sou · H9B333 · 2021-05-11 00:00:00 — Det fjärde och sista avsnittet (1.5) presenterar konsekvenser för grundsärskolans verksamhet. 1.2Snåriga utbildningsvägar för dagens sexåringar Kommunerna beskriver att barnen som utgör målgrupp för grund- särskolan har varierande förutsättningar och behov. Utifrån det har kommunerna försökt att hitta lagliga och lämpliga utbildningsvägar från förskolan till grundsärskolan för dessa barn. Förskoleklassen är obligatorisk. Det innebär att barn har skolplikt från höstterminen det år då de fyller . En del barn som hör till grundsärskolans målgrupp går i en förskoleklass med kopp- ling till innan de mottas i grundsärskolans nuvarande årskurs 1. Men kommunerna framhåller att denna utbildningsväg inte passar alla barn. Enligt kommunerna beror det främst på att skolbyten inne- bär alltför stora förändringar för en del barn. Förändringar som är svåra att hantera, bland annat utifrån barnens olika kognitiva för- mågor. Tjänstepersonerna beskriver att omställningen i övergång till förskoleklass exempelvis innebär att lämna förskolans miljö, perso- nal och skolas in i ett nytt sammanhang med nya människor, sam- spel, förväntningar och rutiner med mera. Särskilt för barn där det redan i förskolan står klart att barnet kommer att gå i grundsärskolans årskurs 1, anses det vara en nackdel att mellanlanda i förskoleklass med koppling till . Det kan handla om barn som kommer att gå i träningsskola men även andra barn. En av tjänstepersonerna som vi intervjuat beskriver nack- delen med att övergå till förskoleklass på följande sätt: Det är framförallt skolbyten som är problemet, mer än förskoleklassen i sig. Flera tjänstepersoner beskriver att införandet av obligatorisk för- skoleklass innebar svårigheter för barn där det redan i förskolan står klart att det kommer att gå i grundsärskolan. Främst på grund av att förskoleklass finns med koppling till , inte med kopp- ling till grundsärskolan. Enligt kommunerna fanns det därmed inte något självklart steg , för de barn som redan i för- skolan har tydliga tecken på intellektuell funktionsnedsättning. För dem har en förskoleklass med koppling till inte varit en passande utbildningsväg, med de förändringar och skolbyten som det oftast innebär. Kommunerna har behövt lösa den frågan och valt delvis olika sätt att organisera utbildningsvägarna för dessa barn. Bland kommunerna i studien återfinns utifrån detta fyra olika ut- bildningsvägar för de sexåringar som sedan mottagits i grundsärskolans årskurs 1: •att övergå till förskoleklass med koppling till •att övergå till särskild förskoleklass i grundsärskolans miljö •att vara kvar ett extra år i förskolan (så kallad uppskjuten skolplikt) •att bli mottagen i grundsärskolan (så kallad tidigarelagd skolstart). De fyra utbildningsvägarna beskrivs vidare i detta avsnitt. De före- kommer i varierande utsträckning i kommunerna. Vissa använder alla fyra vägarna. I andra kommuner förekommer två eller ett par av uppläggen. Kommunerna beskriver också att de använt olika upplägg . Genom kommunernas redogörelser framträder en bild av att dagens utbildningsvägar är snåriga och ger utrymme för otydlig- het och olikvärdighet. Förskoleklass med koppling till Flera tjänstepersoner vi intervjuat anser att förskoleklassen kan vara gynnsam för barn som beskrivs ha ”goda förmågor”, exempelvis har lättare att klara av socialt samspel och hantera förändringar. Året i förskoleklassen kan bidra till barnets utveckling och vara en mjuk- start på skolan, utan alltför höga krav, enligt tjänstepersonerna. Så här beskriver en kommun förskoleklassens funktion för dessa barn: Förskoleklassen har varit en bra brygga, mindre kravfylld, pedagogik som är närmare förskolans, även om den varit i skolans lokaler. Den bygger på att få träna att vara skolbarn. I våra intervjuer framkommer vidare att barnets utmaningar ibland blir tydligare i förskoleklassen. Det blir lättare att göra be- dömningar eftersom barnen är äldre och barnets svårigheter kan bli tydligare i skolmiljön, jämfört med förskolemiljön. ner lyfter också att en fördel med förskoleklassen är, att den har till- gång till elevhälsan som då kan bidra i arbetet med bedömningarna och möjliggöra ett mottagande till grundsärskolans nuvarande årskurs 1. Förskoleklass i grundsärskolans miljö Några kommuner har skapat möjlighet att gå förskoleklass i grund- särskolans miljö. Detta upplägg använder kommunerna främst för de barn som med stor sannolikhet ska gå i grundsärskolan. På så sätt slipper barnet att mellanlanda i en förskoleklass med koppling till med ett extra skolbyte till följd. Upplägget förekommer både i stora kommuner och i mindre kommuner. Kommunerna gör olika tolkning av möjligheterna att ha förskole- klass i grundsärskolans miljö. En kommun har detta som en uttalad strategi, en slags ”förberedelseklass” för de aktuella sexåringarna. Under förskoleklassåret ser kommunen sedan till att bedömningar och utredning blir klar för att kunna mottas inför nuvarande åk 1 i grundsärskolan. En annan kommun i vår studie menar att de inte sett att det finns lagligt utrymme för denna lösning. Kvar ett extra år i förskolan Hemkommunen kan göra bedömningen att en sexåring har särskilda skäl för att få skolplikten uppskjuten . Om skolplikten skjuts upp ska barnet i stället erbjudas att gå i förskola. I flera kommuner är det vanligt att barn, där det tidigt finns en tydlig intellektuell funktionsnedsättning, går kvar ett extra år i för- skolan. I intervjuerna framkommer funderingar på om uppskjuten skol- plikt kommer att vara ett alternativ även efter att grundsärskolan får en ny årskurs 1 . I några kommuner tas detta för givet. De anser att det behöver finnas något alternativ till grund- skolans årskurs 1, ifall utredningarna inte hinner bli klar för mot- tagande till grundsärskolan. Andra uttrycker det som ett önskemål. De menar att vissa barn helt enkelt inte är mogna att lämna förskolan. Även om det är möj- ligt att starta grundsärskolan . kan barnet även få en tidigarelagd skolstart i grundsärskolan. Det vill säga att barnet hoppar över förskoleklass och börjar års- kurs 1 i grundsärskolan . Det upplägget förkommer i varierande grad bland de kommuner som deltar i studien. I några kommuner har det inte förekommit alls . I en annan kommun är det exempelvis en medveten linje att tillsammans med habiliteringen arbeta för att kunna ta emot sexåringar som hör till grundsärskolan genom en tidigarelagd skol- start. 1.3Positivt för barn och vårdnadshavare Vid intervjuerna har tjänstepersonerna ombetts att, utifrån sin erfar- enhet, bedöma vilka konsekvenser förändringen av grundsärskolan kommer att innebära för de aktuella barnen och deras vårdnads- havare. Reaktionerna är övervägande positiva, mot bakgrund av nuläget. De kommer till uttryck på bland annat följande olika sätt: Jag kan inte se något annat än positivt. Det borde ha varit gjort . Det är nästan så att vårdnadshavare har kunnat känna sig diskriminerade som det fungerar - varför ska vi behöva ansöka om uppskjuten skolplikt för vårt barn? Det som ska vara positivt med att starta skolan, blir något ansträngande. Kommunerna är överlag positiva till den förändring av grundsärskolan som skulle följa av den skisserade reformen. påtalar flera tjänstepersoner att vilka konsekvenserna blir för barn och vårdnads- havare, beror bland annat på hur årskurs 1 utformas, liksom grundsärskolans årskurs 1. Utformningen kan förväntas ligga i linje med regeringens intention med reformen. I direktiven till Utred- ningen om en tioårig grundskola (U 2020:02, dir. 2020:24) framgår att syftet med reformen för , är att förbättra kunskaps- resultaten genom att eleverna ges mer undervisning. När det gäller grundsärskolan ställer sig några tjänstepersoner frågan om avsikten är densamma vad gäller den skolformen. Eller om det finns något annat syfte med förändringen av grundsärskolan. Ökad likvärdighet och tydlighet för grundsärskolans målgrupp Flera av tjänstepersonerna lyfter fram den ökade likvärdigheten när de beskriver vilka positiva konsekvenser de ser för barn och vårdnads- havare. Upplevelsen är att grundsärskolan saknar en årskurs som finns i , vilket anses olikvärdigt. Det beskrivs exempelvis så här: Att det är olika mellan grundskola och grundsärskola, känns kons- tigt. Som att man glömt grundsärskolan. Det bör vara lika. är det inte bra. Bra att ramen blir densamma för och grundsärskolan. Vik- tigt från ett likvärdighetsperspektiv. En annan aspekt av likvärdigheten som framhålls i intervjuerna är att förslaget innebär att tiden i skolan blir den samma för alla elever. När obligatorisk förskoleklass infördes fick de barn som går i ett slags extra år i menar kommunerna. Detta medan barn i grundsärskolan bara har . Det menar kommunerna är både olikvärdigt och märkligt, eftersom grundsärskolans elever har behov av mer tid i skolan, inte mindre. Ökad tydlighet för grundsärskolans målgrupp är ytterligare en positiv konsekvens som tjänstepersonerna ser med förslaget. ställs enligt kommunerna dessa vårdnadshavare inför flera val som är svåra att hantera i samband med att skolplikten närmar sig. Valmöj- ligheter, beslut och administrativ hantering som vårdnadshavare till andra barn inte behöver tackla. I en intervju uttrycks den positiva för- ändringen så här: För vårdnadshavare blir det tydligare att det finns en skolform som är tänkt för mitt barn, som täcker hela skoltiden. Ansvariga för mottagande i grundsärskolan beskriver att det är svårt att ge information, förklara och vägleda vårdnadshavare i det nuvarande systemet. Som framgår i avsnitt 1.2, finns det flera olika upplägg för sexåringarna. Dessa varierar också i förekomst mellan kommunerna. En tjänsteperson säger med viss uppgivenhet: Just nu känns det som att det är lite slumpartat vilka barn som hamnar var. Det har mer med vad vårdnadshavarna vill och känner sig trygg med att göra, än vad som är bäst för barnet. Mest gynnsamt för barn där intellektuell funktionsnedsättning är tydlig tidigt Tjänstepersonerna bedömer att förändringen av grundsärskolan blir särskilt bra för barn där det tidigt finns tydliga indikationer på intel- lektuell funktionsnedsättning. I den frågan råder det en stor samstäm- mighet bland de intervjuade kommunerna. Återigen görs den bedöm- ningen mot bakgrund av dagens läge. Det uttrycks exempelvis så här: Det är inte bra som det är . Framförallt för eleverna som ska läsa ämnesområden. är problemet att elever med svåra förutsättningar måste bedömas om de ska vara kvar i förskolan eller om det ska gå till förskoleklass. Inte bra att de behöver mellanlanda. De fördelar som kommunerna lyfter fram är blanda annat att dessa barn får en sammanhållen skolgång, slipper skol- och klassbyten, kom- mer till en anpassad miljö och rätt pedagogik, bemötande och kom- petens . När det gäller barn som inte lika tydligt hör till grundsärskolans målgrupp, ges olika reflektioner om vad förändringen kan komma att innebära. Flera intervjuade tjänstepersoner beskriver barn som finns i, vad de kallar, en gråzon. Det vill säga där det av olika anled- ningar är svårt att fastställa intellektuell funktionsnedsättning. Ett antal tjänstepersoner menar att förändringen av grundsär- skolan inte kommer att göra någon större skillnad för dessa barn. De barnen kommer att få sina bedömningar fastställda när det är möjligt och tydligt, vilket då kanske blir i nya årskurs 1 eller . Andra ser en möjlig positiv konsekvens för en del av dessa barn. Framför allt barn som hamnar i förskoleklass på grund av att de inte hunnit få en utredning i förskolan. Där ser några kommuner att en tidigarelagd process för bedömningar och utredning skulle kunna gynna barn som egentligen hör till grundsärskolans målgrupp. En tjänsteperson utrycker det så här: Det kan bli en fördel för gruppen barn som har exempelvis autism och lindrig intellektuell funktionsnedsättning, som habiliteringen inte prioriterar utan säger att de får utredas . inte bra för dessa barn. Om lagkrav gör att utredningarna kommer på plats tidigare, och kanske även dessa barn kan utredas i rätt tid, så ham- nar de som ska till grundsärskolan rätt på en gång. Utformandet av åk 1 anses påverka konsekvenserna för förskoleklassens elevgrupp Reformen för en tioårig grundskola innebär att förskoleklassen görs om till en ny årskurs 1. I intervjuerna framkommer flera funderingar och frågor om vad nya årskurs 1 kommer att innebära för den elevgrupp som har gynnats av att gå i förskoleklass. Bland annat lyfter kommunerna följande frågor: •Hur utformas årskurs 1? •Kommer den att innebära tydligare fokus på kunskapskrav? •Kommer leken helt att försvinna? •Kommer årskurs 1 att vara ett lämpligt alternativ för denna elevgrupp? •Kommer de att kunna få en positiv erfarenhet av att starta skolan, eller riskerar de en upplevelse av skolmisslyckande? En kommun lyfter fram att vissa vårdnadshavare är tvek- samma till förmåga att möta olika barns behov. Tjänste- personen ser därmed en utmaning för framöver, när det gäller att skapa förtroende hos aktuella vårdnadshavare. I intervjun utrycker tjänstepersonen det så här: kommer behöva bli väldigt duktig på att tala om och visa på att vi möter barnets behov så att det kan klara årskurs 1 i . Det blir viktigt för att klara av detta i förhållande till vård- nadshavarna. Ett antal kommuner ser att integrering kan bli vanligare vid refor- men, bland annat för den elevgrupp som har glädje av förskoleklassen En tjänsteperson påtalar i sammanhanget vikten av att skolfor- merna med dess innehåll är anpassade så att integrering är möjligt. 1.4Förutsättningar för utredningsarbetet behöver finnas Elevens hemkommun ansvarar för att utreda om ett barn tillhör sär- skolans målgrupp. I utredningen är den psykologiska, medicinska, sociala och pedagogiska bedömningen centrala underlag. Utredningen ligger sedan till grund för beslutet om barnet ska tas emot i grund- särskolans årskurs 1. Kommunerna i studien beskriver att konsekvenserna av den skissade reformen sannolikt blir olika stora i utredningsarbetets olika delar. Samarbetet mellan region och hemkommun anses vara en mycket viktig faktor för att barn ska kunna tas emot till grundsärskolan . Inga stora konsekvenser för kommunens utredningsarbete Tjänstepersonerna ser i de flesta fall inte att deras arbete med att hand- lägga mottagande till grundsärskolan kommer att påverkas i någon större utsträckning av förslaget att införa en tioårig grundsärskola. Det kommer exempelvis till uttryck på följande sätt: Inga nackdelar för utredning och beslut på kommunen. Den hanteringen ska ju göras hur som helst. I några intervjuer konstaterar tjänstepersonerna att med förslaget kommer kommunernas processer behöva anpassas och påbörjas tidi- gare. Det gäller exempelvis samtal med vårdnadshavare. Det kommer att bli lättare att informera vårdnadshavare framöver, när det finns en tydligare väg för deras barn , anser flera kommuner. En kommun ser administrativa lättnader framöver, utifrån bedöm- ningen att färre barn kan förväntas vara kvar i förskolan med upp- skjuten skolplikt. Tjänstepersonen beskriver att hanteringen med upp- skjuten skolplikt kräver en hel del arbete från vårdnadshavare, ansvarig för utredning på kommunen, den som beslutar om upp- skjuten skolplikt och för förskolan där barnet ska vara kvar. Utredningsarbetet behöver bli klart i förskolan för mottagande Kommunerna ser alltså inte att själva handläggningen som hemkom- munen gör vid mottagandet påverkas i någon högre grad av förslaget. Däremot påpekar tjänstepersonerna att en kommuns arbete med ut- redningen är helt beroende av att de psykologiska, medicinska, sociala och pedagogiska bedömningarna blir gjorda. Om det uppstår problem med dessa, exempelvis att de drar ut , så påverkas utrednings- arbetet och möjligheten till mottagande i grundsärskolan, enligt kommunerna. En grundsärskola som startar , förutsätter att barn som anses aktuella för grundsärskolan, kan få sin utredning klar i för- skolan. Flera av kommunerna i intervjustudien påtalar att det här är en av de större utmaningarna med införandet av en ny årskurs 1 . I en kommun uttrycker tjänstepersonen en tveksamhet till hela förändringen, av den anledningen: Spontant börjar man i fel ordning. när vi gör mottagande i årskurs 1 är det ganska problematiskt för vissa elever. Alla har inte fått sina be- dömningar klara, och hur ska de hinna bli klara till mottagande för sex- åringar? I det här sammanhanget riktar kommunerna ljuset mot regionernas arbete. Det framgår i intervjuerna att utredningsarbetet kan dra ut när det gäller bedömningarna som vården gör. ser kommunerna en möjlighet att få ordning på detta i och med föränd- ringen av grundsärskolan. I en intervju uttrycks det på följande sätt: Vården får större krav att utreda för att barnen ska kunna gå rätt skolform. Annars tvingar vi in barn i , som kanske inte ska vara där. Om bedömningarna för de aktuella barnen inte blir klara i förskolan, innebär nya årskurs 1 i grundsärskolan alltså enbart en teoretisk möjlighet. Förutsätter tydligare ansvarsfördelning mellan region och hemkommun Samtliga kommuner i studien påtalar behovet av att klargöra var an- svar, resurser och kompetens för bedömningarna ska finnas, när de ska ske i förskolan. Förskolan har inte någon egen resurs och kompetens motsvarande elevhälsan, påpekar kommunerna. Bland kommunerna i studien är det därför oftast regionen (habiliteringen) som gör den psykologiska, medicinska och sociala bedömningen när barn i förskolan ska utredas. I intervjuerna framgår det att samarbetet med habiliteringen, fun- gerar i varierande grad för de olika kommunerna. En tjänsteperson beskriver att habiliteringen inte har i uppdrag att arbeta med försko- lan, vilket är en utmaning. Men genom att de aktuella barnen oftast finns inskrivna hos habiliteringen, kan kommunen få tillgång till habiliteringen genom samverkan med vårdnadshavarna. Några få kommuner beskriver att de har ett formaliserat sam- arbete med regionen och tycker att det fungerar bra. De har skrivit överenskommelser för att tydliggöra ansvar och gränsdragningar inom det här området. Dessa kommuner är mycket tacksamma över att samarbetet fungerar bra just . Väl medvetna om att det inte ser ut så överallt. De påpekar att när överenskommelsen går ut kan sam- arbetet förändras. För flera kommuner är tillgången till habiliteringen mer oberäk- nelig och svår att hantera. Framför allt upplever kommunerna att de drabbas av regionens begränsade resurser och egna prioriteringar. Regionernas betydelse för mottagande i grundsärskolan kommer exem- pelvis till uttryck på följande sätt: Regioners kapacitet att göra utredningar för barn som ännu inte är i är avgörande. Regionens resurser är det brist på . Framförallt den psykologiska utredningen är inte på plats och den är en grundläggande inträdesbiljett för att ens börja tänka och ansöka om grundsärskolan. Överenskommelserna med regionerna måste komma till. står vi inför utmaningen med att habiliteringen väljer vilka de utreder och inte. Några kommuner beskriver att förskolan får möjlighet att använda elevhälsans resurser, om det inte går att få hjälp via regionen. Exem- pelvis kan skolkuratorn göra den sociala bedömningen för barnet i Storstadskommunerna som deltar i studien betonar att det inte är möjligt för dem att använda resurser från , efter- som förskolan ligger inom en annan förvaltning. För dem sätter för- ändringen av grundsärskolan ytterligare ljus på frågan om vem som ska göra bedömningarna i förskolan. Ett antal kommuner ser fram- för sig att de kan behöva köpa in kompetens externt för att göra be- dömningar i förskolan om det kommer att ligga på kommunens ansvar att genomföra bedömningarna. Flera svårigheter att utreda barn Att det finns flera svårigheter att utreda barn lyfter kommunerna fram som en negativ aspekt av förslaget. Framför allt uppmärksammas den psykologiska bedömningen och svårigheten att fastställa den. Utifrån erfarenhet av regionens resursbrist och svårigheten att bedöma yngre barn, drar ett antal tjänstepersoner slut- satsen att fler elever kan bli kvar i förskolan ett extra år. Det uttrycks exempelvis så här: Jag tror att fler elever kommer att få uppskjuten skolstart. Särskilt om eleverna har lindrig intellektuell funktionsnedsättning. Utredningsteamen tycker att det är svårt att bedöma så små barn. När bedömningar inte går att fastställa i förskolan, ska det enligt kommunerna ske en ny bedömning i skolan. I det sammanhanget påtalas vikten av tillgång till, det som i intervjuerna benämns som, regionens specialistkompetens. Den behöver hemkommunen kunna få hjälp av både i förskolan och i skolan, för de barn som har behov av det, menar tjänstepersonerna. Det kan bland annat vara aktuellt vid multipla funktionsnedsättningar där elevhälsan inte har den spe- cialistkompetens som krävs för en rättssäker bedömning. Några kommuner har erfarenhet av att tillgång till regionens specialistkom- petens inte är en självklarhet, när barnen kommer i skolålder och elevhälsan finns som resurs. Ett mindre antal kommuner lyfter upp risken för felbedömningar när utredningar kan förväntas genomföras tidigare. Dessa menar man kan slå åt båda håll. Det vill säga det kan drabba barn där den intellektuella funktionsnedsättningen missas, och barn som felaktigt diagnostiseras. I flera intervjuer beskrivs svårigheter med den pedagogiska be- dömningen. Framför allt utifrån perspektivet att kompetensen inom förskolan varierar när det gäller att genomföra den pedagogiska utred- ningen. I ett antal kommuner får förskolan stöd från skolans special- pedagoger om de efterfrågar det, vilket inte är möjligt i större kom- muner där förskolan finns i en annan förvaltning. Efterfrågan på skärpt lagstiftning och riktlinjer för skolformsutredning Vid intervjuerna pekar några av tjänstepersonerna på vikten av hem- kommunens kompetens om vad en skolformsutredning innebär, när den här förändringen genomförs. De menar att det kan finnas olika typer av tryck inom systemet som skulle kunna resultera i att fler barn utreds av fel orsaker, eller att felbedömningar sker på grund av externt tryck. En kommun beskriver att det exempelvis kan handla om vårdnads- havare som vill att barnet ska mottas i grundsärskolan för att de sak- nar förtroende för förmåga att möta olika barns behov. En annan kommun exemplifierar en möjlig risk framöver där eko- nomiska incitament påverkar bedömningar: Skulle kunna finnas en risk att ekonomiska incitament påverkar bedöm- ningarna för att få in barn i grundsärskolan istället för , för att det innebär ekonomiska incitament för huvudman och skola Huruvida trycket kommer att öka på att fler barn utreds råder det delvis olika meningar om. Framför allt pekar flera tjänstepersoner på att skrivningar i lagstiftning och allmänna råd bör skärpas för att ytter- ligare säkerställa likvärdighet och rättssäkerhet när det gäller skol- formsutredningar. förekommer formuleringen ”bör” på ett fler- tal punkter, vilket tjänstepersonerna anser skapa utrymme för att det hanteras olika i olika kommuner, exempelvis när det gäller kompetens för pedagogisk bedömning. 1.5Vissa konsekvenser för grundsärskolans verksamhet Hur stora konsekvenserna blir för grundsärskolans verksamhet, beror delvis på hur kommunen har valt att organisera utbildningsvägarna för dagens sexåringar. Generellt ser de intervjuade tjänstepersonerna inte att det blir några större konsekvenser av förslaget för grundsär- skolan i deras kommuner. Fler barn , men inte fler barn totalt sett Några av kommunerna i studien har redan majoriteten av sexåringarna, som skulle vara aktuella för grundsärskolans nya årskurs 1, i grund- särskolans miljö. Antingen genom att de går i en förskoleklass i grund- särskolans miljö, eller genom att de är mottagna med tidigarelagd skol- start. För dessa kommuner innebär förändringen inte någon större skillnad.