sou · H9B333 · 2021-05-11 00:00:00 — Eftersom behörigheten för förskollärare upphör enligt förslaget kommer andelen behöriga lärare i nya lågstadium att minska. Den föreslagna förändringen av behörig- hetsbestämmelserna kan också innebära att vissa förskollärare läm- nar förskoleklassen för att arbeta i förskolan alternativt lämnar skol- väsendet. En grundläggande förutsättning för en likvärdig utbildning av hög kvalitet är att det finns tillräckligt med kompententa och be- höriga lärare som undervisar eleverna. Utredningen bedömer därför att det är av stor vikt att den erfarenhet och kompetens som finns hos de förskollärare som undervisar i förskoleklassen tas tillvara. I förskoleklassen arbetar förskollärare som i stor utsträckning har lång erfarenhet av undervisning i förskoleklass (se avsnitt 4.2.3, tabell 4.10). De har därmed erfarenhet av att undervisa barn i sexårs- åldern och av att arbeta integrerat med såväl som fri- tidshemmet och i förekommande fall specialskolan och sameskolan. Även om förskollärarna inte har undervisat i ämnen så har de under- visat i förskoleklassens kunskapsområden. Dessa har en tydlig kopp- ling till ämnenas centrala innehåll i lågstadiet. Förskollärarna har därtill undervisat utifrån den pedagogik som kännetecknar förskole- klassen, vilket utredningen bedömer är viktigt i de tidiga skolåren, särskilt under det första skolåret. De har därutöver vana av att intro- ducera barnen till skolmiljön och förbereda dem på fortsatt skolgång. Utredningen föreslår mot denna bakgrund att förskollärare som arbetar i förskoleklassen ges en fortsatt behörighet att undervisa i nya årskurs 1 . En sådan övergångsbestäm- melse bör ge en tillfällig behörighet och utformas så den skapar en rimlig övergång för elever, anställda och huvudmän. Det är angeläget att eleverna får en undervisning av hög kvalitet och att det finns en kontinuitet i vilka lärare som bedriver undervisningen. Övergångsperioden behöver därför vara så pass generös att den inte skapar bemanningsproblem för huvudmännen, samt att den ger goda förutsättningar för den enskilda individen att genomgå fortbildning. bör perioden vara så pass avgränsad att den skapar ett in- Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling citament för både huvudmännen och för den enskilda individen att prioritera fortbildning. Den fortbildning som kan vara aktuell för förskolläraren är dels högskolestudier som leder till en grundlärar- examen, dels behörighetsgivande fortbildning som utredningen före- slår för förskollärare i avsnitt 6.4.2 och 6.4.3. Utredningen föreslår mot den bakgrunden att en förskollärare som arbetat i förskole- klassen blir behörig att undervisa i nya årskurs 1 . För att ytterligare stimulera deltagandet i fortbildning före- slår utredningen också ett riktat statsbidrag med detta syfte, se vidare avsnitt 6.4.4. Utredningen har övervägt att den föreslagna övergångsperioden skulle kunna vara såväl kortare som längre än . Utvecklade ställ- ningstaganden om övergångsperiodens längd finns i avsnitt 8.11. 6.2.3Vissa förskollärare och lärare ska vara behöriga att undervisa i nya årskurs 1 i grundsärskolan under åtta respektive fem år Förslag: En förskollärare eller lärare som har en anställning i för- skoleklassen och som enligt gällande be- stämmelser är behörig att undervisa i förskoleklassen ska vara be- hörig att undervisa i nya årskurs 1 i grundsärskolan under en över- gångsperiod . En förskollärare som har en anställning i grundsärskolan och som är behörig att undervisa i ämnesområ- den i träningsskolan ska vara behörig att undervisa i ämnen i nya årskurs 1 i grundsärskolan . Skälen för utredningens förslag För grundsärskolan ser behörighetsreglerna delvis annorlunda ut i jäm- förelse med vad som gäller för och sameskolan (se av- snitt 6.1). Behörig att undervisa i grundsärskolans årskurs 1–6 är som huvudregel den som har avlagt en speciallärarexamen med speciali- sering mot utvecklingsstörning och som dessutom har en grundlärar- examen med inriktning mot arbete i förskoleklass och årskurs 1–3. Behörig att undervisa i ämnesområden i träningsskolan Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling är därutöver en förskollärare som avlagt en speciallärarexamen spe- cialiserad mot utvecklingsstörning (2 kap. 16 § behörighetsförord- ningen). Enligt gällande bestämmelser kan förskoleklassen finnas på en skolenhet med grundskola, specialskola eller sameskola. I respektive skolforms läroplaner finns också skrivningar om utbildningen i för- skoleklassen. Detta förhållande gäller dock inte grundsärskolan. Ut- redningens förslag i avsnitt 5.1 innebär att grundsärskolan ska utökas med en ny första årskurs. Till skillnad från de andra skolformerna finns inte någon befintlig verksamhet, i form av förskoleklass, som kan anpassas till bestämmelserna som gäller grundsärskolan som skol- form. Utredningens förslag innebär i stället att den befintliga utbild- ningen måste utökas, och att huvudmännen måste anställa ytterligare personal med behörighet avsedd för grundsärskolans nya årskurs 1. Behörighetsreglerna som gäller skolformer anpassade för elever med vissa funktionsnedsättningar är komplexa. är lärarbris- ten fortsatt stor och ännu allvarligare är bristen på lärare och förskol- lärare med specialpedagogisk kompetens i grundsärskolan. Av Skol- verkets lärarprognos framgår att av lärartjänsterna igrundsärskolan var speciallärar- eller specialpedagogtjänster (Skol- verket 2019 a). I grundsärskolan arbetar totalt cirka 1 7755 personer, av dessa saknar 321 lärarexamen (se kapitel 4, tabell 4.6). Utredningen gör därför bedömningen att det kan ta tid för huvud- männen att i samband med reformen säkerställa att det inom grund- särskolan finns lärare som uppfyller de behörighetskrav som gäller för undervisning i grundsärskolan. Utredningen anser därför att det finns skäl att överväga om de förskollärare och lärare som arbetar i förskoleklassen bör ha möjlighet att vara behöriga att undervisa i grundsärskolans årskurs 1 utan krav på att ha avlagt en speciallärarexamen. Förskoleklassen är enligt nuvarande regelverk obligatorisk för alla sexåringar oavsett om de senare kan komma att omfattas av grund- särskolans målgrupp. Som utredningen har beskrivit i avsnitt 5.3.2 sker mottagandet till grundsärskolan enligt nu gällande bestämmel- ser tidigast i årskurs 1, vilket innebär att eleverna vanligen antingen går i förskoleklass eller i förskolan inför mottagandet. Vårdnads- havaren kan också begära tidigare skolstart, vilket innebär att eleven 5I statistiken från SCB har vissa uppgifter sekretessprickats, det betyder att antalet lärare och förskollärare i grundsärskolans årskurs 1–3 som anges i tabellen inte är exakt. Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling börjar i årskurs 1 i grundsärskolan som sexåring. Sexåringar med utvecklingsstörning finns därför i förskoleklassen, i för- skolan eller pedagogisk omsorg, eller i grundsärskolans årskurs 1. I den intervjustudie som utredningen låtit göra med tjänste- personer med ansvar för mottagande i grundsärskolan framkommer att kommuner i en del fall valt att inrätta förskoleklasser i grund- särskolans miljö (se bilaga 4). Detta innebär att det hos en del huvud- män finns personal som har kompetens och erfarenhet av att undervisa elever som tillhör grundsärskolans målgrupp i för- skoleklassen. Denna kompetens och erfarenhet bör kunna tas tillvara och användas tillsammans med den kompetens som övrig behörig personal i grundsärskolan har. Utredningen menar därför att det finns skäl att ge förskollärare eller lärare som arbetar i förskoleklassen, behörighet att undervisa i grundsärskolans nya årskurs 1, utan krav på speciallärarexamen. Vidare finns inom grundsärskolan, närmare bestämt inom tränings- skolan, förskollärare med speciallärarexamen som är behöriga att undervisa elever i ämnesområden. Dessa förskollärare har erfarenhet av att undervisa grundsärskolans målgrupp och har dessutom en speciallärarexamen som är relevant för undervisning av eleverna i denna skolform. Då det inte finns någon utbildning som motsvarar förskoleklassen i grundsärskolan anser utredningen att det finns en risk att bristen på behöriga lärare kommer att vara större i grund- särskolans nya årskurs 1 än i andra skolformer. Utredningen bedömer därför att det finns skäl att även ta tillvarata dessa förskollärares kompetens och erfarenhet , på så sätt att deras behörighet utökas till att även avse behörighet att undervisa i ämnen i årskurs 1. Utredningen föreslår mot denna bakgrund att förskollärare och lärare som arbetar i förskoleklassen, samt sådana förskollärare med speciallärarexamen som är behöriga att undervisa i träningsskolan, ges behörighet att undervisa i grundsärskolans nya årskurs 1 . En sådan övergångsbestämmelse skapar en rim- lig övergång för både elever, anställda och huvudmän. Reglerna ger en tillfällig behörighet som förskollärare och lärare ges möjlighet att fortbilda sig. Utredningen anser, som tidigare nämnts, att det är angeläget att eleverna får en undervisning av hög kvalitet och att det finns en kontinuitet i vilka lärare som bedriver den. Precis som när det gäller Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling och sameskolan (se avsnitt 6.2.2) så behöver övergångs- perioden därför vara så pass generös så att den inte skapar beman- ningsproblem för huvudmännen, samt gör det möjligt för den enskilda individen att genomgå fortbildning. anser utredningen även i detta fall att det är viktigt att övergångsperioden är så pass avgrän- sad att den skapar ett incitament för både huvudmännen och för den enskilda individen att prioritera fortbildningen. Den fortbildning som bör vara aktuell för personal i grundsär- skolan är dels behörighetsgivande fortbildning som utredningen före- slår för förskollärare i avsnitt 6.4.2 och 6.4.3, dels fortbildning som leder till en speciallärarexamen i enlighet med bl.a. Lärarlyftet. För att förskollärare ska få möjlighet att fortbilda sig och bli behöriga att undervisa i grundsärskolans nya årskurs 1 bör övergångsperioden utökas jämfört med vad utredningen föreslagit ovan för och sameskolan. Detta då en speciallärarexamen kan uppnås efter 90 högskolepoäng och denna utbildning vanligtvis kan läsas på halv- fart . Utredningen föreslår därför att övergångsperioden för förskollärares behörighet att undervisa i grundsärskolan bestäms till . Dessutom bör även de lärare som arbetar i förskole- klassen ges möjlighet att komplettera med en speciallärarexamen för att bli behöriga att undervisa i grundsärskolan. Dessa lärare bör också omfattas av den utökade övergångsperioden. Även de förskollärare med speciallärarexamen som under- visar i ämnesområden i grundsärskolan bör ges möjligheten att kom- plettera sin examen på det sätt som utredningen föreslår i avsnitt 6.3.2 och 6.3.5 för att på så sätt bli behöriga att undervisa i grundsärskolans årskurs 1 och 2 eller i årskurs 1–4. Utredningen bedömer att dessa för- skollärare bör ges som förskollärare i och same- skolan att komplettera sin behörighet. Utredningen föreslår därför att förskollärare som har en specialpedagogisk examen, och som där- med enligt gällande regelverk är behöriga att undervisa i ämnesområ- den inom träningsskolan i grundsärskolan, ska vara behöriga att undervisa i ämnen i grundsärskolans årskurs 1. Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling 6.2.4Vissa förskollärare ska vara behöriga att undervisa i nya årskurs 1 i specialskolan Förslag: En förskollärare som har en anställning i förskoleklassen och som enligt gällande bestämmelser är behörig att undervisa i förskoleklassen ska vara behörig att under- visa i nya årskurs 1 i specialskolan när det gäller elever som är hörselskadade, döva eller har en grav språkstörning utan ytter- ligare funktionsnedsättning . Skälen för utredningens förslag För specialskolans del innebär förslaget i avsnitt 5.1 att specialskolans elever i nya årskurs 1 kommer att undervisas i ämnen samt omfattas av timplanen för lågstadiet i specialskolan, (skolförordningen, bilaga 3). Behöriga att undervisa i specialskolan är som huvudregel den som har avlagt en speciallärarexamen med specialisering mot dövhet eller hörselskada, synskada, grav språkstörning eller utvecklingsstörning och en grundlärarexamen (2 kap. 17 § behörighetsförordningen). Behö- righeten gäller undervisning som är avsedd för elever med sådan funktionsnedsättning som lärarens speciallärarexamen avser och mot- svarande årskurser och ämnen i vilka lärarens utbildning ger behö- righet att undervisa i . Det finns dock några undantag till denna huvudregel i behörighetsförordningen (2 kap. 17 a–17 f §§). Av t.ex. 2 kap. 17 d § följer att lärare med grundlärarexamen eller motsvarande är behörig att undervisa i specialskolan när det gäller elever som är hörselskadade, döva eller har en grav språkstörning utan ytterligare funktionsnedsättning. Behörigheten gäller undervis- ning i motsvarande årskurser och ämnen som lärarens utbildning ger behörighet att undervisa i, i . Enligt gällande bestämmelser kan förskoleklassen finnas på special- skolans skolenheter. Det finns också skrivningar i specialskolans läroplan om utbildningen i förskoleklassen. Utredningens förslag i avsnitt 5.1 om att förskoleklassen ska upphöra och att specialskolan ska utökas med en ny årskurs 1 medför därmed att en befintlig för- skoleklassutbildning på specialskolans skolenheter ska anpassas i enlig- het med de bestämmelser som gäller specialskolan som skolform. Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling Liksom utredningen resonerat ovan när det gäller , sameskolan och grundsärskolan finns det skäl att överväga om de förskollärare som arbetar i förskoleklassen och som är behöriga för sådan undervisning ska ges behörighet att undervisa i nya årskurs 1 i specialskolan, . När det gäller de lärare som är anställda för arbete i förskoleklasser med organisatorisk koppling till specialskolan, finns det möjligheter att bedriva undervisning specialskolan utan krav på special- lärarexamen i enlighet med 2 kap. 17 d § behörighetsförordningen. Utredningen bedömer därför att dessa lärare inte behöver omfattas av en övergångsbestämmelse såsom utredningen bedömt när det gäller grundsärskolan. När det gäller förskollärare anställda i förskole- klassen på en skolenhet med specialskola finner utredningen att de skäl som tidigare redovisats för en undantagsbestämmelse för för- skollärare i , sameskolan och grundsärskolan gör sig gällande. Det finns således goda skäl att ta tillvara den kompetens och erfarenhet som förskollärarna som arbetar inom förskole- klassen vid skolenhet med specialskola har. Utredningen föreslår därför, i likhet med de förslag som lämnats gällande , grundsärskolan och sameskolan, att förskol- lärare ska ges en fortsatt behörighet i årskurs 1 i specialskolan . Detta bör, på liknande sätt som för de övriga berörda skolformerna, skapa en rimlig övergång för både elever, an- ställda och staten som huvudman för specialskolan. De föreslagna reglerna ger en tillfällig behörighet som förskollärarna ges möjlighet att fortbilda sig. Precis som när det gäller , grundsärskolan och same- skolan så är det för specialskolan angeläget att eleverna får en under- visning av hög kvalitet och att det finns en kontinuitet i vilka lärare som bedriver den. Det är därför även i detta fall viktigt att övergångs- perioden är så pass generös att den inte skapar bemanningsproblem för huvudmännen, och gör det möjligt för den enskilda individen att genomgå fortbildning. Det är dock även gällande specialskolan viktigt att perioden är så pass avgränsad att den skapar ett incitament för både huvudmannen och för den enskilda individen att prioritera fort- bildningen. Den fortbildning som bedöms vara aktuell för specialskolans personal är, i likhet med grundsärskolan, dels behörighetsgivande fort- bildning som utredningen föreslår för förskollärare i avsnitt 6.4.2 Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling och 6.4.3, dels fortbildning som leder till en speciallärarexamen i enlighet med bl.a. Lärarlyftet. Utredningen kan konstatera att det är en mycket begränsad elev- grupp inom specialskolan som har mer än en funktionsnedsättning för vilka det finns krav på speciallärarexamen för att undervisa. Efter- som det därmed finns möjligheter att undervisa majoriteten av eleverna inom specialskolan, utan en speciallärarexamen, bedömer utredningen att övergångsperioden bör bestämmas till , i likhet med för- slaget gällande och specialskolan. 6.2.5Förskollärare med speciallärarexamen som bedriver undervisning som avser särskilt stöd Förslag: En förskollärare som har en anställning i förskoleklassen och som enligt gällande bestämmelser är behörig att som speciallärare bedriva undervisning avseende sär- skilt stöd i förskoleklassen ska vara behörig att som speciallärare bedriva undervisning avseende särskilt stöd i årskurs 1 i grund- skolan, grundsärskolan, specialskolan och sameskolan . Skälen för utredningens förslag En förskollärare som har avlagt en speciallärarexamen är behörig att som speciallärare bedriva undervisning som avser särskilt stöd i för- skoleklassen (36 § behörighetsförordningen). En sådan förskollärare är endast behörig att bedriva sådan undervisning som speciallärar- examen är specialiserad mot. När förskoleklassen upphör som skolform kommer behörigheten för förskollärare med speciallärarexamen att bedriva undervisning som avser särskilt stöd att upphöra. Utredningen bedömer, liksom ovan, att förskollärarnas kompetens och erfarenhet bör tas tillvara. När det gäller specialpedagogisk kompetens är det av särskild vikt att säkerställa att sådan finns vid reformens genomförande eftersom en viktig del av garantin för tidiga stödinsatser är att samråda med personal med specialpedagogisk kompetens. Därutöver är det viktigt att tidigt upptäcka och se till att alla elever som har behov av särskilt Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling stöd får det. Det finns därför skäl att säkerställa att det finns lärare behöriga för undervisning som avser särskilt stöd i nya årskurs 1. Utredningen föreslår därför, i likhet med de förslag som lämnats gällande , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan, att förskollärare med speciallärarexamen ska ges en fortsatt behörig- het i årskurs 1 i , grundsärskolan, specialskolan och same- skolan för undervisning som avser särskilt stöd . Utredningens förslag gällande behörighetskrav för nya årskurs 1 och det nya lågstadiet innebär sammanfattningsvis att: •De lärare som enligt gällande bestämmelser är behöriga att under- visa i lågstadiet i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan ska vara behöriga att undervisa i hela lågstadiet i respek- tive skolform. •Förskollärare som arbetar i förskoleklassen ska vara behö- riga att undervisa i nya årskurs 1 i och sameskolan samt behöriga att undervisa vissa elever i årskurs 1 i specialskolan . •Förskollärare och lärare som arbetar i förskoleklassen ska vara behöriga att undervisa i nya årskurs 1 i grundsärskolan . Dessutom föreslås att förskollärare som arbetar och är behöriga att undervisa i ämnesområden i grund- särskolan ska vara behöriga att undervisa i ämnen i årskurs 1 i grundsärskolan . •En förskollärare som arbetar i förskoleklassen och som är behörig att som speciallärare bedriva undervisning avseende särskilt stöd i förskoleklassen ska vara behörig att som speciallärare be- driva undervisning avseende särskilt stöd i årskurs 1 i grund- skolan, grundsärskolan, specialskolan och sameskolan . Förskollärare kommer således, enligt utredningens förslag, inte att vara behöriga att undervisa i lågstadiet. Den föreslagna huvudregeln innebär att behörighet att undervisa i det nya lågstadiet följer av en Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling grundlärarexamen med inriktning mot årskurs 1–4 (nuvarande grund- lärarexamen med inriktning mot förskoleklassen och årskurs 1–3). För att möjliggöra för huvudmännen att säkerställa rätt behörig- het i nya årskurs 1, samt för förskollärare och lärare som är anställda för arbete i förskoleklassen att genomgå behörighetsgivande fortbildning, föreslår utredningen övergångsbestämmelser , eller i vissa fall . 6.3Vissa förskollärare ska få fler möjligheter att bli behöriga att undervisa i lågstadiet Innebörden av utredningens förslag i avsnitt 6.2 är att en förskol- lärare, efter övergångsperioden på fem respektive , endast kan bli behörig att undervisa i nya lågstadiet om han eller hon har genom- gått utbildning som lett till en grundlärarexamen och därmed upp- fyller kraven i 2 kap. 3 § behörighetsförordningen, alternativt omfattas av någon undantags- eller övergångsbestämmelse i behörighetsförord- ningen. Utredningen anser, mot bakgrund av det som redovisats i före- gående avsnitt, att det finns skäl att överväga ytterligare vägar för de förskollärare som arbetar i förskoleklassen att bli behöriga att under- visa i det nya lågstadiet. Detta bör kunna ske genom att förskol- läraren kompletterar sin examen med behörighetsgivande utbildning. I följande avsnitt redogör utredningen för hur förskollärare ska kunna komplettera sin utbildning för att utöka sin behörighet. Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling 6.3.1Erfarenhet och kompletterande utbildning ska ge behörighet i årskurs 1 och 2 och sameskolan Förslag: En förskollärare som har avlagt en behörighetsgivande examen, har en anställning i förskoleklassen och som dessutom har undervisat i förskoleklassen eller nya årskurs 1 under minst fem läsår före ansö- kan om komplettering av legitimation inkommit till , dock , ska vara behörig att som lärare undervisa i årskurs 1 och 2 i och sameskolan om han eller hon har kompletterat sin behörighetsgivande examen med fullgjord behörighetsgivande utbildning enligt förordning (2021:151) om statsbidrag för fortbildning av lärare eller en utbildning som motsvarar en sådan. 1Denna behörighet ska inte kunna ligga till grund för tillämp- ning av andra bestämmelser om kompletterande behörighet i be- hörighetsförordningen. Skälen för utredningens förslag arbetar drygt 5 000 förskollärare inom förskoleklassen (se vidare avsnitt 4.2.3). I genomsnitt har dessa arbetat i förskoleklassen. Dessa förskollärare har således i många fall lång erfarenhet av att undervisa elever i enlighet med för- skoleklassens styrdokument. Förskolläraren har bedrivit undervisning i kunskapsområden enligt läroplanen och har arbetat med utbild- ningen utifrån den pedagogik och de arbetssätt som kännetecknar förskoleklassen. Förskolläraren har dessutom erfarenhet av att intro- ducera eleverna till skolan och förbereda dem för fortsatt skolgång. Vidare är förskoleklassen ofta en väl integrerad del av skolenhetens verksamhet. Det innebär att förskollärarna har erfarenhet av att sam- arbeta med de lärare som arbetar i lågstadiet och på fritidshemmet. Mot bakgrund av lärarbristen finns det all anledning att säker- ställa tillgången till utbildade och behöriga lärare i det nya lågstadiet. Utredningen anser att det är av stor vikt att den kompetens och erfaren- het som finns hos de förskollärare som arbetar i förskoleklassen tas tillvara. De bör därför ges möjlighet att komplettera sin utbild- ning för att på så vis bli behöriga att som lärare undervisa i nya låg- Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling Eftersom en möjlighet för förskollärare att undervisa i grund- skolan innebär ett undantag från regelstrukturen bedömer utred- ningen att det endast bör vara en avgränsad grupp förskollärare som kan komma ifråga för en sådan behörighet. Denna grupp bör utgöras av förskollärare som är anställda för arbete i förskoleklassen senast för reformens genomförande.