sou · H9B368 · 2021-08-25 00:00:00 — Det bör framhållas att det kan finnas skillnader mellan olika nor- diska länder när det gäller de kriminella miljöernas närmare karaktär. Situationen i skiljer sig till viss del från den i några av våra grannländer, där självdefinierade och organiserade kriminella grup- peringar i viss mån framstår som mer tongivande och utåtagerande än vad som är fallet här i landet. Som framgår nedan synes en del av de bestämmelser som behandlas vara riktade mot just sådana grup- peringar. Det bör även framhållas att vissa slags åtgärder återges i detta kapitel trots att det får anses ligga utanför för ramen för vårt uppdrag att överväga om motsvarigheter bör införas i . En del av åtgär- derna har i sak liknelser med sådana pågående och avslutade lagstift- ningsärenden som har redovisats i kap. 4. Redogörelsens fokus har lagts på regleringen i mot bak- grund av att det landet nämns särskilt våra direktiv. Lagstiftningen i har dessutom lyfts fram i den kriminalpolitiska debatten och i medierapporteringen , inte sällan på det sätt att det hänvisats till bestämmelser som sägs ge dubbelt så höga straff för gängkriminalitet. Som framgår i det följande finns det dock inte någon sådan generell bestämmelse för brottslighet i gängsamman- hang i , men väl en reglering som medföra att straffet i vissa fall avses bli fördubblat vid brottslighet i konflikter mellan grupper. 5.2.1Lagstiftning av relevans för brott i kriminella nätverk Den danska straffeloven innefattar både allmänt hållna bestämmelser som kan bli tillämpliga vid brottslighet i kriminella nätverk och lagstadganden vilka mer direkt inriktar sig på gängkriminalitet (s.k. rocker- og bandekriminalitet). Den senare lagstiftningen har tillkom- mit för att motverka bl.a. skjutvapenvåld på öppen gata mellan olika grupper i . Inledningsvis kan nämnas att det enligt § 81 straffeloven är en straffskärpande omständighet bl.a. om gärningen är utförd av flera i förening (punkten 2) eller om den är särskilt planlagd eller ett led i omfattande kriminalitet (punkten 3). Även om bestämmelserna är allmänt formulerade bör de kunna bli aktuella att tillämpa i förhål- lande till brottslighet i kriminella nätverk. När det sedan gäller den reglering som mer specifikt avser gäng- brottslighet kan enligt § 81 a första stycket straffeloven straffet för en rad särskilt angivna brott förhöjas till det dubbla om lagöver- trädelsen har bakgrund i eller är ägnad till att framkalla en konflikt mellan grupper av personer. Detta gäller under förutsättning att det som ett led i en sådan konflikt används antingen skjutvapen eller vapen eller explosiva ämnen som p.g.a. deras särskilt farliga beskaf- fenhet är ägnade att orsaka betydande skada, eller förekommer Bestämmelsen har sin bakgrund i bedömningen att gäng- konflikter kan utveckla sig på ett sätt som hotar det normala sam- hällslivet och allmänheten, som av tillfällighet riskerar att bli offer i samband med våldsdåd på offentligt tillgängliga platser. I bedöm- ningen ingår att gängrelaterade konflikter till sin karaktär innebär en betydande risk för upptrappning, avseende både intensitet och de medel som används. Begreppet konflikt är enligt förarbetena avsett att förstås brett och i kravet på att det ska röra sig om grupper av personer ligger att det ska vara mer än en person inblandad på varje sida. Som sådana grupper räknas inte bara formaliserade grupper med en fast struktur och rollfördelning, utan även mer lösa grup- peringar kan enligt förarbetena omfattas. Som framgår av utform- ningen av straffbestämmelsen omfattas både gärningar som har sin bakgrund i en konflikt och gärningar som är ägnade att framkalla en sådan. De brottstyper som träffas av § 81 a första stycket straffe- loven är sådana som i svensk rätt i huvudsak motsvaras av straff- bestämmelserna om misshandel, olaga tvång, olaga frihetsberövande, olaga hot, rån, utpressning, våld och hot mot tjänsteman, övergrepp i rättssak, framkallande av fara för annan samt vapenbrott och brott hänförliga till brandfarliga eller explosiva varor. Både brott av nor- malgraden och grova brott omfattas. Vidare ska det enligt § 81 a andra stycket straffeloven ses som en särskilt straffskärpande omständighet om vissa mycket allvarliga brott har bakgrund i eller är ägnade till att framkalla en sådan konflikt som avses i första stycket. De brott som omfattas innehåller livstids fäng- else i straffskalan och motsvaras i svensk rätt i huvudsak av mord, mordbrand och allmänfarlig ödeläggelse. Om bestämmelsen i § 81 a straffeloven är tillämplig ska straff- mätningsvärdet som utgångspunkt fördubblas enligt förarbetena. För ett brott som i normalfallet resulterar i t.ex. fängelse ska straffet således i stället bestämmas till . Om det är fråga om ett brott för vilket ett fängelsestraff skulle ha utdömts i det enskilda fallet, t.ex. mord, framgår det av förarbetena att straffet som utgångspunkt i stället ska bestämmas till fängelse på livstid. De straffskalor som vanligtvis gäller får härvid överskridas och tidsbestämda fängelsestraff får bestämmas i en- lighet med § 33 i samma lag. Enligt våra kontakter med danska myndigheter har bestämmelsen i huvudsak tillämpats på avsett vis, även om domstolarna visat viss återhållsamhet när det gäller att skärpa straff till livstids fängelse. Enligt uppgift dömdes 46 personer med tillämpning av § 81 a straffe- loven (varav 13 av- göranden var föremål för prövning i högre instans och ännu inte avgjorda ). För att styrka att bestämmelsens rekvisit är uppfyllda åberopar danska åklagare ofta rapporter baserade på underrättelsematerial samt förhör med företrädare för Polisen. På så sätt kan bl.a. förekomsten eller risken för en konflikt mellan olika grupper, men även den till- talades grupptillhörighet bevisas. Även om § 81 a straffeloven i sig inte kräver att gärningspersonen ingår i någon av de grupper som berörs, synes frågan alltså vara av betydelse från bevissynpunkt. När vi diskuterat dessa frågor med våra danska kollegor har det framkommit att det även i förekommer löst sammansatta nätverk men att de kriminella grupperingarna inte sällan är mer tyd- ligt definierade än i . Det gäller inte bara för mc-gäng utan även för sådana grupper som baseras på bostadsområde, gemensam uppväxt etc. Användning av skjutvapen m.m. på offentlig plats Subsidiärt kan enligt § 81 b straffeloven ett straff förhöjas med upp till hälften om brottet har begåtts på en offentligt tillgänglig plats med användning av antingen skjutvapen eller vapen eller explosiva ämnen som p.g.a. dess särskilt farliga beskaffenhet är ägnade att orsaka betydande skada. Syftet med bestämmelsen är främst att mot- verka bruket av skjutvapen och sprängämnen på platser där andra än det tilltänkta offret kan uppehålla sig, eftersom ett sådant tillväga- gångsätt har ansetts öka risken för att förbipasserande etc. drabbas. Till skillnad från § 81 a straffeloven är bestämmelsen tillämplig i för- hållande till alla slags överträdelser av straffeloven, även om den vid dess införande ansågs kunna få särskild betydelse i förhållande till brott som mord, grov misshandel och framkallande av fara för annan. Att skjutvapen eller explosiva ämnen använts innebär enligt förarbe- tena ett krav på att man har avlossat, eller försökt avlossa, skjutvapnet eller att man har bringat ett sprängämne eller likande till explosion eller har försökt göra det. Bestämmelsen är avsedd som ett tillägg till § 81 a straffeloven när denna inte är tillämplig och medför jämförelse- vis inte en lika kraftig höjning av den aktuella straffskalan. Enligt våra kontakter med danska myndigheter förs det inte statistik över tillämpningen av § 81 b straffeloven på samma sätt som för § 81 b. från införandet 2017 till har den dock uppgetts ha använts i minst 13 avgöranden (varav fyra var över- klagade och ännu inte avgjorda ). Kopplad till bestämmelsen i § 81 a straffeloven finns en möjlighet att meddela s.k. uppehållsförbud (opholdsforbud). Den som har ådömts en frihetsberövande påföljd med tillämpning av bestämmelsen kan enligt § 79 i samma lag meddelas ett sådant förbud. Detsamma gäller för den som ådömts ett sådant straff enligt andra straffstadganden i straffeloven, eller enligt den danska straffrättsliga regleringen avse- ende narkotika (lov om euforiserende stoffer) eller skjutvapen och ex- plosiva ämnen (lov om våben og eksplosivstoffer), och har anknytning till en grupp personer som tillsammans står bakom allvarlig och om- fattande brottslighet. Dessutom krävs det att brottet är relaterat till den dömdes anknytning till gruppen. Uppehållsförbudet får avse ett eller flera områden där brottsligheten ägt rum eller där den aktuella gruppen uppehåller sig och kan meddelas för på mellan ett och . Överträdelse av ett sådant förbud är straffbart med fängelse i högst . Straffeloven innehåller även en reglering beträffande s.k. skärpta straff-zoner (skærpet straf-zone). Syftet är att straffen för vissa brott ska kunna skärpas markant för att snabbt och effektivt återställa tryggheten i ett visst område. Straffet för en mängd brott kan således enligt § 81 c första stycket straffeloven förhöjas till det dubbla om lagöverträdelsen har begåtts inom en skärpt straff-zon, som utpekats med stöd av § 6 a i den danska polis- lagen (lov om politiets virksomhed). Polisen kan för en bestämd tids- period utpeka ett avgränsat geografiskt område som en sådan zon. Det krävs att en extraordinär kriminalitet (ekstraordinært kriminali- tetsbillede) i väsentlig grad är ägnad till att skapa otrygghet för per- soner som bor eller färdas i området och att klassificeringen bedöms kunna bidra till att återskapa tryggheten i området. De brottstyper som träffas av regleringen motsvarar delvis de som avses i § 81 a straffeloven men även vissa andra lindrigare brott i straffeloven och enligt den danska straffrättsliga lagstiftning som avser skjutvapen och explosiva ämnen samt narkotika. Även olaga knivinnehav m.m. (enligt lovgivningen om knive og blankvåben) om- fattas. För sådana överträdelser som omfattas är avsikten att straff- nivån i allmänhet fördubblas om de begåtts inom en utpekad zon. Enligt förarbetena kan det dock undantagsvis förekomma att en sådan fördubbling inte framstår som proportionerlig. Enligt § 81 c andra stycket straffeloven ska det ses som en särskilt straffskärpande omständighet om en lagöverträdelse, som inte om- fattas av första stycket i paragrafen, har skett i en skärpt straff-zon och är ägnad att skapa otrygghet där. I denna del är bestämmelsen alltså generellt tillämplig i förhållande till alla övriga typer av brott, under förutsättning att det är fråga om brottslighet som är ägnad att skapa sådan otrygghet som avses i bestämmelsen. Bestämmelsen föreskriver i denna del inte någon fördubbling av tillämpliga straff- skalor. Om mer än en av bestämmelserna i § 81 a, § 81 b och § 81 c straffe- loven aktualiseras för tillämpning , följer det av förarbetena att endast den bestämmelse som i det enskilda fallet medför det högsta konkreta straffet ska användas. Enligt § 78 i den danska grundlagen (grundloven) är det möjligt för regeringen att förbjuda en förening och att därefter få den upplöst genom dom. Så kan ske bl.a. om föreningen verkar genom eller söker nå sitt mål med våld eller anstiftan till våld. I straffeloven finns bestämmelser som knyter an till nämnda regel, vilka delvis har utformats mot bakgrund av de danska myn- digheternas arbete mot gänget Loyal to . Sedan en förening har upplösts eller förbjudits kan enligt § 132 a första stycket straffe- loven den som deltar i föreningens fortbestående straffas med böter eller fängelse i högst . Vidare är det enligt andra stycket i samma paragraf straffbart att bl.a. på allmän plats använda en sådan för- enings kännetecken, vilket är förenat med en påföljd i form av böter eller högst sex månaders fängelse. Om en person haft en nära anknyt- ning till en förening som har förbjudits eller upplösts kan polisen enligt § 132 b första stycket straffeloven dessutom förbjuda denne att uppehålla sig på vissa angivna platser, om det är av väsentlig betydelse för att säkerställa att föreningen inte fortsätter bestå. Enligt andra stycket i samma bestämmelse kan polisen även skingra en folksamling med anknytning till en sådan förening om den skapar otrygghet för boende och förbipasserande. De som bryter mot ett sådant uppe- hållsförbud straffas med böter eller högst fängelse och den som inte efterföljer en uppmaning från polisen om att en grupp ska skingra sig straffas med böter eller fängelse . 5.2.2Unga personers inblandning i brottslighet Beträffande involverandet av unga i kriminalitet finns det i § 81 punkt 9 straffeloven en reglering som återspeglar den särskilda straff- skärpningsgrunden i 29 kap. 2 § 5 (se avsnitt 9.2.3). Av bestämmelsen följer att det vid straffets fastställande i allmänhet ska ingå som en skärpande omständighet att gärningspersonen har fått någon annan att medverka till gärningen genom tvång, svek eller utnyttjande av dennes unga ålder eller betydliga ekonomiska eller per- sonliga svårigheter, bristande insikt, lättsinne eller ett bestående bero- endeförhållande. Av samma paragrafs tionde punkt följer att det också är en straff- skärpande omständighet om gärningspersonen har medverkat till brottslighet utförd av ett barn (dvs. straffmyndighets- åldern i ). Bestämmelsen är bl.a. avsedd att tillämpas i situa- tioner där gärningspersonen genom hot, löften om belöning, upp- maning, rådgivning eller genom att ställa brottsverktyg till förfogande har medverkat till ett brott begånget av ett barn som inte är straff- myndigt. Enligt förarbetena förutsätts en straffskärpning endast vara aktuell när den tilltalade har spelat en mer aktiv roll för att få barnet att utföra själva gärningen. Bestämmelsen har införts för att tydligare markera att det är oacceptabelt att straffmyndiga personer ”speku- lerar” i att låta barn under denna ålder utföra brott i syfte att själva undgå straffansvar. Den är tillämplig även när förutsättningarna i punkten 9 i samma paragraf inte är uppfyllda, t.ex. när gärnings- personen i en konkret situationen inte har missbrukat den under- årigas underläge i syfte att få den brottsliga handlingen genomförd. I förarbetena nämns bl.a. att det i en situation där en 13-åring och en 16-åring tillsammans planerar ett brott, som i praktiken ska utföras av den förstnämnda, sällan kan sägas att den äldre medgärnings- personen har utnyttjat den yngres låga ålder i den mening som avses i § 81 punkt 9 straffeloven. I en sådan situation kan i stället punkt 10 i samma bestämmelse vara tillämplig. 5.3.1Lagstiftning av relevans för frågor om kriminella nätverk Även i förekommer allmänna bestämmelser som kan vara av intresse när det gäller brott som begås i kriminella nätverk. Bland annat utgör det enligt 6 kap. 5 § 1 i den finländska strafflagen en straffskärpningsgrund att den brottsliga verksamheten är planmässig. Det finns också bestämmelser som mer direkt avser organiserad brottslighet. Dessa har tagits in i strafflagen under de senaste En del utgår från nationella förhållanden medan andra grun- dar sig på EU-rättsliga förpliktelser. Bestämmelser om s.k. organi- serade kriminella sammanslutningar förekommer på tre nivåer i straff- lagen, dels som en allmän straffskärpningsgrund, dels som en egen straffbestämmelse som kriminaliserar deltagande i en sådan samman- slutnings verksamhet och dels i form av kvalifikationsgrunder för vissa grova brott. Inledningsvis har det enligt 6 kap. 5 § 2 strafflagen straffskärpande verkan om brottet begås som ett led i en organiserad kriminell sam- manslutnings verksamhet. Med organiserad kriminell sammanslut- ning avses en strukturerad sammanslutning, inrättad för , bestående av minst tre personer, som handlar i samförstånd för att begå brott för vilka det föreskrivna strängaste straffet är fängelse , eller brott som avses i 11 kap. 10 § (hets mot folk- grupp) eller 15 kap. 9 § (övergrepp i rättssak). Vad gäller kravet på sammanslutningens organisation framgår det av förarbetena att den ska vara strukturerad på ett sådant sätt att det tjänar dess grund- läggande syfte, dvs. att handla i samförstånd för att begå sådana brott som avses i bestämmelsen. Strukturen ska också vara sådan att sam- manslutningen t.ex. är kapabel att fatta beslut om den brottsliga verk- samhet som avses i bestämmelsen och verkställa sina beslut. Sam- manslutningens medlemmar behöver dock inte formellt ha tilldelats vissa specifika uppgifter och strukturen behöver inte heller vara särskilt långt utvecklad. Sammanslutningen behöver alltså inte nöd- vändigtvis grunda sig på strikta hierarkiska ledarskapsförhållanden eller en högt specificerad arbetsfördelning. Slumpartade samman- slutningar som tillkommit i syfte att begå brott omfattas dock inte enligt förarbetena. Att brottet har begåtts som ett led i en sådan sam- manslutnings verksamhet innebär enligt förarbetena att brottet ska anses ha godkänts av sammanslutningen (vilket dock inte behöver ha skett uttryckligen), att det har begåtts på sammanslutningens vägnar eller till dess förmån eller i dess namn och att det passar in i sammanslutningens verksamhet som helhet. Att gärningspersonen är medlem av en kriminell sammanslutning är varken nödvändigt eller en tillräcklig förutsättning för att brottet ska anses ha begåtts som ett led i verksamheten. Vidare är deltagande i en organiserad kriminell sammanslutnings verksamhet straffbart enligt 17 kap. 1 a § strafflagen. Bestämmelsen kriminaliserar deltagande i en sådan sammanslutnings verksamhet som träffas av 6 kap. 5 § 2 strafflagen under förutsättning att ett sådant brott, eller ett straffbart försök till ett sådant brott, som avses i den bestämmelsen har begåtts. Deltagandet kan ske genom: 1.att grunda eller bygga upp en organiserad kriminell samman- slutning eller att värva eller försöka värva personer till samman- slutningen, 2.att utrusta eller försöka utrusta en organiserad kriminell sam- manslutning med explosiva varor, vapen, skjutförnödenheter eller ämnen eller förnödenheter som är avsedda för tillverkning av sådana föremål, eller med andra farliga föremål eller ämnen, 3.att ordna eller försöka ordna utbildning för en organiserad kri- minell sammanslutning eller ge en organiserad kriminell samman- slutning utbildning för brottslig verksamhet, 4.att för en organiserad kriminell sammanslutning skaffa eller för- söka skaffa, eller att till en organiserad kriminell sammanslutning överlåta, lokaler eller andra utrymmen som den behöver för brotts- lig verksamhet, eller fordon eller andra hjälpmedel av synnerlig vikt för sammanslutningens brottsliga verksamhet, 5.att direkt eller indirekt tillhandahålla eller samla in tillgångar för att finansiera den brottsliga verksamheten i en organiserad kriminell sammanslutning, 6.att ha hand om en organiserad kriminell sammanslutnings viktiga ekonomiska angelägenheter eller att ge ekonomiska eller juridiska råd som är av synnerlig vikt för sammanslutningens brottsliga verksamhet, eller 7.att aktivt främja en organiserad kriminell sammanslutnings kri- minella syften på något annat väsentligt sätt som till allvarlig- heten är jämförbart med punkterna 1–6. Straffet är böter eller fängelse i högst . Regleringen avseende deltagande ska dock inte tillämpas om ett lika strängt eller strängare straff för gärningen föreskrivs genom någon annan straffbestäm- melse. Vad som i sjätte punkten föreskrivs om juridisk rådgivning gäller inte uppdrag som juridiskt biträde eller ombud vid förunder- sökning eller domstolsbehandling av brott eller straffverkställighet. Avslutningsvis anges det som en kvalifikationsgrund för vissa grova brott att gärningen begås som ett led i en organiserad kriminell sammanslutnings verksamhet. De straffbestämmelser i strafflagen i vilken en sådan kvalifikationsgrund återfinns är: grovt ordnande av olaglig inresa (17 kap. 8 a §), grov spridning av barnpornografisk bild (17 kap. 18 a §), grov människohandel (25 kap. 3 a §), grov data- skadegörelse (35 kap. 3 b §), grovt störande av post- och teletrafik (38 kap. 6 §), grov systemstörning (38 kap. 7 b §), grovt dataintrång (38 kap. 8 a §), grovt dopningsbrott – om sammanslutningen orga- niserats särskilt för att begå dopningsbrott i stor omfattning (44 kap. 7 §), grovt tullredovisningsbrott (46 kap. 8 §), grovt narkotikabrott –om sammanslutningen organiserats särskilt för att begå narkotika- brott i stor omfattning (50 kap. 2 §), grovt främjande av narko- tikabrott – om sammanslutningen organiserats särskilt för att begå narkotikabrott i stor omfattning (50 kap. 4 a §) samt grovt alkohol- brott – om sammanslutningen organiserats särskilt för att begå alko- holbrott i stor omfattning (50 a kap. 2 §). Även i är det möjligt att få en förening upplöst, vilket regleras i § 43 i den finländska föreningslagen. På talan av åklagaren, eller en föreningsmedlem kan domstol förklara en förening upplöst, bl.a. om den utövar verksamhet som väsentligt strider mot lag eller god sed. Den som i strid därmed fortsätter verk- samheten i en förening kan, om inte strängare straff stadgas i någon annan lag, dömas till böter. Enligt våra kontakter med finländska myndigheter har man i upplöst både några registrerade och icke-registrerade föreningar, t.ex. högerextrema Nordiska motstånds- rörelsen. 5.3.2Unga personers inblandning i brottslighet Någon särskild bestämmelse som tar sikte på involverandet av unga i kriminalitet finns inte i den finländska strafflagen. Enligt de fin- ländska myndigheterna bör sådana förhållanden dock i någon mån kunna beaktas inom ramen för den allmänna princip som kommer till uttryck i 6 kap. 4 § strafflagen och anger att straffet ska mätas ut så att det står i ett rättvist förhållande till hur skadligt och farligt brottet är, motiven till gärningen samt gärningspersonens av brottet framgående skuld i övrigt. 5.4.1Lagstiftning av relevans för frågor om kriminella nätverk Också i straffelov finns det bestämmelser av allmän natur som kan vara av relevans för frågor om brott som begås i kriminella nätverk. Enligt § 77 straffeloven ska det vid straffmätningen i skär- pande riktning särskilt beaktas bl.a. om brottet varit ett led i en planlagd eller organiserad verksamhet (punkten e) eller har begåtts av flera gärningspersoner gemensamt (punkten f). Organiserade kriminella grupper m.m. Det finns även mer specifika bestämmelser kopplade till s.k. organi- serade kriminella grupper, vilka tillkommit för att bl.a. skärpa straffskalorna vid organiserad brottslighet. Av § 79 första stycket c straffeloven framgår att ett fängelsestraff kan för- höjas till det dubbla om en straffbar handling har utövats som ett led i en organiserad kriminell grupps aktiviteter. Dock inte med och aldrig utöver fängelse, och för personer som var vid gärningstillfället inte till . I andra stycket i samma paragraf definieras en organiserad kriminell grupp som ett samarbete mellan tre eller flera personer som har som ett huvudsak- ligt ändamål att begå en handling som kan straffas med fängelse , eller som går ut på att en inte obetydlig del av akti- viteterna består i att begå sådana handlingar. Vad gäller kravet på att brottet ska ha utövats som ett led i en sådan grupps aktiviteter kan det av förarbetena bl.a. utläsas att gärningen måste ha en anknytning till dessa aktiviteter. Att brottet har begåtts av en medlem i en sådan grupp är i sig inte tillräckligt. När det gäller den grad av organisation som krävs framgår det att både små och stora grupperingar och nät- verk omfattas. Likaså avses olika organisationsformer, från de strängt hierarkiska med en tydlig ledare till lösare strukturer utan fast ledning. Ett minimikrav är dock att samarbetet antar ett visst mönster som kan påvisas. Däremot omfattas mer tillfällig och spon- tan brottslighet inte.