sou · H9B354 · 2021-07-02 00:00:00 — 6–10 §§ infördes med i huvudsak samma innehåll som gäller och som redogörs för i avsnitt 6.1. Enligt 6 § gällde ursprungligen att anmälan skulle ha gjorts innan barnet hade fyllt . ändrades detta till att anmälan ska ha gjorts innan barnet har fyllt . I 7 § föreskrevs tidigare ett villkor hemvisttid eller, om barnet var statslöst, . Detta ändrades till eller, om barnet är statslöst, . Bestämmelserna i 8 § gällde tidigare den som fyllt 18 men inte , men har bestämmelsen ändrats till att omfatta den som fyllt men inte 21 år.16 Enligt den ursprungliga lydelsen i 9 § kunde den som hade fyllt och som hade förlorat eller befriats från sitt svenska medborgarskap återfå detta genom anmälan, om han eller hon hade permanent uppehållstillstånd i , hade haft hemvist här i landet under sammanlagt och hade hemvist här i landet. Bestämmelsen ändrades på så sätt att kravet att personen ska ha haft hemvist här under sammanlagt inte längre behövde var uppfyllt före ålder.17 Syftet med ändringen var att under- lätta cirkulär migration, dvs personers rörlighet till och från 15Genom lagen (2014:481) om ändring i lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap, se prop. 2013/14:143 s. 17–20. 17Genom lagen (2014:794) om ändring i lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap, se prop. 2013/14:213 s. 40–42. Anmälningsärenden – en förenklad typ av förvärv av medborgarskap 2013/14:213). Sammantaget innebar förändringarna som inför- des att förvärv av medborgarskap genom anmälan gjordes lättare. Utöver bestämmelser enligt vilka det blev möjligt att förvärva med- borgarskap genom anmälan för statslösa, barn och ungdomar innebar införandet av medborgarskapslag att dubbelt medborgar- skap tilläts fullt ut. Det krävs således inte längre att den som söker svenskt medborgarskap avsäger sig sitt tidigare medborgarskap. En svensk medborgare som söker och förvärvar ett annat medborgar- skap förlorar inte heller längre det svenska medborgarskapet. Den historiska bakgrund som institutet att förvärva svenskt med- borgarskap genom anmälan har, ger en förklaring till varför det hit- tills inte har funnits något krav på hederligt levnadssätt i ärenden om förvärv genom anmälan. Genomgången i kapitlet visar dock att grun- derna för förvärv av svenskt medborgarskap genom anmälan , och i vart fall i och med införandet av medborgar- skapslag, väsentligen har förändrats jämfört med tidigare gällande med- borgarskapslagar. Även om det finns naturliga förklaringar till varför det inte har funnits något krav på hederligt levnadssätt i ärenden om förvärv genom anmälan enligt äldre rätt, förutom när det gällde nor- diska medborgare, framstår det inte som lika naturligt sett till dagens regler om förvärv av svenskt medborgarskap genom anmälan. 7Ett krav på hederligt levnadssätt i anmälningsärenden I det här kapitlet, som är det tredje av fyra sammanhängande kapitel, analyseras förutsättningarna för att införa ett krav på hederligt lev- nadssätt i anmälningsärenden. Inledningsvis behandlas frågan om det finns ett behov av ett sådant krav. Därefter övervägs hur ett sådant krav i så fall skulle kunna utformas, som ett krav på hederligt levnads- sätt som i naturalisationsärenden eller som mera specifikt preciserade krav i lagtexten. Det redogörs också för de aspekter som i så fall be- höver beaktas för att ett sådant krav ska vara förenligt med konventionsåtaganden och internationella avtal. En betydande del av kapitlet ägnas åt frågan hur i lag preciserade krav skulle kunna utfor- mas för att bli ändamålsenliga och verkningsfulla och uppfattas som seriösa. Det faktum att de flesta som förvärvar medborgarskap genom anmälan är barn eller unga vuxna blir också belyst. 7.1Ett krav på hederligt levnadssätt – eller något annat? I en skrivelse från (Ju/2017/09735/) anges att det finns ett behov av att införa ett krav på hederligt levnadssätt i anmälningsärenden som motsvarar det som gäller i ansökningsärenden för personer som fyllt . Enligt en skrivelse från Säkerhetspolisen (Ju2017/02733/L7) bör det finnas en möjlighet för att avslå en anmälan om medborgarskap med hänvisning till att den som anmälan avser utgör ett hot mot rikets säkerhet. Som framgår av avsnitt 5.2 var frågan om införande av ett krav på hederligt levnadssätt i anmälningsärenden föremål för diskussion i förarbetena till medborgarskapslag. Den gången väcktes frågan av , som ansåg att det borde införas ett Ett krav på hederligt levnadssätt i anmälningsärenden krav på hederligt levnadssätt för utländska medborgare som sökte svenskt medborgarskap efter uppnådd myndighetsålder. Det var i huvudsak med hänvisning till integrationshänsyn som regeringen valde att inte gå vidare med frågan. Det finns i och för sig inte några principiella hinder mot att införa ett krav på hederligt levnadssätt i anmälningsärenden (jfr avsnitt 6.2). Av redogörelsen i kapitel 5 framgår emellertid att ”kravet på heder- ligt levnadssätt” i naturalisationsärenden är ett samlingsbegrepp för den prövning som görs enligt 11 § 5 medborgarskapslagen. Det fram- går att innebörden av hederligt levnadssätt är vid och har utvecklats i praxis och förändrats . Frånvaro av kriminell belastning och karenstider är bara en aspekt som ryms i begreppet hederligt levnads- sätt. Som framgår av 11 § medborgarskapslagen är kravet på heder- ligt levnadssätt bara ett av flera krav som måste vara uppfyllda vid en ansökan om naturalisation. Bedömningen av om någon ska beviljas medborgarskap (naturaliseras) grundar sig på en helhetsbedömning av alla relevanta omständigheter i det enskilda fallet. Prövningen är dessutom diskretionär, vilket innebär att trots att sökanden har upp- fyllt alla kriterier kan ansökan ändå avslås. Av redogörelsen i avsnitt 6.2 framgår att förvärv av medborgar- skap genom anmälan har gått till på ett helt annat sätt. Det har endast funnits ett fåtal kriterier i bestämmelserna som har varit relativt lätta för den handläggande myndigheten att kontrollera. Efter en kontroll av om kriterierna varit uppfyllda har den handläggande myndigheten beslutat om förvärv av medborgarskap.1 Enligt utred- ningen skulle det därför inte vara lämpligt att införa ett krav på heder- ligt levnadssätt i anmälningsärenden för personer i den mening som avses i ansökningsärenden. Trots att det i kommittédirek- tiven hänvisas till ett krav på hederligt levnadssätt i anmälningsärenden förefaller det inte heller vara ett krav på hederligt levnadssätt i den meningen som uppdraget egentligen avser, utan något annat. Av kom- mittédirektiven framgår nämligen också att utredningen bl.a. ska utreda om det i anmälningsärenden för personer bör införas ett krav att den som anmälan gäller inte är misstänkt eller dömd för allvarlig brottslighet eller bedöms utgöra ett hot mot rikets säkerhet. Det framstår således som att det bara är de delarna av kravet på heder- ligt levnadssätt som gäller kriminell belastning och hot mot rikets säkerhet som avses. Mot bakgrund av att de flesta som förvärvar med- 1983/84:156 s. 9. Ett krav på hederligt levnadssätt i anmälningsärenden borgarskap genom anmälan är barn eller unga vuxna uttalas också i kommittédirektiven att eventuella skötsamhetskrav i anmälnings- ärenden endast bör omfatta allvarliga brott. Mot den bakgrunden anser utredningen att uppdraget inte ska tolkas som ett uppdrag att utreda om det ska införas ett krav på heder- ligt levnadssätt i anmälningsärenden i den mening som avses i natura- lisationsärenden. Därmed är ett system med karenstider liknande det som redogjorts för i avsnitt 5.3.2 inte aktuellt att införa i anmälnings- ärenden. Uppdraget är i stället att utreda om det bör införas ett i lag- texten preciserat krav med innebörden att personer för att förvärva medborgarskap genom anmälan inte får vara misstänkta eller dömda för allvarlig brottlighet eller bedömas utgöra ett hot mot rikets säkerhet. 7.2Ett krav på frånvaro av kriminell belastning i anmälningsärenden i andra nordiska länder Mot bakgrund av det nära samarbete som funnits mellan de nordiska länderna på medborgarskapsrättens område, har utredningen under- sökt om, och i så fall hur, våra nordiska grannar har gjort när det gäller krav på skötsamt levnadssätt i anmälningsärenden. En genom- gång visar att de har preciserade krav på frånvaro av kriminell belast- ning som formuleras på lite olika sätt. Redogörelsen nedan har be- gränsats till hur det ser ut i , och . I kan medborgarskap, förutom då det förvärvas automatiskt vid födelsen, beviljas av finska antingen på ansökan eller efter anmälan. Medborgarskapsanmälan är ett snabbare och billi- gare sätt att söka medborgarskap. Följande grupper kan få finskt med- borgarskap efter anmälan: •barn som föds utomlands utom äktenskapet till en finsk far eller till en finsk mor som inte har fött barnet, •adoptivbarn som är 12–, •tidigare finska medborgare, Ett krav på hederligt levnadssätt i anmälningsärenden •medborgare i ett nordiskt land, och •unga vuxna som är 18–och har bott i tillräck- ligt länge.2 För vissa av dessa grupper ställs bl.a. krav på skötsamt levnadssätt. För medborgare i ett nordiskt land krävs att sökanden är myndig och har fått sitt nordiska medborgarskap på ett annat sätt än efter ansö- kan, har bott i och inte har blivit dömd till fängelsestraff under denna tid.3 För att en anmälan om medborgarskap för unga vuxna som är 18–ska beviljas gäller att den som anmälan avser inte får ha dömts till fängelsestraff och att han eller hon har bott i i sammanlagt , eller är född i och har bott där i totalt minst sex år.4 En tidigare finsk medborgare kan under vissa förhållanden åter förvärva finskt med- borgarskap efter anmälan. Om sökanden genom en lagakraftvunnen dom har dömts till ett straff på grund av landsförräderibrott, högför- räderibrott eller terroristbrott, kan dock förvärv genom anmälan inte ske. En person som har ett annat medborgarskap utöver det finska och som har dömts för landsförräderibrott, högförräderibrott eller terroristbrott kan enligt finsk rätt förlora sitt finska medborgarskap. Utöver automatiskt förvärv av medborgarskap vid födelsen och för- värv efter ansökan om naturalisation finns det i möjlighet att beviljas medborgarskap genom anmälan. Barn får auto- matiskt norskt medborgarskap om en förälder blir norsk genom anmä- lan, förutsatt att barnet bor i . Barn födda före som har en norsk pappa eller norska adoptivföräldrar kan be- viljas norskt medborgarskap efter anmälan av pappan/adoptivföräld- rarna. Anmälan måste göras innan barnet fyller . 2Information om anmälan om medborgarskap på finska , []. 3Information om anmälan om medborgarskap för nordiska medborgare på finska Migrations- verkets hemsida, []. 4Information om anmälan om medborgarskap för unga vuxna på finska hem- sida, []. Ett krav på hederligt levnadssätt i anmälningsärenden Personer kan vidare bli norska medborgare genom anmälan om de tidigare varit norska medborgare och efter det bara varit medborgare i nordiska länder. Slutligen kan nordiska medbor- gare som fyllt och har bott i anmäla med- borgarskap. Medborgarskap efter anmälan av nordiska medborgare beviljas dock endast om personen denne bott i inte har dömts till fängelsestraff eller annan påföljd till följd av något straffbart beteende. Även i de fall en tidigare norsk medborgare som, på grund av det tidigare förbudet mot dubbelt medborgarskap, har förlorat sitt medborgarskap efter förvärvandet av ett annat än ett nordiskt medborgarskap, vill återfå sitt norska medborgarskap ställs krav på att personen inte är åtalad eller dömd för en gärning som kan ge fängelsestraff eller annan straffrättslig sanktion. Återfående av med- borgarskap genom anmälan i ett sådant fall beviljas inte heller om det skulle strida mot nationella intressen eller utrikespolitiska hänsyn. I dessa fall måste anmälan om medborgarskap kompletteras med ett intyg från polisen. Skyldigheten att inkomma med intyg från polisen gäller för personer som är . Om personen bor i kan en ansökan om medborgarskap göras i stället.5 I de fall en tidigare norsk medborgare har förlorat sitt medborgar- skap på grund av förvärvande av annat nordiskt medborgarskap, men vill återfå det genom anmälan ställs dock inte motsvarande krav (jfr 21 § loven om norsk statsborgerskap [statsborgerloven]).6 Medborgarskap kan enligt norsk rätt återkallas för den som döms för vissa allvarligare överträdelser. I finns möjligheten att, utöver automatiskt förvärv vid födelsen, beviljas medborgarskap efter ansökan eller anmälan. En an- mälan om medborgarskap kan dock bara göras av nordiska medbor- gare. I de fall sökanden är gäller vissa krav och för nordiska medborgare i övrigt gäller andra krav. För den som är gäller att han eller hon ska: 5Information om anmälan om medborgarskap på Utlendingsdirektoratets hemsida, /skal-soke/statsborgerskap/melde-statsborgerskap-for-de-som-tidligere-har- vart-norsk-statsborger/?c=usa []. 6Lovdata (2020). Information om lagen om norskt medborgarskap, kapittel 4. Ett krav på hederligt levnadssätt i anmälningsärenden •inte vara åtalad för något brott och inte ha blivit dömd till straff i enlighet med kapitel 9 i strafflagen, och •vara bosatt i och ha varit bosatt i i samman- lagt , varav . Till kan medräknas perioder då personen har bott i andra nordiska länder om det var innan personen lämnade in sin anmälan. Det är endast perioder som personen har bott i andra nordiska länder innan han eller hon fyllde som kan inräknas.7 Om en person med medborgarskap i ett annat nordiskt land inte har fått sådant medborgarskap genom naturalisation kan han eller hon också bli dansk medborgare genom anmälan om personen: •bor i och har varit bosatt i landet , och •under inte har dömts till frihetsstraff eller annat om- händertagande som kan likställas med frihetsstraff.8 I de fall barn förvärvar medborgarskap i samband med sina föräldrars anmälan om medborgarskap krävs att även barnen uppfyller de krav på levnadssätt som ställs på föräldrarna. Den som varit dansk medborgare genom födelsen och som bott i tills personen fyllde och därefter förlorat sitt medborgarskap kan efter att åter ha bott i återfå danskt medborgarskap genom anmälan. I denna situation verkar det inte uppställas några krav av- seende levnadssätt. Medborgarskap kan dock enligt dansk rätt åter- kallas för den som döms för vissa överträdelser förutsatt att perso- nen därigenom inte blir statslös. 7Information om anmälan om medborgarskap på Nordiska samarbetets hemsida, /sv/info-norden/danskt-medborgarskap []. 8Information om anmälan om medborgarskap på Nordiska samarbetets hemsida, /sv/info-norden/danskt-medborgarskap []. Ett krav på hederligt levnadssätt i anmälningsärenden Genomgången av hur det ser ut i , och visar att det i samtliga länder finns någon typ av krav på skötsamt levnads- sätt i vissa anmälningsärenden. Inte i något fall är dock dessa krav formulerade på samma sätt som i 11 § 5 medborgarskapslagen. I stället är det fråga om i lagen uttryckligen preciserade krav som t.ex. att anmälaren inte får ha dömts till fängelsestraff eller annan påföljd som en följd av något straffbart beteende. I , där det inte är möj- ligt att anmäla förvärv av medborgarskap för andra än nordiska med- borgare, är skötsamhetskravet för dem formule- rat på ett annat sätt än för andra vuxna. För dem gäller att de, förutom att de ska uppfylla de andra kraven, också ska vara ostraffade och inte får vara åtalade för något brott och inte ha blivit dömda till straff eller andra påföljder, t.ex. rättspsykiatrisk vård. 7.3Är det rimligt med ett krav på frånvaro av allvarlig brottslighet m.m. för barn? Som påpekas i kommittédirektiven är de flesta som förvärvar med- borgarskap genom anmälan barn eller unga vuxna. I såväl 6 som 7 § medborgarskapslagen är det fråga om situationer där barn kan för- värva medborgarskap genom anmälan av den eller dem som har vård- naden om barnet. Frågan är om det är rimligt att införa ett krav på att barn inte får vara misstänkta eller dömda för allvarlig brottslighet eller bedöms utgöra ett hot mot rikets säkerhet. Enligt artikel 3 i , som enligt lagen (2018:1197) om konvention om barnets rättigheter numera är svensk lag, gäller att vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, admi- nistrativa myndigheter eller lagstiftande organ, i första hand ska beak- tas vad som är bäst för barnet. Enligt utredningen bör därför vad som är bäst för barnet beaktas vid ett övervägande om det ska införas ett krav på bl.a. frånvaro av allvarlig brottslighet i anmälningsärenden. Även barnets rätt till liv, överlevnad och utveckling (artikel 6) är en grundläggande princip i . Enligt barnrättskom- mittén ska ordet ”utveckling” här tolkas i dess vidaste bemärkelse – som ett helhetsbegrepp som omfattar barnets fysiska, mentala, and- Ett krav på hederligt levnadssätt i anmälningsärenden liga, moraliska, psykologiska och sociala utveckling.9 Begreppet utveck- ling handlar inte enbart om att förbereda barnet för vuxenlivet. Det handlar om att erbjuda bästa möjliga förhållanden för barndomen, det vill säga för barnets liv just nu.10 I 8 § medborgarskapslagen är det unga vuxna som fyllt 18 men inte som kan förvärva medborgarskap genom anmälan. Dessa är per definition inte barn längre, men de är fortfarande unga vuxna. Frågan är om det finns särskilda aspekter rörande denna grupp som bör beak- tas vid ett eventuellt införande av ett krav som det som utredningen ska utreda. I en rapport från (Brå) som handlar om brottsförebyggande åtgärder för unga förbrytare poäng- teras betydelsen av att förstärka känslan av anknytning till samhälls- kollektivet samt motarbeta känslor av utanförskap hos unga som en viktig åtgärd.11 I Riyadhriktlinjerna12 betonas betydelsen av förebyg- gande strategier som underlättar en framgångsrik social anpassning och integration av alla barn, i synnerhet genom familjen, samhälls- gemenskapen, kamratgrupper, skolor, yrkesutbildning och arbets- livet, liksom genom frivilligorganisationer.13 Såsom uttalandena i förarbetena till 7 och 8 §§ medborgarskapslagen skulle kunna förstås (se avsnitt 5.2), bidrar ett svenskt medborgarskap för ett barn som är varaktigt bosatt i och som lever sitt liv här och går i skolan här till att integrera barnet eller den unga vuxna i den svenska sam- hällsgemenskapen. Om det är så, bör det enligt utredningen som ut- gångspunkt krävas relativt mycket för att ett barn eller en ung vuxen inte ska få förvärva medborgarskap genom anmälan med hänvisning till eventuella krav på t.ex. frånvaro av allvarlig brottslighet. När det gäller brottslighet bland barn och unga kan det konstateras att straffmyndighetsåldern i har varit , vilket ligger i linje med de övriga skandinaviska länderna, men kan betraktas som relativt högt i ett bredare internationellt perspektiv. Barn som begår brott innan de fyllt ska hanteras inom ramen för arbete. För dessa barn ligger huvudansvaret för 9Barnrättskommitténs allmänna kommentar nr 5 (2003) (CRC/GC/2003/5), paragraf 12. 10UNICEF (2008). om , s. 85. 11Brottsförebyggande rådet, Brå-centrum för kunskap om brott och åtgärder mot brott (2009). Orsaker till brott bland unga och metoder att motverka kriminell utveckling – En kunskaps- inventering, s. 13. 12FN (1990). United Nations Guidelines for the Prevention of Juvenile Delinquency (The Guidelines). 13Barnrättskommitténs allmänna kommentar nr 10 (2007) (CRC/C/GC/10), paragraf 18. Ett krav på hederligt levnadssätt i anmälningsärenden samhällets reaktion på brottsligt beteende hos de sociala myndig- heterna och de blir inte föremål för det straffrättsliga påföljdssyste- met. För ungdomar som är eller äldre när de begår brott skiljs det i påföljdssystemet mellan de som är 15–och de som är 18– . För 15–17-åringar har ansvaret för samhällets reaktion på brott enligt tradition delats mellan de sociala myndigheterna och straff- rättssystemet. För ungdomar som är är det huvud- sakligen rättsväsendet som bär ansvaret för samhällets reaktion på lagöverträdelser, men även för denna grupp framgår det av brotts- balken (BrB) att de inte ska dömas lika hårt som personer som är eller äldre. Anledningarna till denna särbehandling av ungdomar är dels en uppfattning att de inte har en tillräcklig mognad för att fullt ut ställas till svars för sina handlingar, dels en uppfattning att unga som begår brott ofta kan ha ett särskilt behov av vård och stöd. Ungdomar som begår brott när de fyllt kan bli lagförda antingen av en åklagare – genom åtalsunderlåtelse eller strafföreläggande – eller i domstol. En åklagare får meddela åtalsunderlåtelse, beslut om att den misstänkte inte kommer att åtalas för brottet, bl.a. om det kan antas att brottet inte skulle leda till någon annan påföljd än böter. Ett strafföreläggande handlar oftast om ett bötesstraff. med- delades av samtliga lagföringar som rörde personer i 15– 17-årsåldern i form av antingen åtalsunderlåtelse eller strafföreläg- gande, medan motsvarande andel bland 18–20-åringar var . Skolundersökningen om brott är en statistisk undersökning som genomförs bland elever i årskurs nio och beskriver såväl utsatthet för brott som delaktighet i brott. Undersökningen genomförs av Brå. Ungefär hälften () av eleverna uppgav att de begått något brott (stöldbrott, våldsbrott, skadegörelse eller narkotikabrott) vid minst ett tillfälle , vilket är på ungefär samma nivå som . Samtliga brottstyper var vanligast bland killar. Däremot var könsskillnaderna relativt små vid stöldbrott och narkotikabrott, och större vid våldsbrott och skade- görelse. Bland svenskfödda med två utrikesfödda föräldrar var det en något högre andel som uppgav delaktighet i brott, förutom i stöld- brott, än bland svenskfödda elever med minst en svenskfödd för- älder. Delaktighet i brott var också vanligare bland elever med skilda föräldrar och, framför allt, bland elever där familjen har svaga ekono- miska resurser. Bland de elever som i Skolundersökningen 2019 uppgav att de begått något brott, har majoriteten även upp- Ett krav på hederligt levnadssätt i anmälningsärenden gett att de utsatts för brott under . till brottstyp var exempelvis andelen utsatta generellt högre bland tjejer och killar som har begått narkotikabrott. Bland tjejer som hade begått narkotika- brott uppgav att de utsatts för sexualbrott, vilket kan jämföras med bland tjejer totalt. Bland killar hade av dem som begått narkotikabrott blivit ut- satta för rån, vilket kan jämföras bland killar totalt. Redogörelsen ovan visar å ena sidan att brottslighet bland barn och unga vuxna är relativt vanlig, å andra sidan att en stor del av de ung- domsbrott som blir lagförda är mindre allvarliga förseelser som till exempel snatterier och lindrigare skadegörelsebrott. Som framgår av avsnitt 5.4 omfattas barn som fyllt av pröv- ningen av hederligt levnadssätt vid såväl självständig naturalisation av barn enligt 12 § som tillsammans med föräldrarna vid tillämpningen av 13 § medborgarskapslagen. Vid den prövningen kan det dock inte ställas lika höga krav på ett barn som på en vuxen. Mot den bakgrun- den anser utredningen att viss brottslighet bör beaktas också i anmäl- ningsärenden. Enligt 1 kap. 6 § får inte den som begått brott innan han eller hon fyllt dömas till påföljd. Det är därför bara den som begått brott efter att han eller hon fyllt som kan förekomma i belastningsregistret, som är det register som en allvarlig brottslig- het kan kontrolleras mot. Mot den bakgrunden anser utredningen att det är rimligt att krav på bl.a. frånvaro av allvarlig brottslighet, på motsvarande sätt som gäller vid prövningen av kravet på hederligt levnadssätt i naturalisationsärenden, ska begränsas till att gälla barn som fyllt . 7.4Ett krav avseende brottslighet