sou · H9B314 · 2021-03-24 00:00:00 — Våra förslag innebär att den som bor i en bostad med särskild service för vuxna enligt LSS ska ha rätt till merkostnadsersättning för merkostnader som hänger samman med hyran. Utgångspunkten är att det alltid är förenat med vissa merkostnader att bo i en sådan bostad. Det är betydelsefullt att följa upp och utvärdera resultatet av förändringen. En sådan uppföljning och utvärdering bör omfatta ut- vecklingen av merkostnadsersättningen för målgruppen men också om, och i så fall på vilket sätt, hyressättningen påverkats när det gäller lägenheter i bostad med särskild service för vuxna enligt LSS. Även regionala skillnader och skillnader mellan män och kvinnor bör belysas. S2020/08254 (delvis). Enligt kommittéförordningen (1998:1474) ska konsekvenserna av förslagen som läggs i ett betänkande belysas. Det avser ekonomiska konsekvenser för staten, kommuner, regioner, företag och enskilda. Om förslagen har konsekvenser för följande områden ska dessa också beskrivas: –den kommunala självstyrelsen, –brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, –sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, –små företag, –jämställdheten mellan kvinnor och män, –möjligheten att uppnå de integrationspolitiska målen. I utredningens direktiv anges att de offentligfinansiella effekterna av förslagen ska beräknas. I 14 kap. 3 § regeringsformen anges att en inskränkning av den kommunala självstyrelsen inte bör gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen. Det innebär att en proportionalitetsprövning ska göras under lagstiftningsprocessen. Om något av förslagen i betänkandet påverkar den kommunala själv- styrelsen ska därför, utöver dess konsekvenser, också de särskilda av- vägningar som lett fram till förslaget särskilt redovisas. Ekonomiska konsekvenser för stat och kommuner ska beskrivas och beräknas. De förslag som lämnas ska föregås av en analys av samhällsekonomiska effekter som tar hänsyn till och beskriver de effekter som uppstår vid omfördelning av ansvar och kostnader mellan stat, kommuner och individer. Utredningen ska också belysa om det finns skillnader mellan män och kvinnor med funktionsnedsättning när det gäller merkostnader för boende. 12.2Utredningens förslag i korthet Utredningen konstaterar att för den som beviljats insatsen och bor i en bostad med särskild service för vuxna enligt LSS innebär hyres- sättning enligt bruksvärdesprincipen merkostnader kopplade till boendet. Det finns stora skillnader när det gäller hyressättning samt även vad gäller kommunala subventioner och stöd för boende i bostad med särskild service enligt LSS. En reglering kan säkerställa likvärdighet när det gäller att enskilda inte ska få merkostnader för sitt boende på grund av funktionsnedsättning. Utredningen föreslår att de merkostnader som hör samman med hyran i en bostad med särskild service för vuxna enligt LSS ersätts genom en schablon i merkostnadsersättningen. Den som beviljats insatsen bostad med särskild service för vuxna enligt 9 § 9 LSS och bor i en sådan bostad ska ha rätt till merkostnadsersättning för boende av prisbasbeloppet . Om den enskilde även har andra merkostnader ska, vid beräkning av merkostnadernas storlek, boendet i en bostad med särskild service enligt LSS anses ge merkostnader om av prisbasbeloppet . De som beviljats och bor i en bostad med särskild service för vuxna enligt 9 § 9 LSS omfattas av förslaget. 12.3Övergripande konsekvenser av förslagen De förslag som utredningen lämnar ska enligt direktivet föregås av en analys av samhällsekonomiska konsekvenser som tar hänsyn till och beskriver de effekter som uppstår vid omfördelning av ansvar och kostnader mellan stat, kommuner och individer. Samhällsekonomisk analys av ett förslag syftar till att kunna bilda sig en uppfattning av den samlade nyttan med förslaget, framför allt ur ett ekonomiskt perspektiv där kostnader och nytta ställs emot var- andra och medborgarnas samlade nytta av samhällets totala resurser ska vara så stor som möjligt.1 Nyttan bör betraktas ur ett bredare perspektiv och även effekter utan ett ekonomiskt värde kan beskrivas, exempelvis främjandet av nationella mål, ökad rättssäker- het, tydliggörande av ansvar etc. Utredningen föreslår ett schabloniserat tillägg i merkostnads- ersättningen som ska täcka de merkostnader som hänger samman med hyran i bostad med särskild service enligt LSS. Bedömningen är att det kommer att säkerställa att enskilda som bor i dessa bostäder inte drabbas av, eller riskerar att drabbas av, merkostnader som hänger samman med hyran. Det handlar om cirka 28 000 personer vilka har eller riskerar att drabbas av merkostnader, enbart för att de bor i denna typ av bostad om inte förslaget genomförs. Detta på grund av hur bruksvärdesprincipen värderar tillgången till gemensamhetsut- rymmen och andra nyttigheter, vilka är att betrakta som en del av insatsen i dessa bostäder. Förslaget tydliggör att det är ett offentligt ansvar, och först och främst ett statligt ansvar att ersätta de merkostnader som enskilda har eller riskerar att få på grund av att de bor i en bostad med särskild service enligt LSS. Utredningen har synliggjort att det finns mer- kostnader kopplade till att bo i dessa bostäder och menar att det är staten som har ett ansvar att kompensera enskilda för dessa kost- nader, oavsett vem som står för dem . Samtliga får med förslaget rätt till ersättning för sina merkostnader inom merkostnadsersätt- ningen vilket bör leda till en större likvärdighet över landet för enskilda och öka rättssäkerheten. Kompensationen sker genom transferering från stat till enskild och är framför allt att betrakta som en offentligfinansiell kostnad, i det här fallet i form av en åtgärdskostnad, det vill säga en kostnad som krävs för att nå ett uppsatt mål. Syftet eller målet med utred- ningens förslag är att genom offentliga åtgärder undvika att den en- skilde drabbas av merkostnader. Detta är i linje med och bidrar även till det uppsatta nationella målet inom funktionshinderspolitiken. Det nationella målet är att, med utgångspunkt i FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, uppnå jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet för personer med funktionsned- sättning i ett samhälle med mångfald som grund. Målet ska bidra till ökad jämställdhet och till att barnrättsperspektivet beaktas. 1Trafikverket (2012) Introduktion till samhällsekonomisk analys – samhällsekonomi och modeller, PM 2012:01, s. 7. nå målet ska arbetet inriktas mot de fyra prioriterade inriktningarna: principen om universell utformning, befintliga brister i tillgänglig- heten, individuella stöd och lösningar för individens självständighet, samt att förebygga och motverka diskriminering. Förslaget stödjer enskilda med kompensation för befintliga mer- kostnader och säkerställer att dessa inte blir en ekonomisk börda eller utgör hinder för självbestämmande och delaktighet för den enskilde. Det ökar möjligheten för den enskilde att bo i en för ändamålet lämplig bostad utan att riskera att behöva gå minus ekonomiskt . Genom att undvika merkostnader förebyggs och motverkas dessutom att enskilda missgynnas. Förslaget träffar därmed de inrikt- ningar för arbetet som är prioriterade vilka anses bidra till att nå det nationella målet som angivits av regering och riksdag. Därutöver är det i linje med den grundläggande funktionshinderspolitiska prin- cipen om att enskilda inte ska ha merkostnader på grund av sin funk- tionsnedsättning. Sammantaget bidrar förslaget till en ökad jämlikhet i levnadsvill- kor i förhållande till övriga befolkningen. Förslaget kan även bidra i positiv riktning till utvecklingen av mål 3 – ingen fattigdom och mål 10 – minskad ojämlikhet i Agenda samt rätten till en skälig levnadsstandard och en lämplig bostad då det innebär en ekonomisk kompensation och utgör ett stöd till enskilda som ofta befinner sig i en utsatt ekonomisk situation. 12.3.1Omfördelning av ansvar mellan stat, enskilda och kommun Med förslaget tydliggörs att staten även har ansvaret för de merkost- nader som finns för dem som bor i en bostad med särskild service enligt LSS. Merkostnader på grund av funktionsnedsättning är inte den enskildes ansvar att bekosta utan är ett ansvar för det offentliga. Staten ansvarar för den merkostnadsersättning som finns i socialförsäkringsbalken och administreras av . Utredningen ser det som en logisk följd av vårt förslag om ändringar i merkostnadsersättningen att det blir tydligt att staten ansvarar även för dessa merkostnader och att är den myndighet som, liksom för övriga merkostnader, har ansvar för att pröva och betala ut ersättningen. Förslaget medför formellt sett inget förändrat ansvar för kommu- nerna då det är avsett att kompensera den enskilde. Med förslaget tyd- liggörs dock ansvaret för staten, vilket kan komma att få viss bety- delse för kommunernas syn på och hantering av dessa merkostnader. Det är kommunerna som har det yttersta ansvaret för att män- niskor som bor eller vistas i kommunen får det stöd och den hjälp som de behöver. Även skrivningarna i LSS om att den enskilde ska ha medel kvar att leva för har sannolikt betydelse för att kommuner tillhandahåller olika former av stöd för att under- lätta den ekonomiska situationen för dem som bor i en bostad med särskild service enligt LSS. Många kommuner tar således ett ansvar för att minska de ekonomiska konsekvenserna för enskilda som upp- står på grund av höga hyror i förhållande till de låga inkomsterna. Det innebär att de ofta även bekostar det som är att betrakta som merkostnader även om det inte varit syftet. Det finns dock en stor variation i hur kommunerna väljer att agera, vilket skapar en ojämlik- het över landet mellan dem som bor i en bostad med särskild service. 12.3.2Omfördelning av kostnader mellan stat, enskilda och kommun Utredningen har synliggjort att merkostnader är inkluderade i den hyra som enskilda betalar för en bostad med särskild service enligt LSS. Vi lämnar förslag inom merkostnadsersättningen med syfte att ersätta den enskilde för merkostnaderna. Det handlar framför allt om att minska den ekonomiska börda som uppstår på grund av att enskilda har en funktionsnedsättning som ger dem rätt till en insats vilken i detta sammanhang leder till merkostnader. Synliggörandet av att det finns merkostnader samt att dessa fram- för allt bör vara ett statligt ansvar kan påverka omfördelningen av kostnader mellan enskilda, stat och kommun på flera olika sätt. I merkostnadsersättningen kompenseras enskilda av staten och grundantagandet är att utredningens förslag leder till en omfördelning mellan stat och enskild, det vill säga att staten tar över kostnaden från den enskilde. I verkligheten ser det dock annorlunda ut, förslaget kommer därmed först och främst innebära en omfördelning mellan stat och kommun, det vill säga att staten tar över kostnaden från kommunerna. Detta beror på att enskilda som bor i en bostad med särskild service enligt LSS på grund av sina låga inkomster sällan själva står för merkostnaderna. De flesta som bor i dessa bostäder har en alltför låg inkomst för att ha råd att själv bekosta hela hyran och kan då inte heller stå för de merkostnader som finns inkluderade i denna. Detta innebär att merkostnaden i realiteten till stor del bekostas av staten genom bostadstillägget och även, då hyran är högre än vad bostadstillägget täcker, av vissa kommuner genom kommunala stöd och subventioner. Ett antal kommuner tillämpar inte heller bruksvärdesprincipen fullt ut vid hyressättningen, sannolikt på grund av enskildas svårig- heter att betala hyran med hänsyn till de låga inkomsterna. Utgångs- punkten för dessa stöd är att det är hyresnivån i förhållande till inkomsten, snarare än att det finns merkostnader, som leder till att staten och kommunerna tillhandahåller stöd och över landet finns ett stort antal lösningar. Således är det ofta kommunernas verksam- heter som på olika sätt står för de kostnader som enskilda inte själva klarar. Hur dessa lösningar ser ut och hur de kan komma att se ut framöver påverkar i sin tur vilka konsekvenser förslaget får för enskilda, både på kort och på lång sikt. Det är möjligt att fler kom- muner än kan komma att börja tillämpa bruksvärdesprincipen fullt ut. Kommuner med egna stöd riktade mot hyran kan även komma att förändra dessa stöd för dem som bor i en bostad med särskild service enligt LSS. En möjlighet är att de minskar sina stöd i motsvarande mån som staten lämnar ersättning. Hur kommunerna agerar kommer troligtvis även fortsättningsvis att skilja sig åt då det är upp till dem att bestämma hur de vill organisera sin verksamhet. Det är dock troligt att de kommer att anpassa sig efter de nya förut- sättningar som förslaget medför, även om det kan ske på olika sätt. 12.4Ekonomiska konsekvenser av förslaget På samhällsnivå kommer kostnaderna inte att öka vid genomföran- det av förslaget om att den som bor i bostad med särskild service enligt LSS ska ha rätt till viss merkostnadsersättning. I stället blir det troligt- vis en förflyttning av kostnader mellan kommunerna och staten som kommer att leda till en ökad kostnad för staten jämfört med . Utredningen beräknar kostnaden för staten till uppskattningsvis 473–för att ersätta enskilda som bor i en bostad med särskild service enligt LSS för deras merkostnader. Det handlar både om merkostnader kopplade till hyran och om övriga befintliga merkostnader. Kostnaden är en ökning med 351–jämfört med dagens kostnader för merkostnadsersättning och handi- kappersättning på , se mer under avsnitt 12.4.2. Administrativa kostnader för uppskattar utred- ningen till 30–i extra tillfälliga resurser samt en permanent ökning av myndighetens ramanslag med . Därutöver behövs kunskapshöjande insatser till dem som berörs för att informera om rätten till ersättning, uppskattningsvis uppgår kostnaden för dessa insatser till . För enskilda påverkas kompensationen av om de har handikappersättning eller merkostnadsersättning, alternativt inte har någon av dessa ersättningar . Det innebär att den ökade ersättningen för enskilda varierar men för de flesta blir ökningen mellan och per person och år. För vissa blir ökningen mindre, som lägst , se mer under avsnitt 12.4.3. Förslaget avser inte att förändra några kostnader för kommu- nerna men kan ändå få betydelse för kommunala kostnader för stöd som är kopplade till hyran i bostad med särskild service enligt LSS, se mer under avsnitt 12.4.4. För att beräkna de ekonomiska konsekvenserna finns vissa utgångs- punkter och uppgifter som är gemensamma för enskilda och staten. Dessa redovisas samlat i detta avsnitt. Vid ett införande av en schablonersättning, så som utredningen föreslår, blir de som beviljats och bor i en bostad med särskild service enligt 9 § 9 LSS berättigade till merkostnadsersättning, förutsatt att de ansöker om den. Det är cirka 28 000 personer som på olika sätt berörs av förslaget och som kommer att få rätt till viss merkostnads- ersättning. Cirka 22 000 personer () av dessa har ingen handikapp- eller merkostnadsersättning . Övriga har ersättning och bland dessa har den absoluta majori- teten handikappersättning, 6 030 personer (). Av dem som har handikappersättning har ersättning på nivå 1 medan har ersättning på nivå har ersätt- ning på den högsta nivån, nivå 3. Endast ett fåtal (16 personer) har merkostnadsersättning2, se även tabell 12.2. Det är svårt att på förhand känna till samtliga enskildas specifika situation samt hur de utifrån den kan tänkas att agera. Det finns mer kunskap om dem som redan befinner sig i systemen för handikapp- ersättning och merkostnadsersättning medan kunskapen är mindre om dem som inte har någon sådan ersättning . Utredningen har valt att beräkna och redovisa möjliga ekonomiska konsekvenser för staten och enskilda dels utifrån vad vi känner till och vet , dels utifrån vissa antaganden om enskildas situation och deras förväntade agerande om förslaget genomförs. För våra beräkningar utgår vi först och främst från det statiska antagandet att samtliga lämnar in en ansökan om merkostnads- ersättning hos för sina merkostnader kopplade till hyran: –oavsett om de har ersättning eller inte, –att de har kvar tidigare godtagna merkostnader, –att deras förhållanden i övrigt inte på något sätt har ändrats, och –att samtliga som har ersättning ligger nära det lägre gränsvärdet på respektive ersättningsnivå. Våra beräkningar utgår från det antal personer som har beslut om bostad med särskild service enligt LSS. Mellan och ökade antalet personer med insatsen med . Det är troligt att gruppen kommer fortsätta öka, inte minst utifrån befolkningsökningen. Ökningstakten påverkas även av andra saker, till exempel i vilken utsträckning som yngre personer med intellek- tuell funktionsnedsättning väljer att bo i denna boendeform. Det går därför inte att förutsäga hur stor ökningen kommer bli. Samtliga antaganden kan se annorlunda ut i verkligheten, där en- skildas förväntade beteenden eller situation sällan är så statiska som det krävs för att kunna göra beräkningar. Vi har därför även gjort beräkningar utifrån vissa antaganden om förändrade förutsättningar. 2Då det låga antalet inte påverkar statistiken har dessa personer inte inkluderats i utredningens alla beräkningar, det kan dock i princip dras samma slutsatser för dessa som för dem med handikappersättning. Dagens nivåer för ersättning i handikapp- och merkostnadsersättningen Personer som bor i bostad med särskild service enligt LSS kan ha handikappersättning eller merkostnadsersättning. Utfasningen av handikappersättningen har beräknats ta . Regeringens bedöm- ning är att samtliga kommer att omfattas av de nya bestämmelserna i merkostnadsersättningen först efter cirka 20 år3. För beräkningar av ekonomiska konsekvenser är det därmed relevant att utgå från båda ersättningarna och de nivåer för vilka ersättning kan lämnas. Nivå- erna beskrivs kort i det följande, se även mer i kapitel 3 om gällande rätt. Handikappersättning lämnas på tre nivåer, den enskilde får ersättning med: av prisbasbeloppet om merkostnaden uppgår till av prisbasbeloppet, vilket motsvarar en ersätt- ning på eller , av prisbasbeloppet om merkostnaden uppgår till gräns- värdet av prisbasbeloppet, vilket motsvarar en ersätt- ning på eller , av prisbasbeloppet om merkostnaden uppgår till gräns- värdet av prisbasbeloppet, vilket motsvarar en ersätt- ning på eller per månad.4 Merkostnadsersättning lämnas på fem nivåer, den enskilde får ersättning med: av prisbasbeloppet om merkostnaderna uppgår till av prisbasbeloppet men inte av prisbas- beloppet, vilket motsvarar en ersättning på eller , av prisbasbeloppet om merkostnaderna uppgår till av prisbasbeloppet men inte av prisbas- beloppet, vilket motsvarar en ersättning på eller , 2017/18:190 Reformerade stöd till personer med funktionsnedsättning, s. 160. 4Riksförsäkringsverkets allmänna råd (RAR 2002:9) om handikappersättning. av prisbasbeloppet om merkostnaderna uppgår till av prisbasbeloppet men inte av prisbas- beloppet, vilket motsvarar en ersättning på eller , av prisbasbeloppet om merkostnaderna uppgår till av prisbasbeloppet men inte av prisbas- beloppet, vilket motsvarar en ersättning på eller , av prisbasbeloppet om merkostnaderna uppgår till av prisbasbeloppet, vilket motsvarar 33 320 kro- nor eller per månad.5 12.4.2Ekonomiska konsekvenser för staten Förslaget om en schabloniserad ersättning för merkostnader för att bo i en bostad med särskild service enligt LSS kommer att innebära en ökad kostnad för staten. För att uppskatta statens kostnader för förslaget är det inte tillräckligt att beräkna kostnaden rakt av, det vill säga att multiplicera antalet personer med 0,3 prisbasbelopp. Anled- ningen är att kostnaderna för utbetalning av merkostnadsersättning kommer att påverkas dels av om berörda personer inte har ersättning för merkostnader , dels av om de redan har ersättning för andra merkostnader. Om de har ersättning på- verkas kostnaderna för staten av vilken nivå av ersättning de når upp till, vilket i sin tur påverkas av vilken nivå av ersättning de har samt i vissa fall av var i spannet de befinner sig på nuvarande nivå. Kostnaderna kan vidare påverkas av om enskilda som inte haft någon ersättning kan komma att få ersättning för sådana mer- kostnader som inte varit så höga att de gett rätt till ersätt- ning. Vad enskilda väljer att ansöka om eller avstår att ansöka om samt om deras förhållanden kan ha ändrats på något sätt kan också påverka ersättningen. Exempelvis kan de som har handikappersätt- ning på en högre nivå vilken inte är tänkt att omprövas, välja att inte ansöka om merkostnadsersättning kopplat till hyran om de inte tror att det kommer att ge dem en ökad ersättning. 550 kap. 12 § socialförsäkringsbalken. Statens totala kostnader för att finansiera handikapp- och merkost- nadsersättningen uppgick till 1 355 miljoner kronor6. Utbe- talning av handikapp- eller merkostnadsersättning till personer som bor i bostad med särskild service enligt LSS utgör en kostnad på . Statens kostnader om alla ansöker och förhållandena är oförändrade Ett införande av en schablonersättning kommer att leda till en för- flyttning av cirka 6 000 personer från handikappersättningen till mer- kostnadsersättningen och cirka 22 000 personer som inte haft ersättning får rätt till ersättning. Utöver ett ökat antal personer som får rätt till ersättning leder det även till en ändrad fördelning av antal personer på respektive nivå inom merkostnadsersättningen. Enligt beräkningar får rätt till ersättning på lägsta nivån (nivå 1), får rätt till ersättning på nivå får ersätt- ning på högsta nivån (nivå 5).7 Se även tabell 12.1. Tabell 12.1 Beräknad fördelning av personer och kostnader i merkostnadsersättningen vid genomförande av utredningens förslag Beräknad fördelning av personer och kostnader på nivå 1, 3 och 5 i merkostnadsersättningen vid genomförande av utredningens förslag, andel angiven i procent person, kr/år Nivå 1, 0,3 prisbasbelopp Nivå 3, 0,5 prisbasbelopp Nivå 5, 0,7 prisbasbelopp Källa: Utredningens egna beräkningar. 2020/21:1, UO10 Budgetpropositionen Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygg- het vid sjukdom och funktionsnedsättning. 7Att ingen hamnar på nivå 2 eller nivå 4 beror på de absoluta och statiska antaganden som utredningen utgår från, vilket leder till denna förflyttning inom merkostnaden. I verkligheten kan personer även komma att hamna på dessa nivåer. Några få som har ersättning på nivå 2 i merkostnadsersättningen kommer att få ersättning på nivå 4, antalet är dock så få att utredningen valt att inte inkludera dem i beräkningarna. Sammantaget beräknar utredningen att kostnaden för staten blir totalt för att ersätta enskilda som bor i en bostad med särskild service enligt LSS för deras merkostnader kopp- lade till hyran och övriga befintliga merkostnader. Kostnaden är en ökning med jämfört med dagens kostnader på . Ökningen utgör av den totala kostnaden () som staten betalade ut inom ramen för handikappersättningen och merkostnadsersättningen . Med ökningen inkluderad skulle den totala kostnaden för att finansiera förmånen bli mellan 1 706–. Utgångspunkten är då att de som redan har ersättning ligger lågt i spannet på respek- tive ersättningsnivå. Skulle utgångspunkten vara att samtliga som redan har ersättning ligger högt i spannet på respektive ersättnings- nivå så skulle antalet med ersättning på nivå 5 i merkostnadsersätt- ningen öka med cirka 4 300 personer, vilket skulle innebära en ytter- ligare ökning av kostnaden för staten med . Statens kostnader utifrån vissa antaganden om förändringar Det finns en möjlighet att vissa av dem som inte haft handi- kapp- eller merkostnadsersättning ändå kan ha merkostnader vilka tidigare inte nått upp till nivån för ersättning. I och med införandet av en schablon skulle dessa kunna bli aktuella för prövning och utbetalning. Detta påverkar då nivån på ersättning för dessa personer och därmed även kostnaderna för staten.