sou · H9B396 · 2021-12-15 00:00:00 — Det innebär att våra val till respektive region- och kommunfullmäktige samt till omfattas av åtagandet att ta emot och bjuda in valobservatörer. Åtagandet gäller inte val till Frågan är hur man ska se på en reglering och ackreditering för val- observatörer när det gäller val till . Det svenska är både en statlig myndighet med tjänste- män och ett samiskt parlament med folkvalda ledamöter med uppgift att främst bevaka frågor som rör samisk kultur i . Rösträtt har den som anser sig vara same och har eller har haft samiska som språk i hemmet, eller att någon av hans eller hennes föräldrar, far- eller morföräldrar har eller har haft samiska som språk i hemmet eller har en förälder som är eller har varit upptagen i röstlängd till . Ansvaret för att genomföra val till delas mellan Same- tingets valnämnd, i och Valmyndig- heten. till regleras inte i vallagen (2005:837) utan i sametingslagen (1992:1433) och det hålls inte i samband med några andra val. Även om många frågor är gemensamma med de allmänna valen till , regionfullmäktige, kommunfullmäktige och Europa- parlamentet är valet till inte ett allmänt val. Både och har också gjort bedömningen att en reglering och ackre- ditering för valobservatörer i linje med artikel 8 i Köpenhamnsdekla- rationen inte omfattar val till . Vi delar den bedömningen. Åtagandet gäller inte kyrkovalen Sedan fick ändrade relationer till staten, an- svarar kyrkan själv för sina val. Några förutsättningar för en reglering och ackreditering för valobservatörer finns därmed inte enligt vår Det förhållandet att riksdagspartier deltar i dessa val medför ingen annan bedömning. Även om många frågor är gemensamma för kyrkovalen (val till kyrkofullmäktige, stiftsfullmäktige och kyrkomötet) och de allmänna valen till , regionfullmäktige, kommunfullmäktige och är kyrkovalen inte allmänna och faller därmed också utanför artikel 8 i Köpenhamnsdeklarationen. Åtagandet gäller inte våra nationella eller kommunala folkomröstningar En ytterligare fråga är hur man ska se på en reglering och ackredi- tering för valobservatörer när det gäller folkomröstningar. Utgångs- punkten för vårt statsskick är representationsrätten, vilket innebär att folket representeras av andra i de beslut som fattas. Man brukar här säga att representanterna har den ”aktiva representationsrätten” att fatta beslut i de frågor som föreläggs dem medan folket bär den ”passiva representationsrätten” att besluta om vilka representanter som ska företräda dem. Detta utesluter inte att det i vissa frågor kan anses lämpligare med en mer omedelbar bestämmanderätt för folkets vilja. I de fallen finns olika former för folkomröstningar. De former som vi har för folkomröstningar innebär emellertid inte att en vald representant måste besluta i överensstämmelse med väljarnas mening. Våra folkomröstningar är alla rådgivande. Rådgivande nationella folkomröstningar har kunnat anordnas efter beslut av . Enligt regeringsformen ska före- skrifter om rådgivande folkomröstningar i hela riket och om förfar- andet vid folkomröstningar i grundlagsfrågor meddelas genom lag. Lagkravet omfattar både utformningen av frågan som ska ställas och tidpunkten för omröstningen. finns också möjlighet att hålla folkomröstningar om vilande grundlagsförslag. Folkomröstningen ska då hållas i samband med det val över vilket förslaget till grundlagsändring vilar. Närmare föreskrifter om förfarandet vid folkomröstningar finns i folkomröstningslagen (1979:369). Folkomröstning om vilande grundlagsförslag ska som nämnts all- tid hållas i samband med val. Det innebär att en sådan folkomröst- ning också per automatik blir föremål för valobservation för det fall det riksdagsval över vilket förslaget till grundlagsändring vilar också Rådgivande nationella folkomröstningar saknar samband med val. Någon skyldighet för att bjuda in eller ta emot val- observatörer vid dessa omröstningar kan därför inte anses föreligga enligt artikel 8 i Köpenhamnsdeklarationen. Kommunala folkomröstningar är också endast rådgivande. Det är kommunen som slutligen avgör den bakomliggande frågan. Bestämmelser om kommunala folkomröstningar infördes och infördes en möjlighet att få till stånd en lokal folkomröstning genom så kallat folkinitiativ, vilket innebar att ett ärende om att hålla folkomröstning i en viss fråga fick väckas i fullmäktige av av de röstberättigade kommun- eller landstingsmedlem- marna. Efter en översyn av grundlagen höjdes 2011 tröskeln för ett giltigt folkinitiativ från och att det inte längre skulle vara möjligt för en enkel majoritet av fullmäktige att stoppa ett folkinitiativ, men med möjlighet för fullmäktige att i vissa frågor lägga in sitt veto under förutsättning att vetot fick två tredjedelars majoritet inom fullmäktige. Det är således kommunen som ytterst avgör om en folkomröstning ska genomföras. Enligt vår bedömning är det därför inte heller aktuellt att ta emot eller bjuda in valobservatörer för att granska genomförandet av råd- givande kommunala folkomröstningar. Rådgivande kommunala folk- omröstningar kan även hållas i samband med ett allmänt val. Det innebär att en sådan omröstning också per automatik blir föremål för valobservation. Men av det följer inte någon skyldighet för enligt Köpenhamnsdeklarationen att bjuda in eller ta emot valobser- vatörer vid dessa kommunala folkomröstningar. 6.6.3Uppgiften att ackreditera valobservatörer Utredningens förslag: Uppgiften att ackreditera valobservatörer från nationella och internationella organisationer eller institutioner ska ges till den centrala valmyndigheten (). Privatpersoner ska inte kunna söka ackreditering. Ackredi- tering för valobservatörer ska bara kunna sökas av organisationer eller institutioner. Kommunerna, länsstyrelserna och de utlandsmyndigheter som anordnar förtidsröstning åläggs att ta emot ackrediterade val- observatörer och vidta de åtgärder som behövs för att de ska kunna genomföra sina valobservationer. Förslaget föranleder en ny paragraf i det nya kapitlet under rubriken med underrubriken av val- observatörer, 16 kap. 3 § vallagen. Utredningens bedömning: Det framstår inte som nödvändigt att införa särskilda föreskrifter för valobservationer. En ackreditering ska i princip ges alla observatörer som anmäls oav- sett när så sker under förutsättning att de representerar nationella eller internationella institutioner eller organisationer. Ett samråd kan därför behöva ske med . Inför ett be- slut om ackreditering har också möjlighet att samråda med Säkerhetspolisen. För de fall en ackreditering inte ges gäller förvaltningslagens allmänna bestämmelser om överklag- ande. Skulle det i efterhand visa sig att en ackreditering skulle behöva återkallas, ges en sådan möjlighet med tillämpning av 37 § förvaltningslagen. När det gäller ackreditering av valobservatörer används i om valobservation benämning ”receive accredidation”. I är benämningen ”The must be accredited”. I en svensk kontext är ackreditering ett bemyndigande eller befullmäktigande att utföra en viss uppgift. I praktiken innebär det att den som ackrediterar skriver ut ett bevis som talar om att vederbörande som önskar bli valobservatör formellt är godkänd. Det är också enligt vår mening en benämning som bör användas när det gäller godkännande av valobservatörer. Den centrala valmyndigheten () har det övergrip- ande ansvaret för frågor om val. Den svarar för genomförande av val till , region- och kommunfullmäktige samt Europaparla- mentet. Uppgiften att ackreditera valobservatörer bör därför ligga på . Vem kan söka ackreditering? I artikel 8 i Köpenhamnsdeklarationen slås bland annat fast att medlemsländerna är överens om att närvaron av valobservatörer –både nationella och utländska – kan stärka ländernas valprocesser och att de förbinder sig att bjuda in valobservatörer från medlemsländer eller från andra privata institutioner och organisa- tioner för att observera hur valen genomförs i medlemsländerna. Uppgiften blir därmed för att ackreditera valobserva- törer från nationella och internationella organisationer eller institu- tioner. Privatpersoner faller därmed utanför kretsen som kan söka ackreditering som valobservatörer. Vad som sagts innebär att all ackreditering för valobservation ska ansökas hos . Den ska kunna göras både av en nationell eller internationell organisation eller institution, men själva ackrediteringen gäller den enskilde observatören såsom representant för en sådan organisation eller institution. En ansökan om ackreditering ska innehålla uppgifter om organi- sationen/institutionen som söker ackreditering för sina observatö- rer, vilket vilka val som ska observeras och syftet med observationen, identiteten på de personer som ska genomföra observationen och kopia på personernas pass med bild och passnummer samt kontakt- information under vistelsen i . I 21 kap. 3 och 5 §§ offentlighets- och sekretesslagen finns be- stämmelser om sekretess dels för uppgifter som rör förföljda perso- ner, m.m., dels för utlänningar. Enligt 3 § gäller sekretess för uppgift om en enskilds bostads- adress eller annan jämförbar uppgift som kan lämna upplysning om var den enskilde bor stadigvarande eller tillfälligt, den enskildes telefonnummer, e-postadress eller annan jämförbar uppgift som kan användas för att komma i kontakt med denne samt för motsvarande uppgifter om den enskildes anhöriga, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne kan komma att utsättas för hot eller våld eller lida annat allvarligt men om upp- giften röjs. Enligt 5 § gäller sekretess för uppgift som rör en utlänning, om det kan antas att ett röjande av uppgiften skulle medföra fara för att någon utsätts för övergrepp eller lider annat allvarligt men som för- anleds av förhållandet mellan utlänningen och en utländsk stat eller myndighet eller organisation av utlänningar. nämnda sekretessbestämmelser kan komma att aktualiseras i samband med en ackreditering, men förutsätter, såvitt gäller 3 § men i praktiken också 5 §, att personen själv eller genom den institution eller organisation som han eller hon representerar också åberopar bestämmelserna. Det ankommer då på att pröva om uppgiften kan lämnas ut. Behovet av kompletterande föreskrifter för ackrediterade valobservatörer Frågan är om de behövs särskilda regler för ackrediterade valobser- vatörers observationer. ODIHR och andra internationella organisa- tioner som bedriver valobservation har egna handböcker och riktlinjer för hur valobservationer ska genomföras. Enligt dessa riktlinjer är valobservatörernas uppgift att observera och rapportera. De har ingen myndighet att instruera, assistera, blanda sig i röstningen, rösträk- ningen eller andra aspekter vid genomförandet av valet. De ska med andra ord förhålla sig helt neutrala. De har också fått en grundlig utbildning genom ODIHR:s utbildning för valobservatörer. Eftersom FN, ODIHR, och har riktlinjer för hur valobservationer ska genomföras är det enligt vår bedömning inte nödvändigt att införa särskilda före- skrifter för valobservationer. Någon särskild tidsfrist för när en ansökan om ackreditering senast kan göras bör inte införas. är enligt det internationella regelverket skyldigt att ta emot valobservatörer. Det innebär att en ackreditering i princip ska ges alla observatörer som anmäler sig oav- sett när så sker under förutsättning att de representerar nationella eller internationella institutioner eller organisationer. Samråd kan här behöva ske med . Det kan inte uteslutas att personer som tillhör grupperingar som redan på förhand kan anses vilja förstöra eller försvåra genomföran- det av valet utnyttjar ackrediteringen för att ta sig in i . Enligt säkerhetsskyddslagen följer att den som bedriver säkerhetskänslig verksamhet ska utreda behovet av säkerhetsskydd. Med utgångs- punkt i analysen ska verksamhetsutövaren planera och vidta de säker- hetsskyddsåtgärder som behövs med hänsyn till verksamhetens art och omfattning, förekomst av säkerhetsskyddsklassificerade upp- gifter och övriga omständigheter. Med nuvarande lagstiftning be- höver inte verksamhetsutövaren underrätta Säkerhetspolisen resultatet av sin säkerhetsskyddsanalys. ska verksamhetsutövaren dock anmäla till sin tillsynsmyndighet om den bedriver säkerhetskänslig verksamhet (prop. 2020/21:194). Samman- fattningsvis innebär det att säkerhetsskyddslagen inte ålägger Val- myndigheten att göra en säkerhetsskyddsanalys i samband med ackreditering av valobservatörer. Om bedömer att den bedriver säkerhetskänslig verksamhet ska den utreda behovet av säkerhetsskydd för sin verksamhet i stort. Någon säkerhetsskydds- analys ska inte göras i varje enskild ansökan om ackreditering. För de fall som finner behov av att samråda med Säker- hetspolisen inför ett beslut om ackreditering så kan en sådan möjlig- het ges. Detta ligger dock utanför säkerhetsskyddslagstiftningen. Till en början ska sägas att en ackreditering som valobservatör innebär inte med automatik någon rätt till inresa i . Det är inte att jämställa med ett visum. Skulle det i efterhand visa sig att en ackreditering av olika skäl skulle behöva återkallas, så ges en sådan möjlighet med tillämpning av 37 § förvaltningslagen. Enligt den be- stämmelsen får en myndighet ändra ett beslut som den har meddelat som första instans om den anser att beslutet är felaktigt på grund av att det har framkommit nya omständigheter eller av någon annan anledning. Är det fråga om ett beslut som till sin karaktär är gynnande för någon enskild part får det dock ändras till den enskildes nackdel bara om det framgår av beslutet eller de föreskrifter som det har grundats på att beslutet under vissa förutsättningar får återkallas, tvingande säkerhetsskäl kräver att beslutet ändras , eller felaktigheten beror på att parten lämnat oriktiga eller vilseledande uppgifter. Den bestämmelsen täcker enligt vår bedömning behovet av att återkalla en ackreditering. Det ska vidare tilläggas att det är organisationen/institutionen som söker ackreditering för sina observatörer. Ges ingen ackredi- tering så utgör det inget hinder för att genomföra en granskning. Som vi tidigare nämnt är valförfarandet i alla olika skeden transparent och tillgängligt för mediernas, allmänhetens och särskilda valobserva- törers granskning. Något behov av en särskild överklagandebestäm- melse finns därför inte för det fall någon ackreditering inte ges. Förvaltningslagens allmänna bestämmelser om överklaganden gäller Däremot kan det finnas skäl för att i ett beslut om ackredi- tering ange att den under vissa förutsättningar får återkallas enligt bestämmelserna i 37 § förvaltningslagen och med angivande av dessa bestämmelser i klartext. Någon bestämmelse i vallagen utöver vad som framgår av säker- hetsskyddslagstiftning behövs därför inte enligt vår bedömning. uppgift är i första hand att se till att alla val- observatörer får ett bevis på att de är godkända valobservatörer. De bör också ges något yttre tecken, till exempel en namnskylt, en arm- bindel eller likande om vilka de är. Detta tydliggör deras uppgift för både väljare och röstmottagare i val- och röstningslokalerna, samt valnämndernas och länsstyrelsernas personal vid den s.k. onsdags- räkningen respektive den slutliga rösträkningen. bör vidare ta fram ett informationsmaterial anpassat till internationella valobservatörer om det svenska valsystemet och hur valen genomförs, och vid behov anordna informationstillfällen. bör också informera kommuner, länsstyrelser och utlandsmyndigheter som anordnar förtidsröstning om vilka som är ackrediterade som valobservatörer och därutöver ge kommuner och länsstyrelser besked om eventuella önskemål som framförts in- för valobservationerna. Det är också enligt vår mening lämpligt att informerar allmänheten och media om vilka organi- sationer och institutioner som inför varje val har aviserat att de avser att genomföra en valobservation. Det kan också framstå som en naturlig åtgärd av som har det övergripande ansvaret för genomförande av allmänna val bjuder in valobservatörer till informationsmöten och informerar om genomförandet av förestående val och om kontakter med institu- tioner och personer som kan ge dem värdefull information. Det kan vara särskilt viktigt i de fall observationerna inte genomförs av de professionella internationella organisationerna. Det praktiska genomförandet av valobservationer förutsätter enligt /ODIHR att värdlandet ser till att valobservatörerna får tids- mässiga möjligheter att observera alla faser i valprocessen utifrån den beslutade observationsplanen. Valobservatörerna ska ackrediteras av värdlandet och de ska ges all nödvändig information rörande val- processen från värdlandets centrala och lokala myndigheter. De kan vidare be om möten med kandidater, partimedlemmar eller andra personer som de önska träffa. De ska ha rätt att resa fritt omkring i värdlandet, både före valet och under valdagen, utan några restrik- tioner eller krav på förhandsanmälan och de ska ha oinskränkt till- gång till värdlandets alla val- och rösträkningslokaler. Som ovan nämnts brukar observation av media och partierna ingå som delmoment i en valobservation. Men det förutsätter som regel att det sker på frivillig basis. Vi föreslår inte heller någon reglering av den frågan, utan vi förutsätter att det i så fall ska ske efter över- enskommelse mellan observatörerna, partierna och media. Kommunernas och länsstyrelsernas skyldigheter Det finns ingen föreskrift som ålägger kommunerna (i prak- tiken valnämnderna) att ta emot nationella och internationella val- observatörer vid genomförandet av de allmänna valen. Men vid en uttrycklig reglering och ackreditering för valobservatörer som ut- redningen föreslår bör detta åliggande också framgå av vallagen. När har ackrediterat valobservatörer är det natur- ligt att myndigheten underrättar kommunerna, länsstyrelserna och de utlandsmyndigheter som anordnar förtidsröstning om vilka de är och vilka organisationer de representerar. Vissa praktiska arrange- mang kan behöva vidtas av kommunerna och utlandsmyndigheterna, men också att kunna informera röstmottagarna om valobservationen. Men några andra anpassningar av valförfarandet med anledningen av en valobservation som avviker från den föreskrivna ordningen får inte vidtas. Genomförandet av valet ska alltid ske under förutsätt- ningen att all röstmottagning och rösträkning är offentligt och genom- förs i enlighet med föreskriven ordning. Praktiska arrangemang som kan behöva vidtas med anledning av en valobservation kan handla om att observatörerna vill träffa företrädare för kommunen eller genom kommunen få möjlighet att träffa andra aktuella personer eller att kommunen helt enkelt ska kunna stå till tjänst i olika frågor som kan uppkomma under en observation. Påpekas ska att valobservatörerna som alla andra är skyldiga att följa vallagens bestämmelser och de anvisningar som röstmottagarna ger. Detta gäller också vid länsstyrelsernas slutliga rösträkning. 7Väljargrupper med svårighet att utnyttja sin rösträtt I våra direktiv anges att den demokratiska rätten att rösta i val till gäller lika för alla myndiga svenska medborgare som varit bosatta i landet. Mot denna bakgrund är det en given utgångspunkt att alla väljare, dvs. även de som på grund av sjukdom, funktionsnedsättning eller ålder har svårt att utnyttja sin rösträtt därmed ska ges så jämbördiga förutsättningar som möjligt att utnyttja den rätten. Det är för legi- timiteten i demokratiska system viktigt att rösträtten fullt ut är tillgänglig för alla väljargrupper. Åtgärder som ytterligare kan förbättra likvärdigheten och tillgängligheten till röstningsförfaran- det för personer som av skilda anledningar kan ha svårighet att i dagens system utnyttja sin rösträtt bör därför övervägas. Det kan till exempel handla om att förtydliga eller bredda målgruppen för ambu- lerande röstmottagare men också om informationsinsatser till olika väljargrupper. Syftet är att skapa jämbördiga villkor för valdeltag- ande för olika väljargrupper och värna intresset av ett högt valdeltag- ande. På detta område finns också två tillkännagivanden från , dels om att väljare med synnedsättning ska kunna personrösta utan att tvingas röja valhemligheten för någon, dels om att öka valdeltag- andet bland utlandssvenskar. När det gäller väljare som på grund av synnedsättning inte själva kan göra i ordning sina röster är vårt uppdrag att undersöka åtgärder, till exempel om tekniska hjälpmedel bör göras tillgängliga för att underlätta röstningen, för att stärka valhemligheten för dessa väljare (se vidare kapitel 8 Väljare med synnedsättning). Väljargrupper med svårighet att utnyttja sin rösträtt När det gäller valdeltagandet bland utlandssvenskar är uppdraget att förenkla för dessa väljare att delta i riksdagsval och val till Europa- parlamentet (se vidare kapitel 9). Vårt valsystem bärs upp av ett antal grundläggande principer som kommit till uttryck som en del av de mänskliga rättigheterna. Här ska nämnas allmänna förklaring om de mänsk- liga rättigheterna som slår fast att val ska grundas på allmän och lika rösträtt samt att de ska vara hemliga. Liknande regler finns i artikel 3 av första tilläggsprotokollet till den Europeiska konven- tionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grund- läggande friheterna (). Enligt regeringsformen bygger också vårt statsskick på allmän och lika rösträtt. Vidare ska valen enligt regeringsformen vara fria, hemliga och direkta. Regerings- formens program- och målsättningsstadgande i 1 kap. 2 § femte stycket ger också uttryck för att det allmänna ska verka för att alla män- niskor ska kunna uppnå delaktighet och jämlikhet i samhället och motverka diskriminering av människor personer på grund av funk- tionshinder. Principerna om att valen ska vara fria och hemliga kommer också till uttryck i ett flertal regler i vallagen (2005:837) om hur röstningen ska gå till. Bestämmelserna ger uttryck för att alla personer som har rösträtt ska kunna rösta. Det kan konstateras att personer med funktionsnedsättningar möter olika av samhället skapade barriärer eller hinder att utnyttja den rätten. Det är valadministrationens an- svar att verka för att så långt möjligt överbrygga de barriärer som försvårar möjligheten för denna grupp att utnyttja sin rätt. För att alla som har rösträtt ska kunna utnyttja denna rätt finns ett antal bestämmelser i vallagen om tillgänglighet. –bestämmelser som ska säkerställa att väljarna kan ta sig in i val- lokaler, –bestämmelser som ska säkerställa att väljarna kan rösta i vallokalen, –bestämmelser som ska säkerställa att väljare som inte kan ta sig till sin vallokal, kan rösta på andra sätt. Väljargrupper med svårighet att utnyttja sin rösträtt 7.2.1FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning Många av de mänskliga rättigheter som upptas i FN:s allmänna för- återkommer i senare antagna konventioner inom FN-syste- met. Bland annat i FN:s konvention om medborgerliga och politiska rättigheter och i konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter finns bestämmelser för att tillförsäkra alla lika rätt att få de rättigheter som nämns i respektive konvention. har dessa grundläggande principer konkretiserats i ett nytt instru- ment för mänskliga rättigheter; FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Till konventionen finns också ett protokoll som innebär att enskilda personer har möjlighet att framföra klagomål till FN:s internationella kommitté för rättigheter för personer med funktionsnedsättning, om de anser att deras rättig- heter enligt konventionen har kränkts. Konventionen har till syfte att främja, skydda och säkerställa det fulla och lika åtnjutandet av alla mänskliga rättigheter och grund- läggande friheter för alla personer med funktionsnedsättning och att främja respekten för deras inneboende värde.