sou · H9B319 · 2021-03-31 00:00:00 — Jourdos ska alltså endast lämnas ut i situationer då det inte finns någon möjlighet för patient eller djurägare att hämta ut läkemedlet från öppenvårdsapotek. Förutsättningar för att kunna lämna ut jourdos är inte enbart beroende av öppenvårdsapotekets öppettider utan hänsyn kan även tas till andra omständigheter som patientens möjlighet att ta sig till ett öppenvårdsapotek i en akutsituation eller risk för smittspridning. Den som lämnar ut jourdos av läkemedel har ansvar för att göra en bedömning av detta i varje enskilt fall. Det bör noteras att någon ersättning inte får tas ut vid utlämnande av jourdos till människa.” Allmänt om försörjning av sjukvårdsprodukter I regelverket kring sjukhusapotek och sjukhusens läkemedelsförsörj- ning finns främst bestämmelser om vårdgivarens skyldigheter att organisera läkemedelsförsörjningen till sjukhus. Enligt 5 kap. 1 § lagen (2009:366) om handel med läkemedel ska vårdgivaren organi- sera läkemedelsförsörjningen till och inom sjukhus på ett sådant sätt att den bedrivs rationellt och så att behovet av säkra och effektiva läkemedel tryggas. För detta ändamål ska det finnas sjukhusapotek, som ska vara bemannat med en eller flera farmaceuter. Det finns cirka 40 sjukhusapotek i Sverige.104 Sjukhusapotek definieras i lagen som den funktion eller de aktivi- teter som tillgodoser läkemedelsförsörjningen till eller inom sjukhus. Ett sjukhusapotek är alltså inte en fysisk enhet eller en lokal. Sjukhus- kan bestå av flera olika funktioner och aktiviteter som ut- förs av flera aktörer, professioner och individer. Sjukhusapoteket kan också vara geografiskt utspritt. En apoteksaktör eller partihand- lare kan vara en del i sjukhusapoteksfunktionen, men det kan lika väl vara regionen som ansvarar för och utför hela verksamheten. Om en apoteksaktör anlitas för att sköta sjukhusapoteksfunktionen kan aktören också ha ett tillstånd för att också bedriva öppenvårdsapotek. Ett öppenvårdsapotek är däremot förknippat med en viss lokal. De flesta regioner har valt att organisera sina sjukhusapotek på ett för dem unikt sätt utifrån regionala förutsättningar. Region organiserar t.ex. sjukhusapoteket helt i egen regi medan Region i princip upphandlat hela verksamheten som innan omregleringen av apoteksmarknaden. Andra regioner har valt lösningar däremellan. Regionernas upphandling av läkemedelsförsörjning Regionerna upphandlar läkemedelsförsörjning i två huvudsakliga de- lar, dels själva försörjningen (tjänster) i de fall man inte löser detta i egen regi, dels själva läkemedlen (produkter). Sjukhusapoteket består av flera olika aktiviteter som syftar till att förse sjukhusens olika verksamheter med läkemedel. Den största delen av sjukhusapotekens tjänster är ”plock och pack” dvs. att ut- ifrån beställning plocka, packa och distribuera läkemedel till sjuk- 104Sveriges (2019): Branschrapport , s. 11. Allmänt om försörjning av sjukvårdsprodukter Andra ingående aktiviteter är extemporetillverkning eller beredning av läkemedel för enskilda patienter, vätskevagnsservice, skötsel av läkemedelsförråd, kvalitetsgranskningar, slutenvårdsdos m.m.De olika delarna av sjukhusapotekets funktioner och aktiviteter upphandlas samlat eller var för sig beroende på om regionerna valt att lösa vissa, eller alla delar i egen regi. Genom upphandlingskon- traktet styrs villkoren för den privata aktören. Leveranssäkerheten styrs oftast genom krav på ledtider från beställning till leverans och en viss servicegrad. Det ställs sällan krav på viss lagerförmåga eller lagrets placering. De läkemedelsprodukter som behövs för att bedriva vård upp- handlar regionerna separat från tjänsterna. Upphandlingen genom- förs av den egna regionen eller tillsammans med andra, ibland natio- nellt, beroende på behov och möjligheter till samordning kring krav. I ett fåtal fall genomförs upphandlingar via SKL Kommentus in- köpscentral. finns sju regionala upphandlingssam- arbeten mellan regionerna. Det är vanligt att man inte får anbud i de fall där en leverantör är ensam på marknaden eller där värdet på det som upphandlas är lågt även om volymen ibland är stor. Leverantö- rerna vet att de får sälja ändå, dvs. även utan att de åtar sig sådana särskilda skyldigheter som följer av särskilda upphandlingskontrakt. Upphandlingskontrakten är även i dessa fall den möjlighet regionerna har att reglera affärsvillkoren med företagen, till exempel miljökrav och krav på leveranssäkerhet eller lager. I avsnitt 4.5.6 nedan beskrivs maskinell dosdispensering närmare. Dosdispensering förekommer även till inneliggande patienter i vissa verksamheter. Det handlar om patienter som ligger inne och som har en stabil behandling. Slutenvårdsdos produ- ceras i vissa fall av regionerna själva på ett sjukhus eller av något av de tre dosapotek som finns i . På samma sätt som dosdispen- sering är en sårbar del i försörjningen för patienter som sköter sin egen behandling eller som omfattas av hälso- och sjuk- vård är slutenvårdsdosen sårbar. Slutenvårdsdos dispenseras normalt enbart för i taget med mycket korta ledtider. Allmänt om försörjning av sjukvårdsprodukter Läkemedel till vårdinrättningar utanför sjukhus Vårdinrättningar utanför sjukhusen kan således inte försörjas av sjuk- husapotek eftersom dessa apotek endast får försörja sjukhus. ges avancerade läkemedelsbehandlingar allt oftare i öppen vård på eller utanför sjukhus. Dessutom utförs i allt högre utsträckning avan- cerad behandling i hemmet. Distribution av läkemedel för sådan an- vändning utförs av öppenvårdsapotek. Därmed krävs att en region som väljer att ordna sjukhusens läkemedelsförsörjning i egen regi också säkerställer leveransen av läkemedel till vårdinrättningar utan- för sjukhus genom öppenvårdsapotek. Vissa öppenvårdsapotek har specialiserat sig på leveranser till vårdinrättningar, tandläkarmottag- ningar eller veterinärmottagningar. Sådana öppenvårdsapotek har för- visso en skyldighet att kunna expediera recept, men har genom sin etablering valt en plats där detta synes osannolikt. Enligt informa- tion från en av dessa aktörer framgår att de enbart vänder sig till vård- givare och att enskilda inte kan beställa läkemedel från dem.105 Det är oklart hur stor del av läkemedelsförsäljningen till vård- enheter utanför sjukhus som sker från öppenvårdsapotek som inte ingår i ett sjukhusapotek. De uppdrag som öppenvårdsapoteken fick genom propositionen Kvalitet och säkerhet på apoteksmarkna- den fokuserar på servicen till konsument. Av uppdragen framgår ingen- ting om distribution av läkemedel till vårdinrättningar.106 Ur hälso- och sjukvårdens perspektiv är denna ordning med sjuk- husens läkemedelsförsörjning och behovet av öppenvårdsapotek inte helt rationell då den bl.a. leder till att flera olika parallella regelverk ska tillämpas och viss otydlighet kring ansvaret i en mer komplex verksamhet. Läkemedel till särskilda boendeformer och hemsjukvård Kommunerna ansvarar för hälso- och sjukvård, dock inte läkain- satser, i särskilda boendeformer, dagverksamheter och, i de fall man har avtal med regionen, även för hemsjukvård i ordinärt boende, det vill säga patientens privata bostad. Regionerna ska tillhandahålla läkare för sådan vård. Den absolut största delen av läkemedelsbeho- vet i den kommunala hälso- och sjukvården grundar sig på patientens 105www.apoex.se/kundtjanst/ hämtad . 106Kvalitet och säkerhet på apoteksmarknaden (prop. 2017/18:157). Allmänt om försörjning av sjukvårdsprodukter egna förskrivna läkemedel. Många av patienterna får sina läkemedel dosdispenserade. Genom 12 kap. 4 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), nedan kallad HSL, får regionerna på framställan från en kommun i regionen erbjuda läkemedel utan kostnad ur läkemedelsförråd till den som bor på särskilt boende eller har hemsjukvård. Sådana läkemedel ska vara kostnadsfria. Dessa läkemedel används i första hand för att lösa akuta insättningar av läkemedel, för och fungerar som ett kom- plement till de förskrivna läkemedlen, en sorts jourdoser. De flesta regioner erbjuder läkemedel ur sådana förråd. Läkemedlen rekvireras av hälso- och sjukvårdspersonal på särskilda boenden men levereras av öppenvårdsapotek genom den organisation för läkemedelsförsörjning som regionerna erbjuder. Förrådens sortiment är inte heltäckande och speglar inte, och är inte heller tänkt att spegla, hela den breda läkemedelsanvändning som finns hos vårdtagarna. Utöver detta kan det förekomma att kommunen rekvirerar mindre mängd av andra enklare läkemedel. Läkemedel till andra vårdaktörer Utöver de huvudsakliga vårdaktörer som ovan nämnts finns således ett antal mer speciella aktörer – elevhälsan, Kriminalvården, enskilda förskrivare och Försvarsmakten – som använder läkemedel vid vård. Försvarsmakten avhandlas dock särskilt i avsnitt 4.5.7 nedan. Elevhälsan bedrivs huvudsakligen utifrån skollagen (2010:800) men kan omfatta hälso- och sjukvård. Elevhälsan ska främst vara före- byggande och hälsofrämjande. Elevernas utveckling mot utbildningens mål ska stödjas. Vid behov kan dock elever anlita elevhälsan för enkla sjukvårdsinsatser. Sådana enkla sjukvårdsinsatser torde bl.a. kunna om- fatta behandling med vissa läkemedel. Läkemedelsanvändningen i elevhälsan omfattar i huvudsak vacci- ner som ingår i de nationella vaccinationsprogrammen. Dessa vacci- ner distribueras direkt från partihandlare i enlighet med 4 kap. 1 § lagen (2009:366) om handel med läkemedel. I viss mån förekommer köp av ett fåtal, ofta receptfria läkemedel via rekvisition över disk på Allmänt om försörjning av sjukvårdsprodukter Detta sker då oftast utan avtal och på det öppen- vårdsapotek som är geografiskt närmast skolan. Någon försäljning av läkemedel från elevhälsan till elever kan inte förekomma. I detta avseende förhåller det sig således på samma sätt som vid andra mot- tagningar för öppen och sluten vård i . En intagen som behöver hälso- och sjukvård ska enligt fängelse- lagen (2010:610) vårdas enligt de anvisningar som ges av läkare. Om den intagne inte kan undersökas eller behandlas på ett lämpligt sätt i anstalten, ska den allmänna sjukvården anlitas. Om det behövs, ska den intagne föras över till sjukhus. Vid sjukhusvård används läkemedel för bl.a. behandling av de patienter som är intagna på sjukhuset. Alla häkten och anstalter har en läkarmottagning som fungerar ungefär som en vanlig vårdcentral. Av patientsäkerhetsskäl sker läke- medelsdistributionen inom kriminalvården som huvudregel med dos- dispenserade läkemedel, men det är också vanligt att intagna får läke- medel manuellt dispenserade i dosetter. Kriminalvården upphandlar dostjänsten och läkemedelsförsörjningen i övrigt till de intagna genom ett öppenvårdsapotek från vilket läkemedel sedan rekvireras.107 Läkemedel till privata vårdaktörer och enskilda förskrivare Privata aktörer som har vårdavtal med regioner köper ibland läke- medel via regionernas organisation för läkemedelsförsörjning. Det finns inga samlade uppgifter om hur läkemedelsförsörjningen till andra privata aktörer fungerar. Det kan konstateras att behörighet att förskriva läkemedel i inte i sig medför någon rätt att sälja läkemedel. Förskrivare kan en- dast använda rekvirerade läkemedel för behandling av patienter. 107Översyn av maskinell dos, extempore, prövningsläkemedel m.m. (SOU 2018:53), s. 114. Allmänt om försörjning av sjukvårdsprodukter 4.5.5Försörjning av sjukvårdsprodukter som inte är läkemedel till enskilda Det är inte bara sjukvården som har behov av olika sjukvårdsproduk- ter som inte är läkemedel. Flera produkter används av patienterna själva, endera som en del i en beslutad behandling eller för egenvård. Vissa sjukvårdsprodukter av förbrukningskaraktär ingår i läke- medelsförmånen och kan förskrivas på hjälpmedelskort, till exempel materiel för egenkontroll av blodsocker och stomimateriel. Sådan materiel tillhandahålls vid förskrivning via öppenvårdsapotek och omfattas av tillhandahållandeskyldigheten i 2 kap. 6 § lagen om han- del med läkemedel som innebär att apoteken är skyldiga att beställa hem varorna om de inte finns på lager. I dessa fall får ofta öppen- vårdsapoteken leveranserna via distributörerna Tamro eller , dvs. samma distributionsväg som för läkemedel. har flera regioner, bl.a. och Region , valt att själva upphandla förskrivningsbara för- brukningsartiklar som ingår i läkemedelsförmånen och skapat egna, parallella distributionssystem till patienterna utanför apoteksledet. Drivkraften är ofta ekonomiska incitament bl.a. att man får ett bättre pris på varan och att det får effekter på momsen, men även att regio- nerna vill erbjuda en service till patienterna. Regioner och kommu- ner har tidigare på bred front gjort motsvarande omställning för inkontinensartiklar som hanterades inom läkemedels- förmånen.108 Som en konsekvens av ovanstående minskar lagerhåll- ningen av berörda produkter på apoteken i dessa regioner när de inte längre har en naturlig omsättning. Apoteken har dock kvar skyldig- heten att tillhandahålla dessa på förfrågan. Öppenvårdsapotek tillhandahåller även enklare medicintekniska produkter och sjukvårdsrelaterad förbrukningsmateriel för egenvård, exempelvis blodtrycksmätare, febertermometrar, kompresser och plås- ter. I takt med utvecklingen erbjuder apotek även fler och mer avan- cerade diagnostiska självtester som exempelvis tester mot celiaki, kla- mydia och vinterkräksjuka. Försäljning av sjukvårdsprodukter som inte är läkemedel är inte reglerad och sker därför direkt till konsument även genom andra detaljhandlare som specialbutiker inom rehab, sportbutiker m.m. Så- dan försäljning avser då icke-förordnade varor som slutanvändarna 108Läkemedelsförmåner och läkemedelsförsörjning m.m. (Prop. 1996/97:27). Allmänt om försörjning av sjukvårdsprodukter själva fattar beslut om att använda eller som används efter rekom- mendation av t.ex. en fysioterapeut. Eftersom denna försäljning inte är reglerad är det inte heller särskilt lätt att beskriva den. Den är där- med inte heller ett enkelt redskap att använda i frågor som rör hälso- och sjukvårdens beredskap. Försäljningen av sjukvårdsprodukter ge- nomgår precis som alla annan detaljhandel en strukturell förändring med alltmer försäljning via olika e-handelskanaler. 4.5.6Försörjning av läkemedel till enskilda I inhandlas de allra flesta läkemedel av den person som ska använda läkemedlet eller dennes ombud. För att få tillgång till recept- belagda läkemedel utanför hälso- och sjukvården krävs att de har förskrivits eller på annat sätt förordnats av någon som har behörig- het att göra sådana ordinationer. Vanligtvis är det läkare som för- skriver receptbelagda läkemedel. Läkemedel som förskrivs på recept till en person kan endast tillhandahållas av ett öppenvårdsapotek. I huvudsak domineras öppenvårdsapoteksmarknaden av fem ked- jor men det finns även ett antal mindre aktörer109. Öppenvårdsapote- kens verksamhet styrs helt av företagsekonomiska principer och det gäller även lagerhållningen av läkemedel. Öppenvårdsapoteken tillhandahåller även receptfria läkemedel. Receptfria läkemedel är läkemedel som främst används vid egenvård. Tillgång till sådana läkemedel kräver inte att recept utfärdas, men receptfria läkemedel kan i vissa fall också förskrivas på recept. Utöver detta säljs vissa receptfria läkemedel på andra försäljnings- ställen än apotek. fastställer ett sortiment av vissa receptfria läkemedel som får säljas även av andra aktörer än apotek i enlighet med bl.a. ett särskilt anmälningsförfarande. Detta begrän- sade sortiment av receptfria läkemedel säljs på exempelvis bensinsta- tioner, kiosker och i dagligvaruhandeln. För ökad tillgänglighet till läkemedel i glesbygd finns apoteks- ombud. Ett apoteksombud är en aktör som inte själv driver öppen- vårdsapotek, vanligtvis en dagligvaruhandlare, men som har i uppdrag från ett öppenvårdsapotek att vara ombud för . Apoteksom- buden lämnar bl.a. ut beställda läkemedel och andra apoteksvaror och tar även emot beställningar på läkemedel och varor. 109Sveriges (2020): Branschrapport , s. 23. Allmänt om försörjning av sjukvårdsprodukter Receptbelagda och receptfria läkemedel kan även inhandlas från öppenvårdsapotek via internet (s.k. distanshandel). Det är också möj- ligt för enskilda att beställa hemleveranser av läkemedel från öppen- vårdsapotek. Antalet försäljningsställen, distributionskanaler och öppethållan- det har ökat efter omregleringen av apoteksmarknaden. hade 1 426 öppenvårdsapotek som kunde besökas fysiskt. Detta motsvarade 14 apotek per 100 000 invånare vilket utgör av genomsnittet för EU (31 apotek). Vid omregleringen 2009 fanns det tio apotek per 100 000 invånare i . Dessutom finns 10 apotek som enbart arbetar med distans eller e-handel och cirka. Det är möjligt att förskriva cirka 15 000 olika läkemedel på recept eller rekvisition, därtill kommer cirka 4 500 medicintekniska pro- dukter eller livsmedel för speciella medicinska ändamål.111 Det görs år- ligen 120 miljoner kundbesök på öppenvårdsapotek varav cirka 40 pro- cent är för att hämta ut förskrivna läkemedel.112 Elektronisk handel med läkemedel till konsument Precis som i all annan handel ökar den elektroniska handeln med läke- medel. har apotekens e-handel ökat i omsättning från till . Detta motsvarar en ökning med 315 pro- cent.113 Merparten av försäljningsökningen kommer från det recept- förskrivna sortimentet, som utgjorde av e-handelsförsäljningen. Resten utgörs av receptfria läkemedel och handelsvaror.114 E-handeln som företeelse är i apoteks- sammanhang relativt ny. började bedriva försöksverk- samhet med distanshandel med läkemedel 2006 lansera en e-handelstjänst i större skala. utgjordes av totala försäljning till konsument av försäljning via telefon och internet.115 Apotea, som startade , var den första 110Sveriges (2020): Branschrapport . 111Sveriges (2020): Finns mitt läkemedel på ? Rapport om tillgänglig- heten till läkemedel. 112Sveriges (2020): Branschrapport . 113Sveriges (2020): Branschrapport , s. 11. 115Kvalitet och säkerhet på apoteksmarknaden (SOU 2017:15), s. 150. Allmänt om försörjning av sjukvårdsprodukter aktören som bedrev e-handel utan att också ha ett fysiskt öppen- vårdsapotek. fanns det femton aktörer som hade tillstånd att bedriva e-handel med receptförskrivna och receptfria läke- medel.116 Nya apoteksmarknadsutredningen gjorde en kartläggning av apotekens e-handel 2017.117 TLV har uppmärksammat e-handeln som ett växande segment i arbetet med den årsvisa analysen av apoteks- marknaden. E-handeln har ökat än mer under utbrottet av covid-19. Systemet med periodens vara I lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. finns, som lagens namn antyder, bl.a. bestämmelser om läkemedelsförmåner. För läke- medel inom läkemedelsförmånen som säljs till och från öppenvårds- apoteken gäller huvudsakligen ett delvis komplext prisreglerings- system. Systemet innefattar bl.a. fastställda försäljningspriser och bestämmelser om utbyten av läkemedel på öppenvårdsapotek. Systemet skapar kontroll över samhällets läkemedelskostnader vilket bl.a. är en förutsättning för det läkemedelsförmånssystem genom vilket det allmänna subventionerar enskildas inköp av läkemedel. Läkemedel som säljs till sjukvårdsinrättningar omfattas inte av prisregleringssystemet. Apoteken är skyldiga enligt lagen om läkemedelsförmåner m.m. att byta ut förskrivna läkemedel mot ett likvärdigt läkemedel inom förmånerna med ett lägre pris. Utbytet regleras i 21 § nämnda lag och i anslutande föreskrifter som utfärdats av TLV. I lagen om läkemedelsförmåner m.m. finns bestämmelser för två typer av utbyten: generiskt utbyte till periodens vara respektive ut- byte av läkemedel som saknar generisk konkurrens, det vill säga oftast till parallellimporterade förpackningar av samma läkemedel. En väsent- lig del av prisregleringssystemet är konceptet med periodens vara. Systemet kan övergripande beskrivas enligt följande. beslutar vilka läkemedel som är utbytbara mot varandra och delar in dessa i utbytesgrupper. Läkemedel med samma aktiva substans kan ingå i olika utbytesgrupper beroende på läke- medlets övriga egenskaper. Det faktum att läkemedlet innehåller samma aktiva substans, är av samma beredningsform och styrka be- höver inte betyda att det hamnar i samma utbytesgrupp. 116Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket (2019): Direktexpedieringsgrad på öppenvårds- apotek – mätning av öppenvårdsapotekens direktexpedieringsgrad av läkemedel, s. 40. 117Kvalitet och säkerhet på apoteksmarknaden (SOU 2017:15), avsnitt 3.7. Allmänt om försörjning av sjukvårdsprodukter Med utgångspunkt i dessa utbytesgrupper delar , i det följande benämnt TLV, i sin tur in de utbytbara läkemedel som ingår i läkemedelsförmånerna i huvudsak utifrån storleken på förpackningarna (förpackningsstorleksgrupper). Här accepterar TLV för vissa grupper en viss variation, exempelvis utgör förpackningar av tabletter eller kapslar i storleksintervallet 90– 105tabletter en förpackningsstorleksgrupp benämnd T23. I vissa fall räcker inte förpackningsstorleken till för att definiera en grupp, utan indelningen kräver även att TLV tar hänsyn till t.ex. mer precis be- redningsform. Detta gäller främst parenterala läkemedel där man behöver skilja på påsar, ampuller och injektionsflaskor etc. Det läkemedel inom en förpackningsstorleksgrupp som har lägst pris under en månad (prisperiod) blir periodens vara under förut- sättning att den som säljer läkemedlet har bekräftat för TLV att de kan tillhandahålla läkemedlet till hela marknaden och att läkemedlet har tillräcklig hållbarhet. Med tillräcklig hållbarhet avses att förpackningarna vid utlämnande från apotek har en hållbarhet som är tillräcklig för patientens hela förväntade använd- ningstid och minst ytterligare . Hållbarhetskraven kan således variera mellan exempelvis för en förpackning om 100 tabletter och för en förpackning om 28 tabletter. Öppenvårdsapoteken är skyldiga att erbjuda sina receptkunder periodens vara när de byter ut läkemedel. Periodens vara är inte alltid den vara i sinom sin förpackningsstorleksgrupp som har det lägsta priset på marknaden den aktuella månaden. Den vanligaste orsaken till detta är att företaget som har det läkemedel med lägst pris inte bekräftat till TLV att läkemedlet kan tillhandahållas under hela den aktuella prisperioden. Det förekommer att mer än ett läkemedel blir periodens vara. Så är fallet om två läkemedel har samma pris per doseringsenhet. Ut- över periodens vara finns också om möjligt två reservalternativ. Om periodens vara tar slut har öppenvårdsapoteken två reserver att byta till. Första reserv är det läkemedel som ska utnyttjas i första hand och andra reserv således det läkemedel som ska användas i andra hand. Reserven får säljas tillfälligt till dess att en ny periodens vara finns, oftast den som var reservalternativ ett. Reserverna har ett något högre pris än periodens vara. Öppenvårdsapotek som har kvar lager av ett läkemedel som varit periodens vara kan slutförsälja detta läkemedel under de 15 inle- Allmänt om försörjning av sjukvårdsprodukter dande dagarna i kommande period, förutsatt att varan fanns i lager på i prisperioden. Detta gäller både om varan var periodens vara på den ursprungliga listan och om den varit reserv och ”uppgraderats” till periodens vara under prisperiodens gång. Slut- försäljningen ska ske till det pris som gällde föregående prisperiod då varan var utsedd till periodens vara. Därefter får apoteken slutförsälja varan till alternativt försäljningspris, vilket utgörs av inköpspriset (AIP), under resten av månaden. har bland de lägsta priserna i på läkemedel som är konkurrensutsatta och som byts ut på apotek. , och utgör den grupp av länder som har lägre prisnivå i detta segment jämfört med övriga analyserade länder. Prisnivån i både och är högre än den svenska nivån. Systemet med periodens vara har tidigare bedömts sänka det offentligas kost- nader för läkemedel med åtta miljarder jämfört med innan generisk konkurrens infördes.118 Denna siffra börjar dock bli gam- mal och någon ny uppskattning finns inte.