sou · H9B369d2 · 2021-08-20 00:00:00 — Denna förändrade beräkning baserat på kommer möjligtvis också kunna förmå vissa personer som inte arbetar alls enligt reglerna för steglös avräkning att börja arbeta, eftersom de tack vare denna förändring får högre marginaler innan utbetalningen av sjuk- ersättningen påverkas. Således är det framför allt marginaleffekterna för personer som har låga inkomster som kommer minskas med detta förslag. Utredningens bedömning: bör ges i uppdrag att utveckla ett beräkningsstöd för steglös avräkning av sjuker- sättningen. 3Inkomstbasbeloppet fastställs inför varje kalenderår och används för att beräkna pen- sionsgrundande inkomster. Inkomstbasbeloppet ska spegla inkomstutvecklingen i genom att det följer inkomstindex. Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag Skälen för utredningens bedömning: Det tycks råda en osäkerhet bland personer som omfattas av reglerna för steglös avräkning om vilka de ekonomiska konsekvenserna blir om de arbetar enligt reglerna för steglös avräkning. Flera försäkrade som överväger att arbeta med steglös avräkning vill också ha hjälp av med att beräkna sina inkomster. Ifall de försäkrade har högre inkomster än beräknat riskerar de att behöva betala tillbaka ersättning efter att de arbetat enligt reglerna för steglös avräkning, då den slutliga sjukersättningen fastställs när den försäkrades pensionsgrundande inkomst har fastställts av . Ett beräkningsstöd för steglös avräkning kan minska osäkerheten kring de ekonomiska effekterna för den enskilde av att arbeta enligt aktuellt regelverk samt kan göra att fler personer vågar arbeta enligt reglerna för steglös avräkning. Därför är bedömningen att regeringen ska ge i uppdrag att utveckla ett beräkningsstöd för steglös avräkning av sjukersättningen. Beräkningsstödet bör inte bara ge en indikation om hur ersättningen påverkas av inkomst. För den enskilde individen är det de samlade inkomsterna som är av intresse. Det är därför viktigt att beräkningsstödet utifrån de inkomstuppgifter som den enskilde anger även kan göra ungefärliga beräkningar om hur skatter och andra bidragssystem påverkas av arbete så att effek- terna för den enskildes ekonomi belyses på ett mer allsidigt sätt. Ett beräkningsstöd kan visserligen inte visa på (i alla avseenden) exakta utfall för den enskilde, men kan ändå ge en relevant indika- tion. Det finns också beräkningsstöd för exempelvis bostadstillägg för personer som har sjukersättning eller aktivitets- ersättning som just visar på preliminära, ungefärliga förutsättningar för ersättning. Möjligheten att arbeta inom regelverket för steglös avräkning kommer att upphöra inom överskådlig tid, men ännu ett tag kommer det finnas försäkrade som omfattas av lagstiftningen och vid en sam- manvägd bedömning anser utredningen att det därför ändå kan vara relevant att utveckla ett beräkningsstöd. Det har till utredningen lyfts farhågor kring att ett beräknings- stöd även kan skapa problem för den enskilde. Risken finns t.ex. att otillräckliga uppgifter matas in av den försäkrade i beräkningssnurran och att den beräknade ersättningen tolkas som ett beslut och därmed ger individen felaktiga förhoppningar. Utredningen kan emellertid konstatera att denna typ av beräkningshjälp finns för Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag bostadsbidrag för unga och för bostadstillägg. Det är således inget nytt problem som i så fall uppstår enbart för steglös avräkning. I de befintliga it-systemen med beräkningshjälp framgår tydligt att det endast är ett exempel som visas och att de bygger på att den enskildes uppgifter är korrekta och att personen även behöver uppfylla samt- liga krav för rätt till den aktuella ersättningen. Utredningen anser där- med att med liknande formuleringar som de nämnda, kan risken för missförstånd begränsas även för beräkningsstöd gällande steglös avräkning. Utredningen anser därför att fördelarna med ett it-stöd för beräkningshjälp överväger nackdelarna. 16.1.3Inriktningsförslag – steglös avräkning och arbetsgivardeklaration på individnivå Som tidigare konstaterats är regelverket för steglös avräkning admi- nistrativt mödosamt. Bl.a. måste den försäkrade uppskatta vilka in- komster han eller hon kommer ha och löpande anmäla om det upp- står förändringar. Ett resultat av att det kan vara svårt att uppskatta inkomsterna i förväg är att vissa personer får stora återkrav som ska regleras först efter att de har arbetat. Administrationen av regelverket är också betydande för . Det handlar bl.a. om att i förekommande fall få fram kompletterande informa- tion om anmälda inkomstuppgifter, hantering av återkrav m.m. är det relativt få personer som arbetar enligt reg- lerna för steglös avräkning (2019 var det ca 5 800 personer), ett fler- tal av personerna är äldre och det finns inget inflöde till den grupp som omfattas av detta regelverk. Således kommer möjligheten att arbeta inom regelverket för steglös avräkning att upphöra inom över- skådlig framtid. I ljuset av nämnda faktorer lämnar utredningen ett övergrip- ande inriktningsförslag gällande en alternativ reformering av reglerna för steglös avräkning. En sådan reform bedöms dock vara om- fattande, bl.a. sett till att i fall behöver använda som underlag för beslut om just steglös avräkning. Det torde både kräva juridiska analyser av nuvarande regelverk för steglös avräk- ning och om regler kring sekretess m.m. Dessutom kan införande- kostnaderna avseende bl.a. utveckling av it-system för sådana för- ändringar bli relativt omfattande. Det torde också innebära att regelverket först skulle kunna träda i kraft . Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag frågan hur många personer som fortfarande omfattas av regelverket samt det förväntade antal som kommer använda sig av de nya reglerna också viktiga aspekter att beakta. ska alla arbetsgivare i redovisa utbetalda löner och avdragen skatt på individnivå för alla sina anställda till . Detta redovisas i arbetsgivardeklara- tionen och kallas för arbetsgivardeklaration på individnivå, . Således är det inkomst av tjänst som redovisas i detta system. Alltså framgår exempelvis genom dessa inte vilka inkomster per- soner med inkomst av näringsverksamhet har. Skulle hela tillämpningen av systemet med steglös avräkning änd- ras till en hantering genom krävs mycket utveckling, och det kan ifrågasättas om kostnaderna för sådan utveckling är motiverade om de endast kommer systemet med steglös avräkning till gagn. Vid steglös avräkning skulle kunna användas för att löpande få information om den försäkrades faktiska inkomst, dvs. senast i efter respektive månad den försäkrade haft in- komst. Ifall det blir aktuellt att gå vidare med en sådan lösning finns det emellertid flera frågor som behöver analyseras ytterligare. Det handlar bl.a. om hantering av eventuella fel i inrapporterad samt hur arbetsinkomster som inte redovisas genom ska hanteras. Det sistnämnda gäller bl.a. egenföretagare och försäkrade som arbe- tar i ett annat land än . Ifall ska användas för mer löpande justering behöver även dagens beräkningssystem med steglös avräk- ning ses över i grunden. Det beror bl.a. på att själva avräkningen med steglös avräkning, inkomster, fribelopp, etc. beräknas utifrån hela kalenderår. Sammanfattningsvis har alltså potential att förenkla admini- strationen både för (anställda) försäkrade och när det gäller arbete enligt reglerna för steglös avräkning. Emellertid löser inte hanteringen för egenföretagare, personer som arbetar i ett annat land än etc. Nuvarande beräkningssystem för steglös avräkning behöver i så fall också reformeras, eftersom systemet baseras på beräkningar sett till hela kalenderår. Dessutom är en vik- tig faktor att det tar relativt , troligen , innan regel- Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag verket kan finnas på plats. Därmed bör även beaktas hur många för- säkrade som vid den eventuella införandetidpunkten fortfarande omfattas av regelverket och hur många av dem som är troligt att de kommer arbeta med steglös avräkning. 16.2Huvudgrupp 2, försäkrade som har beviljats sjukersättning enligt reglerna som gäller fr.o.m. 16.2.1Flexiblare möjligheter till arbete med vilande sjukersättning Utredningens förslag: Vilandeförklaring av sjukersättning ska kunna ske flexibelt baserat på arbetade timmar. Den minsta period som ersättningen ska kunna förklaras vilande är per kalendermånad. Vid vilandeförklaring av sjukersättning för en viss kalender- månad ska ersättningen betalas ut med ett preliminärt belopp. Ersättningen ska slutligt bestämmas utifrån det antal timmar som den försäkrade har förvärvsarbetat under kalendermånaden. Detta mått ska utgöra den försäkrades reduceringstid och uppgår till 1/168 för varje arbetad timme. Den slutligt bestämda ersättningen för en viss kalendermånad ska beräknas genom att reduceras med reduceringstiden. Reglering av ersättningen ska ske vid efterföl- jande utbetalningstillfälle, eller om detta inte är möjligt, vid ut- betalning därefter. ska vid denna utbetalning få besluta att dra av ett belopp i avräkning på vad som betalats ut för mycket. Skälen för utredningens förslag: Utredningen har kunnat konst- atera att få försäkrade använder sig av möjligheten att för- värvsarbeta med vilande ersättning. En av de främsta förklaringarna till det låga användandet är att de som beviljats sjukersättning överlag har mycket begränsad arbetsförmåga som inte heller förbättras . En annan viktig förklaring är att arbetsmarknaden är så beskaffad att dessa försäkrade ofta har svårt att hitta ett arbete som passar dem och en arbetsgivare som är villig att ta emot dem. Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag Det finns vidare en oro bland många försäkrade att deras ersättning kan dras in eller minskas vid eller efter arbete med vilande ersättning samt en rädsla för att inte klara av att arbeta mer än kortare perioder i taget. Omständigheten att systemet med vilande ersättning vid arbete inte är särskilt flexibelt utgör ytterligare en faktor som kan göra det svårare för försäkrade att arbeta under tid med ersättning, eftersom det inte ger utrymme att arbeta kortare perioder. Ersättningen behö- ver enligt gällande regelverk vilandeförklaras , som minst under en hel månad och som lägst med 25 pro- cent av heltid. Med ett system för vilande ersättning som tillåter även kortare arbetsinsatser utan att ersättningen måste förklaras vilande en hel månad kan fler försäkrade ges utrymme för att använda en restarbets- förmåga också i mer tillfälligt arbete. Detta kan öka möjligheterna att varje person kan använda den restarbetsförmåga som denne de facto besitter. Det är också tänkbart att det skulle göra det lättare för försäkrade att tacka ja till en arbetsmöjlighet som passar dem även om det är av mer tillfällig och mindre omfattande karaktär. Så- dana arbetsmöjligheter visar sig ofta med kort varsel. Det kan för denna grupp vara särskilt viktigt med en möjlighet att agera när motivation och möjlighet finns, i stället för att långt i förväg och under minst en månads tid förklara ersättningen vilande till minst en fjärdedel. Utredningen ser mot denna bakgrund ett behov av att regelverket utformas så att det fungerar även i sådana situationer. Utredningen anser att det vore till fördel om systemet kan anpassas efter det arbetstillfälle som individen fått möjlighet till, inte tvärtom. Omfatt- ningen på det arbete som den enskilde ska utföra bör vara en överens- kommelse mellan arbetsgivare och arbetstagare utifrån de möjligheter som arbetet ger. Arbete bör uppmuntras, särskilt för dessa grupper, och inte styras av fasta gränser i systemet för vilande ersättning. Resultatet av en sådan mer flexibel regel bedömer utredningen kunna bli ett mer anpassat och mer förutsebart system för såväl enskilda försäkrade som potentiella arbetsgivare. Genom att dessa inte be- höver dela upp arbetet i kvartiler kommer förutsättningarna för att kunna arbeta bli mer flexibla och enskilda försäkrade bör i större utsträckning än kunna pröva arbete och använda den arbets- förmåga som eventuellt återstår. Ett system som tillåter mindre om- fattning för vilande ersättning bör vidare kunna bli mindre komplext Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag för enskilda och arbetsgivare eftersom systemet anpassas till arbets- tiden i stället för tvärtom. Den beräkningstekniska delen som vilar på kommer visserligen att bli mer komplex. Denna bör dock underlättas genom en utvecklad it-lösning som utredningen menar kommer att behövas för att underlätta administrationen. En mer flexibel möjlighet till vilande ersättning skulle också kunna bidra till att minska oron hos de försäkrade över att arbete med vilande ersättning riskerar att leda till att förmånen dras in eller minskas. Detta inte minst eftersom mer flexibla möjligheter i vart fall kan upp- levas uppmuntra till att steg för steg, i en omfattning som passar indi- viden, pröva att arbeta och eventuellt öka omfattningen om möjlig- heten finns. Utredningens uppfattning är därför att regelverket om vilande sjukersättning behöver modifieras och göras mer flexibelt. Regel- verket bör inte bara underlätta för, utan även understödja, försäk- rades möjligheter att förvärvsarbeta även eller vid mer tillfälliga arbetstillfällen. Det måste finnas utrymme för för- säkrade att mer flexibelt kunna närma sig arbetslivet och pröva sin arbetsförmåga. Vid kortare arbetsinsatser ska det vara möjligt att ha ersättningen vilande under den aktuella månaden men få avdrag från ersättningen endast motsvarande den tid som arbetet faktiskt pågår. Detta kräver bl.a. förändringar i konstruktionen av regelverket för hur ersättningen ska beräknas och hur avdrag från ersättningen för arbe- tad tid ska kunna göras i efterhand och på flexibelt sätt. Ett system med flexibel vilande ersättning, som även inkluderar möjlighet till vilande i kvartiler Dagens system för vilande ersättning vid arbete är kopplat till att sjukersättningen, under en eller flera hela månader framåt i tiden, ska minskas med 25, 50, . Det innebär att en försäk- rad som vill arbeta än en månad, exempelvis eller , får minskad ersättning i en större omfattning och längd än vad denne faktiskt arbetar. Detta minskar avsevärt de ekonomiska incitamenten för den försäkrade, som kanske inte har förmåga eller möjlighet att arbeta i en större omfattning. Dagens system med vilande ersättning svarar enligt utredningens bedömning inte mot den utveckling på arbetsmarknaden som åt- minstone i vissa branscher gått mot ett större inslag av kortare anställ- Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag Utredningen ser det som eftersträvansvärt att även personer med sjukersättning ska kunna ta del av de arbeten som dessa delar av ekonomin erbjuder. Många av dessa arbeten är till sin karaktär utfor- made som kortare tidsbegränsade anställningar och där framförhåll- ningen för dessa uppdrag ofta kan vara ganska kort. Det ställer så- ledes ytterligare krav på flexibiliteten i systemet för vilande ersättning. Utredningens förslag innebär mot denna bakgrund att ersättningen utöver dagens möjligheter också ska kunna förklaras vilande till mindre del än dagens kvartiler. En fråga som då uppkommer är under hur kort arbetstid sådan vilandeförklaring ska kunna göras. Utredningen är här av uppfattningen att ersättningen ska kunna förklaras vilande för enskilda dagar eller delar av dagar så länge det är fråga om hela timmar. De minsta tidsenhet som en ersättning kan förklaras vilande under en månad ska således vara . Det mer flexibla systemet ska dock inte innebära att den översikt- lighet som dagens system kan anses innebära går förlorad. Även om ersättningen kan förklaras vilande motsvarande den omfattning den försäkrade arbetar, ska det även fortsättningsvis vara möjligt för en försäkrad att ha vilande ersättning enligt nuvarande system. En för- säkrad som exempelvis har en regelbunden arbetstid, och där syste- met med en vilandeförklaring om 25, 50, 75 eller 100 pro- cent av förmånen är relevant, ska även fortsättningsvis kunna ha sin ersättning vilande i en sådan omfattning. Utredningens förslag inne- bär alltså att det ska vara möjligt, men inte nödvändigt, att precisera omfattningen på hur stor del av ersättningen som ska vara vilande på ett närmare sätt än en hel månad och en viss kvartil av ersättningen. Vid bestämmande av med vilken kvotdel ersättningen ska vilande- förklaras ska utgångspunkten vara den omfattning som den försäk- rade avser att arbeta. kan inte på eget initiativ, mot den försäkrades vilja, fatta beslut om vilandeförklaring och detta ska också gälla avseende frågan om på vilken andel vilande- förklaring ska ske. Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag Ansökan om vilande ersättning ska även fortsättningsvis göras på förhand Enligt nuvarande regelverk ska den försäkrade ansöka om vilande ersättning innan arbetet påbörjas. Detta beror på att ersättningen ska kunna beräknas på ett så korrekt sätt som möjligt så att utbetal- ningen också blir korrekt. För att öka flexibiliteten i systemet har utredningen övervägt möjligheten att göra det möjligt för försäkrade att i efterhand infor- mera att de har arbetat. På så sätt skulle det bl.a. bli lättare för försäkrade att tacka ja till arbete med kort varsel. Ut- redningen bedömer att ett så pass flexibelt system vore önskvärt, inte minst för att arbetstillfällen kan uppstå plötsligt och oväntat. Ett sådant system medför dock ett behov av att bevilja samtliga er- sättningar preliminärt, på ett liknande sätt som vid systemet med steglös avräkning (se avsnitt 14.2.4). Detta behövs för att det ska vara möjligt att justera utbetald ersättning i efterhand. Ett sådant system kan ge en viss form av trygghet för den enskilda försäkrade eftersom risken för återkrav minskar. Utredningen bedömer dock att ett införande av ett sådant system innebär en alltför stor ökning av administrationsbördan för såväl den försäkrade som för . Den konsekvens som inne- bär att samtliga utbetalningar av sjukersättning och aktivitetsersätt- ning endast blir preliminära är också en oönskad effekt av en sådan lösning. Den försäkrade ska därför liksom ansöka om vilande ersättning innan arbetet påbörjas. Det sagda innebär dock att det krävs en flexibilitet för att den för- säkrade ska kunna ta ett arbete och ansöka om vilande ersättning hos . Möjligheten till att kunna ta ett jobb som kan fungera för den enskilde kan komma med kort varsel. Det är därför viktigt att ett beslut om vilande ersättning inte är beroende av att , som i vissa fall har långa handläggningstider, ska hinna fatta ett formellt beslut i frågan innan arbetet påbörjas. Istället ska det enligt utredningens förslag räcka med att den för- säkrade har ansökt om att ersättningen ska vilandeförklaras innan arbetet påbörjas. Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag Ett nytt system för reglering av utbetald ersättning behöver införas Utredningens förslag bygger på att en försäkrad ska kunna förvärvs- arbeta med sin sjuk- eller aktivitetsersättning vilande på ett mer flexibelt sätt än . Dessa ersättningar är månadsersättningar och betalas enligt huvudregeln ut för en period som avser den innevarande månaden.4 I denna fråga avser inte utredningen att göra några förändringar; det är till exempel inte aktuellt att förändra ersättningarnas karaktär och göra om dem till dagersättningar. Inte heller är det aktuellt att fatta beslut om återkrav i alla de fall där en försäkrad har arbetat en viss månad och ansökt om att få sin ersättning vilande motsvarande arbetstiden. Återkrav utgör en spe- ciell typ av betungande beslut där har bevisbördan och där den försäkrade inte har fullgjort en anmälningsplikt eller medverkat till att ersättning har utgått felaktigt. Ett användande av återkravsinstitutet i ett sammanhang som detta framstår som olämp- ligt, där den omfattande administration som en återkravsprocess inne- bär utgör bara ett av flera tungt vägande skäl emot ett användande av återkrav i dessa fall. För att systemet ska vara så flexibelt som utredningens redogjort för och möjligt att administrera på ett rimligt sätt krävs således att en möjlighet för justerande av ersättning i efterhand in- förs. saknas rättsligt stöd för sådana korrigeringar av ersätt- ning genom minskande av senare utbetalningar av månadsersättning, men som inte innebär en återkravsutredning. En möjlighet till sådan kompensation kräver enligt utredningens bedömning en ordning med beslut om preliminär ersättning och beslut om slutlig ersättning, på sätt som liknar dagens regler om steg- lös avräkning. I detta fall är det emellertid endast den som ansöker om vilande ersättning, och inte samtliga personer som får utbetal- ning av sjukersättning eller aktivitetsersättning, som får preliminär ersättning, vilket innebär en betydligt mindre ingripande förändring. Utredningen menar att viss ledning i denna fråga därför bör kunna hämtas från detta system. Enligt detta regelverk lämnas sjukersätt- ning med preliminärt belopp utifrån den försäkrades ansökan och däri angivna uppgifter och ett beslut om slutlig sjukersättning fattas först i efterhand. Den preliminära sjukersättningen vid steglös av- räkning avser upp . Ett regelverk som avser vilande 436 kap. 29 § SFB. Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag ersättning vid förvärvsarbete bör emellertid utgå från månader. Nedan redogörs i detalj för de olika moment som regelverket med vilande ersättning vid förvärvsarbete föreslås innehålla. En vilandeförklaring ska avse viss del av ersättningen under en viss kalendermånad En försäkrad som ansöker om vilande ersättning för arbete för en viss månad, som kan vara den innevarande eller en kommande, kom- mer att få sin sjuk- eller aktivitetsersättning vilandeförklarad till denna del för hela den kalendermånad som arbetsinsatsen avser. Det medför att ersättningen för hela den anmälda månaden också blir preliminär. Slutlig ersättning för månaden kommer att regleras vid efterföljande månadsutbetalning. påbörjas den ramperiod under vilken den försäkrade kan ha sin ersätt- ning vilande. Precis som gäller ska det vara möjligt att ansöka om vilande- förklaring framåt i tiden. Avdrag från ersättningen ska göras utifrån en reduceringstid som baseras på den försäkrades arbetade timmar Till skillnad från reglerna om steglös avräkning är reglerna om vilande ersättning vid arbete uppbyggda som den försäkrade väljer att ha ersättningen vilande för arbete. Vilken inkomst förvärvsarbetet ger är däremot inte relevant för den vilande ersättningen. Utbetalning av sjuk- och aktivitetsersättning sker och reducering av månadsbeloppet sker vid vilande ersättning i kvartiler. Med den flexibilitet i systemet som utredningen föreslår kan ersättningen vara vilande av en normal hel- tidstjänst. Av administrativa skäl föreslås också att en lägsta nivå sätts. Utredningen menar att en rimlig sådan gräns är att arbetet måste uppgå till minst en timmes arbete per kalendermånad. Det anmälda arbetet ska också avrundas uppåt till hela timmar och avdraget från ersättningen ska justeras utifrån hela timmar för en viss kalender- månad. En mindre tidsenhet än bedöms medföra för stora administrativa hinder, som flexibiliteten får anses uppfylld genom att försäkrade har möjlighet att arbeta enskilda timmar. Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag För att bestämma hur den försäkrade sjuk- eller aktivitetsersätt- ning ska påverkas till följd av att ersättningen förklaras vilande i viss omfattning för förvärvsarbete behövs en reglering av den tid som den försäkrade arbetar. Ett nytt begrepp införs för detta ändamål: reduceringstid. Det antal timmar som en försäkrad har förvärvs- arbetat under en viss kalendermånad utgör hans eller hennes redu- ceringstid.