sou · H9B369d2 · 2021-08-20 00:00:00 — Prövotiden kan vidare bli kortare än sex månaders studier, då en kalendermånad förbrukas oavsett hur många dagar den försäkrade faktiskt studerar . Det kan vidare uppfattas som orättvist att prövotiden är oavsett vilken studietakt den försäkrade studerar, efter- som försäkrade som studerar heltid kan uppfattas få ut mer studietid än försäkrade som studerar på deltid. För att komma tillrätta med nämnda problem har utredningen övervägt att förtydliga att prövotiden ska gälla sex månaders heltids- studier. Prövotiden skulle kunna beräknas på något annat sätt än , exempelvis kunde den utgå från 180 dagars heltidsstudier. Ett sådant alternativ skulle bl.a. kunna hantera problemet att en månads prövotid förbrukas även om den försäkrade endast studerat under . Det skulle också korrigera en tänk- bar upplevd orättvisa kring att personer som studerar deltid för- brukar tid på samma sätt som personer som studerar heltid. Tillväga- gångssättet skulle dock innebära mer detaljerad styrning för hur prövotiden ska beräknas i det enskilda fallet, vilket i sin tur skulle innebära en ökad administration. En sådan lösning skulle vidare vara mindre överblickbar för den enskilde. Utredningen har även över- vägt möjligheten att förlänga prövotiden i enskilda fall efter en in- dividuell bedömning, men bedömer liksom regeringen vid införan- det av möjligheten till prövotid för studier att ett sådant alternativ inte är aktuellt eftersom det skulle innebära komplicerade bedöm- ningar och risk för olikformig rättstillämpning.34 Vid införandet av den nu gällande tidsperioden för prövotid för studier framhöll vidare flera remissinstanser att perioden skulle kunna vara . Regeringen bedömde dock att en prövo- tid var lämplig och väl avvägd. Utgångs- punkten vid denna bedömning var att förmå fler unga att våga pröva studier som försäkringens legitimitet inte skulle urholkas. En för generös prövotid bedömdes kunna uppfattas som orättvis av andra studerande som finansierar sina studier med studiemedel. Även om en längre prövotid än skulle kunna vara till nytta för vissa så bedömde regeringen alltså att för de allra flesta 2016/17:1, utgiftsområde 10. Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag skulle vara en tillräcklig tid för att kunna utvärdera om de är redo att fortsätta studera.35 Utredningen konstaterar att för vissa försäkrade kan nuvarande anses vara tillräckligt med tid för att prova studier och ta ställning till eventuella fortsatta studier med vilande aktivitets- ersättning. För många försäkrade torde tiden dock vara för kort för att den enskilde försäkrade ska hinna uppnå en fungerande studie- situation som kan utvärderas ordentligt. För exempelvis personer med psykisk ohälsa som aldrig eller endast i ringa omfattning har studerat eller arbetat kan det ta tid innan den enskilde funnit sig till rätta med studierna och exempelvis fått adekvat stöd från studie- anordnaren. Som anförts ovan bedömer utredningen vidare att per- soner med aktivitetsersättning på ett övergripande plan har sämre förutsättningar än andra studerande, bland annat med hänsyn till att de har funktionsnedsättningar som sätter ner deras arbetsförmåga under . Detta kan innebära att även studieförmågan är nedsatt, med hänsyn till att många utbildningar ställer krav på att kunna passa tider, träffa andra studenter och fungera i grupp. För många kan det därför krävas två studieterminer för en ordentlig ut- värdering av om det fungerar att studera. Att jämföra studerande som uppfyller kraven för att beviljas aktivitetsersättning med andra studerande är enligt utredningen inte skäligt. I sammanhanget måste beaktas att studerande som inte får akti- vitetsersättning själva måste finansiera sina studier, antingen med studiemedel eller på annat sätt. Genom en förlängd prövotid för studier kan det därmed tänkas att personer motiveras att söka akti- vitetsersättning för att kunna få sina studier finansierade. Utred- ningen konstaterar dock att det är svårt för en enskild försäkrad att beviljas aktivitetsersättning endast för att kunna studera, även mot bakgrund av de i avsnitt 8 föreslagna förändringarna i regelverket av- seende rätten till ersättningen. Att möjligheterna att studera under tid med aktivitetsersättning blir större medför därmed inte enligt utredningens bedömning att fler kommer beviljas förmånen. Med hänsyn till de krav som ställs för att en försäkrad ska beviljas aktivi- tetsersättning, till att studier bör uppmuntras, om inte annat som en väg ut ur förmånen och till de problem som dagens begränsning innebär, bedöms inte heller de utökade möjligheterna leda till att försäkringens legitimitet urholkas. 2016/17:1, utgiftsområde 10. Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag Mot bakgrund av utredningens uppdrag enligt direktiven att under- lätta studier och utifrån de problem som framförts om prövotid för studier bedömer utredningen att sex månaders prövotid inte är till- räckligt. Genom en generell ökning av tidsperioden får alla försäkrade att bedöma sin studieförmåga, vilket inte minst bedöms gynna försäkrade som har en stressproblematik. Även denna förändring bedöms särskilt underlätta för personer med intellektuell funktionsnedsättning att få lättare att pröva sin förmåga att studera. Att en hel månads prövotid förbrukas även om den för- säkrade endast studerat blir vidare ett mindre problem eftersom prövotiden omfattar fler månader. En gene- rell höjning torde vidare vara en mindre kostsam administrativ för- ändring. Försäkrade som studerar på heltid kan visserligen även fortsättningsvis anses ha möjlighet att få ut ”mer” av prövotiden än försäkrade som studerar deltid. Även försäkrade som avser att studera deltid får likväl genom förslaget att pröva sin förmåga. Genom en generell höjning behöver vidare inte en möjlighet att ha sex månaders prövotid införas, vilket också varit ett för- slag som övervägts av utredningen. Den som exempelvis prövar att studera en termin men som märker att det av någon anledning inte fungerar har möjlighet att senare, kanske , göra ett nytt försök och på nytt prova sin studieförmåga. Avseende samordningen mellan prövotid för studier och vilande ersättning för studier bedömer utredningen att ett beslut om vilande- förklaring även fortsättningsvis ska uppgå in- klusive med prövotidsperioden. Prövotiden ska dock, liksom , endast beaktas om den försäkrade före den första månad som vilandeförklaringen avser har fått aktivitets- ersättning under prövotid. Genom utredningens förslag ska det vara möjligt för försäkrade som haft sex månaders prövotid att beviljas ytterligare sex månaders prövotid. Den försäkrade ska dock inte kunna få längre än totalt 12 månaders prövotid, ifall hela eller delar av prövotiden förlagts innan de nu föreslagna reglerna börjar tillämpas. Något annat alternativ, exempelvis att bortse från den försäkrades historik av prövotid för studier för när förändringarna träder i kraft, framstår inte som ändamålsenligt med hänsyn till syftet med de maximala 12 månaderna. Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag Förslaget innebär t.ex. att en försäkrad som när reglerna ska börja tillämpas redan haft 6 månader med prövotid för studier alltså kan få ytterligare maximalt 6 månader med prövotid för studier. 16.3.3Åtaganden av ideell karaktär under tid med aktivitetsersättning Utredningens förslag: Deltagande i sysslor av ideell karaktär ska inte medföra omprövning av rätten till aktivitetsersättning om det inte innebär att den försäkrade regelbundet och , uppvisar arbetsförmåga i förvärvsarbete i en sådan angiven yrkesgrupp som innehåller arbeten som är normalt förekom- mande på arbetsmarknaden normalt förekommande arbete, eller annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade. En försäkrad ska dock alltid, utöver möjligheten enligt första stycket, ha rätt att ägna sig åt sysslor i form av ideellt arbete eller andra åtaganden av ideell karaktär, så länge omfattningen sam- mantaget understiger och förutsatt att syss- lorna inte ger inkomst. I dessa fall ska någon bedömning av upp- visad arbetsförmåga inte göras av . Skälen för utredningens förslag: Villkoren för den försäkrade som har aktivitetsersättning är i denna fråga desamma för huvudgrupp 2 (försäkrade som är beviljade sjukersättning enligt reglerna som gäller fr.o.m. ). Se avsnitt 16.2.3 ovan om motsvarande för- slag för denna grupp. De argument som är giltiga för gruppen som har sjukersättning är även starkare för gruppen med aktivitetsersättning för nedsatt arbetsförmåga. I förarbetena anges att socialförsäkringssystemet kan och ska öppna möjligheter för en positiv utveckling för unga perso- ner, men kan givetvis inte ensamt ta ansvar för att också realisera målet om aktivitet och självständighet hos de enskilda individerna.36 Förutom utsikter för ett självständigt, aktivt liv finns här dess- utom en ambition om att målgruppen ska kunna komma in på eller återkomma till arbetsmarknaden. Exempelvis ideellt arbete kan vara ett steg i denna riktning. 2000/01:96, s. 71–72. Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag De utökade möjligheterna till att ta uppdrag, ideellt arbete och andra fritidssysselsättningar förenas för denna grupp också med möj- ligheten till aktiviteter enligt 33 kap. 21 § SFB. Denna grupp har rent faktiskt mindre sannolikhet att få sin ersätt- ning omprövad till följd av ideellt arbete eller andra åtaganden jäm- fört med de personer som har sjukersättning i grupp 2. Detta beror på att den med aktivitetsersättning ska ha en väsentligt förbättrad arbetsförmåga för att rätten till ersättning ska kunna omprövas, medan personer med sjukersättning (grupp 2) endast ska ha en för- bättrad arbetsförmåga för att ersättningen ska kunna omprövas. För att en försäkrad med aktivitetsersättning ska anses ha fått en väsent- ligt förbättrad arbetsförmåga krävs att han eller hon regelbundet och har visat en arbetsförmåga som han eller hon antogs sakna när beslutet om aktivitetsersättning fattades. 16.3.4Ökat fokus på rätten till insatser till personer med aktivitetsersättning – nytt arbetsmarknadspolitiskt program Utredningens förslag: Ett nytt arbetsmarknadspolitiskt rampro- gram ska inrättas för försäkrade som beviljats aktivitetsersättning för nedsatt arbetsförmåga och som har behov av sådana insatser som syftar till att den försäkrade ska få eller återfå arbetsförmåga med ersättning. Klarläggande om den försäkrade kan delta i samt anvisning till ramprogrammet ska ske i samråd mellan Arbetsförmedlingen och . Klarläggande av om den försäkrade kan delta i programmet ska ske och senast efter att beslutet om rätt till akti- vitetsersättning har fattats. I de fall en försäkrad inte bedöms vara redo att delta i rampro- grammet vid den första utredningen, kan det i stället bli aktuellt att påbörja deltagande i programmet längre fram. Nya bedöm- ningar om möjlighet till deltagande i programmet ska göras fort- löpande den försäkrade får ersättning. Om det är uppenbart att den försäkrade inte kan delta i pro- grammet behöver inte initiera ett klarläggande Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag med Arbetsförmedlingen om möjligheterna för deltagande i pro- grammet. Befintligt regelverk i socialförsäkringsbalken vad gäller krav på den enskilde att delta i rehabilitering ska även gälla för deltagande i ramprogrammet för unga med aktivitetsersättning. Det innebär bl.a. att den försäkrade är skyldig att efter bästa förmåga aktivt medverka i programmet. Om en försäkrad vägrar delta och inte har giltig anledning till detta kan hans eller hennes aktivitets- ersättning minskas eller dra in. Utredningens bedömning: Ramprogrammet bör innefatta insat- ser som avser arbetsförberedande insatser och arbetslivsinriktade rehabiliteringsinsatser som är anpassade till den försäkrades behov. Skälen för utredningens förslag och bedömning: I direktivet till utredningen konstateras att de individer som ansöker om aktivitets- ersättning på grund av nedsatt arbetsförmåga är unga och ofta både har psykisk ohälsa och funktionsnedsättning. Detta är en utsatt grupp som på ofta har stora behov av stöd för att kunna få arbets- förmåga och möjligheter att kunna försörja sig själva genom för- värvsarbete. Som tidigare nämnts har aktivitetsersättningen dock inte kommit att präglas av det aktiva förhållningssätt som var avsikten när förmånen infördes. Det handlar bl.a. om att utbudet av insatser som de unga får inte motsvarat den faktiska efterfrågan och de behov som finns. Det finns samarbeten mellan Arbetsförmed- lingen och med fokus på stöd till unga som be- viljas aktivitetsersättning. Inte minst eftersom kraven att beviljas aktivitetsersättning enligt förslagen i detta betänkande kommer bli aningen mer generösa behöver dock än mer göras i detta avseende. är det också få av de försäkrade som har aktivitetsersättning för nedsatt arbetsförmåga som deltar i det förstärkta samarbetet mellan AF och FK. 2020 var det 1 735 personer med aktivitetsersättning som fick en gemensam kartläggning.37 Dessa försäkrade hade haft aktivi- tetsersättning i (och ) vid tidpunk- ten för gemensam kartläggning. Andelen individer som efter gemensam kartläggning påbörjade rehabiliteringsinsatser var . Andelen kan ha på- 37Återrapportering enligt regleringsbreven , Arbetsförmedlingen och Försäkrings- kassan. Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag verkats av pandemin och svårigheten för både Arbetsförmedlingen och dess fristående aktörer att hitta relevanta arbetsträningsplatser och övriga aktiviteter hos arbetsgivare. var det 6 860 personer som nybeviljades aktivitets- ersättning och 23 800 personer som hade aktivitets- ersättning för nedsatt arbetsförmåga. Utredningens bedömning är att det bör vara fler personer som har medicinska förutsättningar att ta del av insatser hos Arbetsför- medlingen. Mot bakgrund av ovan anförda skäl föreslår utredningen att ska få ett utökat ansvar att tillhandahålla relevanta in- satser för personer som får beslut om aktivitetsersättning för nedsatt arbetsförmåga. personen får ersättning ska han eller hon ha rätt att ta del av relevanta insatser i syfte att få eller återfå arbets- förmåga. Utredningen bedömer att detta bör ske genom ett arbets- marknadspolitiskt ramprogram. Genom detta format kan det bli ett än tydligare fokus på insatser för målgruppen. Inom ett sådant pro- gram kan flera olika insatser erbjudas utifrån vad som bedöms vara mest lämpligt för individen. Genom att inrätta ett ramprogram för- tydligas även Arbetsförmedlingens ansvar för dessa försäkrade. Där- igenom kan det också ges ett mer sammanhållet stöd till målgruppen från Arbetsförmedlingens sida. Huvudalternativet som övervägts är att föreslå åtgärder för att utveckla det befintliga förstärkta samarbetet mellan Arbetsförmedlingen och . Utredningen bedömer dock att det behövs ett annat format för denna målgrupp där det blir ett än tydligare fokus på insatser för dessa försäkrade. Förslaget innebär att efter ett beslut om att bevilja en försäkrad aktivitetsersättning för nedsatt arbetsförmåga , i samråd med Arbetsförmedlingen ska klarlägga om en för- säkrad kan delta i ett arbetsmarknadspolitiskt ramprogram för unga med aktivitetsersättning i syfte att få eller återfå arbetsförmåga. I ut- redningen kan det i vissa ärenden också vara relevant att samråda med sjukvården så att det inte finns medicinska hinder för den för- säkrade att delta i programmet. I de fall en försäkrad inte bedöms vara redo att delta i rampro- grammet vid den första utredningen, kan det i stället bli aktuellt för honom eller henne att påbörja deltagande i programmet längre fram. Eftersom det föreslagna ramprogrammet är avsett att ha unga personer med aktivitetsersättning för nedsatt arbetsförmåga som mål- Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag grupp, anser utredningen inte att programmet ska utökas och även gälla personer som är , dvs. när de kan få aktivitetsersättning. Eftersom denna förmån är tidsbegränsad är det därmed ytterst viktigt att planera insatser inom programmet sett till hur länge den försäkrade har rätt till aktivitetsersättning. Detta är inte minst viktigt när den försäkrade har beslut om aktivitetsersätt- ning t.o.m. det att han eller hon fyller . Om dessa försäkrade då de fyller fortfarande har behov av insatser från Arbetsförmedlingen bör de från denna tidpunkt i stället kunna få stödet exempelvis via det förstärkta rehabiliteringssamarbetet mellan Arbetsförmedlingen och . I de fall en försäkrad får beslut om flera perioder med aktivitets- ersättning kan det vara aktuellt att delta i programmet först i sam- band med att en ny ersättningsperiod inleds. Exempelvis är det vanligt att personer i denna målgrupp behöver på sig att utveckla sina förmågor, innan de är redo för arbetsförberedande och/eller arbetslivsinriktade rehabiliteringsinsatser. Införandet av ett arbetsmarknadspolitiskt ramprogram ska inte påverka de möjligheter som finns för personer med aktivitets- ersättning att få ersättning för aktiviteter enligt SFB. Programmet är ytterligare en möjlig åtgärd för unga med aktivitetsersättning. För vissa personer kommer det t.ex. i stället vara relevant att delta i ett Finsam-projekt, för andra kan det vara aktuellt att delta i det nya programmet på deltid och utöver det även utföra aktiviteter enligt SFB eller delta i insatser i regi m.m. Liksom ska gälla att om den försäkrade får aktivitetsstöd, utvecklingsersättning eller etableringsersättning kan dessa ersätt- ningar inte utbetalas för en tidsperiod för vilken deltagaren får rehabiliteringspenning, rehabiliteringspenning i särskilda fall, hel sjukersättning eller hel aktivitetsersättning enligt socialförsäkrings- balken. Process för anvisning till ramprogrammet för unga med aktivitetsersättning Utredning om den försäkrade kan delta och anvisning till rampro- grammet ska ske i samråd mellan Arbetsförmedlingen och Försäk- ringskassan. Arbetsförmedlingen har ansvar för själva programmet och ansvarar för samordningen av rehabiliteringen. Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag Klarläggandet av möjligheterna för deltagande i programmet ska ske , och senast efter att beslut om rätt till aktivi- tetsersättning har fattats. Om det är uppenbart att den försäkrade inte kan delta i programmet behöver samråd med Arbetsförmedlingen inte ske. Målet med den tidsbegränsade förmånen är att den försäkrade ska få eller återfå arbetsförmåga under tid med ersättning. Utredningen anser att det därför är angeläget att utredning om behov av rehabili- teringsinsatser sker skyndsamt när en försäkrad fått beslut om rätt till ersättning. Detta för att relevanta insatser ska identifieras samt kunna inledas möjligt. Utredningen bedömer att det är lämpligt att ansvariga myndig- heter själva utformar detaljerna för urvalet till programmet, men att viss ledning kan ges av den metod som används inom ramen för det förstärkta samarbetet mellan Arbetsförmedlingen och Försäk- ringskassan i form av så kallade gemensamma kartläggningar. I klar- läggandet kan även avstämning med vårdgivare vara relevant för att få in information om eventuella medicinska hinder för den försäk- rade att delta i programmet. Liksom kan det också vara aktuellt med parallella rehabiliterande insatser, exempelvis då den försäkrade även behöver medicinsk rehabilitering för att kunna genomföra arbetslivsinriktade rehabiliteringsinsatser som ingår i programmet. Eftersom försäkringen har en viss inbyggd motsägelse i regel- verket, genom att den försäkrade för rätt till ersättning ska ha nedsatt arbetsförmåga medan fokus när en person väl får rätt till ersättningen är att genomföra insatser och åtgärder (som syftar till att få eller återfå arbetsförmåga), är det viktigt att föra en tydlig dialog med den försäkrade om syftet med försäkringen och därmed med de aktuella insatserna. På så sätt kan det även bli tydligare för den försäkrade om skälen till att det i samband med beslut som rätt till ersättning även behöver klarläggas om den försäkrade kan delta i det arbetsmarknads- politiska ramprogrammet. När det gäller försäkrade som inte bedöms vara redo för pro- grammet vid första utredningen, är det viktigt att följer upp de försäkrade under tid med ersättning, för att se om för- utsättningarna förändras. Nya utredningar om möjligheterna till del- tagande i programmet ska därför göras fortlöpande den försäkrade har ersättning. Om det är uppenbart att den försäkrade inte Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag kan delta i programmet behöver samråd med Arbetsförmedlingen inte ske. För personer som inte anvisas till deltagande i det arbetsmark- nadspolitiska programmet är det även viktigt att det utreds hur den försäkrades behov bäst kan tillgodoses på andra sätt, exempelvis via en insats finansierad av samordningsförbund, ett ESF-projekt eller stöd som tillhandahålls av kommunen exempelvis i form av daglig verksamhet enligt LSS. De försäkrade som när reglerna ska börja tillämpas har pågående insats inom ramen för det förstärkta samarbetet mellan Arbetsför- medlingen och ska då föras över till ramprogram- met. Innehåll i ramprogrammet för unga med aktivitetsersättning Innehållet i ramprogrammet föreslås regleras i en förordning. Pro- grammet ska innefatta arbetsförberedande insatser och arbetslivsin- riktade rehabiliteringsinsatser. Insatserna ska vara flexibla och anpas- sas till individens behov och förutsättningar. Relevanta insatser kan vara: –vägledning och kartläggning av den försäkrades behov av stöd och insatser,38 –förstärkt arbetsträning,39 –andra insatser som kan öka förutsättningarna för den försäkrades möjligheter till att få eller återfå arbetsförmåga. En försäkrad får inom ramen för programmet även ta del av sådana insatser som följer av 5 § förordningen (2000:628) om den arbets- marknadspolitiska verksamheten förutsatt att den försäkrade upp- fyller förutsättningarna för dessa. 38Vid denna kartläggning ska även sådan utredning som har gjort före anvisningen till programmet beaktas. 39Med detta avses att den försäkrade erbjuds en arbetsplats för utredning av arbetsförmåga eller för arbetsträning. Arbete, studier och uppdrag m.m. – överväganden och förslag I och med införandet av ramprogrammet samlas de arbetsför- beredande och rehabiliterande insatserna som genomförs av Arbetsförmedlingen inom ramen för det förstärkta samarbetet med för personer med aktivitetsersättning i stället inom programmet. De arbetsförberedande insatserna kommer i många fall inledningsvis vara mer i fokus för målgruppen. Dessa slags insatser kommer också behöva ha ett visst mått av förrehabiliterande karak- tär och innehåll. De försäkrade kan delta i programmet så länge de har behov av det, förutsatt att han eller hon har rätt till aktivitets- ersättning för nedsatt arbetsförmåga. Bedömningen av behovet görs i samråd mellan och Arbetsförmedlingen. Skyldighet för den försäkrade att delta i ramprogrammet för unga med aktivitetsersättning Det befintliga regelverket i socialförsäkringsbalken vad gäller krav på den enskilde att delta i rehabilitering ska även gälla för deltagande i ramprogrammet. Det innebär bl.a. att den försäkrade ska lämna de upplysningar som behövs för att klarlägga hans eller hennes behov av rehabilitering och efter bästa förmåga aktivt medverka i rehabili- teringen.40 Om en försäkrad utan giltig anledning vägrar detta kan För- säkringskassan besluta att minska eller dra in aktivitetsersättningen.41 Det är i ett sådant fall emellertid mycket viktigt att ta reda på varför den försäkrade inte vill delta. Exempelvis kan vissa typer av funktions- nedsättningar yttra sig som att den försäkrade skulle ha bristande motivation för att delta i rehabiliteringsinsatser. Det kan också bero på att den försäkrade inte har förstått innehållet eller syftet med de planerade insatserna.