sou · H9B338 · 2021-05-21 00:00:00 — i har inom ramen för ett pilot- projekt granskat hur regelverket för ordningsvakter i efter- levs och vilka brister som finns i själva regelverket, mot bakgrund av människorättsregler. Projektet har initierats efter påtryckningar från medlemmar och en engagerad allmänhet. Amnesty har granskat ett antal fall där ordningsvakter varit inblandade i incidenter eller ingri- panden. Enligt Amnesty visar resultatet av projektet att det finns indika- tioner på olika problem, exempelvis ett problematiskt språkbruk och ogrundade antaganden från ordningsvakter gentemot privatpersoner, i synnerhet om de är svarta eller upplevs som ”utländska”. I fråga om ordningsvakters utbildning och kompetens har Amnesty identifierat behov av ökade kunskaper om tillämpningen av behovs- och proportionalitetsprincipen vid ingripanden och behov av ökade kunskaper om diskriminering och etnisk profilering. Amnesty har också framhållit behovet av en stärkt utbildning inom områden som konflikthantering och psykisk ohälsa. Både och Justitiekanslern anser att den nuvar- ande utbildningen är för kort och att den inte omfattar tillräckligt mycket av det som en ordningsvakt bör kunna för att lösa de situa- tioner ordningsvakten kan komma att ställas inför. har i en rapport övervägt frågan om ordnings- vakternas utbildning och bl.a. föreslagit att utbildningen ska delas upp i en grundutbildning och en utbildning för att arbeta med mer krävande uppgifter. I rapporten föreslås en förstärkt utbildning för de mer krävande uppdragen. Enligt förslaget ska den utbildningen omfatta 10–15 dagars undervisning och innehålla en fördjupning inom vissa kunskapsområden, bland annat konflikthantering, stresshanter- ing, taktik, juridik, trygghetsskapande- och brottsförebyggande arbete samt livräddning. kompletterar flera av de aktörer som anlitar ordningsvakter ordningsvakternas utbildning. Exempelvis erhåller ordningsvakterna som tjänstgör i det s.k. SL-uppdraget i kompletterande utbildning i form av en obligatorisk tvådagarskurs som bland annat innehåller kollektivtrafikkunskap, avtalskunskap, SL:s trygghetscentrals rutiner, konflikthantering och hantering av utrustning. bekostar en tre veckors kompletterande utbildning som omfat- tar bland annat konflikthantering, likabehandling och antidiskrimi- nering, första hjälpen vid psykisk ohälsa, sexualbrott och terroratten- tat.6 Också detta talar för att utbildningen anses otillräcklig. En jämförelse kan göras med den utbildning väktare genomgår. En väktare har inga särskilda maktbefogenheter utöver de som till- kommer envar. Väktargrundutbildningens första del genomförs och omfattar , varav är föreskrivna av och övriga lektionstimmar är en utökning som beslutats av branschens parter. Efter godkänd utbild- ning får kursdeltagaren genomföra praktisk yrkesträning som ska utföras . Efter genomförd praktisk yrkesträning får kursdeltagaren antas till väktargrundutbildningens andra del. Den delen genomförs och omfattar , varav är föreskri- vna av och övriga lektionstimmar har beslutats av branschens parter. Efter godkänd utbildning blir kursdeltagaren be- hörig att självständigt utföra bevakning i rollen som väktare.7 En väktare utbildas alltså i sammanlagt och har därutöver praktik . Den nuvarande ordningsvaktsutbildningen måste anses otillräck- lig för att möta de krav som ställs på en ordningsvakt. Det som har anförs ovan från olika håll visar tydligt att ordningsvakternas ut- bildning behöver förstärkas. Vad som har framkommit under utred- ningsarbetet talar för att utbildningen bör förstärkas i vissa delar som redan omfattas av utbildningen, bland annat yrkesetik och juridik, inte minst de möjligheter till ingripanden som finns och förutsätt- ningarna för att tillämpa dem. Utbildningen innehåller ett moment 6Se s. 14 i Säkerhetsföretagens rapport lokala ordningsvakterna – för en trygg framtid i varje kommun, /globalassets/rapporter/sak/de-lokala-ordningsvakterna- for-en-trygg-framtid-i-varje-kommun.pdf?ts=8d81cd4c794fe00. som avser olaga diskriminering, detta moment kan behövas byggas ut för att fördjupa kunskaperna om diskriminering generellt men också kunskaper om etnisk profilering. Vidare bör utbildningen till- föras vissa ytterligare moment. Enligt utredningens förslag ska ordningsvakter få vissa ytterligare uppgifter. Självfallet förutsätter det att ordningsvakten också får ut- bildning när det gäller dessa nya uppgifter. Det innebär bland annat att utbildningen bör omfatta brottsförebyggande och trygghetsfräm- jande arbete liksom bemötandefrågor. Ordningsvakter möter ofta i sitt arbete personer som lider av psykisk ohälsa. Grundläggande in- sikter om psykisk ohälsa och vilka uttryck sådan ohälsa kan ta bör minska risken för konflikter i samband med ingripanden som riktas mot dessa personer. Ordningsvakter bör också ges bättre förut- sättningar att möta hot och att stå emot otillåten påverkan. Utbild- ningen bör även innehålla praktiska övningar. Enligt utredningens mening ska det också fortsättningsvis vara som bestämmer utbildningens innehåll. Utred- ningen menar vidare att det även fortsättningsvis bör vara möjligt för att ställa krav på fortbildning och krav fördjupad utbildning för vissa uppdrag, exempelvis säkerhetskontroll i domstol och arenautbildning. För de personer som har gått utbildning enligt nu gällande regler måste det vara möjligt för att erbjuda en komplet- terande grundutbildning så att även dessa personer ges möjlighet att leva upp till utbildningskraven med den nu föreslagna omfattningen. Enligt utredningens bedömning är ordningsvakternas utbildning otill- räcklig och bör förstärkas. Det är emellertid varken lämpligt eller möjligt för utredningen att i detalj beskriva hur utbildningens inne- håll och omfattning bör se ut. Enligt utredningens mening bör dock vissa grundkrav anges i för- ordning. En ordningsvaktsutbildning bör vara jämförbar med en väktarutbildning när det gäller omfattningen. Utredningen har stan- nat för att föreslå att grundutbildning ska uppgå till minst 160 tim- mars undervisning. Detta är en rimlig miniminivå för att rymma de nödvändiga moment som en ordningsvakt ska tillgodogöra sig att kunna utföra sitt uppdrag på ett tillfredsställande sätt. Utredningen anser också att det även fortsättningsvis bör vara som i detalj reglerar utbildningens innehåll och utformning. Utred- ningen har dock samlat in synpunkter på utbildningens innehåll och pekat på vissa områden där ett behov av förstärkta utbildningsinsat- ser har kunnat identifieras. 6.5.5Kostnader för att genomgå ordningsvaktsutbildning Bör utbildningskostnaden subventioneras? Bedömning: Staten bör delvis subventionera ordningsvaktsut- bildningen. Ordningsvaktsutbildningen är avgiftsfinansierad och den som vill bli ordningsvakt måste själv betala för detta. tas två avgifter ut, en enligt avgiftsförordningen för ansökan om förordnande (870 kro- nor), och en annan för utbildningen som ska ge full kostnadstäckning. Den som är anställd vid ett bevakningsföretag kan normalt genomgå utbildningen i tjänsten och på arbetsgivarens bekostnad. Enligt siffror från bevakningsbranschen är det dock en- dast hälften av ordningsvakterna som är anställda vid ett bevaknings- företag. Grundutbildning för ordningsvakt i regi kostar , fortbildning för ordningsvakt 8 000 kro- nor, arenautbildning och utbildning för säkerhetskon- troll i domstol, offentliga sammanträden i kommuner och regioner samt offentliga sammanträden . Kostnaden för grundutbildning skiljer sig dock åt mellan och de externa utbildningsanordnarna. För tillfället har inget utbildnings- företag rätt att anordna ordningsvaktsutbildning. Som exempel kan ändå nämnas att hos BYA fick endast personer som är anställda hos utbilda sig och detta finansierades av en kol- lektiv avgift som betalades av medlemsföretagen. Att gå en grundutbild- ning till ordningsvakt på kostade 11 900 kro- nor. De som går ordningsvaktsutbildningen är inte berättigade att söka studiemedel. Utredningen föreslår ovan en ordningsvaktsutbildning som ut- ökas till minst . Den nuvarande finansier- ingsordningen innebär dock att det är svårt att förlänga utbildningen utan en väsentlig kostnadsökning och därmed en risk att antalet sökande skulle gå ner väsentligt. Utredningen har därför undersökt om det finns möjlighet att göra ordningsvakternas utbildning mer omfattande utan att den som går utbildningen ska behöva betala mer eller att detta skulle behöva leda till att det blir brist på sökanden till utbildningen. För det fall även fortsättningsvis ska kunna få full kostnadstäckning för ordningsvaktsutbildningen skulle kostna- den för den som genomgår utbildningen öka från 22 875 till cirka 46 000 kronor.8 En sådan avgift framstår som mycket hög. Ett alter- nativ till full kostnadstäckning skulle kunna vara att avgiften för ord- ningsvaktsutbildningen subventioneras genom ökade anslag till Polis- myndigheten. Avgiften skulle på så sätt till viss del finansieras av staten. Det är enligt utredningens uppfattning rimligt att det allmänna delvis finansierar grundutbildningen av ordningsvakter. Det rör sig om ett uppdrag som i grunden avser en uppgift som ankommer på det allmänna, men som har anförtrotts privata subjekt. Ordnings- vakterna tar ett stort samhällsansvar i och med att de medverkar till att upprätthålla allmän ordning och säkerhet. Det allmänna har också ett ansvar för att ordningsvakter utför sina uppdrag på ett lämpligt sätt med tanke på att de getts befogenhet att använda våld, en befo- genhet som anförtrotts i första hand rättsväsendets myndigheter. Det ovan anförda innebär inte att utbildningen bör vara kostnads- fri för den som genomgår den, utan endast att avgiften bör sättas på en nivå som framstår som rimlig och som inte medför att lämpliga personer avstår från att söka till utbildningen. Utredningen föreslår därför att ska ta ut en avgift på från den ska genomgå utbildningen. Avgiften ska bidra till att täcka verk- samhetens kostnader. Övriga kostnader hänförliga till utbildningen bör subventioneras av det allmänna. Enligt utredningens mening bör fortbildningen och de särskilda utbildningarna av samma skäl som anförs gällande grundutbildningen subventioneras av det allmänna. En rimlig nivå på avgiften skulle kunna vara , vilket i flertalet fall innebär en subventionering om . 8Enligt uppgift från . Bedömning: Ordningsvaktsutbildningen bör ge rätt till studie- stöd. En tänkbar åtgärd för att möjliggöra för fler personer att genomgå en ordningsvaktsutbildning utan alltför stora kostnader för den en- skilde är att föreskriva att utbildningen ska berättiga till studiemedel. Regeringen beslutar vilka utbildningar som är berättigade till studie- medel. Dessa utbildningar framgår av den uttömmande bilagan till studiestödsförordningen. Om en utbildning har godkänts av reger- ingen eller en av regeringen bemyndigad myndighet ska utbildningen tas med i bilagan. Beroende på utbildningens utformning och inrikt- ning kan den placeras i olika avdelningar i bilagan. Ordningsvakts- utbildningen skulle kunna placeras i avdelning B1. I denna avdelning återfinns bland annat flygledarutbildning, en rad utbildningar som anordnas av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, den statliga trafikflygarutbildningen och polisutbildningen. Om en utbildning är godkänd för studiemedel kan en person som genomgår utbildningen (och är berättigad till studiemedel) beviljas i studiebidrag och i studielån för fyra veckors studier. Utöver studielån och studiebidrag kan den stude- rande även söka så kallade merkostnadslån för finansiering av av- giften för studierna. Detta stöd uppgår till maximalt . Det finns även andra typer av merkostnadslån att söka för den som har extra kostnader i samband med studierna. Det ska vara fråga om kostnader som är nödvändiga för utbildningen, till exempel resor och övernattningar. Sammantaget anser utredningen att den som genomgår ordnings- vaktsutbildningen bör ges möjlighet att söka studiemedel. Utred- ningen föreslår således att bilagan till studiestödsförordningen änd- ras på så sätt att ordningsvaktsutredningen tas med på listan över utbildningar som berättigar till studiemedel. Utredningen har övervägt om ordningsvaktsutbildningen skulle kunna bli en utbildning med statsbidrag enligt förordningen (2016:937) om regionalt yrkesvux. Inom ramen för regional yrkesvux finns det så kallade Nationella yrkespaket som är en kombination av kurser som satts ihop av branscherna i samarbete med . Nationella yrkespaket består av en kombination av fastställda nationella kurser på gymnasial nivå. Både den nuvarande och den framtida ordnings- vaktsutbildningen innehåller emellertid i huvudsak delar som inte är existerande gymnasiekurser. Av den anledningen framstår det inte som en möjlig lösning att göra ordningsvaktsutbildningen till en ut- bildning som omfattas av förordningen om regionalt yrkesvux. En annan lösning för att höja yrkets status och utöka utbildningen utan kostnadsökningar för den enskilde skulle kunna vara att göra ordningsvaktsutbildningen till en yrkeshögskoleutbild- ning. Utbildningarna inom ska svara mot ett verk- ligt behov på arbetsmarknaden. Detta innebär att utbildningarna ska ha en stark arbetslivsanknytning och utformas i nära samarbete med representanter för arbetslivet. Målet med en yrkeshögskoleutbild- ning är att utbildningen ska leda till en tydlig yrkesroll. Arbetslivet ska även vara delaktigt i framtagandet av utbildningarna samt ingå i utbildningarnas ledningsgrupper. En ansökan om att få ingå i yrkes- högskolan genomförs således i samarbete med aktuell bransch. Denna samverkan kan se olika ut men det är en av grundstenarna inom yrkes- högskolan. För det fall ordningsvaktsutbildningen skulle bli en yrkeshög- skoleutbildning kan den i vissa fall finansieras av statsbidrag via Myn- digheten för . En utbildningsarrangör är i sådana fall vidare förhindrad att ta ut avgifter från de som genomgår yrkeshög- skoleutbildning. Om ordningsvaktsutbildningen skulle bli en yrkes- högskoleutbildning innebär detta också att den studerande får rätt att söka studiemedel. Viss medfinansiering från den aktuella branschen krävs dock för att en utbildning ska godkännas av Myndigheten för . I huvudsak rör det sig om att branschrepresentanter bistår de studerande med praktikplatser och handledare. finns ofta krav på att representanter från branschen ska hålla i några föreläsningar eller ordna studiebesök under utbildningen. Mot bakgrund av det utrymme utredningen har till sitt förfogande anser utredningen att det skulle vara alltför tidskrävande att grund- ligt analysera frågan om ordningsvaktsutbildningen skulle bli en yrkes- högskoleutbildning. Det utesluter dock inte att går vidare med ett förslag i den riktningen. Det skulle också skapa förutsättningar för en mer heltäckande finansiering för den enskilde. 6.5.6Kravet på särskilda skäl Bedömning: Utbildning av ordningsvakter bör även fortsättnings- vis endast få bedrivas av eller av den som fått tillstånd av om det finns särskilda skäl för detta. Enligt den nuvarande lagstiftningen får utbildning av ordningsvakter bedrivas av eller, om det finns särskilda skäl, av någon som har fått tillstånd av . har Polis- myndigheten beviljat externa utbildningsföretag tillstånd att bedriva ordningsvaktsutbildning där belastningen på Polis- myndigheten var mycket hård. Frågan är om det fortfarande bör krävas särskilda skäl för att ex- terna aktörer ska få bedriva ordningsvaktsutbildning eller om detta krav bör tas bort. Enligt utredningens mening finns det flera fördelar med att behålla kravet på särskilda skäl. får där- igenom möjlighet att avgöra om och när extern utbildning ska anses behövlig och kan säkerställa utbildningens enhetlighet och kvalitet. Dessutom ger detta bättre kontroll på nya utbild- ningsmoment, t.ex. vid införande av ny utrustning och nya tekniska hjälpmedel. En nackdel med att ha kvar kravet på särskilda skäl är att detta kan leda till att utbildningen erbjuds på färre orter och med en lägre grad av flexibilitet. Utredningen anser dock att fördelarna med att ha kvar kravet på särskilda skäl överväger nackdelarna. Utred- ningens bedömning är därmed att kravet bör behållas. 6.5.7Vem bör sköta antagningen till ordningsvaktsutbildningen? Bedömning: Antagningen bör skötas av Polismyndig- heten. har i samma rapport som det hänvisas till ovan föreslagit att Totalförsvarets plikt- och prövningsverk skulle kunna sköta antagningen av de som ska genomgå ordningsvaktsutbildningen.9 Fördelarna med detta förslag anges vara att antagningsprocessen då skulle bli likvärdig för alla sökande. Dessutom skulle Polismyndig- hetens arbetsuppgifter renodlas ytterligare. Totalförsvarets plikt- och prövningsverk sköter antagningen till polisutbildningen. har vidare angett att en process för antagning till ordningsvaktsutbildningen som blir mer enhetlig skulle bättre kunna säkerställa att de personer som är lämpade för uppdraget antas. Utredningens slutsats är att Totalförsvarets plikt- och prövnings- verk skulle kunna sköta antagningen och att det finns fördelar med en sådan lösning, inte minst att arbetsuppgifter skulle renodlas och att antagningen skulle bli likvärdig för samtliga sökande. Det faktum att Totalförsvarets plikt- och prövningsverk endast genomför antagning på två platser i landet är dock en nackdel. Enligt uppgift till utredningen kommer myndigheten att etablera ytterligare en plats för antagning i närtid i . Det kommer således fortsatt endast att finnas platser i . En invänd- ning från säkerhetsbranschen är att detta skulle göra att många får svårt att ta sig till antagningen och därigenom riskera att skapa brist på ordningsvakter på orter som ligger långt från rekryteringsmyn- dighetens platser för antagning. Det är också en fördel om samma myndighet som sköter antagningen till utbildningen också prövar frågan om förordnande eftersom dessa bedömningar i stor utsträck- ning sammanfaller. Vidare har Totalförsvarets plikt- och prövnings- verk angett till utredningen att varje rekrytering skulle kosta . Detta är en högre kostnad än den uppgivit att myndigheten lägger ner på sin antagning av ord- ningsvakter. Den totala kostnaden för rekrytering och utbildning av ordningsvakter skulle således öka. Mot denna bakgrund finns enligt 9Se rapporten tillsammans med 8 300 ordningsvakter gör hela tryggt och säkert, Rapport . utredningens mening inte tillräckliga skäl att föreslå att Totalför- svarets plikt- och prövningsverk ska få uppdraget att sköta antagningen till ordningsvaktsutbildningen. 7Avstängning och återkallelse av ordningsvaktsförordnande Av kommittédirektiven framgår att förutsättningarna för återkallelse av förordnande och avstängning av ordningsvakter behöver ses över. Vid utformningen av reglerna ska enligt direktiven en lämplig avväg- ning göras mellan å ena sidan ett eventuellt behov av en mer ända- målsenlig kontroll över ordningsvakterna och å andra sidan att Polis- myndighetens resurser används på ett rimligt sätt. Utredningen ska således analysera om reglerna för återkallelse av förordnande och avstängning är ändamålsenliga. Enligt 9 § LOV får återkalla en ordningsvakts för- ordnande om ordningsvakten inte längre uppfyller de villkor som framgår i 4 § samma lag. Detsamma gäller när det finns något annat särskilt skäl för återkallelse. Av 9 § andra stycket följer att om fråga om att återkalla ett förordnande uppkommer och det kan antas att förordnandet kommer att återkallas, får myndigheten besluta att stänga av ordningsvakten från tjänstgöring för tiden till dess frågan om återkallelse har prövats slutligt. Även i annat fall får beslut om avstängning för visst tjänstgöringstillfälle meddelas, om ordnings- vakten åsidosätter sina skyldigheter som ordningsvakt. Om myndig- hetens beslut inte kan avvaktas får en polisman besluta om avstäng- ning. Ett sådant beslut ska skyndsamt anmälas till . Har avstängningen inte redan upphört, ska myndigheten pröva om den ska bestå. Avstängning och återkallelse av ordningsvaktsförordnande Brott i tjänsten bör enligt förarbetena alltid föranleda att återkal- lelse av förordnandet aktualiseras. Prövningen bör, om brottet inte är bagatellartat, som regel medföra att förordnandet återkallas. Vissa brott i tjänsten anses mer diskvalificerande än andra brott. Särskilt allvarligt är det när ordningsvakten använt våld på ett oförsvarligt sätt eller när denne har utnyttjat sin ställning i brottsligt syfte. I dessa fall bör förordnandet alltid återkallas. Vad som sagts om brott i tjänsten torde i allt väsentligt även gälla för brott begångna utom tjänsten, även om utrymmet för att underlåta återkallelse därvid får anses något större. Av förarbetena framgår vidare att återkallelse av annat skäl exempelvis kan vara att ordningsvakten utan giltig orsak vägrar att ta på sig upp- drag (se prop. 1979/80:122 s. 70 f.). Utöver reglerna i lagen om ordningsvakter finns närmare bestäm- melser i föreskrifter och allmänna råd om ord- ningsvakter (2017:12, FAP 670-1). Av föreskrifterna följer att löpande ska pröva en ordningsvakts lämplighet för uppdraget genom inre och yttre till- syn (8 kap. 1 §). Den inre tillsynen ska ske genom att uppgifter minst en gång hämtas in från de register som förs med stöd av lagen (1998:620) om belastningsregister och lagen (1998:621) om misstanke- register. Den inre tillsynen bör även omfatta kontroll av att de rap- porter som en ordningsvakt enligt 7 kap. 7 § i föreskrifterna ska ge in till håller tillräcklig hög kvalitet. Den yttre tillsynen ska bl.a. ske genom besök på de platser i polis- regionen där ordningsvakter tjänstgör. Den yttre tillsynen ska främst tillse att ordningsvakts uppträdande, eventuella sidouppdrag, våldsan- vändning m.m. är förenligt med vad som föreskrivs i 7 kap. 1–3 §§ samt att uniform och utrustning bärs i enlighet med föreskrifterna. Av de allmänna råden under 8 kap. 2 §, med hänvisning till 3 kap. 2 §, framgår bl.a. att en ordningsvakt som är skäligen misstänkt för uppsåtligt brott mot liv och hälsa eller frihet och frid, tillgreppsbrott, vapen-, narkotika- och dopningsbrott bör stängas av med hänvisning till bristande lämplighet även om det ännu inte finns en lagakraft- vunnen dom. Avstängning och återkallelse av ordningsvaktsförordnande 7.3Kammarrättsavgöranden rörande återkallelse av förordnande och avstängning Kammarrätten har prövat frågan om återkallelse av förordnande för en ordningsvakt som dömts till dagsböter för rattfylleri. Ordnings- vakten blev inte av med sitt körkort. Han förekom under sju trafik- relaterade avsnitt i belastningsregistret . Det framgick att brottet inte begåtts i tjänsten samt att relativt hade förflutit från händelsen. Kammarrätten ansåg inte att det fanns skäl för återkallelse och beaktade därvid att det var fråga om en trafikförseelse med lågt straffvärde och att personen arbetat som ordningsvakt utan anmärkning (Kammarrätten i dom i mål nr 6034-13). I ett annat mål om återkallelse var det fråga om en ordningsvakt som förekom under sju trafikrelaterade avsnitt i belastningsregistret . förekom ordningsvakten totalt i tretton avsnitt i belastningsregistret. Brotten var inte begångna i tjäns- ten. Kammarrätten uttalade att det var rimligt att frågan om åter- kallelse hade aktualiserats mot bakgrund av det stora antalet brott ordningsvakten dömts för men att över- vägande skäl talade emot en återkallelse. Kammarrätten beaktade därvid att det var fråga om trafikförseelser med lågt straffvärde och att de inte var begångna i tjänsten (Kammarrätten i dom i mål nr 2247-13). Kammarrätten har även prövat huruvida en ordningsvakt var lämplig att inneha sitt förordnande med hänsyn till sitt ägarintresse i det bolag som ägde restaurangen där han arbetade. Kammarrätten ansåg inte att det i förevarande fall fanns grund för återkallelse eftersom det inte åberopats några andra omständigheter mot ordningsvaktens lämplighet (Kammarrätten i dom i mål nr 3979-07).