sou · H9B392 · 2021-11-30 00:00:00 — Vad gäller olovlig vistelse kan viss ledning hittas i statistik över antalet avslag på asyl- ansökningar eller ansökningar om uppehållstillstånd jämfört med ut- fallet i verkställighetsärenden, men inte heller här blir bilden komplett eftersom det ligger i sakens natur att inte alla som uppehåller sig i landet olovligen anmält sin närvaro till myndigheterna. Europol, som är Europeiska unionens byrå för brottsbekämpning, utarbetar bl.a. regelbundet rapporter som erbjuder analyser av brotts- lighet och terrorism inom EU. En sådan är EU:s hotbildsbedömning 1Polismyndigheten, och (2020) Slutredovisning av regeringsuppdrag (Ju2018/00991/PO) s. 6 f. avseende den grova organiserade brottsligheten (Socta) som identi- fierar och utvärderar framväxande hot och beskriver strukturen för organiserade kriminella grupper och hur de fungerar samt de viktigaste typerna av brottslighet som drabbar EU. I den senaste rapporten identifieras åtta prioriterade brottsområden: cyberbrottslighet, narkotikabrottslighet, människosmuggling, organiserad tillgrepps- brottslighet, människohandel, penningtvätt, dokumentbedrägerier samt näthandel med olagliga varor och tjänster. För att få en bild av situationen i har utredningen tagit del av ett flertal rapporter och lägesbilder över den organiserade brottsligheten sammanställda av svenska myndigheter. Vi har också tagit del av svenska myndigheters statistik gällande ansökningar om asyl eller uppehållstillstånd, verkställighetsärenden, inre utlännings- kontroller, beslag m.m. Underlaget redovisas nedan för att ge en bild av hur situationen ser ut och vilken utveckling som kan förväntas framöver. Det kan redan här påpekas att delar av den statistik som framställ- ningen bygger på är i någon mån osäker. Statistiken bygger exempel- vis i vissa delar på uppgifter som med tiden kan revideras utifrån nya kända omständigheter och i andra delar finns osäkerhet i siffrorna beroende på t.ex. brister i myndigheternas ärendehanteringssystem. Framställningen gör därför inte anspråk på att ge ett fullständigt och robust statistiskt underlag, utan ska läsas som en mer allmän läges- beskrivning. I de följande avsnitten görs nedslag avseende vissa särskilda brotts- typer och andra frågor av intresse för utredningens frågeställningar. Inte heller i detta avseende är framställningen fullständig. Även andra frågor kan vara av intresse för myndigheternas arbete i gränsnära om- råden. Det som berörs nedan har dock framstått som områden av särskilt intresse. Sedan en mängd- och seriebrottssatsning inleddes har Rikskri- minalpolisens underrättelsesektion, numera Nationella operativa av- delningens underrättelseenhet, arbetat målinriktat mot organiserad tillgreppsbrottslighet. har följt ut- vecklingen av organiserad tillgreppsbrottslighet utförd av internatio- nella brottsnätverk (IBN) noggrant och har konstaterat att de inter- nationella brottsnätverkens påverkan på brottsutvecklingen i har ökat stadigt. Brottsligheten har fått en större geografisk utbredning och blivit mer avancerad. Det har också skett en mer var- aktig etablering i landet med ökade kopplingar till lokalt förankrade kriminella aktörer, och ökad utveckling av ”brottshubbar”2 omkring vilka mycket av den organiserade brottsligheten kretsar. Polismyndig- hetens analys av kriminella flöden vid vissa inre gränsövergångar har visat en anmärkningsvärt hög frekvens av kriminella individer och grup- per kopplade till kriminella organisationer från utlandet. Dessutom beräknas omfattningen vara betydligt större än vad som visas genom analyserna, detta med hänvisning till att samtliga gränsövergångar inte har analyserats.3 har kunskap om att flera utländska organiserade nätverk är etablerade i och ägnar sig åt bl.a. organiserad gräns- överskridande tillgreppsbrottslighet. I landet finns enligt polisens kän- nedom bl.a. etablerade litauiska, polska, rumänska och rysktalande nät- verk. Nätverkens struktur kan förenklat delas upp i två grundstrukturer. Den ena verkar i form av ”celler”, i betydelsen stöldliga, kriminell gruppering eller grupp av utförare. Cellerna styrs från ursprungs- landet och verkar med en specifik brottslighet i ett land under korta cykler och smugglar sedan vanligen hem stöldgodset. En cell kan byta stöldobjekt eller flyttas från ett land till ett annat mitt under pågå- ende arbete beroende på order från ledaren eller beställaren i hem- landet. Så har skett exempelvis när polisiärt fokus har legat på ett visst stöldobjekt eller liknande. Den andra strukturen verkar i form av s.k. ”utförare”, dvs. personer som används eller utnyttjas av nätverken för brottslig verksamhet. Utförarnas verksamhet möjliggörs av en redan etablerad kriminell organisation i , vanligtvis tillhörande den rysktalande organi- serade brottsligheten.4 Nätverken har väl uppbyggda och relevanta kapaciteter att tillhandahålla utförarna genom s.k. ”ankarpersoner”. Utförarna begår tillgreppsbrott och andra brott med låg upptäckts- 2Med brottshubbar avses geografiska platser eller områden som kontrolleras av organiserad brottslighet där kriminella aktörer tillhandahåller sådana kapaciteter som möjliggör eller under- lättar för de internationella brottsnätverken att verka i . 3Polismyndigheten (2018) Redovisning av regeringsuppdrag (Ju2018/01291/L4), s. 3. 4Polismyndigheten (2019) Internationella brottsnätverk inom organiserad tillgreppsbrotts- lighet Erfarenhetsberättelse 2016 – Öppen version s. 3 f. risk och lågt straffvärde men i stor omfattning och med hög frekvens. Exempel på kapaciteter som tillhandahålls är postadresser, skenäkten- skap, samordningsnummer, id-handlingar, målvaktsbilar, olika typer av tillstånd och visum samt avsättning för stöldgods. Utförarna används även för brott mot, och utnyttjande av, välfärds- systemen, bl.a. utnyttjande av lönegarantier och svart arbetskraft. Det finns även indikationer på att vissa av nätverken utnyttjar personer som redan befinner sig illegalt i och som har ”gått under jorden”.5 De internationella brottsnätverken har vanligen sin bas i sina ur- sprungsländer och är verksamma i de västeuropeiska länderna. Enligt drabbar organiserad tillgreppsbrottslighet utförd av internationella brottsnätverk stora delar av och utgör i och många andra länder en betydande andel av all anmäld till- greppsbrottslighet. rapporterar att uppskattnings- vis åtminstone av bostadsinbrotten samt ungefär 90 pro- cent av stölderna av bilar, bildelar, båtmotorer och jordbruksmaskiner i begicks av sådana nätverk. Med stöd av uppskattningar från och försäkringsbranschen 2019 har redovisat att det förs ut stöldgods ur till ett värde av två mil- jarder kronor . De olika grenarna av brottsligheten har liknande struktur i de drabbade länderna och aktörerna rör sig systematiskt mellan länderna för att undgå polisiär uppmärksamhet.6 De internationella brottsnätverkens tillvägagångssätt kan beskrivas genom att delas in i följande händelsekedja; gränspassage (inresa), bo- ende, förflyttning inom landet, tillgrepp, förvaring av stöldgods, trans- port av och handel med stöldgods, gränspassage (utresa), brottsvinst. In- och utresa sker vanligen med färjelinjerna till och från och samt med bil via . Flyg används men inte lika frekvent. Det förekommer dock att mindre skrymmande gods förs ut ur landet med flyg eller med vanlig postgång. Utförare med koppling till nätverk med ursprung utanför EU/ Schengen reser vanligen in i landet med färjelinjerna från eller med buss eller med flyg via andra EU/. Falska och manipulerade id-handlingar och registreringsskyltar används i stor utsträckning. Gärningsmännen bor på ”svarthotell”, hos personer kopplade till nätverken, på asylboenden eller i hyrda stugor m.m. 5Polismyndigheten (2018) Redovisning av regeringsuppdrag (Ju2018/01291/L4), s. 5. och (2019) Internationella brottsnätverk inom organiserad tillgrepps- brottslighet Erfarenhetsberättelse 2016 – Öppen version, s. 10 f. Boendena används också för att förvara eller, vid stölder av större gods, bl.a. omidentifiera och nedmontera stöldgods. Nätverken vidtar även åtgärder för att förhindra att aktiva GPS-sändare avslöjar var godset finns. Det har t.ex. blivit allt vanligare att nätverken använder stör- sändare för att förhindra att stöldgods spåras. När personerna rör sig inne i landet används vanligen hyrbilar, utlandsregistrerade bilar eller svenskregistrerade målvaktsbilar. De sistnämnda är ofta skrivna på samordningsnummer eller fiktiva iden- titeter och utgör ett viktigt brottsverktyg för nätverken.7 Merparten av stöldgodset förs på ett eller annat sätt till nätverkets hemland, där det säljs på den lagliga marknaden eller transporteras vidare österut. Ofta sker det med fordon över gränsövergångarna, framför allt via färja mot och eller över Öresunds- bron. Brottsvinsterna omhändertas av huvudmännen i ursprungslän- derna. En ökande andel tillfaller också de lokala hälerileden i , särskilt det stöldgods som härrör från systematiska butiksstölder.8 Internationell organiserad tillgreppsbrottslighet förekommer i hela landet, men vissa områden är särskilt drabbade. De geografiskt högt belastade områdena är transportlogiskt välplacerade i förhållandet till landets större genomfartsleder eller motorleder som också leder till och från större gränsövergångar.9 Nationella operativa avdelningen, Underrättelseenheten () bedömde 2019 att den organiserade tillgreppsbrottsligheten (2020 och 2021) skulle komma att fortgå på samma nivå eller öka i omfattning. Detta bl.a. beroende på att efterfrå- gan på de varor som brottsområdet genererar skulle komma att kvarstå och sannolikt öka på vissa områden och eftersom stora brottsvinster, låg risk för upptäckt och lagföring samt låga straffvärden bedömdes vara viktiga incitament för de kriminella aktörerna att fortsätta med brottsligheten. Samma bedömning redovisades i en myndighetsgemen- sam rapport i februari 2020.10 Utvecklingen har också visat att nät- verken i allt större utsträckning etablerar sig i landet samt får kopp- lingar till och utvecklar samverkan med lokalt förankrade kriminella 7Polismyndigheten (2019) Internationella brottsnätverk inom organiserad tillgreppsbrotts- lighet Erfarenhetsberättelse 2016 – Öppen version s. 7. 8Polismyndigheten, och (2020) Slutredovisning av regerings- uppdrag (Ju2018/00991/PO) s. 6. 9Polismyndigheten (2019) Internationella brottsnätverk inom organiserad tillgreppsbrotts- lighet Erfarenhetsberättelse 2016 – Öppen version s. 9 f. 10Polismyndigheten, och (2020) Slutredovisning av regerings- uppdrag (Ju2018/00991/PO) s. 6. Detta upplevs som problematiskt då det innebär minskade möjligheter att ”störa ut” de internationella brottsnätverken från genom att arbeta proaktivt i gränsnära områden.11 Förutom att enskilda individer drabbas hårt av den brottslighet som utförs av de internationella brottsnätverken påverkas även andra myndigheter och samhällsorgan av nätverkens närvaro i landet. Olika delar av samhällssystemet utnyttjas storskaligt i brottsliga syften. Be- roende på vilka ursprungsländer som är aktuella påverkas samhället genom bl.a. brott mot välfärdssystemen och andra närliggande skatte- finansierade eller skattesubventionerade system, osund konkurrens och ökat antal asylansökningar.12 Brott mot välfärdssystemen har bedömts utgöra ett allvarligt pro- blem även i ett bredare perspektiv. Omfattningen av sådan brotts- lighet har varit stor och är inte begränsad till att utföras av endast internationella stöldnätverk utan förekommer i samband med organiserad brottslighet i stort. Brottsligheten omfattar då brott mot assistansersättningen, utnyttjande av lönesubventioner för fik- tivt arbete och lönegaranti, bedrägerier med studiemedel m.m. Inom ramen för detta används bl.a. felaktiga folkbokföringar, falska anställ- ningsavtal och lönespecifikationer, falska läkarintyg och manipulerade årsredovisningar. Även brottslighet med utnyttjande av identiteter har ökat. Upp- läggen kan exempelvis gå ut på att en socialt utsatt EU-medborgare hämtas till för att etablera en identitet. Personen ges osanna anställningshandlingar och folkbokförs. Den utnyttjade personen skickas sedan ut ur landet igen, men identiteten byggs på fiktiva in- komstuppgifter m.m. och kan begära välfärdsförmåner. Förfarandena underlättas i många fall av digitaliseringens effekter, t.ex. enklare och snabbare tjänster utan personlig kontakt och e-legitima- tioner.13 Den internationella organiserade stöldbrottslighetens karaktär och nätverkens organisation och upplägg gör att polisen och andra brotts- bekämpande myndigheter har svårt att bekämpa brottsligheten med traditionella metoder. Ingripanden mot enskilda individer har visat sig ha mycket liten påverkan på den brottsliga aktiviteten förutom om det varit fråga om personer högre upp i hierarkin, t.ex. s.k. ankar- 11Polismyndigheten (2019) Internationella brottsnätverk inom organiserad tillgreppsbrotts- lighet Erfarenhetsberättelse 2016 – Öppen version s. 12 f. 13Myndighetsgemensam lägesbild om organiserad brottslighet 2019, s. 7 ff. personer.14 kan det också vara svårt att se att enskilda brott i själva verket utgör en del av en mer omfattande organiserad brottslig- het. Internationella brottsnätverk har enligt erfaren- heter visat sig känsliga för åtgärder som innebär ökad upptäcktsrisk och minskade vinstmarginaler. Därför bedöms brottsligheten kunna komma att förändras om relevanta åtgärder vidtas. Detta innebär att stor flexibilitet behövs även i arbetet från de brottsbekämpande myn- digheternas sida. Av nationella månadsuppföljning för perio- den januari–framgår att antalet anmälda brott under kategorin internationell brottslighet ökat med 14,6 pro- cent jämfört med , en siffra som motsvarade 2 900 ärenden. Antalsmässigt hade anmälda brott ökat mest i polis- region , följt av region och Öst. angavs utred- ningsandelen i kategorin har minskat något, liksom antalet ärenden som redovisats till åklagare. I kategorin internationell brottslighet i månadsuppföljningen ingår inbrott i bostad och stöld av båtmotor och stöld av bildelar, men också människohandel, människosmuggling och grov narkotikasmuggling.15 Myndighetsgemensamt arbete mot den organiserade internationella tillgreppsbrottsligheten Regeringen gav i uppdrag att öka förmågan att bekämpa organiserad tillgreppsbrottslighet som begås av internationella brottsnätverk. Regeringen gav också , och (nedan uppdragsmyndigheterna) i uppdrag att utveckla sin samverkan på området. Enligt uppdraget skulle myndigheterna analysera hur de utifrån sina respektive befogenheter kan samordna eller gemensamt vidta åtgärder som försvårar för inter- nationella brottsnätverk att verka i landet. Uppdragsmyndigheterna samverkar men vidtog ytterligare åtgärder för att fördjupa och bredda sin sam- verkan. Bland annat skedde gemensamma utsättningar där myndig- heterna delade sina lägesbilder och myndigheterna sampatrullerade. 14Polismyndigheten (2016) Mobil organiserad brottslighet, Erfarenhetsberättelse 2011–2015 Öppen version, s. 13. 15Polismyndighetens nationella månadsuppföljningar för perioden januari–. De genomförda åtgärderna och resultaten av dessa redovisades i en rapport – Slutredovisning av regeringsuppdrag – . Här återges endast delar av de åtgärder som är av särskilt intresse för utredningens uppdrag. Inom ramen för regeringsuppdraget har och stärkt sitt utbyte av underrättelseinformation. Delar av inhämtningen av information har samordnats och en utökad informa- tionsdelning mellan myndigheterna har påbörjats och förväntas bidra till en gemensam lägesbild och förbättrade möjligheter till gemensam prioritering av operativa åtgärder. Den gemensamma underrättelsebaserade lägesbilden och de ge- mensamma utsättningarna har skapat förbättrade förutsättningar för den operativa verksamheten. En ny arbetsmetodik benämnd TKP (, Kust, Polis) har också prövats samt . Arbetsmetodiken har inneburit att två tulltjänstemän, två kust- bevakningstjänstemän och två poliser bildat en operativ grupp som genomfört både in- och utresekontroller utifrån respektive myndig- hets befogenheter. Arbetsmetodiken har testats i och i i form av projekt som pågått under en månad respektive gång. Insatser har då främst gjorts vid och i hamnarna , , , , och Nynäs- hamn. Metoden har visat sig vara ett effektivt verktyg i den brotts- bekämpande verksamheten. Av slutredovisningen av regeringsupp- draget framgår att samarbetet i bl.a. lett till beslag till ett värde av , men också till anhållan för stöld av fortskaffningsmedel, stöld av släpfordon och märkesförfalskning. Där- utöver ledde det till anmälan om grovt häleri och misstänkt penning- brott. Det visade sig således vara en tydlig fördel att ha flera myn- digheter på plats eftersom de olika befogenheterna kunde skapa mervärde i hanteringen. I en tullkontroll vid inre gräns beslag- tog t.ex. kontanta medel, något som saknar befogenhet att göra. Även i ledde arbetsmetoden till framgångsrika resultat. Bland annat kunde en stulen hjullastare med ett värde av tas i beslag och under projekt- perioden påträffades även två stulna personbilar med ett sammanlagt värde av ca i samband med lastning av ett fartyg på väg till . Som ett tydligt exempel på hur samverkan effek- tiviserat brottsbekämpningen anges i slutredovisningen en tullkontroll av en lastbil där det påträffades en stor mängd gods som misstänktes inledde ett samtal med föraren som därefter greps. använde alltså sina befogenheter för att öppna upp lastutrymmet och beslagtog stöldgod- set. bedriver kontroller i sjösäkerhetssyfte av hur lasten är säkrad i olika lastbärare för sjötransport. Även vid dessa kon- troller kan stöldgods upptäckas.16 I region har TKP-samverkan fortsatt även i tiden efter rapporten med vad man upplevt som goda resultat. En annan arbetsmetod som prövats är att en gränsskyddsgrupp från har tjänstgjort sida vid sida med en grupp från gräns- polisen i polisregion . Metoden innebar att ett större antal tjänste- män från myndigheterna arbetade tillsammans på kontrollplatserna vilket stärkte effektiviteten och skapade bättre förutsättningar för sam- verkan. Uppdragsmyndigheterna har även inlett ett samarbete kring teknisk utrustning som kan användas bl.a. vid gränserna. Uppdragsmyndigheterna har även i andra sammanhang genom- fört myndighetsgemensamma operativa insatser med framgångsrika resultat. En utmaning för har dock varit att få kraft i det löpande arbetet och att stärka den operativa förmågan att arbeta systematiskt mot tillgreppsbrottslighet i linjeverksamheten, inte minst i gränsområdena. Andra mer prioriterade och resurskrävande händel- ser såsom sprängningar, skjutningar och grova våldsbrott har gjort det svårt att prioritera arbetet mot tillgreppsbrottslighet. Arbetet med att stärka den operativa kraften i linjeverksamheten pågår i olika for- mer, bl.a. har gränspolisenheten i vissa regioner format särskilda grupper som arbetar mot internationella brottsnätverk, samverkan har utvecklats med hamnar och rederier och informationsöverföringen till personal i yttre tjänst har förstärkts. Uppdragsmyndigheterna del- tar vidare i gränsöverskridande internationellt arbete och insatser. Ett exempel på samverkansform är EU:s multidisciplinära plattform mot kriminella hot (EMPACT), där uppdragsmyndigheterna sam- arbetar med andra medlemsstaters brottsbekämpande myndigheter och Europol på både strategisk och operativ nivå. Uppdragsmyndig- heterna har bl.a. genomfört den gemensamma EMPACT-insatsen Trident rörande organiserad tillgreppsbrottslig- 16Polismyndigheten, och (2020) Slutredovisning av regerings- uppdrag (Ju2018/00991/PO), s. 19 ff. het, men även smuggling och annan gränsöverskridande brottslighet har föranlett gemensamma insatser.17 12.3Skjutningar, vapen m.m. Enligt en rapport från (Brå) ”Dödligt våld i den kriminella miljön 2005–2017”, Rapport 2020:4, har det dödliga våldet stadigt minskat i fram till när det blev en uppgång. Den huvudsakliga ökningen består av dödligt våld vid konflikter i den kriminella miljön och brottsligheten är därför i första hand ett storstadsfenomen. har det dödliga våldet ökat i en allt snabbare takt. I rapporten slår Brå fast att brottsligheten i stor utsträckning sker utomhus i offentliga miljöer och att använd- ningen av skjutvapen, särskilt automatvapen, har blivit allt vanligare. I nära en fjärdedel () av fallen –2017 användes sådana vapen. Vanliga automatvapen som användes var olika typer av kulsprutepistoler och automatkarbiner av militärt ursprung. Brås statistik över konstaterade fall av dödligt våld visar att antalet fall av dödligt våld ökat och ligger på en högre och jämnare nivå . har nivån legat på i genomsnitt 110 fall . Statistiken visar också att antalet fall där skjutvapen använts i stort sett har fördubblats (från till ) sedan 2011.18 användes alltså skjutvapen i av de konstaterade fallen av dödligt våld. Den uppgång som framgår av statistiken från Brå syns också i Polis- myndighetens nationella månadsuppföljningar.19 Där framgår vidare att antalet bekräftade skjutningar20 januari–hade ökat jämfört med . Skjutning- arna hade resulterat i att 27 personer avlidit och 75 per- soner blivit skadade. Detta var i nivå med siffrorna från då 26 personer avled till följd av skjutningar och 75 ska- dades. Endast inträffade 35 skjutningar, med 18Brå, Konstaterade fall av dödligt våld – En granskning av anmält dödligt våld 2019, s. 6. 19Polismyndighetens nationella månadsuppföljningar för perioderna januari–, januari–och januari–. 20Med bekräftad skjutning avses i uppföljningarna att det avfyrats projektiler med krutladdat vapen och att det finns spår efter detta i form av kulor, hylsor eller skador på material eller per- soner som kommer av beskjutningen, alternativt att det finns fler än ett oberoende ögonvittne till skjutningen. Skjutningen måste också vara icke-legal och inte uppenbart oavsiktlig. Själv- mord med skjutvapen ingår inte i statistiken för bekräftade skjutningar. 5 avlidna och 10 skadade som följd. Även hade antalet skjut- ningar ökat i förhållande till föregående år . Av den nationella månadsuppföljningen som avser perioden januari–decem- ber 2019 framgår att 306 skjutningar rapporterades in jämfört med 334 skjutningar . Mellan minskade dock antalet skjutningar. Även antalet personer som häktats för grova eller synnerligen grova vapenbrott, liksom antalet anmälda sprängningsbrott ökade enligt uppföljningar under angiven period 2020 i förhål- lande till året innan. hade däremot antalet personer häktade för motsvarande vapenbrott minskat i förhållande till 2018, medan antalet sprängningar även då ökat jämfört med före- gående år. Även i en av gjord analys av beslagsstatistiken för åren 2017–2019 görs bedömningen att efterfrågan av skjutvapen varit hög samt att det finns indikationer på att efterfrågan i huvudsak uppstår isamband med att befintliga skjutvapen beslagtas.21 I synnerhet be- döms efterfrågan vara kopplad till aktörer inom den organiserade brottsligheten och då särskilt till de områden som av klassificerats som särskilt utsatta eller utsatta. Våldet med skjut- vapen bedöms även i denna analys vara i hög grad kopplat till platser där det pågår mer eller mindre öppen handel med droger. De flöden som vapen smugglas i bedöms utgöras av resandeflödet i personbil, buss samt i det tunga flödet där skjutvapen göms i legala laster. Vid sidan av detta bedöms även post- och kurirflödet utgöra en risk då vapen där skickas i delar i syfte att reducera risk för upptäckt. Antalet beslag av skjutvapen har enligt analysen varierat och nådde 2019 den högsta nivån. Av den totala mängden vapen dominerade pistoler samt revolvrar kraftigt och stod för av den totala mängden beslag. Det kan också nämnas att av beslagen och beslagtagen mängd vapen var ärenderelaterade beslag. Det kan vidare anmärkas att statistiken inte omfattar icke-skarpa vapen, t.ex. deaktiverade eller akustiska (stiftade) vapen och gasvapen. Sådana vapen kan vara av intresse för kriminella aktörer då de kan byggas om till skarpa vapen.