sou · H9B325 · 2021-04-09 00:00:00 — Form- erna för detta regleras inte i förordning utan genom överenskom- melser, beslut av regeringen eller föreskrifter från MSB. Civilområdes- chefen ska i sin tur lämna en samlad bild av läget inom civilområdet till regeringen, MSB och vid behov till berörda sektorsansvariga myndigheter. Under höjd beredskap förändras rapporteringsvägarna i några av- seende. Kravet på beredskapsmyndigheter att rapportera till För- svarsmakten tillkommer som de inte längre ska rapportera information för samlade lägesbilder till MSB. Under höjd beredskap ska länsstyrelserna enligt kapitel 8 rapportera till civilområdeschefen som därefter ska rapportera till regeringen. Detta innebär att länsstyrelserna under höjd beredskap inte längre ska rapportera direkt till regeringen. Genom införandet av beredskapssektorer möjliggörs att rappor- tering från beredskapsmyndigheter samordnas av den sektorsansva- riga myndigheten så att informationen lämnas samlat från beredskaps- sektorn. Utredningen föreslår i kapitel 8 att de sektorsansvariga myndigheterna under höjd beredskap och vid fredstida krissituatio- ner ska ha förmåga att hålla regeringen, eller den myndighet som regeringen beslutar, informerad om händelseutvecklingen, tillståndet och den förväntade utvecklingen inom beredskapssektorn samt om vilka åtgärder som vidtagits eller planeras. Om rapportering i en ny struktur 15.3Vissa myndigheters särskilda behov Försvarsmakten har särskilda behov av en nära dialog med vissa statliga myndigheter. Av förordningen (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten framgår bland annat att Försvarsmakten fort- löpande ska lämna upplysningar till berörda myndigheter om för- hållanden i den operativa planeringen som har betydelse för deras verksamhet (3 §). Vidare framgår att Försvarsmakten ska samordna beredskapsplanläggningen och den operativa planläggningen inom myndigheten med motsvarande planläggning inom övriga delar av totalförsvaret (7 §). Försvarsmaktens särskilda behov går utanför den rapportering och informationsdelning som utredningen föreslår. Det kan alltså innebära att en beredskapsmyndighet i en viss bered- skapssektor rapporterar enligt det system som utredningen föreslår som myndigheten också har en direkt relation med För- svarsmakten utifrån särskilda behov. På likande sätt kan det utöver rapporteringen via beredskapssektorn finnas behov av en direkt relation mellan en beredskapsmyndighet och regeringen () för att dela särskild information. Utredningen föreslår i kapitel 8 att MSB ska få meddela de ytter- ligare föreskrifter som behövs för verkställigheten av bland annat rapportering enligt beredskapsförordningen. finns bemyndigan- den för höjd beredskap i krisberedskapsförordningen, men systemet bör hänga ihop från fredstida kriser till höjd beredskap och då ytterst krig. Utredningen föreslår också i kapitel 14 att MSB ska få meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för verkställigheten av rappor- tering vid fredstida krissituationer och under höjd beredskap som kommuner och regioner ska göra. Det finns skäl för att hålla sam- man systemet för rapportering från lokal via regional till central nivå på samma sätt som för arbetet med risk- och sårbarhetsanalyser. MSB bör enligt utredningen skyndsamt ta fram föreskrifter till- sammans med beredskapsmyndigheterna och Försvarsmakten samt i dialog med och kommuner och regioner Om rapportering i en ny struktur (SKR).1 Erfarenheter från inträffade krissituationer, inklusive han- teringen av coronapandemin, och från övningar som rör totalförsva- ret ska beaktas. Föreskrifterna bör tas fram med utgångspunkt i de gemensamma principer som utredningen ställt för rapportering. 1ÖCB beslutade om föreskrifter för informationsförsörjningen inom totalförsvarets civila del under höjd beredskap (ÖCBFS 1995:1). Till föreskrifterna fanns även allmänna råd (FARIT-C). Föreskrifterna omfattade vem, när och hur olika rapporter skulle skickas i struk- turen av både områdesmyndigheter (som benämns geografiskt områdesansvariga) och funktionsansvariga myndigheter. Rapporteringen omfattade både tillståndet (läget ) och prognoser (om bedömda förändringar). I utredningens uppdrag ingår att analysera konsekvenserna av läm- nade förslag i enlighet med 14–15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474). Eftersom utredningen lämnar författningsförslag ska konsekvens- analysen också göras i enlighet med 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. 16.1Konsekvenser för statliga myndigheter Utredningen föreslår att den nya beredskapsförordningen ska inne- hålla krav på att samtliga statliga myndigheter dels ska identifiera samhällsviktig verksamhet, dels ska bedriva ett systematiskt arbete för att upprätthålla den samhällsviktiga verksamheten. Vidare inne- bär förslagen att risk- och sårbarhetsanalyserna i högre grad kommer att fokusera på att myndigheterna ska vidta åtgärder och inte enbart genomföra analyser. Uppgiften att identifiera samhällsviktig verk- samhet finns indirekt genom de verkställighetsföre- skrifter som Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) beslutat. Kravet tydliggörs nu i förordningen. Att vidta åtgärder ut- ifrån genomförd analys är en del i arbetet med risk- och sårbar- hetsanalys men tydliggörs nu i förordningen (se kapitel 8). Utredningen föreslår också att risk- och sårbarhetsanalysen även ska omfatta höjd beredskap, något som endast framgår av MSB:s verkställighetsföreskrifter. Utredningen bedömer sammantaget att förslagen handlar om förtydliganden och delvis ett ändrat fokus i arbetet, men inte av den omfattning att det medför några ökade kostnader generellt för stat- liga myndigheter. Utöver de bestämmelser som rör samtliga statliga myndigheter till- kommer uppgifter för de myndigheter som utredningen föreslår ska vara beredskapsmyndigheter där de flesta också ska ingå i de före- slagna beredskapssektorerna (se kapitel 8). Utredningen bedömer att förslagen innebär en ökad tydlighet i ansvar, roller och uppgifter och inte generellt utökade uppgifter i förhållande till de uppgifter som bevakningsansvariga myndigheter har. Utredningen föreslår dock en utökning av antalet beredskaps- myndigheter (se avsnitt 16.6). är beredskapsmyndighet och omfattas av de förslag och konsekvenser som beskrivs i avsnitt 16.1.2. Därutöver påverkas främst genom förslagen om införandet av sex civil- områden med civilområdeschefer. De närmare konsekvenserna i denna del framgår av kapitel 10. Utredningens förslag berör inte hela MSB:s verksamhet men väl stora delar av den. De ekonomiska konsekvenserna är mer avgränsade till vissa uppgifter. Utredningen bedömer att de förslag som lämnas påverkar MSB på flera sätt. Resurser som används för arbetet med samverkans- områden frigörs exempelvis för annat arbete när samverkansområdena avvecklas. Det direkta arbetet med alla länsstyrelser kommer att minska med införandet av sex civilområdeschefer för en högre regio- nal ledning, även om det finns fortsatt behov av samverkan kring vissa sammanhållna projekt. Ansvaret som sektorsansvarig myndighet för beredskapssektorn och skydd av civilbefolkningen innebär en ny upp- gift. Utredningen bedömer att mycket av arbetet redan pågår men behöver organiseras inom ramen för en beredskapssektor. När det gäller att förvalta och utveckla beredskapssystemet är det utred- ningens bedömning att förslagen i denna del kan innebära en delvis annorlunda inriktning och prioritering av befintliga resurser. När det gäller förslagen som rör CBRN-samordning respektive cybersäkerhet är utredningens bedömning att både ansvar och resurser för uppgifterna finns inom MSB . Sammanfattningsvis handlar konsekvenserna för MSB om både ökad och minskad verksamhet. Utredningen bedömer att effekterna av detta till stor del tar ut varandra på så sätt att utredningen inte föreslår vare sig ytterligare medel eller minskade anslag till MSB. Försvarsmakten kommer att behöva utveckla delvis nya relationer med berörda beredskapsmyndigheter, framför allt de som föreslås få ett sektorsansvar. Utredningen bedömer att förslagen inte har någon påverkan på Försvarsmaktens organisation eller resurser i denna del. Det handlar i stället om förändrade samverkansstrukturer mellan myndigheter. Utredningens förslag som rör MSB bedöms inte heller påverka organisation eller resurser för Försvarsmakten. Den omfattande sam- verkan och de samarbeten inom olika områden som pågår kan i delar påverkas och behöva anpassas. Utredningens förslag om införandet av sex civilområden med civilområdeschefer påverkar Försvarsmakten på flera sätt. Försvars- maktens regionala indelning i militärregioner kommer att behöva förändras och det kommer även att behöva inrättas två nya militär- regioner och regionsstaber. Även andra delar av Försvarsmakten regionalt och lokalt kommer att behöva utveckla samverkansstruk- turer med främst länsstyrelserna eftersom chefen för militärregion- staberna främst kommer att samverka med civilområdeschefen. Detta kommer sammantaget innebära ökade kostnader för Försvarsmakten även om det blir vissa minskade kostnader när antalet samverkans- aktörer, främst länsstyrelser, minskar (se kapitel 10). Införande av två nya militärregioner behöver ske stegvis (se även kapitel 10). Införandet av sex civilområden kommer inte att få full effekt förrän Försvarsmakten har anpassat sin organisation. Utred- ningen menar att kostnader för den omorganisation som behöver ske inte ska finansieras via de medel som avser civilt försvar i en- lighet med propositionen Totalförsvaret 2021–2025 (prop. 2020/21:30). Kostnaderna ska i stället finansieras inom ramen för de anslag som Försvarsmakten disponerar. 16.2Konsekvenser för näringslivet och företag Den struktur som utredningens föreslår kan delvis påverka sam- verkansmönster mellan statliga myndigheter och företag i frågor som rör civilt försvar, men även krisberedskap. Utredningen bedömer att konsekvenserna blir marginella. Utredningen bedömer att dess samlade förslag kommer att förbättra samhällets förmåga att hantera situationer med höjd beredskap och då ytterst i krig samt samhällets förmåga att hantera fredstida kriser. 16.3.1Konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet Utredningen föreslår att och Kriminalvården blir nya beredskapsmyndigheter. Utredningen bedömer att möjlig- heterna att fortsätta bedriva verksamheten under höjd beredskap därmed förbättras. 16.3.2Konsekvenser för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet Utredningens förslag innebär att ett antal statliga myndigheter in- klusive länsstyrelser kommer att få personella förstärkningar för att kunna utföra sina nya uppgifter. Utredningen bedömer dock att utredningens förslag sammantaget inte kommer att ha några signi- fikativa konsekvenser för sysselsättning och offentliga service i olika delar av landet. 16.3.3Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män Utredningen bedömer att utredningens förslag inte kommer att på- verka jämställdheten mellan kvinnor och män. 16.4Konsekvenser för internationell handel med tredje land Utredningen bedömer att utredningens förslag inte kommer att ha några direkta konsekvenser för internationell handel med tredje land. 16.5Konsekvenser för kommuner och regioner Utredningen bedömer att uppgiftsfördelningen mellan stat och kom- mun berörs enligt följande. För det första föreslår utredningen att den risk- och sårbarhetsanalys som kommunerna ska göra inte längre ska omfatta det geografiska området kommunen. I stället läggs ett större ansvar på länsstyrelserna (geografiskt) och beredskapsmyn- digheter på central nivå (sektorsvis). För det andra föreslår utred- ningen vissa förändringar som rör rapportering. Sammanfattningsvis bedöms konsekvenserna som marginella men även proportionella i förhållande till syftet och den effekt som eftersträvas. När det gäller statlig regelstyrning eller tillsyn över verksamhet innebär utredningens förslag främst förtydliganden av uppgifter för kommuner och regioner samt något ändrat fokus i vissa frågor. Vissa uppgifter som finns i överenskommelser överförs till lag. Uppgifterna i denna del är sådana som genomförs och är finansierade genom överenskommelser mellan staten (MSB) och kommuner och regioner (SKR). Omfattningen av risk- och sårbarhetsanalyser förändras på så sätt att kommunerna inte längre ska göra en analys av det geografiska området. Däremot ska analysen för kommuner och regioner även omfatta perspektivet höjd beredskap. Det sistnämnda kan anses ingå som en del i nuvarande 3 kap. 1 § LEH. Uppgiften att beakta totalförsvarets krav tydliggörs för kommu- ner och regioner även om en sådan plikt redan får anses gälla för kom- muner och regioner såsom offentliga aktörer. Kommuner och regioner ska ansvara för att förtroendevalda och anställd personal får den utbildning och övning som behövs för att de ska kunna lösa sina uppgifter inte bara vid fredstida krissituationer utan också under höjd beredskap. Ett sådant krav kan indirekt anses finnas genom att det finns ett krav på att kommuner och regioner ska kunna fullgöra sina uppgifter inom totalförsvaret (7 § lagen om totalförsvar och höjd beredskap). Inom ett område handlar det om tillkommande uppgifter som föreslås framgå av den tillhörande förordningen. Det gäller region- erna där det , till skillnad från kommunerna, inte finns något krav i gällande överenskommelse om styrdokument, en utbildnings- och övningsplan samt att efter en inträffad kris utvärdera hanteringen av krisen. 16.6Ekonomiska konsekvenser av förslagen Utredningen har från () inhämtat exem- pel på den genomsnittliga driftskostnaden per årsarbetskraft i stat- liga myndigheter. Driftskostnaden per årsarbetskraft beräknas till . I nyckeltalet ingår utöver kostnader för perso- nal även kostnader för lokaler samt övriga driftskostnader. Detta nyckeltal har använts vid beräkningarna av de förändringar av myn- digheternas anslag som blir följden av utredningens förslag och som redovisas nedan. 16.6.2Höjt anslag till nya beredskapsmyndigheter Elva myndigheter som inte har varit bevakningsansvariga kommer med utredningens förslag att bli beredskapsmyndigheter. Utredningen föreslår att dessa myndigheter förstärks med tre års- arbetskrafter vardera. Anslagen till respektive myndighet föreslås därmed förstärkas med . Den sammanlagda anslagsökningen till de elva myndigheterna kommer därmed att upp- gå till . Som grund för beräkningen av hur stort resurstillskottet ska vara har utredningen bl.a. utgått från och E-hälso- myndighetens redovisningar av de regeringsuppdrag som dessa myn- digheter fick 2018 om att analysera och redogöra för vilka uppgifter som skulle tillkomma om myndigheterna blev bevakningsansvariga.1 bedömde att fem nya heltidstjänster skulle be- hövas för att vidmakthålla den organisation och de generella upp- gifter som ingår i att vara en bevakningsansvarig myndighet. E-hälso- myndigheten bedömde att cirka sex heltidstjänster skulle behövas för att vidmakthålla krisberedskapsförmågan, varav tre skulle vara riktade nya tjänster och tre skulle utgöras av sammanlagda timkostnader omräknat till heltidstjänster. Exemplen från och visar att behovet av ökade resurser kan beräknas på olika sätt och kan vara beroende av den specifika verksamhet som myndigheterna bedriver och det sätt som de är organiserade. Utredningen anser ändå att be- räkningarna indikerar nivån på behovet av ökade resurser för myn- digheter som föreslås bli utsedda till beredskapsmyndigheter. 16.6.3Höjt anslag till sektorsansvariga myndigheter Utredningen bedömer att de uppgifter som sektorsansvaret ska om- fatta kräver fem årsarbetskrafter (totalt ) samt verk- samhetsmedel på . och Trafik- verket har båda en regional organisation vilken också kommer att be- höva nära samverkan med civilområdescheferna och andra regionala organ. När det gäller MSB:s roll som sektorsansvarig myndighet är be- dömningen, som nämnts, att MSB inte ska tillföras ytterligare medel. Kostnaden för utredningens förslag med tio sektorsansvariga myn- digheter, varav nio tillförs ytterligare pengar, beräknas därmed på central nivå uppgå till . Detta motsvarar ett ökat anslag med per sektorsansvarig myn- dighet och år. Hur behoven utvecklas kommer att variera mellan beredskapssektorerna. 1Läkemedelsverket, Beredskapsplanering. Rapport från (Dnr 1.1.2-2018-004916) och , Beredskapsplanering. Återrapportering enligt reglerings- brev 2018 (Dnr 2018/03240). Utöver dessa ökningar är förslaget att och Trafik- verket tillförs ytterligare medel för den regionala verksamheten. För- slaget är en årsarbetskraft (beräknat på ) per region, vilket summerar till för Polismyndig- heten respektive för . Sammanlagt föreslås således till respek- tive till för verksamhet på central nivå och regional nivå. 16.6.4Totala kostnaden för det föreslagna beredskapssystemet De sammanlagda anslagshöjningarna för det utvidgade uppdrag som utredningens förslag innebär för de myndigheter som föreslås bli beredskapsmyndigheter men som inte har varit bevaknings- ansvariga (46,) samt för de myndigheter som före- slås bli sektorsansvariga (79,), beräknas till samman- lagt . be- räknas ett lägre belopp för att påbörja rekrytering och inrättandet av verksamheten (se vidare avsnitt 16.6.8 om Finansiering av utred- ningen förslag). 16.6.5Ekonomiska konsekvenser för införandet av sex civilområdeschefer samt uppgifter för länsstyrelserna Funktionen civilområdeschef ska stödjas av ett beredskapskansli vid de aktuella länsstyrelserna. Verksamheten skiljer sig åt från länssty- relsens ordinarie verksamhet på så sätt att den fokuserar på länsöver- skridande frågor inom civilområdet. Utredningen har använt följande principer vid beräkningen av resurser för civilområdescheferna och berörda länsstyrelser: •Uppgifterna i fred men också förmågan att kunna verka under höjd beredskap kräver en fast struktur och redundans i kompe- tenser och dessutom en kritisk massa för att inte bli sårbar för bl.a. normal personalrörlighet. •Uppgifterna innebär arbete med säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter utöver det som normalt arbetar med. Det behövs därför särskilt stöd i dessa delar. •Uppgifterna, och därmed även resurserna, för civilområdeschefen kommer att variera något mellan civilområdena. Det kan exem- pelvis bero på antal län som ingår i civilområdet men också olika geografiska förutsättningar. •Länsstyrelser som inte har funktionen med civilområdeschef ska behålla sina resurser och i stället öka stödet till kommunerna i länet. Beräkning av resurser utifrån uppställda principer Uppgifterna som föreslås för civilområdeschefen med stöd av bered- skapskansliet beräknas omfatta åtta handläggartjänster. Eftersom civil- områdena delvis har olika förutsättningar kan antalet tjänster variera något liksom tyngdpunkten i uppgifter och kompetens. Utöver hand- läggartjänster tillkommer kostnader för chef för beredskapskansliet (enhetschef), egen kvalificerad kompetens inom säkerhetsskydd m.m.samt visst eget administrativt stöd för hantering av de säker- hetsskyddskvalificerade uppgifter och handlingar som behöver han- teras inom funktionen. För att bedriva verksamheten föreslås utöver lönekostnader även vissa verksamhetsmedel. Där det är lämpligt och möjligt bör funktionen dra nytta av redan befintliga administrativa funktioner inom . Det handlar exempelvis om lokal- frågor, HR- och ekonomistöd, it-stöd och ärendehantering. Utredningen föreslår också att möjligheten till övertagande av , som är en uppgift för samtliga läns- styrelser, koncentreras till de sex länsstyrelserna som tillika är civil- områdeschefer. För att förbereda och planera för en sådan uppgift föreslår utredningen att dessa länsstyrelser tillförs en årsarbetskraft. Utredningen föreslår också att dessa länsstyrelser tillförs en årsarbets- kraft för juridiskt stöd till beredskapskanslierna men med placering tillsammans med övriga jurister inom . Försvarsberedningen har gjort en grov uppskattning av resurs- behovet för en högre regional ledning. Sammantaget bedömer För- svarsberedningen behovet till totalt cirka 60 årsarbetskrafter fördelat på de olika civilområdena. Några verksamhetsmedel har inte beräk- nats av Försvarsberedningen.2 Utifrån de uppgifter som föreslås gör utredningen bedömningen att handläggaruppgifterna beräknas omfatta åtta årsarbetskrafter. För ledning och stöd inom beredskapskansliet beräknas tre årsarbetskraf- ter. Utöver enhetschef ingår uppgifter kopplat till säkerhetsskydd, sambandsfrågor, signalskyddsfrågor och frågor relaterade till förbe- redelser av krigsorganisation. Vidare behövs administrativt stöd för hantering av säkerhetsskyddsklassificerade handlingar, mötes- och utbildningsadministration etc. Utöver kostnaderna för årsarbets- krafterna beräknas vissa verksamhetsmedel. I detta ingår kostnader för resor, egen kompetensutveckling, anordnandet av konferenser, möten, seminarier, köp av tjänster, utbildningar samt vissa mindre övningar. Kostnader för större övningar och ledningsplatser ingår inte. Kostnaderna för stöd (OH-kostnader) från den länsstyrelse som har beredskapskansliet som en särskild funktion ingår i den beräk- ningsgrund som utredningen har använt och beräknas till 0,4 mil- joner kronor per årsarbetskraft. I detta ingår till exempel lokaler, HR, och administration. Uppgiften att kunna fungera som samordningskansli vid läns- överskridande kriser har inte varit en dimensioneringsgrund i utred- ningens beräkningar. Precis som kan berörda länsstyrelser be- höva bidra med resurser om så behövs. En annan möjlighet är att upprätta avtal med extern personal som ingår i krigsorganisationen för att kunna förstärka organisationen vid kriser i fred. Beräkningsgrunder kopplat till geografiska och andra förutsättningar Norra civilområdet som utredningen föreslår omfattar fyra län. Om- rådet är geografiskt stort med stora avstånd och därmed omfattande behov av fysiska resor. Det finns två militärstrategiskt viktiga om- råden som påverkar planeringen. Längs kusten finns viktiga trans- portleder, industri samt större städer. Delar av och Norr- 2Försvarsberedningen, Motståndskraft (Ds 2017:66). bottens län är strategiskt viktiga geografiska områden i händelse av en säkerhetspolitisk kris eller krig. Militära garnisoner och förband är koncentrerade till norra delen av området men viss åter- etablering planeras i andra delar av civilområdet. Mellersta civilområdet omfattar sju län och därmed ett stort om- råde. Det är viktigt att upprätthålla förbindelser västerut vid säker- hetspolitiska kriser och krig. Ett sådant stråk går via västra till . Civilområdet ligger dessutom centralt i landet och viktiga försörjningsstråk går genom området i olika riktningar. Mili- tära garnisoner och förband är koncentrerade i . Västra civilområdet omfattar endast två län. är ett stor- stadsområde med stor befolkningskoncentration. Längs kusten finns viktiga förbindelse- och försörjningsstråk och det finns stora och vik- tiga hamnar. hamn är av stor betydelse för försörj- ningen av , och . Infrastrukturen längs väst- kusten är viktig ur ett försörjningsperspektiv men förbindelserna västerut är också en förutsättning för att kunna erhålla hjälp av tredje part vid en konflikt. Det finns också flera militära garnisoner och förband inom civilområdet. Södra civilområdet omfattar tre län. är ett storstadsområde med stor befolkningskoncentration. är ett av de strategiskt viktiga geografiska områdena i händelse av en säkerhets- politisk kris eller krig. Det finns flera stora städer och en stor befolk- ning inom området som det finns viktiga försörjningsstråk till resten av landet. Sydöstra civilområdet omfattar tre län. Viktiga försörjningsstråk går igenom området. Några militära garnisoner och förband finns inom civilområdet. Det sjätte civilområdet har delvis andra förutsättningar än de övriga fem civilområdena vilket påverkar behovet av kompetenser och resurser. Östra civilområdet omfattar och . har en kommun/region och i finns