sou · H9B325 · 2021-04-09 00:00:00 — Av första stycket framgår att ordföranden i krisledningsnämnden bedömer när en fredstida krissituation medför att nämnden ska träda i funktion och beslutar i sådana fall att detta ska ske, vilket överens- stämmer med vad som framgår av motsvarande bestämmelse i 2 kap. 3 § första stycket LEH. I andra stycket anges att vid bedömningen ska särskilt beaktas be- hovet av att vidta effektiva åtgärder för att förhindra eller åtgärda allvarliga störningar i viktiga samhällsfunktioner, eller skydda män- niskors liv eller hälsa, utöver insatser inom statlig eller . Det andra stycket saknar motsvarighet i LEH. Den bedömning som ska göras huruvida en krisledningsnämnd ska träda i funktion bör vara avgränsad och återspegla sådana förhållanden som en kom- mun eller en region kan påverka. De förhållanden som anges i punk- terna ska också kunna bedömas var för sig. För att motivera att en krisledningsnämnd ska träda i funktion är det således tillräckligt att skälen i en av punkterna är uppfyllda. Fokus för bedömning bör vara att skapa förmåga för att vidta effektiva åtgärder för att förhindra eller åtgärda allvarliga störningar i viktiga samhällsfunktioner. Paragrafen innehåller en bestämmelse om krisledningsnämndens verksamhet. Utredningens överväganden finns i avsnitt 14.9. Bestäm- melsen är likalydande med 2 kap. 3 § andra och tredje stycket LEH. Av första stycket framgår att ordföranden i krisledningsnämnden får besluta på nämndens vägnar i ärenden som är så brådskande att nämndens avgörande inte kan avvaktas. Sådana beslut ska därefter anmälas till nämnden. I andra stycket anges att om ordföranden i krisledningsnämnden har förhinder träder vice ordföranden i dennes ställe. Även denna paragraf innehåller en bestämmelse om krislednings- nämndens verksamhet. Utredningens överväganden finns i av- snitt 14.9. Bestämmelsen är likalydande med 2 kap. 4 § LEH. Av första stycket framgår att krisledningsnämnden får fatta beslut om att överta hela eller delar av verksamhetsområden från övriga nämnder i kommunen eller regionen i den utsträckning som är nöd- vändig med hänsyn till den fredstida krissituationens art och omfatt- ning. I andra stycket anges att när förhållandena medger det ska krisled- ningsnämnden besluta att de uppgifter som nämnden har övertagit från andra nämnder ska återgå till ordinarie nämnd. Av paragrafen framgår att krisledningsnämndens beslut ska anmälas vid närmast följande fullmäktigesammanträde. Fullmäktige beslutar om omfattningen av redovisningen och formerna för denna. Utred- ningens överväganden finns i avsnitt 14.9. Bestämmelsen är likaly- dande med 2 kap. 5 § LEH. Paragrafen innehåller en bestämmelse om upphörande av krisled- ningsnämndens verksamhet. Utredningens överväganden finns i av- snitt 14.9. Bestämmelsen är likalydande med 2 kap. 6 § LEH för- utom att extraordinära händelser ersatts med fredstida krissitua- tioner. Av paragrafen framgår att kommun- respektive får, när krisledningsnämndens verksamhet som är föranledd av en fredstida krissituation inte längre behövs, besluta att verksamheten ska upphöra. Om styrelsen fattar ett sådant beslut återgår de verk- samhetsområden som krisledningsnämnden har övertagit till ordina- rie nämnd. Ett sådant beslut om att krisledningsnämndens verksam- het ska upphöra kan även fattas av fullmäktige. Ledningsansvar under höjd beredskap Utredningens överväganden finns i avsnitt 14.9. Bestämmelsens första och andra stycke motsvaras av 3 kap. 2 § LEH. Det tredje stycket innehåller information om var ytterligare bestämmelser som gäller kommunstyrelsens respektive befogenheter under höjdberedskap finns. Iparagrafens första stycke anges att under höjd beredskap ansvarar kommunstyrelsen för ledningen av den del av det civila försvaret som kommunen ska bedriva. I andra stycket anges att under höjd beredskap ansvarar region- styrelsen för ledningen av den civila hälso- och sjukvården samt den övriga verksamhet för det civila försvaret som regionen ska bedriva. Av tredje stycket framgår att i lagen (1988:97) om förfarandet hos kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m. finns ytterligare bestämmelser om kommunstyrel- sens respektive befogenheter under höjd beredskap. Rapportering vid fredstida krissituationer samt under höjd beredskap Utredningens överväganden finns i avsnitt 14.5.3. Utredningens för- slag skiljer sig från LEH såtillvida att bestämmelserna om rappor- tering vid fredstida krissituationer och under höjd beredskap finns i en och samma paragraf (i 2 kap. 9 § och 3 kap. 5 § LEH). Vidare är innehållet i rapporteringen utökad (se 8 § andra stycket och 9 § andra stycket förordningen om kommuners och regioners beredskap). Av första stycket framgår att kommunen och regionen vid freds- tida krissituationer samt under höjd beredskap ska ge den myndighet som regeringen bestämmer lägesrapporter och information om hän- delseutvecklingen, tillståndet och den förväntade utvecklingen samt om vidtagna och planerade åtgärder. Information om de övriga för- hållanden som har betydelse för det civila försvaret i kommunen re- spektive regionen ska också lämnas. I förordningen finns kompletterande paragrafer som anger ytter- ligare bestämmelser om kommunernas och regionernas rapporte- ringsskyldighet vid fredstida kriser och höjd beredskap (8–9 §§). Kravet på rapportering innebär att kommunerna och regionerna kommer att behöva vidta förberedelser för sin rapportering. Det gäl- ler dels hur information inom förvaltning och nämnder ska inhämtas och sammanställas, dels hur bedömningen av det samlade läget ska beredas, beslutas och förmedlas till myndigheter. I andra stycket anges att regeringen eller den myndighet som re- geringen bestämmer med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen kan meddela närmare föreskrifter om rapportering. Geografiskt områdesansvar och kristidsverksamhet för kommuner Bestämmelsen anger kommunernas geografiska områdesansvar under fredstida krissituationer, inför och vid höjd beredskap. Utred- ningens överväganden finns i avsnitt 14.6. Det geografiska områdes- ansvaret regleras i 2 kap. 7 § LEH (extraordinära händelser i freds- tid) och 3 kap. 4 § (höjd beredskap). Den av utredningen föreslagna bestämmelsen motsvarar i stort de nuvarande bestämmelserna för- utom att extraordinära händelser bytts ut mot fredstida krissitua- tioner. I första stycket anges att kommuner inom sitt geografiska område ska verka för att berörda aktörer samverkar och uppnår samordning iplanerings- och förberedelsearbetet avseende fredstida krissitua- tioner samt inför höjd beredskap. I andra stycket anges att vid freds- tida krissituationer och under höjd beredskap ska kommuner verka för att berörda aktörer samverkar, att de åtgärder som vidtas av olika aktörer samordnas och att informationen till allmänheten samordnas. Det lokala geografiska områdesansvaret är ett specifikt ansvar in- för och vid en kris respektive under höjd beredskap och går utöver verksamhetsansvaret. Syftet med det geografiska områdesansvaret är att möjliggöra samverkan för att samordna olika aktörers insatser i planering och hantering av händelser. En kris som inträffar har ofta påverkan på olika samhällssektorer och flera aktörer behöver ofta samverka och hjälpas åt för att hantera krisen eller dess konsekvenser i samhället. Paragrafen innehåller en bestämmelse om lokal kristidstidsverksam- het. Utredningens överväganden finns i avsnitt 14.9. En likalydande bestämmelse finns i 3 kap. 3 § LEH. Av bestämmelsen framgår att kommunen under höjd beredskap eller när ransoneringslagen (1978:268) i annat fall tillämpas, i den om- fattning som regeringen i särskilda fall beslutar, ska vidta de åtgärder som behövs för försörjningen med nödvändiga varor, medverka vid allmän prisreglering och ransonering, och medverka i övrigt vid genomförandet av åtgärder som är viktiga för landets försörjning. En kompletterande bestämmelse finns i förordningen (10 §). Bistånd mellan kommuner och regioner samt stöd till enskilda Bistånd mellan kommuner och regioner Paragrafen innehåller en bestämmelse om kommuners och regioners möjligheter att vid fredstida krissituationer begära hjälp och lämna sådan hjälp. Utredningens överväganden finns i avsnitt 14.7. En motsvarande bestämmelse finns i 4 kap. 1 § LEH. Av första stycket framgår att en kommun eller en region som drab- bats av en fredstida krissituation får begära hjälp av andra kommuner eller regioner om de egna resurserna visat sig otillräckliga. Andra kommuner och regioner får lämna sådan hjälp och har för detta rätt till skälig ersättning av den drabbade kommunen eller regionen. I andra stycket anges att om en enskild persons vistelse i en kommun är föranledd av en fredstida krissituation, har vistelsekommunen rätt till ersättning från den kommun som drabbats av krissituationen. Utredningens förslag innebär inte någon ändring i sak jämfört med bestämmelsen i LEH förutom att extraordinär händelse har er- satts med fredstida krissituation samt att en förutsättning för att en kommun eller en region ska kunna begära hjälp är att de egna resur- serna visat sig otillräckliga i den aktuella krissituationen. Kriser be- höver hanteras när de inträffar. En hantering av en kris i ett akut skede får inte förhindras av att beredskapen är dålig. Det är dock viktigt att i efterhand följa upp om bristen berodde på att den egna beredskapen inte var tillräcklig eller på omständigheter som inte kunde förutses. Paragrafen innehåller en bestämmelse om kommuners och regioners rätt att begära hjälp samt skyldighet att lämna hjälp under krig eller krigsfara. Utredningens överväganden finns i avsnitt 14.7. Utred- ningens förslag innebär inte någon ändring jämfört med 4 kap. 2 § LEH. Av bestämmelsen framgår i första stycket att om en kommun eller en region har en för totalförsvaret viktig uppgift och denna blir oskä- ligt betungande till följd av krigsskada eller andra utomordentliga förhållanden som orsakats av krig eller krigsfara, är andra kommuner och regioner skyldiga att lämna hjälp. I andra stycket anges att om- fattningen av hjälpen beslutas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Bestämmelsen kompletteras i förordningen (11 §). Paragrafen innehåller en bestämmelse om kommuners och regioners möjlighet att lämna ett begränsat ekonomiskt stöd till enskilda. Ut- redningens överväganden finns i avsnitt 4.9. Motsvarande bestäm- melse finns i 4 kap. 3 § LEH. I bestämmelsen anges att kommuner och regioner under en kris- situation i fred får lämna begränsat ekonomiskt stöd till en enskild som drabbats av händelsen. Utredningens förslag är likalydande med bestämmelsen i LEH förutom att extraordinär händelse ersatts med fredstida krissitua- tion. Paragrafen innehåller en bestämmelse som anger kommuners och regioners rätt till ersättning. Utredningens överväganden finns i av- snitt 14.8. Bestämmelser om statlig ersättning finns i 5 kap. 1 § LEH. I första stycket anges att kommunerna och regionerna har rätt till ersättning från staten för kostnader för förberedande uppgifter som de utför enligt 2, 3 och 4 kap. Uppgifter som rör fredstida krissitua- tioner berättigar till ersättning endast i den mån verksamheten är till nytta för hanteringen av mycket omfattande och svåra fredstida kris- situationer som allvarligt kan påverka samhällsviktig verksamhet i kommunen eller regionen, eller uppgifterna inom civilt försvar. Av andra stycket framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om ersättningens storlek. Rikets försvar är ett i grunden statligt åtagande. Såväl kommuner som regioner är dock en del av totalförsvaret och har ett ansvar att vidta beredskapsförberedelser och bedriva verksamhet under höjd beredskap. Emellertid är utgångspunkten att de säkerhets- och sår- barhetsreducerande åtgärder som inte avser höjd beredskap bör fi- nansieras inom ramen för kommunens eller regionens ordinarie verk- samhet. Bestämmelsen i LEH (5 kap. 1 §) innebär att staten ersätter kommuner och regioner för kostnader som rör uppgifterna civilt försvar samt för uppgifter som rör extraordinära händelser i fredstid endast i den mån verksamhet är till nytta för hanteringen av sådana mycket omfattande och svåra extraordinära händelser som allvarligt kan påverka kommunens respektive regionens verksamhet. Med avgränsningen i LEH till mycket omfattande och svåra extra- ordinära händelser som allvarligt kan påverka kommunens respektive regionens verksamhet ska förstås svåra påfrestningar på samhället i fred. Utredningen menar att nuvarande begränsning i ersättning fortsatt behövs men bör formuleras på ett annat sätt. Begränsningen har i utredningens förslag ändrats till att uppgifter som rör fredstida krissituationer berättigar till ersättning endast i den mån verksamheten är till nytta för hanteringen av mycket omfattande och svåra fredstida krissituationer som allvarligt kan påverka samhällsviktig verksamhet i kommunen eller regionen, eller uppgifterna inom civilt försvar. Kom- munerna och regionerna har, med ovan nämnda begränsning, enligt utredningens förslag rätt till ersättning från staten för kostnader för förberedande uppgifter som de utför enligt kapitlen 2 (förberedelser inför fredstida krissituationer och höjd beredskap), 3 (ledning vid fredstida krissituationer samt under höjd beredskap) och 4 (geogra- fiskt områdesansvar och kristidsverksamhet för kommuner). Bestämmelser om utbetalning av ersättning finns i förordningen (14 §). 7 kap. Skyldighet att lämna upplysningar m.m. om krigsfångar och andra skyddade personer Paragrafen innehåller bestämmelser om kommuners och regioners skyldighet att lämna upplysningar m.m. om krigsfångar och andra skyddande personer. Utredningens överväganden finns i avsnitt 14.9. I jämförelse med nuvarande bestämmelse i 6 kap. 1 § LEH är utred- ningens förslag likalydande förutom att första stycket har delats upp i två stycken och att det andra stycket i utredningens förslag har delats upp i två stycken. Uppdelningen i stycken har gjorts för att göra bestämmelsen lättare att läsa och innebär inte någon förändring i sak. Paragrafen innehåller en bestämmelse om kommuners och regioners skyldighet att hjälpa Svenska Röda Korset med att förbereda den nationella upplysningsbyråns verksamhet. Utredningens övervägan- den finns i avsnitt 14.9. Utredningens förslag är likalydande med den bestämmelse som finns i 6 kap. 2 § LEH. Paragrafen innehåller en bestämmelse om tystnadsplikt. Utredning- ens överväganden finns i kap. 14.9. Motsvarande bestämmelse finns i 7 kap. 1 § LEH. Utredningens förslag är likalydande med bestäm- melsen i LEH förutom att extraordinära händelser ersatts med freds- tida krissituationer och att ett andra stycke lagts till. Ett nytt stycke innehåller information om att i det allmännas verksamhet gäller of- fentlighets- och sekretesslagen. Av första stycket framgår att den som deltar eller har deltagit i en kommuns eller en regions verksamhet med beredskap för eller åtgär- der under fredstida krissituationer och höjd beredskap inte obehöri- gen får röja eller utnyttja vad han eller hon därigenom har fått veta om förhållanden av betydelse för att förebygga och hantera fredstida kriser, förhållanden av betydelse för totalförsvaret eller rikets säker- het i övrigt, en enskild persons ekonomiska förhållanden, eller ett företags affärs- eller driftsförhållanden. Andra stycket är nytt och in- nehåller, som angetts ovan, information om att offentlighets- och sekretesslagen gäller i det allmännas verksamhet. Paragrafen innehåller en bestämmelse om tystnadsplikt för den som deltar eller har deltagit i verksamhet hos den nationella upplysnings- byrån i verksamhet som avses i 7 kap. 1 §. Utredningens övervägan- den finns i avsnitt 14.9. Utredningens förslag innebär inte någon ändring jämfört med den bestämmelse som finns i 7 kap. 2 § LEH. Av paragrafen framgår att en statlig myndighets beslut om ersättning enligt 6 kap. 1 § får överklagas hos regeringen. Utredningens över- väganden finns i avsnitt 14.9. Utredningens förslag innebär inte nå- gon ändring jämfört med bestämmelsen i 8 kap. 1 § LEH. Av paragrafen framgår att beslut som meddelats i frågor som gäller lokal kristidsverksamhet (4 kap. 2 §) inte får överklagas. Utredning- ens överväganden finns i avsnitt 14.9. Utredningens förslag innebär inte någon ändring jämfört med bestämmelsen i 8 kap. 2 § LEH. Lagen föreslås träda i kraft som LEH föreslås upphöra att gälla. 17.2Förslaget till förordning om kommuners och regioners beredskap I paragrafen anges att förordningen innehåller bestämmelser som an- sluter till lagen om kommuners och regioners beredskap och la- gen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap. Den nu föreslagna förordningen ska ersätta förordning (2006:637) om kommuners och regioners åtgärder inför och vid extraordinära händelser och höjd beredskap (FEH). Paragrafen innehåller en kompletterande bestämmelse till bestäm- melsen om analys i lagen (2 kap. 1 §). Utredningens överväganden finns i avsnitt 14.4.1. Av bestämmelsen framgår att i kommuner och regioner uppgift att upprätta risk- och sårbarhetsanalyser ska ingå att identifiera sam- hällsviktig verksamhet i den egna verksamheten. Med den egna verksamheten avses den egna organisationen, kom- munalförbund och kommunala bolag. Paragrafen innehåller en bestämmelse som kompletterar 2 kap. 2 § i lagen om kommuners och regioners beredskap. Utredningens över- väganden finns i 14.4.2. Av 2 kap. 2 § lagen om kommuners och regioners beredskap framgår att kommuner och regioner, med beaktande av risk- och sår- barhetsanalyserna, och erfarenheter från hanteringen av tidigare fredstida krissituationer, för varje ny mandatperiod ska besluta om bl.a. mål och riktlinjer för arbetet med minskad sårbarhet i den egna verksamheten och ökad förmåga att hantera fredstida kriser. Av 3 § första meningen i förordningen anges att mål och riktlinjer för arbetet med krisberedskap ska framgå av ett styrdokument. Den konkreta innebörden av styrdokumentet bör vara i linje med hur denna be- skrivs i den nu gällande överenskommelserna mellan staten och Sve- riges kommuner och regioner (SKR) om kommunernas och regio- nernas krisberedskap. Kommunernas styrdokument bör även om- fatta kommunens ambition i arbetet med det geografiska områdes- ansvaret. Regionernas styrdokument bör å sin sida omfatta hur ar- betet med den katastrofmedicinska beredskapen relaterar till arbetet enligt lagen om kommuners och regioners beredskap. I 3 § andra meningen anges att kommuner och regioner själva be- slutar om de övriga planer som behövs. Enligt nu gällande överens- kommelser mellan staten och SKR när det gäller kommunernas kris- beredskap ska dessa utöver ett styrdokument, också ta fram en ut- bildnings- och övningsplan. Det kan finnas ytterligare planer som behövs och som kommuner och regioner själva kan besluta om. Paragrafen innehåller en bestämmelse om planer för verksamheten under höjd beredskap. Utredningens överväganden finns i av- snitt 14.4.3. Bestämmelsen kompletterar 2 kap. 3 § i lagen om kom- muners och regioners beredskap och konkretiserar bl.a. innebörden av att beakta totalförsvarets krav. Detta är emellertid inte en uttöm- mande beskrivning. Av bestämmelsen framgår att varje kommun och region, med be- aktande av de förberedelser som görs för fredstida krissituationer, ska ha de planer som behövs för verksamheten under höjd bered- skap. Dessa ska innehålla uppgifter om den verksamhet som är av- sedd att bedrivas under höjd beredskap. Av planerna ska också fram- gå krigsorganisationen, den personal som ska tjänstgöra i denna och vad som i övrigt behövs för att kommunen eller regionen ska kunna höja sin beredskap och bedriva verksamheten under höjd beredskap. Utredningens förslag skiljer sig mot bestämmelsen i 4 § FEH då det tydliggörs att kommunerna vid utarbetandet av planer för verk- samheten under höjd beredskap ska beakta de förberedelser som görs för fredstida krissituationer. I paragrafen anges att när det gäller frågor som är av betydelse för totalförsvaret, ska kommuner samråda med och re- gioner ska samråda med civilområdeschefen. Utredningens övervä- ganden finns i avsnitt 14.4.3. I paragrafen anges att planering för höjd beredskap ska avse såväl beredskapshöjningar efter hand som ett intagande av högsta beredskap. Utredningens överväganden finns i avsnitt 14.4.3 och bestämmelsen är likalydande med den bestämmelse som finns i 5 § FEH. Paragrafen innehåller en bestämmelse om kommuners och regioners rapportering gällande förberedelser. Utredningens överväganden finns i avsnitt 14.4.5. Av bestämmelsen framgår att varje kommun ska hålla länsstyrel- sen underrättad om vilka förberedelser som vidtagits i enlighet med vad som föreskrivs i 2 kap. 5 § lagen om kommuners och regioners beredskap. Varje region ska hålla (hälso- och sjuk- vård) och berörd civilområdeschef underrättad om vilka förberedel- ser som vidtagits i enlighet med vad som föreskrivs i 2 kap. 5 § lagen om kommuners och regioners beredskap. Paragrafen innehåller en bestämmelse om kommuners rapportering vid fredstida krissituationer och under höjd beredskap. Utredning- ens överväganden finns i avsnitt 14.5.3. Bestämmelsen kompletterar 3 kap. 8 § lagen om kommuners och regioners beredskap. Av bestämmelsens första stycke framgår att vid en fredstida kris- situation samt under höjd beredskap ska kommunen ge lägesrapporter och information om händelseutvecklingen i enlighet med vad som föreskrivs i 3 kap. 8 § lagen om kommuners och re- gioners beredskap. Utredningen konstaterar att det har uppstått oklarheter när det gäller i vilka situationer som kommuner ska rapportera. Att rappor- ter ska upprättas och lämnas när det gäller krissituationer som in- träffar inom det egna området är klart. Det kan dock inträffa hän- delser nationellt eller regionalt som endast indirekt påverkar en kommun. Konsekvenser för kommuner som inte är direkt drabbade av händelsen, kan emellertid vara av betydelse för länsstyrelsernas geografiska områdesansvar. I andra stycket anges därför att kommu- nerna ska lämna lägesrapporter och information till länsstyrelserna även vid andra tillfällen, om detta behövs för att ska kunna fullgöra sitt geografiska områdesansvar. Paragrafen innehåller bestämmelser om regionens rapporterings- skyldighet vid fredstida krissituationer och under höjd beredskap. Utredningens överväganden finns i avsnitt 14.5.3. Bestämmelsen kom- pletterar 3 kap. 8 § lagen om kommuners och regioners beredskap. Av första stycket framgår att vid en fredstida krissituation i regio- nen samt under höjd beredskap ska regionen ge (hälso- och sjukvård), civilområdeschefen och lägesrapporter och information om händelseutvecklingen i enlighet med vad som föreskrivs i 3 kap. 8 § lagen om kommuners och regioners beredskap. I andra stycket anges att regionerna ska lämna lägesrapporter och information till länsstyrelserna respektive civilområdeschefen även vid andra tillfällen, om detta behövs för att respektive civilområdeschefen ska kunna fullgöra sitt geografiska områdesansvar. Paragrafen innehåller en bestämmelse om lokal kristidsverksamhet och kompletterar 4 kap. 2 § i lagen om kommuners och regioners beredskap. Utredningens överväganden finns i avsnitt 14.9. Av be- stämmelsen framgår skyldigheter som kommuner och regioner har när bestämmelsen om lokal kristidsverksamhet ska tillämpas, dvs. under höjd beredskap eller när ransoneringslagen (1976:268) annars tillämpas. Bestämmelsen är likalydande med den bestämmelse som finns i 8 § FEH. Bistånd mellan kommuner och regioner Paragrafen innehåller en bestämmelse om bistånd mellan kommuner och regioner när det gäller för totalförsvaret viktiga uppgifter som blivit oskäligt betungande till följd av krigsskada m.m. Bestämmel- sen kompletterar därmed 5 kap. 2 § lagen om kommuners och re- gioners beredskap. Utredningens överväganden finns i avsnitt 14.7.