sou · H9B325 · 2021-04-09 00:00:00 — Omfattningen av hjälpen enligt 5 kap. 2 § lagen (0000:0000) om kommuners och regioners beredskap beslutas av den länsstyrelse som är civilområdeschef i det civilområde där den region som ska lämna hjälpen ligger. Regioner som har fått hjälp med personal, ska svara för personalens avlöning och andra anställningsförmåner. 12 § Myndigheten för samhällsskydd och beredskap får 1.meddela närmare föreskrifter om sådana risk- och sårbarhets- analyser som avses i 2 kap. 1 § lagen (0000:0000) om kommuners och regioners beredskap, 2.meddela föreskrifter om den ersättning som kommunerna får enligt 6 kap. 1 § lagen (0000:0000) om kommuners och regioners be- redskap, 3.meddela föreskrifter om den ersättning regionerna får enligt 6 kap. 1 § lagen (0000:0000) om kommuners och regioners bered- skap och som inte avser verksamheter inom ansvars- område, och 4.meddela föreskrifter om den rapportering som kommuner och regioner ska lämna enligt 2 kap. 5 § och 3 kap. 8 § lagen (0000:0000) om kommuners och regioners beredskap. 13 § får meddela föreskrifter om den ersättning som regionerna får enligt 6 kap. 1 § lagen (0000:0000) om kommu- ners och regioners beredskap och som avser verksamheter inom ansvarsområde. 14 § Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och Socialsty- relsen ska betala ut ersättning som avses i 12 § 2 och 3 och 13 §, inom ramen för vad regeringen beslutar. får föreslå att del av ersättningen ska reduceras eller falla bort för en kommun som inte fullgjort sina uppgifter. Myndig- heten för samhällsskydd och beredskap får besluta att så ska ske. som är civilområdeschef får föreslå att del av er- sättningen som Myndigheten för samhällsskydd och beredskap fö- reskrivit om enligt 12 § 3 p. ska reduceras eller falla bort för en re- gion som inte fullgjort sina uppgifter. Myndigheten för samhälls- skydd och beredskap får besluta att så ska ske. 1.Denna förordning träder i kraft . 2.Genom förordningen upphävs förordningen (2006:637) om kommuners och regioners åtgärder inför och vid extraordinära hän- delser i fredstid och höjd beredskap. 1 § Bestämmelserna i denna förordning syftar till att statliga myn- digheter under regeringen genom sin verksamhet ska minska sårbar- heten i samhället och utveckla en god förmåga att hantera sina upp- gifter under fredstida krissituationer och inför och vid höjd bered- skap. 2 § Denna förordning är meddelad med stöd av 8 kap. 7 § reger- ingsformen och innehåller föreskrifter som dels reglerar krisbered- skapen, dels ansluter till vad som föreskrivs i lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap i fråga om civil verksamhet (civilt försvar). 3 § I lagen (2006:544) om kommuners och regioners åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap och förordningen (2006:637) om kommuners och regioners åtgärder in- för och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap finns bestämmelser om vilka åtgärder kommuner och regioner ska vidta inför och vid fredstida krissituationer och höjd beredskap. I lagen regleras det geografiska områdesansvaret på lokal nivå. I förordningen (2015:1053) om totalförsvar och höjd beredskap finns bestämmelser om hur höjd beredskap tillkännages, vilka för- fattningar som då ska tillämpas, om beredskapsmyndig- heters skyldighet att lämna underlag och information till Försvars- makten samt om säkra kryptografiska funktioner. I förordningen (2017:870) om länsstyrelsernas krisberedskap och uppgifter inför och vid höjd beredskap finns ytterligare bestämmel- ser om länsstyrelsernas skyldigheter samt bestämmelser om det geo- grafiska områdesansvaret för på regional nivå. I förordning (0000:0000) om de länsstyrelser som är civilområ- deschefer finns bestämmelser om civilområdeschefens ansvar för planering och förberedelse av beredskapen i fred inom civilområdet, vid en fredstida krissituation och under höjd beredskap. 4 § Bestämmelserna i denna förordning gäller, om inte annat anges särskilt, för statliga myndigheter under regeringen med undantag av , kommittéväsendet och Försvarsmakten. Bestämmelsen i 14 § gäller för samtliga statliga myndigheter un- der regeringen. Bestämmelsen i 15 § gäller för statliga myndigheter under regeringen med undantag av , kommittévä- sendet, Säkerhetspolisen, Försvarsmakten, , och . Be- stämmelsen i 10 § 1 gäller för statliga myndigheter under regeringen med undantag av , kommittéväsendet och För- svarsmakten. Bestämmelsen i 10 § 2 gäller för statliga myndigheter under regeringen med undantag av , kommittévä- sendet, Försvarsmakten, Säkerhetspolisen och . För utlandsmyndigheterna tillämpas bestämmelserna endast i den utsträckning som bestäms i föreskrifter som meddelas av (). Bestämmelserna i denna förordning ska tillämpas bara om något annat inte följer av lag eller annan förordning 5 § Med krisberedskap avses i denna förordning förmågan att ge- nom utbildning, övning och andra åtgärder samt genom den organi- sation och de strukturer som skapas före, under och efter en kris förebygga, motstå och hantera krissituationer. Med samhällsviktig verksamhet avses i denna förordning verk- samhet, tjänst eller infrastruktur som upprätthåller eller säkerställer samhällsfunktioner som är nödvändiga för samhällets grundläggande behov, värden eller säkerhet. Statliga myndigheters grundläggande beredskapsansvar Kontinuitet i samhällsviktig verksamhet och risk- och sårbarhetsanalyser 6 § Varje myndighet ska –identifiera samhällsviktig verksamhet i den egna verksamheten och bedriva ett systematiskt arbete för att upprätthålla den egna samhällsviktiga verksamheten (kontinuitet) i fredstida krissitua- tioner och under höjd beredskap. –verka för att samhällsviktig verksamhet inom ansvarsområdet identifieras och verka för att densamma upprätthålls i fredstida kris- situationer och under höjd beredskap. 7 § Varje myndighet ska –kontinuerligt analysera om det finns sådan sårbarhet eller så- dana hot och risker inom myndighetens ansvarsområde som i freds- tid eller under krig allvarligt kan hota, skada eller försämra förmågan till verksamhet inom området eller inom samhället i stort. –minst utifrån analysen värdera och sammanställa resultatet i en risk- och sårbarhetsanalys som också ska innefatta vilka åtgärder som krävs för att minska sårbarheten mot sådana hot och risker som identifierats. Vid analysen ska myndigheten särskilt beakta händelser som känne- tecknas av att de avviker från det normala och är svåra att förutse, drabbar många människor och stora delar av samhället, hotar grund- läggande värden, innebär en allvarlig störning eller en överhängande risk för en allvarlig störning av viktiga samhällsfunktioner, inte kan hanteras enskilt av ordinarie organisation och kräver samordnade och skyndsamma åtgärder från flera aktörer. Bestämmelser om beredskapsmyndigheters skyldighet att lämna risk- och sårbarhetsbedömningar finns i 18 §. Planering och förberedelser inför fredstida krissituationer 8 § Varje myndighet ska ansvara för att personalen vid myndigheten får den utbildning och övning som behövs för att den ska kunna lösa sina uppgifter i samband med krissituationer. En planlagd utbildnings- och övningsverksamhet i syfte att uppnå detta mål ska genomföras. Åtgärder vid fredstida krissituationer 9 § Varje myndighet, vars ansvarsområde berörs av en krissitua- tion, ska vidta de åtgärder som behövs för att hantera den uppkomna situationen och konsekvenserna av denna. Myndigheterna ska sam- verka och stödja varandra vid en sådan krissituation. 10 § Varje myndighet ska lämna den information som behövs för samlade lägesbilder efter förfrågan från 2.Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Planering och förberedelser inför höjd beredskap 11 § Varje myndighet ska i sin verksamhet beakta totalförsvarets krav. 12 § I myndigheternas planering för totalförsvaret ska det ingå att myndigheten under höjd beredskap ska fortsätta sin verksamhet så långt det är möjligt med hänsyn till tillgången på personal och för- hållandena i övrigt. Myndigheternas planering för totalförsvaret ska ske i samverkan med de statliga myndigheter, kommuner, regioner, sammanslut- ningar och näringsidkare som är berörda. 13 § Personal som är anställd hos en myndighet och som inte tas i anspråk i totalförsvaret i övrigt får, med stöd av anställningsavtalet, krigsplaceras vid myndigheten. Personal som är krigsplacerad vid myndigheten med stöd av an- ställningsavtalet och personal som kan komma att beordras att tjänstgöra hos någon annan myndighet än den där den är anställd, ska genom myndighetens försorg ges skriftligt besked om sin krigs- placering eller avsedda tjänstgöring. Beskedet ska innehålla uppgift om inställelseplats. Personalen ska få den utbildning och övning som behövs för att den ska kunna lösa sina uppgifter under höjd beredskap. 14 § Varje myndighet ansvarar för att egna informationshanter- ingssystem uppfyller sådana grundläggande och särskilda säkerhets- krav att myndighetens verksamhet kan utföras på ett tillfredsställande sätt. Därvid ska behovet av säkra ledningssystem särskilt beaktas. 15 § Till stöd för arbetet med samhällets informationssäkerhet ska en myndighet till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap skyndsamt rapportera it-incidenter som inträffat i den rapporte- rande myndighetens informationssystem och som allvarligt kan på- verka säkerheten i den informationshantering som myndigheten an- svarar för, eller som inträffat i tjänster som myndigheten tillhanda- håller åt en annan organisation. En myndighet som tillhandahåller tjänster åt en annan organisa- tion ska i samband med rapportering enligt första stycket informera och vid behov samråda med den eller de uppdragsgivare som berörs av incidenten. Rapporteringsskyldigheten omfattar inte sådana incidenter som ska anmälas enligt 2 kap. 10 § första stycket 2 säkerhetsskyddsför- ordningen (2018:658). Om det kan antas att en incident som rapporterats till Myndig- heten för samhällsskydd och beredskap enligt första stycket har sin grund i en brottslig gärning, ska Myndigheten för samhällsskydd och beredskap skyndsamt uppmana den rapporterande myndigheten att anmäla incidenten till . Beredskapsmyndigheternas särskilda ansvar för fredstida krissituationer och inför och vid höjd beredskap 16 § Statliga myndigheter med ansvar inom en eller flera viktiga samhällsfunktioner och vars verksamhet har särskild betydelse för krisberedskapen och totalförsvaret ska vara beredskapsmyndigheter. Dessa myndigheter har uppgifter utöver de som framgår av 6–15 §§. 17 § Av bilagan till denna förordning framgår vilka myndigheter som är beredskapsmyndigheter. 18 § Beredskapsmyndigheter enligt 16 § och de myndigheter som Myndigheten för samhällsskydd och beredskap beslutar i enskilda fall, ska lämna en sammanfattande redovisning (risk- och sårbarhets- bedömning) baserad på sammanställningen (risk- och sårbarhetsana- lysen) i 7 § till och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Beredskapsmyndigheter som ingår i en beredskapssek- tor ska även lämna en sammanfattande redovisning till den sektorsan- svariga myndigheten. Redovisningen ska innehålla dels uppgifter om de åtgärder som genomförts och planeras för att minska sårbarheten för sådana hot och risker som identifierats i risk- och sårbarhetsanalysen, dels en bedömning av behovet av ytterligare åtgärder utöver de som myn- digheten själv kan åtgärda samt hur dessa ska prioriteras. 19 § Beredskapsmyndigheter ska vid höjd beredskap i första hand inrikta sin verksamhet på uppgifter som har betydelse för totalför- svaret. Den fredstida verksamheten ska om möjligt upprätthållas i normal omfattning. 20 § Beredskapsmyndigheterna ska verka för att minska sårbar- heten i samhället och bidra till att övriga statliga myndigheter, kom- muner, regioner, sammanslutningar och näringsidkare som är be- rörda har en god förmåga att hantera sina uppgifter under fredstida krissituationer och inför och vid höjd beredskap. Beredskapsmyn- digheterna ska särskilt 1.bidra till arbetet inom beredskapssektorn, 2.samverka med den länsstyrelse som är civilområdeschef i den- nes roll som geografiskt områdesansvarig, 3.samverka med länsstyrelserna i deras roll som geografiskt om- rådesansvariga myndigheter och bistå dessa med information, 4.samverka med övriga statliga myndigheter, kommuner, regio- ner, sammanslutningar och näringsidkare som är berörda, 5.beakta det samarbete som sker inom , Europeiska unio- nen, internationella forum och organisationer i frågor som rör sam- hällets krisberedskap eller totalförsvar, 6.beakta behovet av forsknings- och utvecklingsinsatser och an- nan kunskapsinhämtning såsom erfarenhetsåterföring av inträffade händelser, 7.beakta behovet av säkerhet och kompatibilitet i de tekniska sy- stem som är nödvändiga för att myndigheterna ska kunna utföra sitt arbete, 8.beakta behovet av deltagande i det samhällsgemensamma radio- kommunikationssystemet för skydd och säkerhet som förvaltas av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, 9.informera Myndigheten för samhällsskydd och beredskap om sin övningsverksamhet för att den ska kunna samordnas med den övningsverksamhet som Myndigheten för samhällsskydd och bered- skap eller Försvarsmakten planerar. Myndigheterna ska vidare delta iden övningsverksamhet som berör deras ansvarsområde, 10.genomföra de utvecklingsinsatser som krävs för att myndig- heten ska klara sina uppgifter inför och vid höjd beredskap, 11.planera, öva och utbilda personal för att under höjd beredskap kunna övergå till krigsorganisation och därutöver ha de planer som behövs för att kunna bedriva sin verksamhet under höjd beredskap, och 12.ta fram en plan för att, efter beslut av regeringen, kunna på- skynda planeringen och nödvändiga åtgärder inför höjd beredskap. 21 § Beredskapsmyndigheter ska under höjd beredskap eller när en situation som avses i 7 § andra stycket uppstår, hålla regeringen in- formerad om händelseutvecklingen, tillståndet, den förväntade ut- vecklingen och tillgängliga resurser inom respektive ansvarsområde samt om vidtagna och planerade åtgärder. Under höjd beredskap ska länsstyrelserna rapportera till den läns- styrelse som är civilområdeschef som därefter ska rapportera till re- geringen. När beredskapen höjts ska beredskapsmyndigheterna enligt 8 § förordningen (2015:1053) om totalförsvar och höjd beredskap lämna underlag till Försvarsmakten. 22 § Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska vid behov till lämna förslag på förändringar av vilka myndig- heter som ska ha en tjänsteman i beredskap med uppgift att initiera och samordna det inledande arbetet för att upptäcka, verifiera, larma och informera vid allvarliga kriser. 23 § Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska vid behov till lämna förslag på förändringar av vilka myndig- heter som ska ha förmåga att vid en kris, som berör myndigheternas egna ansvarsområden eller medför behov av samverkan med annan myndighet, omgående kunna upprätta en ledningsfunktion. Beredskapssektorer, sektorsansvariga myndigheter och särskilda beredskapsområden 24 § För att samordna planering, åtgärder och tydliggöra ansvar för beredskapsförberedelserna i fred samt för att samordna verksam- heten under fredstida krissituationer och vid höjd beredskap ska be- redskapsmyndigheternas arbete ske i beredskapssektorer eller i sär- skilda beredskapsområden. Indelningen i beredskapssektorerna framgår av bilagan till denna förordning. 25 § För de beredskapssektor som anges i bilagan ska en utpekad myndighet vara ansvarig för samordningen inom beredskapssektorn (sektorsansvarig myndighet för beredskapssektorn). Av bilagan framgår vilka myndigheter som har ett sådant ansvar för respektive beredskapssektor. De sektorsansvariga myndigheterna ska samverka med Myndig- heten för samhällsskydd och beredskap i frågor som gäller samman- hängande planering, rapportering och åtgärder som övning och ut- bildning. De ska också utveckla ett strukturerat samarbete med de länsstyrelser som är civilområdeschefer. Sektorsansvariga myndigheters ansvar för planering och förberedelser 26 § Sektorsansvariga myndigheter ska för respektive beredskaps- sektor ansvara för samordning och inriktning av planering och för- beredelser av verksamheten inom beredskapssektorn för civilt för- svar och krisberedskap. 1.ansvara för att uppgifter och roller tydliggörs för aktörer inom beredskapssektorn på central, regional och i förekommande fall lokal nivå, 2.ansvara för att det bedrivs ett arbete med sammanhängande planering för fredstida krissituationer och höjd beredskap samt verka för att det finns förmåga att hantera uppgifterna inom beredskaps- sektorn såväl under fredstida krissituationer som vid höjd beredskap, 3.ansvara för att lämna förslag till regeringen, eller till den myn- dighet som regeringen bestämmer, på prioriteringar mellan bered- skapsåtgärder inom beredskapssektorn, 4.besluta om inriktningen för arbetet samt följa upp beredskaps- förberedelser och åtgärder inom beredskapssektorn, 5.ansvara för att det finns en planering för verksamheten under höjd beredskap inom beredskapssektorn och att denna är samordnad med andra beredskapssektorer och med Försvarsmakten, 6.verka för att nödvändiga avtal med näringsliv samt överens- kommelser med andra myndigheter upprättas, 7.ansvara för att utveckla och vidmakthålla strukturer för samver- kan med näringslivet om detta är relevant för beredskapssektorn, och 8.planera för att kunna genomföra de uppgifter som framgår av 27–28 §§ respektive 29 §. De sektorsansvariga myndigheternas uppgifter under höjd beredskap 27 § Sektorsansvariga myndigheter ska under höjd beredskap 1.konkretisera regeringens övergripande inriktning genom att besluta om kompletterande riktlinjer för beredskapssektorn, 2.ansvara för att beredskapssektorns verksamhet samordnas med andra aktörer, de länsstyrelser som är civilområdeschefer och med Försvarsmakten för att uppnå största möjliga försvarseffekt, och 3.ha förmåga att hålla regeringen, eller den myndighet som reger- ingen beslutar, informerad om händelseutvecklingen, tillståndet och den förväntade utvecklingen inom beredskapssektorn samt om vilka åtgärder som vidtagits eller planeras. 28 § Sektorsansvariga myndigheter får under höjd beredskap med- dela de föreskrifter som behövs om verksamheten hos andra statliga myndigheter inom beredskapssektorn vad gäller prioritering och fördelning av resurser. De sektorsansvariga myndigheternas uppgifter vid fredstida krissituationer 29 § Sektorsansvariga myndigheter ska när en situation som avses i 7 § andra stycket uppstår 1.ta initiativ till de åtgärder som behövs för att sektorn ska kunna hantera uppkomna krissituationer och dess konsekvenser, 2.företräda beredskapssektorn kring behov och omfattning av stöd från Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, och 3.ha förmåga att vid behov hålla regeringen informerad om hän- delseutvecklingen, tillståndet och den förväntade utvecklingen inom beredskapssektorns sakområde samt om vidtagna och planerade åt- gärder. 30 § Myndigheten för samhällsskydd och beredskap får 1.meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för verkställig- heten av (bestämmelsen om risk- och sårbarhetsanalysen) 7 §, 2.meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för verkställig- heten av 18 § (risk- och sårbarhetsbedömningar) samt om när myn- digheterna ska lämna sådana bedömningar, 3.meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för verkställig- het av 11–13 §§, utom i fråga om , Försvarets ma- terielverk, , Totalförsvarets forskningsinsti- tut, och Försvarshögskolan, 4.meddela föreskrifter om sådana säkerhetskrav som avses i (be- stämmelse om informationshanteringssystem) 14 § med beaktande av nationell och internationell standard, 5.efter att ha gett , Säkerhetspolisen och För- svarsmakten tillfälle att yttra sig, meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för verkställighet av 15 § om rapportering av it-incidenter, 6.meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för verkställig- het av 19 och 20 §§ 10–12 utom i fråga om , och 7.meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för verkställig- heten av 21 § första stycket (om rapportering) utom i fråga om Kust- bevakningen. 1.Denna förordning träder i kraft den 0000. 2.Genom förordningen upphävs förordningen (2015:1052) om krisberedskap och bevakningsansvariga myndigheters åtgärder vid höjd beredskap. Förteckning över beredskapssektorer, sektorsansvariga myndigheter samt beredskapsmyndigheter som ingår i beredskapssektorn eller i ett särskilt beredskapsområde Myndigheten för digital förvaltning Hälsa, vård och omsorg 1I arbetet inom beredskapssektorn deltar utöver beredskapsmyndigheter enligt denna förord- ning även som myndighet under . som ingår i beredskapssektorn eller i ett särskilt beredskapsområde 2Ingår i det särskilda beredskapsområdet Skola och förskola. 3Ingår i det särskilda beredskapsområdet Migration. 1.4Förslag till förordning om ändring i beredskapsförordningen (0000:0000) Härigenom föreskrivs att 3 § beredskapsförordningen (0000:0000) ska ha följande lydelse. I lagen (2006:544) om kom- I lagen (0000:0000) om kom- muners och regioners beredskap inför och vid extraordinära hän- i förordningen (0000:0000) delser i fredstid och höjd beredskap och förordningen (2006:637) om beredskap finns bestämmelser om kommuners och regioners åtgär- der inför och vid extraordinära regioner ska vidta inför och vid händelser i fredstid och höjd be- redskap finns bestämmelser om regioner ska vidta inför och vid på lokal nivå. på lokal nivå. I förordningen (2015:1053) om totalförsvar och höjd beredskap finns bestämmelser om hur höjd beredskap tillkännages, vilka för- fattningar som då ska tillämpas, om beredskapsmyndig- heters skyldighet att lämna underlag och information till Försvars- makten samt om säkra kryptografiska funktioner. I förordningen (2017:870) om länsstyrelsernas krisberedskap och uppgifter inför och vid höjd beredskap finns ytterligare bestämmelser om länsstyrelsernas skyldigheter samt bestämmelser om det geografiska områdesansvaret för på regional nivå. 4Senaste lydelse är utredningens förslag med ikraftträdande 0000. I förordning (0000:0000) om de länsstyrelser som är civilområ- deschefer finns bestämmelser om civilområdeschefens ansvar för planering och förberedelse av beredskapen i fred inom civilområdet, vid en fredstida krissituation och under höjd beredskap. Denna förordning träder i kraft . 1.5Förslag till förordning om de länsstyrelser som är civilområdeschefer Civilområdeschef, civilområden och beredskapskansli 1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om civilområdesan- svariga länsstyrelser, nedan benämnda civilområdeschefer, och deras uppgifter inom civilområdena när det gäller att verka för samordning av krisberedskapen samt uppgifter inför och under höjd beredskap. 2 § För samordning och ledning inom civilt försvar regionalt inde- las i sex civilområden. Respektive civilområdes benämning, omfattning och beteckning anges i bilagan till denna förordning. 3 § Länsstyrelserna i , län, , , och län ska enligt 4 a § förordning (2017:868) med länsstyrelseinstruktion vara civil- områdeschefer. Landshövdingen i de aktuella länen leder arbetet och ska stödjas av ett beredskapskansli som ska vara en egen organisatorisk enhet inom . Kansliet ska ledas av en kanslichef och vara di- rekt underställt landshövdingen. 4 § Föreskrifter om civilområdeschefernas befogenheter i vissa fall när förbindelsen har avbrutits med regeringen finns i lagen (1988:97) om förfarandet hos kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m. och i förordningen (1988:1215) om förfarandet hos kommunerna, förvaltningsmyndig- heterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m. I sådana fall ska civilområdeschefen självständigt genomföra de åt- gärder som behövs för den civila försvarsverksamheten och till stöd för det militära försvaret. Civilområdeschefen har även uppgifter och befogenheter som framgår av –förordningen (2003:789) om skydd mot olyckor, och