beräk- nas från den dag målsäganden fyller eller skulle ha fyllt . Detta bör ske genom ett tillägg i den föreslagna bestämmelsen i 35 kap. 5 § . För det fall det alternativa förslaget genomförs, finns det skäl att låta lagändringen även omfatta redan begångna, men inte preskriberade brott. Eftersom en grov fridskränkning kan omfatta brott enligt både 3, 4, 6 och 12 kapitlen och enligt 24 § lagen (1988:688) om kontaktförbud, kan en bestämmelse om retro- aktiv verkan få betydelse för många brott.8 Grov fridskränkning är dock ett integritetskränkande brott, som i detta fall riktas mot ett barn. Skälen för lagföring får här anses väga tyngre än skäl som talar för preskription och förutsägbarhet inom straffrätten. Dessutom har andra lagändringar som inneburit att preskriptionstiden för vissa brott mot barn förlängts, getts retroaktiv verkan.9 Mot den bakgrun- den anser vi att skäl föreligger för att föreslå att även denna bestäm- melse ges retroaktiv verkan. 2020/21:217 föreslås att även förtal och grovt förtal enligt 5 kap. 1 och 2 §§ brotts- balken ska omfattas av grov fridskränkning. 1994/95:2, prop. 2004/05:45, prop. 2009/10:50, prop. 2009/10:70, prop. 2012/13:111 och prop. 2012/13:194. För övriga lagändringar, som i huvudsak är följdändringar, krävs inga särskilda övergångsbestämmelser. Utredningens bedömning: Förslagen kan förväntas medföra vissa kostnadsökningar för rättsväsendets myndigheter. Dessa kostnads- ökningar bedöms kunna rymmas inom myndigheternas befintliga anslag. Förslagen kan vidare medföra en viss ökning av statens kost- nad för brottsskadeersättningen. Genom de föreslagna ändringarna avskaffas preskriptionen för brott med livstids fängelse i straffskalan. Vidare förlängs preskriptionstiden för vissa allvarliga brott. Förslagen i denna del innebär att preskrip- tionstiderna för vissa av de brott mot barn där preskriptionstiden räk- nas från det att barnet fyller eller skulle ha fyllt , automatiskt för- längs. Preskriptionsbestämmelserna för försvårande av skattekontroll föreslås vidare ändras. Det finns också ett alternativt förslag om att alla enskilda brott som kan ingå i en grov fridskränkning mot ett barn ska förlängas på så sätt att preskriptionstiden för de enskilda brotten ska räknas från det att målsäganden fyller eller skulle ha fyllt . Förslagen föreslås ges retroaktiv verkan. Utredningen föreslår vidare att reglerna om preskription för utdömda fängelsestraff ska avskaffas. De ekonomiska konsekvenser som förslagen i dessa delar kom- mer att medföra för rättsväsendets myndigheter kan inte med säker- het förutses, bl.a. eftersom det inte är möjligt att beräkna exakt hur många fler fall jämfört med som kommer att bli föremål för utredning, åtal och dom med tillämpning av de nya reglerna om preskription. Det går inte heller att med säkerhet säga hur många fler fängelsestraff som kommer att verkställas. Det närmare utfallet av de nu föreslagna bestämmelserna kommer inte att kunna bedömas förrän dessa varit i kraft . Nedan följer en redogörelse för vilka ekonomiska konsekvenser förslagen kan få för vissa myndigheter. Utredningen bedömer inte att förslagen leder till ökade kostnader för företag eller enskilda. Enligt vår bedömning kommer kostnadsökningarna främst att drabba , även om det är svårt att med någon precision ange hur stor ökningen kommer att bli. Det handlar bl.a. om ökade kostnader för Nationellt forensiskt centrum i form av anläggnings- kostnader för att kunna spara material från brottsutredningar . Förslagen kommer också innebära att kommer att få utreda brott. I äldre utredningar kommer det bl.a. undersökas om ny teknik kan användas för att analysera de spår som finns. Detta kan innebära att förundersökningar kommer att behöva hållas öppna . Kostnaderna för det sist- nämnda är mycket svåra att uppskatta, bl.a. då det inte exakt går att förutse vilka tekniker som finns tillgängliga och i hur många fall dessa kan bidra till att brott upp. Utredningens bedöm- ning är dock att kostnaderna för en ökad utredningsverksamhet kan hanteras inom befintliga anslag. Vad gäller anläggningskostnaderna innefattar dessa att långtids- förråd behöver byggas och befintliga förråd behöver renoveras, vil- ket är en process som delvis redan har påbörjat. Långtidsförråd måste bl.a. vara utrustade med frysrum, klimatanlägg- ningar och säkerhetssystem för att spår och beslag från pågående brottsutredningar ska kunna sparas på ett säkert sätt . Att exakt beräkna den ökade kostnaden för detta är emellertid svårt, då kostnaden i hög grad påverkas av antalet ouppklarade brott. Troligen rör det sig om en kostnadsökning om totalt cirka 15–20 mil- joner kronor. Enligt de beräkningar gjort kan kost- naden för långtidsförråden emellertid finansieras inom Polis- myndighetens befintliga anslag. Säkerhetspolisen ansvarar för att bl.a. utreda och beivra brott mot 18 och 19 kapitlet eller annat brott mot säker- het, se 3 § förordningen (2014:1103) med instruktion för Säkerhets- polisen. Förslagen om att avskaffa preskriptionen för brott med livs- tids fängelse och att förlänga preskriptionstiden för vissa allvarliga brott kan därför även påverka Säkerhetspolisen. De kostnadsökningar förslagen kan medföra, bedöms dock kunna hanteras inom myndig- hetens befintliga anslag. 15.1.2Förslagens konsekvenser för , och domstolarna Förslagen om att bl.a. avskaffa preskriptionen för brott med livstids fängelse i straffskalan och förlänga preskriptionstiden för vissa all- varliga brott, kan också påverka genom fler ärenden och domstolarna genom fler mål. Troligen kommer dock att påverkas av förslagen i högre utsträckning än domstolarna genom att myndigheten kommer att få hantera fler brottsutredningar . Alla brottsutredningar leder emellertid inte till åtal och prövning av domstolarna, varför det kan förväntas att domstolarna inte kommer att påverkas av utredningens förslag i samma utsträckning som . Vår bedöm- ning är därför att förslagen endast kommer att leda till ett begränsat antal ytterligare mål för domstolarna. De kostnadsökningar som för- slagen i dessa delar kan generera för de nämnda myndigheterna be- döms kunna hanteras inom myndigheternas befintliga anslag. Kostnaderna kan även komma att öka för det allmänna avseende behovet av att anlita fler offentliga försvarare och målsägandebiträ- den. Vi bedömer dock att det rör sig om marginella kostnader. Förslaget om ändring av preskriptionsbestämmelsen för försvår- ande av skattekontroll, bedöms inte medföra några ökade kostnader för . Möjligheten att få brottsskadeersättning regleras i brottsskade- lagen (2014:322). Brottsskadeersättning är en ersättning som betalas av staten till den som har drabbats av skada till följd av brott och syftar till att tillförsäkra den skadelidande viss ersättning om inte skadan ersätts från annat håll, i praktiken från skadevållaren genom skadestånd eller från en försäkring. En ansökan om brottsskadeersätt- ning prövas av . Ett anspråk på brottsskade- ersättning preskriberas från brottet, om inte preskriptionen avbryts , se 19 § brottsskadelagen. Om reglerna om åtals- preskription anger en längre preskriptionstid, preskriberas anspråket på brottsskadeersättning inte innan tiden för åtalspreskription har löpt ut. För brott där preskriptionen avskaffats och där ansvarsfrå- gan inte har avgjorts genom dom eller slutligt beslut, preskriberas inte heller ett anspråk på brottsskadeersättning. Utredningens för- slag om att avskaffa preskriptionen för vissa brott och förlänga pre- skriptionstiden för andra brott kan leda till fler ansökningar om brottsskadeersättning, vilket sannolikt kommer att resultera i en ökad kostnad för brottskadeersättningen. Därtill kan hanteringen av an- sökningarna om brottskadeersättning leda till ökade kostnader för , vilket dock bedöms kunna rymmas inom myndighetens befintliga anslag. De ökade kostnaderna för brottsskade- ersättningen kommer troligen att kräva en höjning av brottskade- anslaget. Enligt Brottsoffermyndigheten är det, med hänsyn till att brottsskadeersättningen är subsidiär i förhållande till andra ersättnings- möjligheter, svårt att göra en mer exakt uppskattning av hur mycket statens kostnad för brottsskadeersättning kan komma att öka med utredningens förslag. Det kan troligen röra sig om en kostnadsök- ning om cirka 100 000 till . Dessa kostnader bedöms dock vara mycket marginella i förhållande till statens budget som helhet. Som tidigare påpekats är det vidare inte möjligt att i nu- läget göra en säker analys av kostnaderna för förslagen, vilket gör att det inte går att lägga fram förslag till omprioriteringar i statens budget. 15.1.4Förslagens konsekvenser för Kriminalvården Förslaget om att avskaffa reglerna om preskription för utdömda fängelsestraff påverkar huvudsakligen Kriminalvården. Det går dock inte med säkerhet att beräkna den exakta kostnadsökningen för ge- nomförande av förslaget i denna del. Detta då kostnaden dels är be- roende av hur många fängelsestraff som döms ut och hur långa dessa är, dels av hur många av dessa som inte verkställs. Kostnaden är också avhängig hur straffet verkställs dvs. om det verkställs på an- stalt eller genom intensivövervakning med elektronisk kontroll, s.k. fotboja. Verkställs straffet på anstalt är kostnaden också beroende av vilken säkerhetsklass den anstalt har där verkställigheten ska ske. Svenska anstalter är indelade i tre säkerhetsklasser, där säkerhets- klass 1 är den högsta säkerhetsklassen. Anstalterna är indelade i olika säkerhetsklasser efter sin förmåga att hantera olika typer av risker. Varje intagen bedöms individuellt för att personen ska hamna på rätt anstalt med den övervakning som bedöms nödvändig. Kriminalvården har, med utgångspunkt i statistiken för preskri- berade fängelsestraff –2020, beräknat den för- väntade kostnadsökningen av förslaget att avskaffa reglerna om pre- skription av utdömda fängelsestraff. Myndigheten har uppskattat att den totala strafftiden skulle öka med som lägst och som högst beräknat utifrån att cirka 100 fängelse- straff preskriberats . Att strafftiden varierar på detta sätt beror på att preskriberade fängelsestraff redovisas inom vissa tidsintervaller, se tabell 11.1 i avsnitt 11.1.2, och inte utifrån den exakta strafftiden. Kriminalvården har beräknat att den ökade strafftiden skulle re- sultera i som lägst cirka 11 000 tillkommande vårddygn och som högst cirka 21 000 tillkommande vårddygn. Dygnskostnaden för en intagen på en anstalt av högsta säkerhetsklass är , på en anstalt av säkerhetsklass 2 och för en anstalt av säkerhetsklass 3. Sker verkställigheten genom intensiv- övervakning med elektronisk kontroll kostar verkställigheten 300 kro- nor och person. Angivna kostnader innefattar i huvudsak personalkostnader, lokalkostnader, finansiella kostnader och avskriv- ningar. kostar en intagen på en anstalt av högsta säkerhets- klass , på en anstalt av säker- hetsklass 2 och på en anstalt av säkerhetsklass 3. Verkställer den dömde sitt straff inom frivården kostar verkställig- heten och person. För att beräkna den ökade kostnaden som förslaget i denna del kan medföra, har Kriminalvården vidare utgått från att fängelsestraff med en strafftid om huvudsakligen kommer verk- ställas genom fotboja. För fängelsestraff med en strafftid om beräknas att av straffen skulle kunna verk- ställas på detta sätt. För fängelsestraff med en strafftid om över anser Kriminalvården att skulle behöva verkstäl- las i en anstalt av säkerhetsklass 1, i en anstalt av säker- hetsklass i en anstalt av säkerhetsklass 3. Utifrån de ovan nämnda uppgifter beräknar Kriminalvården att förslaget om att avskaffa reglerna för preskription av fängelsestraff skulle leda till en ökad kostnad för verkställigheten av straffen om som lägst och som högst un- der . Kostnaden öknar därefter successivt efter- som längre fängelsestraff uppnår full kostnad först efter . , vilket är den längsta strafftiden som myndigheten har räk- nat med, är den totala kostnaden till följd av förslaget beräknad till som lägst cirka 28 miljoner och som högst . Kriminalvårdens tilldelade anslag uppgick till . Vi bedömer att förslaget om att avskaffa preskriptionen för utdömda fängelsestraff kommer att resultera i kostnadsökningar för Kriminalvården, men att dessa är av relativt begränsad omfattning. Bedömningen är därför att kostnads- ökningarna kan finansieras inom myndighetens befintliga anslag. Förslaget om att avskaffa reglerna om preskription för utdömda fängelsestraff, medför inte att antalet ärenden hos ökar. Initialt måste samma åtgärder som tidigare vidtas för att få den dömde att inställa sig. Myndigheten kommer emellertid än att behöva eftersöka den dömde, vilket betyder att större arbetsinsatser kan behöva läggas på befintliga ärenden. Detta bedöms dock inte leda till några betydande kostnadsökningar för myndigheten. Vårt ställningstaganden i denna del måste dock ses i ljuset av kom- mande förslag på nykriminaliseringar och straffskärpningar, vilket kan påverka Kriminalvårdens verksamhet och kostnader. Det kan därför inte uteslutas att det framöver kan finns skäl att ompröva vårt ställ- ningstagande i denna del. Utredningens bedömning: Förslagen förväntas ha vissa positiva effekter för det brottsbekämpande arbetet. Förslaget om att avskaffa preskriptionen för brott med livstids fäng- else i straffskalan och att förlänga preskriptionstiden för allvarliga och integritetskränkande brott, markerar inte endast hur allvarligt sam- hället ser på denna typ av brottslighet utan ger också brottsbekäm- pande myndigheter möjlighet att utreda brott och söka efter gärnings- personen än . Detta kan resultera i att en gär- Förslagen i dessa delar bedöms där- för ha vissa positiva effekter för det brottsbekämpande arbetet. Genom att i 14 § första stycket skattebrottslagen (1971:69) före- skriva att bestämmelsen fortsättningsvis ska gälla för bokförings- skyldiga och vissa uppgiftsskyldiga, kommer även juridiska personer att omfattas av den förlängda preskriptionstiden. Detta kan ha posi- tiva effekter vad avser möjligheten att utreda och lagföra brottet för- svårande av skattekontroll. Vad gäller förslaget om att avskaffa reglerna om preskription av utdömda fängelsestraff, kommer detta till viss del minska möjligheten för dömda personer att undandra sig verkställighet. Förslaget bidrar till att säkerställa intresset av att fängelsestraff verkställs och därmed till att upprätthålla trovärdigheten och tilliten till straffsystemet. Det kan inte uteslutas att förslagen även i dessa delar får vissa positiva effekter när det gäller det brottsbekämpande arbetet. Utredningens bedömning: Förslaget förväntas få en viss positiv effekt vad avser att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män. Målet för jämställdhetspolitiken är bl.a. att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Det sjätte jäm- ställdhetspolitiska delmålet är att mäns våld mot kvinnor ska upp- höra. Kvinnor och män ska ha samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet. Delmålet omfattar alla yttringar av fysiskt och psykiskt, inklusive sexuellt, våld och hot om våld som riktas mot kvinnor och flickor. Delmålet omfattar vidare hedersrelaterat våld och förtryck samt prostitution och handel med människor för sexuella ändamål. Delmålet omfattar också mäns och pojkars våldsutsatthet och kropps- liga integritet.1 Förslagen om att förlänga preskriptionstiden för allvarliga och in- tegritetskränkande brott ska tillämpas lika för båda könen. Den Natio- nella trygghetsundersökningen (NTU) visar att kvinnor och män utsätts för olika brott; vissa brotts utsätts kvinnor för i högre ut- sträckning än män och tvärtom. Det kan antas att förändrade pre- 1Se /artiklar/2017/01/mer-om-jamstalldhetspolitikens-mal []. skriptionsregler till viss del kan påverka möjligheten att utreda och lagföra dessa typer av brott även . I vilken utsträckning detta kommer att ske och vilka konsekvenser det kommer få för de brott kvinnor och män utsätts för, går emellertid inte att med säker- het uttala sig om. NTU visar att av befolkningen (16–) uppger att de utsattes för sexualbrott genom tvång, vilket skulle motsvara cirka 82 000 personer om det räknas om till antal utsatta personer i befolkningen. Andelen är på i princip samma nivå som 2018 (1,). Bland män i befolkningen är det som uppger att de utsattes för det som beskrivs, vilket skulle motsvara cirka 11 000 personer om det räknas om till antal utsatta män i befolkningen. Bland kvinnor är andelen , vilket skulle motsvara cirka 71 000 personer om det räknas om till antal utsatta kvinnor i befolkningen. Det är på samma nivå som 2018. Det är så- ledes en betydligt större andel av kvinnorna än av männen i befolk- ningen som uppger att de utsattes för någon händelse där någon tvingade eller försökte tvinga personen till någon sexuell handling genom att hota, hålla fast eller göra illa på något sätt. Noter- bart är dock att det är en större andel av de män som utsatts för sexualbrott som svarade att händelsen innehöll tvång (20,), jämfört med andelen av de kvinnor som utsatts för sexualbrott (18,).2 identifierades 298 personer som offer eller potenti- ella offer för människohandel i . Av dessa vara 202 kvinnor, 46 män, 23 flickor och 26 pojkar. En person var av okänt kön. Köns- fördelningen är jämn när det gäller barn, medan kvinnor utgör en majoritet när det gäller fall som rör vuxna. Människohandel mot kvinnor skedde huvudsakligen för sexuella ändamål.3 För de allvarligaste och mest integritetskränkande brotten som exempelvis grov våldtäkt föreslår vi att preskriptionstiden förlängs till . Detsamma gäller människohandel och grov människoex- ploatering. För våldtäkt och grovt sexuellt övergrepp föreslår vi att preskriptionstiden ska höjas till . Vidare kommer preskriptions- tiden för vissa av de sexualbrott mot barn där preskriptionstiden räknas från det att målsäganden fyller eller skulle ha fyllt , för- längas betydligt med våra förslag. Bland annat förlängs preskrip- 2Brottsförebygganderådet, rapport 2020:8, s. 68. 3Jämställdhetsmyndigheten, Misstänkta fall för människohandel i . tionstiden för grovt koppleri till och grovt sexuellt övergrepp mot barn, grovt utnyttjande av barn för sexuell posering och vissa fall av barnpornografibrott till . Detta betyder att dessa brott kommer att preskriberas då målsäganden är och respektive . En förlängd preskriptionstid är dock ingen garanti för att fler sexualbrott kan upp då dessa brott ofta blir svårare att utreda . En förlängd preskriptionstid gör emellertid att allvarliga sexual- brott kan utredas . Tillsammans med den tekniska och forensiska utvecklingen kan detta göra att vissa av brotten kan upp även och att en lagföring av gärningsperso- nen kan ske. Sexuellt våld mot kvinnor och flickor utgör ett hinder för jämställdheten mellan könen. Enligt vår mening kan förslagen i denna del därför förväntas få en viss positiv effekt när det kommer till att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män. Vad gäller våld i nära relationer är de allvarligaste fallen av våld dvs. mord och dråp, undantagna från preskription. Enligt statistik från avseende anmälda miss- handelsbrott mot vuxna 2020 är det för kvinnor vanligast att brottet begicks av en för brottsoffret bekant person. I av fallen var gärningspersonen en till brottsoffret bekant person. Med bekant person avses i dessa fall närstående genom parrelation, närstående genom släktskap eller familj och annan slags relation.4 För misshan- del mot män var andelen brott som begicks av en bekant person 45 procent.5 Med våra förslag förlängs preskriptionstiderna för både synnerligen grov misshandel och grov misshandel till respek- tive , vilket gör att dessa brott kan utredas . Lag- föring kan därmed komma att ske även efter att har gått. Våld mot kvinnor och flickor utgör ett hinder mot jämställdheten mellan könen. Enligt vår bedömning kan förslaget även i denna del få en viss positiv effekt när det kommer till att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män. 4På grund av att polisen har ändrat sättet att registrera miss- handelsbrott är statistiken på den lägsta detaljnivån behäftad med osäkerhet. Därför redovisar endast misshandel av bekant, som omfattar samtliga tre relations- typer, och misshandel av obekant. Se vidare /statistik/statistik-utifran-brottstyper/ vald-i-nara-relationer []. 5Se /statistik/statistik-utifran-brottstyper/vald-i-nara-relationer []. 15.4Konsekvenser för barn och unga Utredningens bedömning: Förslagen förväntas bidra till att stärka det straffrättsliga skyddet för barn. trädde lagen (2018:1197) om Förenta nationer- nas konvention om barnets rättigheter i kraft, vilket bl.a. innebär ett förtydligande av att domstolar och rättstillämpare ska beakta de rät- tigheter som följer av och att ett mer barnrätts- baserat synsätt ska ha genomslag i all offentlig verksamhet.6 Mot denna bakgrund är det också angeläget att statliga utredningar beak- tar de konsekvenser som olika förslag kan ha för barn och unga. Av artikel 3 i framgår bl.a. att vid alla åtgärder som rör barn ska i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa (3.1) och att konventionsstaterna ska vidta alla lämpliga lag- stiftningsåtgärder och administrativa åtgärder för att barnet ska till- försäkras sådant skydd och sådan omvårdnad som behövs för dess välfärd (3.2). Enligt artikel 19 ska konventionsstaterna vidta alla lämpliga lagstiftningsåtgärder, administrativa, sociala och utbildnings- mässiga åtgärder, för att skydda barnet mot bl.a. alla former av fysiskt och psykiskt våld, skada eller övergrepp och misshandel eller utnytt- jande när barnet är i föräldrarnas eller den ena förälderns, vårdnads- havares eller annan persons vård. Av artikel 34 framgår att konven- tionsstaterna åtar sig att skydda barnet mot alla former av sexuellt utnyttjande och sexuella övergrepp. För detta ändamål ska konven- tionsstaterna särskilt vidta alla lämpliga nationella, bilaterala och multilaterala åtgärder för att förhindra att ett barn bl.a. förmås eller tvingas att delta i en olaglig sexuell handling, utnyttjas för prostitu- tion eller utnyttjas i pornografiska föreställningar och i pornogra- fiskt material. Förslagen om att förlänga preskriptionstiden för allvarliga och in- tegritetskränkande brott kan förväntas leda till att brott där barn är målsäganden kan utredas och lagföras även om en mycket gått sedan brottet begicks, vilket förstärker barnets möjligheter till upprättelse. Vidare kommer preskriptionstiden för vissa sexualbrott där tiden räknas från det att målsäganden fyller eller skulle ha fyllt automatiskt att förlängas med våra förslag. Det finns också ett 2017/18:186. alternativt förslag om att förlänga preskriptionstiden för grov frids- kränkning mot barn. Vår bedömning är att de förslag som lämnas till viss del kan bidra till att stärka det straffrättsliga skyddet för barn och säkerställa barns rättigheter i enlighet med . 15.5Konsekvenser för den personliga integriteten Utredningens bedömning: Förslagen kan leda till intrång i den enskildes personliga integritet, men dessa får anses berättigade för att utreda och lagföra brott. Enligt 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen är var och en skyd- dad gentemot det allmänna mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden. Inskränk- ningar i detta skydd får enligt 2 kap. 20 och 21 §§ regeringsformen enbart göras genom lag och bara för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle.