sou · H9B355 · 2021-07-01 00:00:00 — Av första stycket 1 framgår att den som är bosatt utomlands kan ingå avtal om mikroföretagarkonto om denne har för avsikt att be- driva verksamhet från ett fast driftställe i och inkomsterna från verksamheten ska betalas till kontot. Fast driftställe definieras i tredje stycket. En utomlands bosatt fysisk person kan också enligt första stycket 2 öppna ett mikroföretagarkonto om inbetalningarna till kontot kom- mer att vara sådan inkomst som avses i 5 § första stycket 10 SINK. Det ska således vara fråga om annan inkomst av tjänst som förvärvats genom verksamhet i . Det ska alltså inte vara fråga om lön eller förmåner på grund av anställning. Som ytterligare villkor gäller att den begränsat skattskyldige ska ha gjort en begäran enligt 4 § SINK, dvs. begärt att få bli beskattad enligt inkomstskattelagen. Vidare ska ersättningen inte tas upp i inkomstslaget tjänst enligt 11 kap. 49 § IL. Det innebär att det ska vara fråga om sådan ersätt- ning som enbart schablonbeskattas när den betalas till kontot, ersätt- ning på grund av uppdrag eller annan inkomstgivande verksamhet. När den som är bosatt utomlands avser att bedriva verksamhet från ett fast driftställe i finns det ytterligare villkor i andra stycket. För att få öppna ett konto ska personen intyga att de inbetal- ningar som kommer att göras till mikroföretagarkontot enbart avser inkomster som är hänförliga till det fasta driftstället. Om inbetal- ningarna till mikroföretagarkontot understiger de intäkter som ska allokeras till det fasta driftstället så blir skillnaden skattepliktig enligt inkomstskattelagen. Detta utgör i sin tur grund för avslut av kontot, se 12 §. Av tredje stycket framgår att vad som avses med fast driftställe anges i 2 kap. 29 § IL. Kortfattat kan det sägas vara en stadigvarande plats för affärsverksamhet varifrån verksamheten helt eller delvis be- drivs. Om innebörden av fast driftställe begränsas i ett skatteavtal mellan den stat där kontoinnehavaren hör hemma och gäller dock den definition som anges i avtalet. Förslaget behandlas i avsnitt 6.4.6. I paragrafen anges att ett avtal om mikroföretagarkonto och själva kontot får tas över av dödsboet om den fysiska personen avlider. Ett konto får inte överlåtas till någon annan än till dödsboet efter den som innehade kontot. Det innebär att kontot upphör när dödsboet upphör. Det kan inte överföras på dödsbodelägarna. Det är frivilligt för dödsboet att ta över kontot. Om dödsboet i stället väljer att avsluta kontot ska inkomster från verksamheten som inkommer efter den tidpunkt då kontot upphört att beskattas enligt inkomstskattelagen. För dödsboet tillämpas såväl för dödsåret som kommande beskatt- ningsår de bestämmelser som skulle ha gällt för den döde under dödsåret. Att denna bestämmelse också påverkar beskattningen på kontot följer av 2 § källskattelagen. Bestämmelsen innebär dock inte att skattesatsen för beskattningsår efter dödsåret ska bestämmas med beaktande av omsättningen på kontot under dödsåret. Förslaget behandlas i avsnitt 7.3. Tillgångar på ett mikroföretagarkonto I paragrafen anges vilka tillgångar som får finnas på ett mikroföre- tagarkonto. Ett sådant konto får enbart innehålla kontanta medel, dvs. Det går alltså inte att förvara aktier, optioner, terminer eller andra värdepapper på ett mikroföretagarkonto. Kontanta medel på ett sådant konto får fritt disponeras av kontoinnehavaren. Inbetalningar av kontanta medel till kontot ska göras elektro- niskt. En betalning ska anses ha skett elektroniskt endast om den har förmedlats av en betaltjänstleverantör enligt lagen (2010:751) om betaltjänster och innehåller uppgifter om avsändare, mottagare, be- lopp och tidpunkt. Definitionen av elektronisk betalning är densamma som anges i 67 kap. 15 a och 42 §§ IL avseende skattereduktion för ROT- och RUT-tjänster och för installation av grön teknik. Exem- pel på en sådan elektronisk betalning är en betalning med inbetal- ningskort, kontokort, bank-id och Swish (se prop. 2020/21:1 s. 437). Förslaget behandlas i avsnitt 7.5. Ett mikroföretagarkonto avslutas och upphör Paragrafen innehåller bestämmelser om när ett mikroföretagarkonto ska avslutas. Ett mikroföretagarkonto ska avslutas om kontoinnehavaren be- gär det eller börjar bedriva verksamhet i annan form. Med att bedriva verksamhet i annan form avses att kontoinnehavaren startar sådan verksamhet som enligt 8 § 1 eller 3–5 inte får bedrivas med kontot. Det är verksamhet i form av enskild näringsverksamhet, annan självständig verksamhet som ska tas upp i inkomstslaget tjänst (till exempel hobbyverksamhet) eller delägarskap i handelsbolag, kommanditbolag eller fåmansbolag. Att kontoinnehavaren blir god- känd för F-skatt är också en sådan omständighet som föranleder att kontot ska avslutas. Rättsverkan av att kontot ska avslutas är att det finns en sluttid- punkt för kontoinnehavet, se 13 §. Ett konto som har avslutats kan fortsätta att användas och inbetalningar till kontot kommer att scha- blonbeskattas. Själva kontot och den därmed tillhörande schablon- beskattningen försvinner inte förrän kontot upphör. Förslaget behandlas i avsnitt 7.6. I paragrafen anges när ett mikroföretagarkonto upphör. Ett konto som ska avslutas enligt 12 § upphör senast vid utgången av innevarande kalenderår. Som exempel kan nämnas att om kontoinnehavaren av- slutar kontot ska kontot avslutas. Kontot upphör då året efter. Vid utgången av kalenderåret är den senaste tidpunkt som kontot upphör. Det finns inget som hindrar att kontoinnehavaren och konto- förande institut kommer överens om att kontot ska upphöra . Det kan till exempel bli aktuellt om kontot av- slutas på kontoinnehavarens initiativ . Förslaget behandlas i avsnitt 7.6. Paragrafen innehåller bestämmelser om information som konto- förande institut ska lämna till den blivande kontoinnehavaren innan avtal om mikroföretagarkonto ingås. Av första stycket följer att information ska lämnas om vilka av- gifter som institutet tar ut för kontot, hur och när inbetalningar till kontot beskattas och att information om samtliga transaktioner på kontot kan komma att lämnas till enligt 11 § källskatte- lagen. Den information som ska lämnas om beskattningen bör om- fatta följande punkter. •Att källskatt dras från samtliga inbetalningar (om kontoinnehavaren inte har fyllt ) eller (om kontoinnehavaren har fyllt ). •Att skatteavdrag görs innan medlen kan disponeras av konto- innehavaren och att behållningen på kontot därmed är skattad och klar, fri för kontoinnehavaren att disponera. •Att kontoinnehavaren inte behöver deklarera inkomster som be- talas till kontot så länge som det är fråga om sådana inkomster som är undantagna från beskattning enligt inkomstskattelagen. •Att skattesatsen är högre för inbetalningar som överstiger under ett och . •Att källskatten motsvarar inkomstskatt och socialavgifter och att det oberoende av källskatten kan uppkomma en skyldighet att redovisa och betala mervärdesskatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200). Enligt andra stycket ska informationen lämnas i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för mot- tagaren. Förslaget behandlas i avsnitt 7.7.1. I paragrafen anges att en kontoinnehavare på ett överskådligt sätt ska kunna få information om transaktionerna på kontot och storleken på det skatteavdrag som har gjorts avseende varje inbetalning. Denna information ska kontoinnehavaren kunna tillgodogöra sig omedel- bart och kontinuerligt. Informationen kan med fördel finnas till- gänglig digitalt genom internetbank eller motsvarande. Förslaget behandlas i avsnitt 7.7.2. Paragrafen innehåller bestämmelser om att kontoförande institut är skyldigt att informera kontoinnehavaren om vissa förhållanden. Enligt första stycket ska kontoförande institut lämna information om mikroföretagarkontot ska avslutas enligt 12 § 2, dvs. på grund av andra skäl än att kontoinnehavaren själv begär det. I en sådan situa- tion ska institutet informera om vad det innebär att kontot avslutas och upphör och när det inträffar. Det ska alltså framgå av informa- tionen att kontot fortfarande finns kvar till utgången av innevarande kalenderår. ska också enligt bestämmelserna i andra stycket lämna information till kontoinnehavaren om att den skatte- pliktiga inkomsten på kontot överstigit . Information ska också lämnas om vilken skattesats som kommer att tillämpas på skattepliktig inkomst som betalas in till kontot över detta belopp. Av tredje stycket följer att information enligt denna paragraf ska lämnas till kontoinnehavaren från det att det konto- förande institutet har fått sådan kännedom. Förslaget behandlas i avsnitt 7.7.3. I paragrafen anges att ska informera kontoförande insti- tut när en sådan omständighet inträffar som innebär att ett mikro- företagarkonto ska avslutas enligt 12 § 2. Det som avses är således att kontot ska avslutas på grund av att kontoinnehavaren bedriver verksamhet i annan form. Informationen ska lämnas från det att har fått sådan kännedom. Förslaget behandlas i avsnitt 7.7.4. 12.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta I den nya paragrafen finns bestämmelser om mikroföretagarkonto. Inkomst som är skattepliktig enligt SINK ska inte betalas till ett så- dant konto. Om det ändå sker tillämpas 54 kap. 8 § SFL, vilken med- ger att den skattskyldige tillgodoräknas avdragen källskatt på inbetal- ningar till mikroföretagarkonto i vissa fall. Det bör noteras att inkomster som kan SINK-beskattas också kan betalas till ett konto, men för skatterättslig verkan kräver det att den skattskyldige väljer beskattning enligt inkomstskattelagen i stället för SINK. Förslaget behandlas i avsnitt 6.4.6. 12.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift Paragrafen innehåller bestämmelser om beräkningen av avgiftsunder- laget för allmän pensionsavgift. Ändring görs av första stycket så att även en del av den inkomst som beskattas enligt källskattelagen ingår i avgiftsunderlaget. Av 59 kap. 21 § socialförsäkringsbalken framgår att en kvoterad andel av inbetalningarna utgör inkomst av annat för- värvsarbete och därmed är pensionsgrundande. Förslaget behandlas i avsnitt 6.9.7. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om beräkning och be- talning av allmän pensionsavgift på inbetalningar till mikroföretagar- konto. Allmän pensionsavgift på kontoinkomster uppgår till 7 pro- cent av (65,för den som vid årets ingång har fyllt ) av inbetalningarna till kontot under beskattningsåret, se 2 och 3 §§ samt 59 kap. 21 § socialförsäkringsbalken. Avgiften in- går i den källskatt som dragits av enligt källskattelagen, dvs. den be- talas på samma sätt som egenavgifterna enligt 7 § andra stycket och 8 § andra stycket källskattelagen. beräknar den allmänna pensionsavgiften med utgångspunkt i de uppgifter som lämnas i skatte- deklarationen och avskiljer avgiften från den inbetalade källskatten. Att avgiften ska föras till AP-fonderna framgår av 6 § andra stycket. Förslaget behandlas i avsnitt 6.9.7. I paragrafen anges att avgiftsunderlaget för allmän pensionsavgift ska fastställas av i beslut om slutlig skatt. För en kontoinnehavare som inte har några andra inkomster än sådana som beskattas enligt källskattelagen fattas dock inte något beslut om slutlig skatt. I ett sådant fall ska ange avgiftsunderlaget i ett sådant besked om källskatt som avses i 54 kap. 10 § SFL och då fattas inget beslut om avgiftsunderlaget. Av andra stycket i nämnda paragraf framgår att besked om källskatt får lämnas i ett besked om slutlig skatt om ett sådant ska lämnas. Förslaget behandlas i avsnitt 6.9.7. 12.5Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) I paragrafen finns bestämmelser om beräkningen av statlig inkomst- skatt på beskattningsbara förvärvsinkomster. Av tredje stycket fram- går hur skiktgränsen för statlig skatt beräknas för varje beskattningsår. Skiktgränsen fastställs av regeringen innan beskattningsåret påbör- jas. Den beräknas med utgångspunkt i den skiktgräns som gäller året innan beskattningsåret multiplicerat med det jämförelsetal, uttryckt i procent, som anger förhållandet mellan det allmänna prisläget året före beskattningsåret och prisläget andra året före beskatt- ningsåret med tillägg av . Ändringen träder i kraft och tillämpas vid beräkningen av skiktgränsen för . I det följande förslaget om ändring i in- komstskattelagen, se avsnitt 12.6, ändras paragrafens lydelse tillbaka till den som gällde före den nu föreslagna ändringen. Förslaget behandlas i avsnitt 10.5 och 11.7.1. 12.6Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Paragrafen innehåller hänvisningar till andra lagar där det finns be- stämmelser om inkomstskatt till staten. Ändringen är föranledd av införandet av källskattelagen. Paragrafens andra stycke innehåller en uppräkning av begrepp, termer och uttryck som definieras i lagen. Ändringen är föranledd av att termen mikroföretagarkonto definieras i 37 §. I paragrafen, som är ny, finns en definition av termen mikroföre- tagarkonto. Med mikroföretagarkonto avses ett konto som uppfyller de villkor som ställs upp i kontolagen, se 4 § kontolagen. Förslaget behandlas i avsnitt 7.1. I paragrafen finns hänvisningar till andra lagar som innehåller bestäm- melser om skattskyldighet för begränsat skattskyldiga. Ändringen är föranledd av införandet av källskattelagen. I paragrafen finns bestämmelser om beskattning av sjukpenning i inkomstslaget tjänst. Motsvarande bestämmelse för inkomstslaget näringsverksamhet finns i 15 kap. 8 §. Som huvudregel gäller att er- sättningar i samband med sjukdom ska tas upp i inkomstslaget tjänst om de grundar sig på förvärvsinkomst på grund av tjänst. I det nya fjärde stycket anges att sjukpenninggrundande inkomst på grund av innehav av mikroföretagarkonto ska anses som förvärvs- inkomst på grund av tjänst. Sjukpenning som har sin grund i inkomst som beskattas genom ett mikroföretagarkonto ska således alltid tas upp i inkomstslaget tjänst. Förslaget behandlas i avsnitt 6.9.8. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om beskattning i in- komstslaget tjänst av ersättning som betalas till ett mikroföretagar- konto. Ersättning på grund av sådan tjänst som avses i 10 kap. 1 § andra stycket 2 och 3 ska inte tas upp om ersättningen betalas till ett mikro- företagarkonto som innehas av den skattskyldige. De ersättningar som avses är således inkomster på grund av uppdrag och annan in- komstgivande verksamhet av varaktig eller tillfällig natur som inte ska räknas till inkomstslagen näringsverksamhet eller kapital. Mot- satsvis gäller att inkomst på grund av anställning (som anges i 10 kap. 1 § andra stycket 1) ska tas upp i inkomstslaget tjänst även om in- komsten betalas till ett mikroföretagarkonto. Gränsdragningen, framför allt mellan anställning och uppdrag, är inte alltid enkel att göra. Uppdragsverksamhet kan sägas kännetecknas av att det är ett tidsbegränsat engagemang och att uppdragstagaren har ett visst självbestämmande, till exempel angående var och när arbetet utförs. Mikroföretagarkontot bör generellt kunna användas när det inte är fråga om ett anställningsförhållande mellan utföraren och beställaren. Vid tveksamheter bör bedömningen utgå från om rätts- förhållandet kan karaktäriseras som en anställning. Är svaret nej på den frågan bör ersättningen vara undantagen från beskattning i in- komstslaget tjänst om den betalas till ett mikroföretagarkonto. Med annan inkomstgivande verksamhet av varaktig eller tillfällig natur avses bland annat inkomster av s.k. hobbyverksamhet. För att ersättningen inte ska tas upp i inkomstslaget tjänst av den som är skattskyldig enligt inkomstskattelagen krävs också att ersätt- ningen betalas till ett konto som innehas av den skattskyldige. Den som är skattskyldig enligt inkomstskattelagen och kontoinnehava- ren måste alltså vara samma person. Om betalning görs till ett konto som innehas av någon annan än den som är skattskyldig enligt in- komstskattelagen ska inkomsten tas upp i inkomstslaget tjänst av den skattskyldige. Undantaget från inkomstbeskattning i inkomstslaget tjänst gäller inte för uppdragsinkomster i form av styrelsearvode och liknande ersättningar som betalas till en ledamot eller en suppleant i en styrelse. Med annan ersättning avses till exempel kostnadsersättning eller traktamente. Styrelsearvode ska alltså som utgångspunkt inte betalas till ett mikroföretagarkonto. Om det ändå sker får den uppkomna dubbelbeskattningen lösas genom tillämpning av 54 kap. 8 § SFL. Förslaget behandlas i avsnitt 6.3 och 6.4.4. I den nya paragrafen finns bestämmelser om inskränkningar i avdrags- rätten avseende utgifter för vissa skattefria ersättningar. Utgifter som har samband med sådan ersättning som inte ska tas upp på grund av att den betalas till ett mikroföretagarkonto får inte dras av. Förslaget behandlas i avsnitt 6.6. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om behandlingen av er- sättning i inkomstslaget näringsverksamhet som betalas till ett mikro- företagarkonto. Sådan ersättning ska inte tas upp om den betalas till ett konto som innehas av den skattskyldige. På samma sätt som mot- svarande reglering i 11 kap. 49 § gäller alltså att den som är skatt- skyldig för näringsinkomsten enligt inkomstskattelagen och konto- innehavaren måste vara samma person. Om betalning görs till ett konto som innehas av någon annan än den som är skattskyldig enligt inkomstskattelagen ska inkomsten tas upp i inkomstslaget närings- verksamhet av den skattskyldige. Överskott från handels- och kommanditbolag ska tas upp i in- komstslaget näringsverksamhet. Att en utbetalning från ett sådant bolag inte kan göras till ett mikroföretagarkonto som innehas av en delägare följer av att delägarskap i ett handels- eller kommanditbolag inte kan kombineras med kontoinnehav, se 8 och 12 §§ kontolagen. Förslaget behandlas i avsnitt 6.3 och 6.4.4. Den nya paragrafen innehåller bestämmelser om inskränkningar i avdragsrätten avseende utgifter som har samband med ersättning som betalas till ett mikroföretagarkonto. Utgifter som har samband med sådan ersättning som inte ska tas upp i inkomstslaget närings- verksamhet enligt 15 kap. 12 § på grund av att den betalas till ett mikroföretagarkonto får inte dras av. Avdragsförbudet gäller även sådana utgifter som enligt 1 § första stycket ska dras av även om de inte är nedlagda för att förvärva och bibehålla inkomster. Hinder mot avdrag enligt denna paragraf gäller även om verksam- heten byter karaktär. Utgifter som har samband med ersättningar som betalas till och beskattas genom kontot får inte dras av om kontot avslutas och verksamheten bedrivs vidare som en enskild närings- verksamhet. Det följer av såväl denna paragraf som av 36 § andra stycket 2 och 3 samt tredje stycket. Förslaget behandlas i avsnitt 6.6. I paragrafen finns bestämmelser om tillämpningsområdet för reglerna i kapitlet om beräkning av anskaffningsvärde och anskaffningsutgift vid beskattningsinträde. Bestämmelserna i kapitlet ska enligt den nya åttonde punkten i första stycket tillämpas på tillgångar och skulder i en verksamhet som har beskattats genom ett mikroföretagarkonto och kontot därefter har upphört. Genom att tillämpa dessa bestämmelser kan eventuella till- gångar i en schablonbeskattad verksamhet åsättas ingående anskaff- ningsvärden vid en övergång till konventionellt beskattad verksamhet. Förslaget behandlas i avsnitt 7.8.3. Iparagrafen finns bestämmelser om beräkningen av statlig inkomst- skatt på beskattningsbara förvärvsinkomster. Av tredje stycket fram- går hur skiktgränsen för statlig skatt beräknas för varje beskatt- ningsår. Ändringen är föranledd av att den ändring av paragrafen som kommenteras i avsnitt 12.5 enbart ska gälla vid beräkningen av skiktgränsen för . Förslaget behandlas i avsnitt 10.5. Iparagrafen finns bestämmelser om skattereduktion för allmän pen- sionsavgift. Skattereduktion ska inte göras för avgift som beräknats på den pensionsgrundande delen av inbetalningar till ett mikroföre- tagarkonto. Allmän pensionsavgift på sådan inkomst betalas i stället av staten genom att avgiften avskiljs från den delen av källskatten som avser statlig inkomstskatt. Förslaget behandlas i avsnitt 6.9.7. Paragrafen innehåller bestämmelser om villkor för skattereduktion för hushållsarbete. För rätt till skattereduktion när arbetet utförs av en utförare som är godkänd för F-skatt, som innehar ett mikroföre- tagarkonto eller, om utföraren hör hemma i en annan stat, som i sitt hemland genomgår motsvarande kontroll som den som är godkänd för F-skatt, krävs att arbetet betalas elektroniskt. Betalningen ska an- ses ha skett elektroniskt endast om den har förmedlats av en betal- tjänstleverantör enligt lagen (2010:751) om betaltjänster och inne- håller uppgifter om avsändare, mottagare, belopp och tidpunkt. Förslaget behandlas i avsnitt 10.1. Även denna paragraf innehåller bestämmelser om villkor för skatte- reduktion för hushållsarbete. För rätt till skattereduktion för hus- hållsarbete krävs att utföraren uppfyller förutsättningarna i punk- terna 1–3 eller 17 §. Utföraren ska antingen vara godkänd för F-skatt, inneha ett mikroföretagarkonto som ersättningen har betalats till eller så ska ersättningen för arbetet ha redovisats på en förenklad arbetsgivardeklaration enligt 26 kap. 4 § SFL. I det sistnämnda fallet får utföraren inte ha varit skattskyldig enligt mervärdesskattelagen i fråga om verksamhet som omfattar hushållsarbetet. Om en utförare som innehar ett mikroföretagarkonto vill begära utbetalning från och därmed ge kunden skattereduktion direkt i fakturan enligt den s.k. fakturamodellen krävs att utföraren är godkänd av enligt 10 § lagen (2009:194) om förfaran- det vid skattereduktion för hushållsarbete. Förslaget behandlas i avsnitt 10.1. I paragrafen finns bestämmelser om villkor för skattereduktion för installation av grön teknik. Av första stycket framgår bland annat att en skattskyldig har rätt till skattereduktion om ersättningen för arbe- tet betalas till ett mikroföretagarkonto som innehas av utföraren. Om en utförare som innehar ett mikroföretagarkonto vill begära utbetalning från och därmed ge kunden skattereduktion direkt i fakturan enligt den s.k. fakturamodellen krävs att utföraren är godkänd av enligt 9 a § lagen (2020:1066) om förfaran- det vid skattereduktion för installation av grön teknik. Förslaget behandlas i avsnitt 10.1. 12.7Förslaget till lag om ändring i socialavgiftslagen (2000:980) I paragrafen anges innehållet i lagen. Där finns även hänvisningar till andra lagar som innehåller bestämmelser om socialavgifter. Ändringarna i första stycket föranleds av införandet av källskattelagen. I den lagen finns bestämmelser om egenavgifter för ersättningar som betalas till ett mikroföretagarkonto. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om undantag från skyldigheten att betala arbetsgivaravgifter på ersättning som betalas till ett mikroföretagarkonto. Av första stycket följer att arbetsgivaravgifter inte ska betalas om ersättningen betalas till ett mikroföretagarkonto som innehas av mot- tagaren och inkomsten inte ska tas upp enligt inkomstskattelagen. Det innebär motsatsvis att skyldigheten att betala arbetsgivaravgifter kvarstår om ersättningen betalas till ett konto som innehas av någon annan än mottagaren. Skyldigheten kvarstår också om ersättningen utgör en sådan inkomst som inte är undantagen från beskattning enligt inkomstskattelagen när den betalas till kontot, som till exempel lön. I andra stycket finns en presumtionsregel för fysiska personer som betalar ersättning till ett mikroföretagarkonto. I ett sådant fall anses ersättningen vara en sådan som är undantagen från beskattning enligt inkomstskattelagen för mottagaren. Det gäller dock inte om utbetalaren känner till att ersättningen ska tas upp enligt inkomst- När utbetalaren är en fysisk person kan denne således utgå från att arbetsgivaravgifter inte ska betalas när ersättningen be- talas till ett mikroföretagarkonto.