sou · H9B391 · 2021-11-24 00:00:00 — Här kan det också bli fråga om att förhålla sig till regelverket av- seende utländska direktinvesteringar i Sverige.2 Ett villkor för tillstånd till rymdverksamhet är att verksamheten ska vara förenlig med internationella förpliktelser. har på rymdområdet anslutit sig till fyra internationella rättsligt bind- ande traktater inom området rymdrätt; rymdfördraget, ansvarskon- ventionen, räddningsfördraget och registreringskonventionen, se av- snitt 4.2. internationella förpliktelser är inte begränsade till den internationella rymdrättens område utan inkluderar folkrättsliga åtaganden i övrigt som är bunden av. Rymdfördraget hän- visar till exempel särskilt till att utforskande och nyttjande av rym- den ska ske i överenstämmelse med folkrättens regler (artikel 1). internationella förpliktelser kan även omfatta förpliktelser enligt den internationella privaträtten och . När det gäller utsändning av rymdföremål från utlandet kan verk- samhetsutövaren behöva ett exporttillstånd enligt reglerna om pro- dukter med dubbla användningsområden, , som be- skrivs i avsnitt 4.4.2. Verksamheten kan även omfattas av lagen om krigsmateriel. Ansvarig myndighet för att pröva frågor om export- kontroll för produkter med dubbla användningsområden och krigs- materiel är . Eftersom exporttillståndsförfarandet kan pågå parallellt med rymd- tillståndsförfarandet bör det inte krävas att exporttillstånd har med- delats för att tillstånd enligt rymdlagen ska beviljas. I stället bör ett villkor för tillstånd att bedriva rymdverksamhet vara att verksam- heten ska bedrivas med beaktande av reglerna om exportkontroll. 2Se betänkandet Granskning av utländska direktinvesteringar (SOU 2021:87). Nationellt radiotillstånd och internationella teleunionens regler reglerar tillstånd för radio- kommunikation från svensk markstation till en satellit (upplänk). Enligt 3 kap. 1 § krävs tillstånd för att använda radiosändare i eller på ett svenskt fartyg eller luftfartyg utomlands. Tillståndet av- ser rätten att använda en viss radiosändare eller att använda radio- sändare inom ett visst frekvensutrymme. , som har ett samlat ansvar inom området för elektronisk kommuni- kation, prövar frågor om tillstånd. reglerar emellertid inte kommunikation från en satellit till jorden (nedlänk), utan detta regleras i stället internationellt genom koordinering, notifiering och registrering inom den internationella teleunionen (ITU), med stöd av radioreglementet. är en organisation som lyder under FN och som samordnar radiokommunikationsnät och radiotjänster inter- nationellt, bland annat utifrån det faktumet att radiofrekvenserna är en begränsad naturresurs och därför bör användas effektivt. Inter- nationella teleunionen samordnar den koordinering som sker mellan länderna och ansvarar för notifiering och registrering av radiofrekven- sers användning och satelliters banpositioner på global nivå. Radio- reglementet förhandlas fram mellan länderna under Världsradio- konferenserna. Enligt 7 § förordningen (2007:951) med instruktion för handlägger frågor som rör deltagande i den internationella teleunionen. I upp- giften ingår bland annat att anmäla svenska satellitsystem för koordi- nering, notifiering och registrering hos den internationella teleunionen. De satellitsystem som notifieras i den internationella teleunionens register blir svenska statens frekvensrättigheter. Satellitoperatören får sedan bruka dessa rättigheter enligt Post- och praxis för satellitkoordinering. Processen inom den internationella teleunionen kan ta – upp till – enligt procedurerna i Radioreglementet. Av detta skäl bör det därför inte krävas att tillstånd att använda radiosändning har meddelats eller att frekvenser och banpositioner är registrerade hos den internationella teleunionen för att tillstånd att bedriva rymd- verksamhet ska beviljas. Enligt uppgift från sker dessa tillstånds- och koordineringsförfaranden parallellt. Innan rymdverksamheten påbörjas måste emellertid frekvenser och banposition för satelliten vara registrerade inom den internationella teleunionen samt tillstånd att använda radiosändare för kommunika- tion från markstation till satellit (upplänk). Tillstånd att använda radiosändare regleras som tidigare nämnts i lagen om elektronisk kommunikation och det finns därför inte något skäl att reglera detta även i rymdlagen. Dessutom kan det vara fråga om kommunikation från en markstation som ligger utomlands och då krävs det inte något tillstånd enligt lagen om elektronisk kom- munikation. Framöver kan dessutom radiokommunikation komma att ersättas med annan teknik, till exempel optisk kommunikation. När det gäller radiosändare i rymden (nedlänk) regleras detta som tidigare nämnts inte i lagen om elektronisk kommunikation, eller någon annan svensk författning, utan endast med stöd av den inter- nationella teleunionens radioreglemente. Ett villkor för tillstånd att bedriva rymdverksamhet bör därför vara att verksamheten ska be- drivas med beaktande av . Ett motsvarande villkor för tillstånd finns i den danska och den finska rymdlagen och i det norska lagförslaget. Förfarandet hos ITU behöver inte ha initierats genom en anmä- lan från , utan kan också initieras av mot- svarande myndighet i utlandet. I dessa sistnämnda fall bör emellertid höras innan Rymdstyrelsen fattar beslut om tillstånd, se avsnitt 7.3.5. 7.3.7Särskilda villkor för tillstånd Vårt förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om ytterligare villkor för beviljande av tillstånd att bedriva rymdverksamhet. Det ska anges i förordning att Rymdstyrelsen ska få meddela sådana föreskrifter. Regeringen ska få meddela föreskrifter och i det enskilda fallet besluta om att för beviljande av tillstånd att bedriva rymdverk- samhet krävs avtal om ansvarsfördelning med annan stat. Ytterligare villkor för tillstånd I avsnitt 7.3.6 har vi föreslagit de allmänna villkor för tillstånd som vianser ska vara uppfyllda för att ett tillstånd att bedriva rymdverk- samhet ska beviljas. Villkoren gäller för alla former av rymdverksam- het och därmed är de tämligen allmänt utformade. Det kan emellertid finnas skäl för att även ställa upp mer detal- jerade villkor för att tillstånd ska beviljas, exempelvis kring vilka risker som kan anses acceptabla och vilka tekniska krav som ska vara uppfyllda. Sådana villkor kan gälla för samtliga tillståndstyper, men även endast för en typ av tillstånd. Utförliga regler kan ge en önskad tydlighet av vad som krävs för att ett tillstånd ska beviljas, vilket kan bidra till ett mer förutsägbart och tydligt regelverk som ställer enhet- liga krav på verksamhetsutövarna. Att differentiera tillståndsförfaran- det så att vissa villkor och krav endast aktualiseras vid vissa tillstånds- typer bidrar också till en snabbare och mer effektiv tillståndsprocess. En sådan ordning främjar forskning, utveckling och innovation samt stärker svensk konkurrenskraft. bör inte tillståndsprocessen tyngas av alltför många och detaljerade krav så att processen blir onödigt tung och byråkratisk. Det är således viktigt att det finns en balans mellan dessa intressen. Ytterligare villkor för tillstånd bör enligt vår mening regleras på lägre författningsnivå eftersom de kommer att vara detaljerade. Även det förhållandet att vilka villkor som krävs kan variera talar för en reglering på föreskriftsnivå. Vi anser därför att det bör införas en föreskriftsrätt för regeringen i den nya lagen. Frågan är emellertid om en delegation av föreskriftsrätten ska kunna ske till myndighet. Den myndighet som främst kommer i fråga för en föreskriftsrätt på området är Rymdstyrelsen. En del av de villkor som kan ställas upp för att tillstånd ska beviljas är av politisk karaktär i den meningen att de medför krav på verksamheten som i förlängningen kan få konsekvenser för svenskt näringsliv och svensk konkurrensförmåga. Ett exempel är om Rymdstyrelsen föreskriver om krav avseende att rymdföremål endast får använda miljövänligt bränsle. Föreskrifter av sådan politisk karaktär bör underställas riks- dag eller regering och inte föreskrivas av myndighet. Däremot kan, som vi anfört ovan, utförliga regler som utformas av Rymdstyrelsen ge aktörer som är intresserade av att investera i en önskad förutsägbarhet för vad som krävs för att ett tillstånd ska beviljas. Att så inte är fallet har kritiserats från olika håll, se avsnitt 5.2. Transparens och tydlighet i tillståndsprocessen är viktigt, inte minst vad gäller vilka tekniska krav som ska vara uppfyllda för att tillstånd ska beviljas. I ljuset av den snabba utvecklingen på det tekniska om- rådet och då antalet tillståndsärenden med stor sannolikhet kommer att öka framöver, finns det skäl för att Rymdstyrelsen bör ha möjlig- het att meddela föreskrifter. Enligt vår mening talar därför över- vägande skäl för att ge Rymdstyrelsen föreskriftsrätt på området. I och för sig är bemyndigandet brett, men det får förutsättas att myn- digheten inte sätter upp villkor som är betungande för privata aktörer och hämmar den svenska konkurrensen eller villkor som avser poli- tiska frågor, till exempel miljökrav som inte är verksamhetsmässigt motiverade eller krav som rör säkerhet eller andra utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitiska intressen. När det gäller normgivningen kan flertalet av dessa föreskrifter höra till regeringens restkompetens då det inte krävs ett bemyndig- ande från , men det kan enligt vår mening inte uteslutas att det också kan vara fråga om betungande föreskrifter som kräver ett sådant bemyndigande. Vi föreslår därför ett bemyndigande för reger- ingen eller den myndighet som regeringen bestämmer, att föreskriva om ytterligare villkor för beviljande av tillstånd att bedriva rymd- verksamhet. Det bör anges i förordning att Rymdstyrelsen får med- dela sådana föreskrifter. Mellanstatligt avtal om ansvarsfördelning mellan utsändande stater Om är utsändande stat enligt ansvarskonventionen är den svenska staten strikt ansvarig för tredje parts skada som inträffat på jorden eller på luftfartyg under flygning samt ansvarig för skada som rymdföremålet orsakar annan stats rymdföremål i rymden om det föreligger vårdslöshet. Ansvaret som åläggs utsändande stat kan vara solidariskt med andra utsändande stater, se avsnitt 10.2.1. För att reglera ansvar mellan solidariskt ansvariga stater är det enligt uppgift brukligt att ingå mellanstatliga avtal om vem som ska bära ansvaret vid en eventuell skada som orsakas av rymdföremålet. Dessa mellanstatliga avtal är emellertid inte bindande för andra än avtalsparterna. Om har ingått ett avtal med annan utsänd- ande stat som reglerar att inte är ersättningsskyldig vid en eventuell skada kan därför en skadelidande stat fortfarande vända sig till och kräva skadestånd. Avtalet säkerställer däremot en regressrätt för gentemot avtalsparten. Enligt vår bedömning kan det finnas anledning att i vissa fall kräva att ett mellanstatligt avtal om ansvarsfördelning ingås för att ett till- stånd om rymdverksamhet ska beviljas. Regeringen bör därför få ett bemyndigande att föreskriva om att i det enskilda fallet besluta om krav på mellanstatligt avtal. Vårt förslag: Det ska regleras i förordning att en ansökan om till- stånd att bedriva rymdverksamhet ska innehålla, 1.uppgifter om verksamhetsutövarens namn, kontaktuppgifter, per- son- eller organisationsnummer och person- eller registrerings- bevis, 2.om verksamhetsutövaren är en juridisk person, uppgifter om ägare till denne som direkt eller indirekt innehar minst tio pro- cent av aktierna eller andelarna eller av rösterna, 3.en redogörelse för verksamhetsutövarens kompetens och tidi- gare erfarenheter av att bedriva rymdverksamhet, 4.en beskrivning av den planerade verksamheten och dess syfte, mål och varaktighet, 5.en beskrivning av rymdföremålets delar och ägarförhållandena till dessa, 6.en beskrivning av vilka aktörer verksamhetsutövaren sam- arbetar med för att bedriva verksamheten, 7.en beskrivning av den ekonomiska planen för hur verksam- heten ska bedrivas, 8.en beskrivning av den tekniska planen för hur verksamheten ska bedrivas, 9.en bedömning av riskerna med verksamheten för allmän och enskild säkerhet, 10.en beskrivning hur verksamheten ska bedrivas för att vara lång- siktigt hållbar och för att minimera uppkomst av rymdskrot samt annan skadlig miljöpåverkan, 11.en beskrivning av hur verksamheten ska avslutas, 12.en beskrivning av att verksamheten är förenlig med internationella förpliktelser, 13.en beskrivning av hur verksamhetsutövaren beaktat reglerna om exportkontroll, 14.en beskrivning av hur verksamhetsutövaren beaktat den inter- nationella teleunionens regler, 15.avtal om ansvarsförsäkring eller intyg om annan ekonomisk säkerhet, om det krävs, 16.tillstånd för annan typ av rymdverksamhet som har samband med den verksamhet som ansökan avser, om det krävs, och 17.andra tillstånd och avtal som är av betydelse för verksamheten. Rymdstyrelsen ska få meddela föreskrifter om vilka ytterligare uppgifter en ansökan om tillstånd ska innehålla. De ansökningar om tillstånd som Rymdstyrelsen har handlagt har fram till primärt avsett verksamhet som utförts av bolag som ägs eller har ägts av svenska staten. Antalet ansökningsärenden har också varit lågt; i genomsnitt ett ärende vart- annat år. Enligt Rymdstyrelsen har behovet av ett standardiserat för- farande för tillståndsansökningar därför tidigare inte identifierats. Som beskrivits i avsnitt 7.3.4 har trenden med ett lågt antal ansök- ningar redan tydligt förändrats och handlade myndigheten tre tillståndsärenden och svarade på ett flertal förfråg- ningar om förutsättningarna för att ansöka om tillstånd och bedriva rymdverksamhet. Myndigheten har sett över sina rutiner för beredning av tillståndsärenden vad gäller bland annat rutiner för handläggning och dokumentation. Den förväntade ökningen av anta- let ärenden framöver medför enligt Rymdstyrelsen att behovet av standardiserad information, stöd för dokumentation och mer långt- gående krav på utformningen av ansökningar kommer att öka (Rymd- styrelsens handläggning av tillståndsärenden – processbeskrivning, den 15/2 2021, dnr 2021–00017). Behov av att reglera innehållet i en tillståndsansökan Dagens rymdlagstiftning innehåller inte några krav på vad en till- ståndsansökan ska innehålla för uppgifter. I förarbetena till den nu- varande rymdlagen anges att i en ansökan om tillstånd till rymd- verksamhet måste tämligen noggrant anges vad verksamheten avses omfatta (prop. 1981/82:226, s. 15). Sedan den svenska rymdlagstiftningen tillkom i ljuset av tillträde till rymdfördraget har internationella normer och riktlinjer avseende rymdverksamhet förändrats och utvecklats. har särskilt nya icke-bindande internationella riktlinjer och rekom- mendationer angående rymdverksamhet drivit utvecklingen framåt, även beträffande den nationella rymdrätten. Till exempel efterfrågar numera Rymdstyrelsen i handläggningen av tillståndsärenden en be- skrivning av verksamheten som visar efterlevnaden av IADC:s rikt- linjer om rymdskrot, se vidare om dessa riktlinjer i avsnitt 11.3.1 (Rymd- styrelsens handläggning av tillståndsärenden – processbeskrivning). För att handläggningen av en tillståndsansökan ska ske på ett effektivt, enhetligt och rättssäkert sätt finns det skäl för att närmare reglera vilka uppgifter som en sådan ansökan ska innehålla. En sådan reglering skulle också medföra en tydlighet och förutsägbarhet för såväl den som ansöker om tillstånd, som den som utfärdar det. Det är vidare en förutsättning för att säkerställa säkerhet och andra utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitiska intressen att till- ståndsmyndigheten får vetskap om alla aktörer som är delaktiga i den verksamhet som ansökan avser. Verksamhetsutövaren bör därför i ansökan redogöra för uppgifter hänförliga till verksamheten. Där- utöver bör dokumentation i form av avtal och andra tillstånd bifogas ansökan för att tillståndsmyndigheten ska kunna få en helhetsbild av den planerade verksamheten och kunna kontrollera att aktuella vill- kor för tillståndet är uppfyllda, se avsnitt 7.3.6. Vi anser därför att det bör regleras vilka uppgifter en ansökan om tillstånd ska innehålla. En sådan bestämmelse kan lämpligen införas i förordning eftersom det rör sig om en reglering på detaljnivå som dessutom kan behöva anpassas och förändras . Av dessa skäl bör det även vara möjligt för regeringen att delegera föreskriftsrätten vidare till Rymdstyrelsen så att myndigheten har möjlighet att före- skriva vilka ytterligare uppgifter som ska finnas med i en tillstånds- ansökan. Föreskrifterna ska inte avse uppgifter som inte kan kopplas till de villkor för tillstånd som har föreskrivits. Det bör även fram- hållas att Rymdstyrelsen inom ramen för sin tillståndsprövning har möjlighet att i varje enskilt ärende begära in även andra uppgifter än de som framgår av författning för det fall dessa behövs för pröv- ningen av ansökan. Handläggning av ansökan avseende flera tillståndstyper I avsnitt 7.3.2 har vi föreslagit att det ska finnas olika tillståndstyper för olika slag av verksamhet. En verksamhetsutövare kan välja att ansöka om flera tillstånd vid samma tillfälle, dvs. i en och samma ansökan. Ett exempel är att verksamhetsutövaren när denne ansöker om utsändningstillstånd även ansöker om manövreringstillstånd och återföringstillstånd. Detta är lämpligt i de fall verksamhetsutövaren har en planerad rymdverksamhet som innehåller dessa tre verksam- hetstyper och har vetskap om de uppgifter som krävs för till exempel återföringstillståndet redan när utsändningstillståndet söks. Rymd- styrelsen kan i dessa fall handlägga ansökan om de olika tillstånden gemensamt, vilket medför att tillståndsprocessen blir snabbare och effektivare, vilket gynnar såväl den sökande som tillståndsmyndig- heten. Rymdstyrelsen får då också en bra helhetsbild av verksamheten. En sorts tillstånd är i vissa fall en förutsättning för en annan sorts tillstånd, till exempel är ett manövreringstillstånd en förutsättning för att ett utsändningstillstånd ska beviljas om det handlar om en manövrerbar satellit som ska placeras i omloppsbana. Dessa tillstånd bör då sökas av ovan nämnda skäl. Om verksamhets- utövaren inte är ett svenskt subjekt kommer emellertid manövrerings- tillståndet att sökas utomlands och i dessa fall bör tillståndet bifogas den svenska ansökan om utsändningstillstånd. För det fall det ut- ländska manövreringstillståndet ännu inte är beviljat kan tillstånds- myndigheten villkora beslutet om utsändningstillstånd med att ett manövreringstillstånd ska ha beviljats innan utsändningsverksam- heten inleds, se avsnitt 7.3.9. Vilka uppgifter en tillståndsansökan ska innehålla En ansökan om tillstånd att bedriva rymdverksamhet bör innehålla de uppgifter som krävs för att Rymdstyrelsen ska kunna pröva an- sökan utifrån de villkor som finns uppställda i författning. Alla de uppgifter som här föreslås att en ansökan ska innehålla kommer inte att aktualiseras i varje ärende, till exempel försäkringsavtal eller export- tillstånd. Inte heller krävs det att en ansökan om ett kompletterande tillstånd innehåller alla de föreslagna uppgifterna. Vilka uppgifter som krävs får avgöras i varje enskilt fall. Av förvaltningslagen följer att om en ansökan är ofullständig ska sökanden beredas tillfälle att komplettera ansökan. Inledningsvis bör ansökan innehålla uppgifter om verksamhets- utövarens namn, och kontaktuppgifter. Om verksamhetsutövaren är en fysisk person ska personnummer anges och personbevis inges. Om verksamhetsutövaren är en juridisk person ska organisations- nummer och registreringsbevis inges. En ansökan ska innehålla en beskrivning av den planerade verk- samheten och dess syfte, mål och varaktighet. Genom dessa upp- gifter ska tillståndsmyndigheten få de uppgifter som ska föras in i det nationella registret över rymdföremål, se avsnitt 8.4.1. Det hand- lar om uppgifter om utsändande stat eller stater, beteckning eller registernummer på rymdföremålet, dag och område eller plats för ut- sändande, grundläggande parametrar för omloppsbanan, såsom om- loppstid, banplanets lutning, apogeum och perigeum, samt rymdföre- målets allmänna användning. Verksamhetsbeskrivningen ska även möta tillståndsmyndigheten behov av att få kännedom om avsikten med verksamheten för att kunna bedöma om den uppfyller villkoren för att tillstånd ska beviljas, bland annat om den är lämplig med hänsyn till säkerhet och andra utrikes-, säkerhets- eller försvars- politiska intressen, se avsnitt 7.3.6. Utifrån dessa intressen är det av väsentlig betydelse att det finns en grundlig redogörelse i ansökan om ägarförhållanden och sam- arbetspartners. Om verksamhetsutövaren är en juridisk person ska därför uppgifter om ägare som direkt eller indirekt innehar av aktierna eller andelarna eller av röst- erna anges. Därtill ska det finnas en noggrann beskrivning av vilka aktörer verksamhetsutövaren samarbetar med för att bedriva verk- samheten och av rymdföremålets delar och ägarförhållanden till dessa. Verksamhetsutövaren ska alltså redogöra för alla aktörer som är involverade i aktuell verksamhet och för varje enskild nyttolast i ut- sändningen, till exempel vem som är ägare till nyttolasten, var denna är byggd, vilka de väsentliga beståndsdelarna är, om det finns kom- ponenter som ingår i ett annat lands exportkontrollregimer och vad den ska utföra för uppdrag. Även passiva roller som är involverade i aktiviteten, till exempel vem som finansierar verksamheten, ska anges. får därmed information om vem som är ägare till bolaget som bedriver verksamheten och som har ett poten- tiellt inflytande i den, vem som är ägare till varje enskild del av rymdföremålet och vilka andra aktörer som är delaktiga i verksam- heten. En lämplighetsbedömning utifrån säkerhet och andra utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitiska intressen görs därefter av dessa aktörer och på så sätt kan olämpliga aktörer hindras på ett tidigt stadium. För att tillståndsmyndigheten ska kunna bedöma om verksam- hetsutövaren har de ekonomiska resurser och den tekniska kompe- tens som krävs för att driva verksamheten på ett ändamålsenligt och ansvarsfullt sätt, ska en beskrivning av en ekonomisk respektive teknisk plan för bedrivandet av verksamheten lämnas. Verksamhets- utövarens kompetens och tidigare erfarenheter av att bedriva rymd- verksamhet ska beskrivas. Detta gäller även för ansvarig personal. Av den tekniska planen ska design och tekniska lösningar redo- visas så att tillståndsgivaren kan bedöma hur syfte och mål ska upp- fyllas. En analys av de olika momentens risker och hur dessa ska hanteras samt oväntade händelser, till exempel hur satelliten på- verkas av rymdväder, och konsekvenserna av dessa ska bifogas. Av planen ska det framgå om kommunikationen ska ske från en mark- station i eller från en markstation i utlandet. I det första fallet behövs tillstånd enligt lagen om elektronisk kommunikation innan verksamheten inleds, medan i det andra fallet behövs motsvarande utländskt tillstånd. Rymdverksamheten är som tidigare konstaterats förenad med risk för betydande skador som svenska staten kan bli ansvarig för. Att verksamheten kommer att bedrivas på ett säkert sätt är därför nödvändigt för att tillstånd ska meddelas. Verksamhetsutövaren ska därför göra en beskrivning av riskerna med verksamheten vad gäller allmän och enskild säkerhet som ska tillfogas ansökan. I tillstånds- ansökan ska det finnas en analys av de risker för person- och sak- skador på jordens yta, i luftrummet och i rymden som kan komma att orsakas av verksamheten. Om en utsändning av en nyttolast görs från en utländsk rymdbas ska det av ansökan framgå vilka säker- hetskrav som gäller för den rymdbasen och hur verksamhetsutövaren avser att förhålla sig till dem. Görs en utsändning från ska verksamhetsutövaren beskriva hur man avser att förhålla sig till de säkerhetskrav som gäller för den svenska rymdbasen.