sou · H9B319d2 · 2021-03-31 00:00:00 — I huvudsak handlade bilagan om att på affärsmässiga grunder lösa uppdrag vad gällde centrala förvaltningsmyndigheters lagring, kvalitetskontroll och omsättning av läkemedel. Dessa försvarsförberedelser kunde gälla både den civila sjukvårdens behov av färdiga beredskapsläke- medel såväl som Försvarsmaktens speciella behov. Med anledning av regeringens ovan redovisade bedömning var uppgifterna antagligen redan accepterade och etablerade varför en mer formell precisering ansågs onödig. Hur styrningen var tänkt att fungera inom ramen för den bredare skrivningen är dock oklart. Det bör noteras att punk- ten 4D, mot bakgrund av vad som framgick av den tidigare bilagan, inte avsåg totalförsvarets behov av att upprätthålla den ordinarie apo- teksdriften, utan att uppdraget avsåg lagerhållning och omsättning av beredskapsläkemedel. antog propositionen Omreglering av apoteks- marknaden (prop. 2008/09:145). Detta innebar att det statliga apoteks- monopolet avvecklades , vilket gjorde det möjligt för andra aktörer än att bedriva apoteksverk- samhet. fattade tre olika beslut som innebar att ensamrätt avvecklades, och som tillsam- mans utgjorde delar i det som ofta benämns apoteksomregleringen: –antog propositionen Sjukhusens läke- medelsförsörjning (prop. 2007/08:142). Beslutet innebar att vård- givarna fr.o.m. fick fler möjligheter än tidi- gare att organisera läkemedelsförsörjningen till och inom sjukhus. Säkerställd distribution i kris och krig –antog propositionen Omreglering av apoteksmarknaden (prop. 2008/09:145). Beslutet innebar att det statliga apoteksmonopolet avvecklades , vilket gjorde det möjligt för andra aktörer än att bedriva detalj- handel med läkemedel till konsumenter. –antog propositionen Handel med vissa receptfria läkemedel (prop. 2008/09:190). Beslutet innebar att försäljning av vissa receptfria läkemedel fr.o.m. blev tillåten på andra försäljningsställen än apotek. I proposition 2008/09:145 formulerade den dåvarande regeringen fem övergripande mål för omregleringen: –Ökad tillgänglighet till läkemedel. –Bättre service och tjänsteutbud. –Låga läkemedelskostnader. –Bibehållen kompetens och säkerhet i läkemedelsförsörjningen. –Tillvarata apotekens bidrag till en förbättrad läkemedelsanvänd- ning. Förändringen innebar i praktiken att andra aktörer än fick rätt att bedriva detaljhandel med läkemedel till konsument6 och att vårdgivarna fick fler möjligheter än tidigare att organisera läkemedels- försörjningen till och inom sjukhus7. Företagets öppenvårdsapotek delades inför omregleringen upp i flera mindre kluster av apotek som samlades i ett antal bolag, där flertalet såldes. Försäljningen omfat- tade inte befintliga sjukhusapotek eller dosapotek som kvarstod i . I anslutning till nämnda försäljning blev det också tillåtet att sälja vissa receptfria läkemedel på andra försäljningsställen än apotek.8 Den it-infrastruktur som utvecklat och förvaltat, t.ex. re- ceptregistret och läkemedelsförteckningen9, överfördes till ett nytt statligt ägt infrastrukturbolag, (E-hälso- 6Omreglering av apoteksmarknaden (prop. 2008/09:145). 7Sjukhusens läkemedelsförsörjning (prop. 2007/08:142). 8Handel med vissa receptfria läkemedel (prop. 2008/09:190). 9I och med lagen (2018:1212) om nationell läkemedelslista som träder i kraft förs dessa nu samman i den nya nationella läkemedelslistan. Säkerställd distribution i kris och krig Den tillverkningsverksamhet som bedrevs genom verksamhetsområdet produktion och laboratorier, i det följande benämnt APL, bolagiserades och blev ett separat statligt bolag, . Nya detaljhandelskedjor bildades, flera med riskkapitalbolag som ägare, och ett betydligt mindre kvarstod i statlig ägo. En särskild lösning för småföretagare etablerades genom Apoteks- gruppen i där staten gick in som delägare då staten avvecklade sitt ägande i Apoteksgruppen. Ett fåtal aktörer startade apoteksverksamhet från grunden. Bortsett från ett flertal egenföretagare med endast enstaka eller några få apotek är Lloyds apotek den största aktören som startat sin verksamhet på detta sätt. Ica-gruppen startade också etablering av apotek från grunden men växte senare organiskt genom köp av Apotek Hjärtat. På e-han- delssidan finns fler aktörer som startat sin verksamhet från grunden. , nedan kallat TLV, föl- jer utvecklingen på apoteksmarknaden i syfte att säkerställa att förutsättningarna finns för att nå de mål som har beslutat om.10 Uppföljningen sker mot bakgrund av myndighetens uppdrag att fastställa apotekens handelsmarginal för förmånsberättigade läke- medel och andra varor. TLV genomför en årlig uppföljning av bland annat tillgänglighet, service och lönsamhet på apoteksmarknaden samt annan försäljningsstatistik. I uppföljningen finns sammanställningar om strukturaffärer och ägarbyten. Övergripande kan det konstateras att antalet kedjor minskat genom uppköp och sammanslagningar . Riskkapital- bolagen som var de ursprungliga köparna har avvecklat sig och finns ett större inslag av internationellt ägande. och Ica- gruppen undantaget. 10Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket (2019): Uppföljning av apoteksmarknadens utveck- ling 2018. Säkerställd distribution i kris och krig Figur 13.1 Marknadsandelar 2009 – Källa: (2019): uppföljning av apoteksmarknadens utveckling, s 14. 13.2.3Regionerna fick ett större ansvar för läkemedelsförsörjningen Förändringen kring sjukvårdens läkemedelsförsörjning via sjukhus- apotek eller försäljningen till andra vårdinrättningar via öppenvårds- apotek har inte i samma utsträckning som försörjningen av recept- läkemedel beskrivits och analyserats tidigare. Det görs inte heller regelbundet några rapporter kring marknadens utveckling på det sätt som TLV följer öppenvårdsapotekens utveckling av verksamheten mot konsument. Fram till fick sjukhusapotek enbart drivas av sjukvårdsinrättningens huvudman eller Apoteket.11 Genom propositionen Sjukhusens läkemedelsförsörjning (prop. 2007/08:142) upphävdes Kungl. Maj:ts kungörelse (1970:738) och lagen (1996:1152) om handel med läkemedel ändrades så att det fram- gick att vårdgivaren ska organisera läkemedelsförsörjningen till och inom sjukhus på sådant sätt att läkemedelsförsörjningen bedrivs ratio- nellt och så att behovet av säkra och effektiva läkemedel tryggas. För detta ändamål ska det finnas sjukhusapotek, vid vilka det ska finnas farmaceutisk kompetens. för denna förändring hade avtal kring läkemedelsförsörjning med samtliga regioner. Maj:ts kungörelse (1970:738). Säkerställd distribution i kris och krig rade och i takt med att dessa löpte ut konkurrensutsattes verksam- heten genom offentlig upphandling. I första omgången gjordes de flesta konkurrensutsättningarna som totalentreprenader med försörjningen utifrån de gamla sjukhusapoteken. Den första aktören att vinna kontrakt utöver var Vårdapoteket i , en aktör som vid omregleringen av öppenvårdsapoteken förvärvat 24 öppen- vårdsapotek belägna på sjukhus (s.k. expeditionsapotek). Ytterligare ett par aktörer försökte tidigt komma in på marknaden bl.a. distri- butörs- och tredjepartslogistikföretaget samt ApoEx, som spe- cialiserat sig på läkemedelsförsörjning till vårdföretag. APL valde tidigt att enbart lämna anbud på tillverkningsverksamheter och inte renod- lad distribution eller andra tjänster. Därmed var APL också bara aktu- ellt i de regioner där kontrakten delades upp i olika verksamheter. De flesta mindre regioner upphandlade från början totalentrepre- nader där en aktör fick ansvar för hela läkemedelsförsörjningen till sjukvården, inklusive farmaceutiska tjänster. Några av de större regio- nerna möjliggjorde tidigt för aktörerna att vinna olika delområden i försörjningen. På så sätt fick till exempel ApoEx och APL dela på kon- traktet i Region , och och i Västra Götalands- regionen. I fick tre aktörer initialt dela på kontraktet, , Vårdapoteket i och . Region var den första regionen att starta sjukhusapo- tek i egen regi efter att inte ha fått några anbud genom upphandling. Eftersom regionerna genom det nyskapade regelverket inte får sköta försörjningen av vårdinrättningar utanför sjukhus (t.ex. vårdcentraler och tandvårdskliniker) själva tvingades dock regionen ändå upphandla den verksamheten separat. Även sjukvårdens läkemedelsförsörjning har påverkats av struk- turaffärer. Vårdapoteket som tidigt kom in på marknaden och som både hade öppenvårdsapotek och kontrakt kring sjukvårdens läke- medelsförsörjning, såldes till Apotek Hjärtat som bildade affärsom- rådet vård och omsorg. Affärsområdet sålde Apotek Hjärtat senare till ApoEx. Därmed bildades två stora aktörer på sjukvårdsmarknaden, och ApoEx. finns ytterligare en aktör som bedriver verksamhet i en region, Kronans Apotek som ägs av . Där- utöver bedriver APL viss verksamhet åt några få regioner. har även apoteksmarknaden utanför de traditionella öppenvårdsapoteken utvecklats. hade redan innan omregleringen utvecklat och rationaliserat verksamheten genom Säkerställd distribution i kris och krig att inrätta särskilda så kallade distansapotek på ett fåtal platser i landet för bl.a. e-handel. Dosapoteken började första hälft att centralise- ras och effektiviseras från att vara ett dosapotek per län till att bli ett fåtal större enheter inom . är de nationella enheter inom respektive bolag. En naturlig följd av detta blev att även centra- lisera läkemedelsförsörjningen till ett sjukvården, eller att helt flytta försörjningen från sjukhusen till större enheter utanför sjukhus. ApoEx byggde till exempel tidigt upp ett centralt lager i för bl.a. använde till en början distansapoteken som bas för distributionen till sjukvården i större om- fattning och etablerade ett särskilt regionlager i för och räkning. Generellt kan man be- skriva det som att lagren flyttat längre från sjukvården och närmare distributörerna. Konkurrensen som uppstod när marknaden förändrades påver- kade även prisbilden. Att sjukvårdens läkemedelsförsörjning flyttade ut från sjukhusen i många regioner kan ses som en strävan att effek- tivisera och sänka kostnaderna ytterligare. Den fortsatta prispressen på området lyfts av fram som en av tre viktiga händelser under år 2019.12 Regionerna i balanserade förändringarna genom att ställa krav på servicegrad och ledtider från beställning till leverans så att försörjningen svarade mot vårdens behov men utan att vidta några särskilda åtgärder kring lagernivåer i de lokala läkemedelsför- råden. Ett sådant upplägg fungerar så länge det finns ett kontinuer- ligt flöde av beställningar och leveranser. Ett fåtal regioner behöll för- sörjningen kopplad till sjukhus inom regionens område men få (om ens någon) regioner behöll ett sjukhusapotekslager på varje sjukhus i länet. Viss upphandlad verksamhet måste ändå av praktiska skäl bedri- vas på, eller i nära anslutning till, sjukhusen. Exempel på detta är extem- poretillverkning, vätskevagnsservice13 och andra farmaceutiska tjäns- ter som utförs i sjukvården. I och med att distributionen i större grad flyttade ut från sjukhusen splittrades verksamheten mellan distribu- tion, tillverkning och tjänster. Detta tillsammans med flera ganska långdragna överprövningar av upphandlingar har fått flera regioner redogörelse för företag med statligt ägande (skr. 2019/20:140), s. 51. 13Infusionsvätskor är skrymmande och hanterade volymer stora på sjukhus och det lönar sig inte att centralisera denna hantering utan den har blivit kvar på respektive sjukhus. Säkerställd distribution i kris och krig att börja se över vilka delar som är effektiva att driva i egen regi. Vissa regioner har också erfarit att det inte fungerat friktionsfritt att ha distansleveranser trots krav på ledtider och har tvingats häva kontrakt. I den andra vågen av upphandlingar började regionerna generellt dela upp kontrakten mer för att i olika omfattning sköta delar i egen regi. Detta har lett till att regionerna har i princip 21 olika modeller för hur läkemedelsförsörjningen går till, från Region som bedriver verksamheten i egen regi till Region totalentre- prenad och alla möjliga lösningar däremellan. Det gemensamma för alla regioner är att ett öppenvårdsapotek fortfarande måste sköta läke- medelsförsörjningen till vårdenheter utanför sjukhus. En omfattande kartläggning av regionernas olika försörjningsmodeller har gjorts inom projektet läkemedelsförsörjning inför kris, höjd beredskap och krig.14 Ett tydligare behov för regionerna att delta i ledning och styrning växer fram Som tidigare beskrivits skötte före omregleringen läke- medelsförsörjningen till hela sjukvården vilket medförde att regio- nerna i princip inte hade någon egen organisation för att hålla ihop för- sörjningen. Läkemedelskommittéerna fokuserade på det övergripande målet att verka för en rationell och ändamålsenlig läkemedelsanvänd- ning. Kommittéernas arbete omfattade främst läkemedelsanvändning i öppenvården och sällan frågor rörande läkemedelsförsörjning till sjukvården annat än rekommendationer kring urval av sortiment exem- pelvis vid upphandling. Därmed uppstod i samband med omregler- ingen ett behov hos regionerna att på ett tydligare sätt bli en del av styrningen av sjukhusapoteket. I lagen (2009:366) om handel med läke- medel framgår att det är vårdgivaren som ska organisera läkemedels- försörjningen till och inom sjukhus. Vårdgivaren ska också enligt samma lag anmäla till hur verksamheten är organiserad och allvarliga brister i sjukhusens läkemedelsförsörjning. Många regioner inrättade utifrån ovanstående efter omregleringen läkemedelsenheter parallellt till läkemedelskommittéerna. Läkemedels- enheterna fick ofta en mer operativ roll än kommittéerna och inom ramen för denna verksamhet har ofta ledningen och styrningen av 14Lunds universitet (2019): Resursförstärkt läkemedelsförsörjning inför kris, höjd beredskap och krig. Säkerställd distribution i kris och krig sjukhusapoteket växt fram. I vissa regioner, som i egen regi bedriver hela eller stora delar av läkemedelsförsörjningen, har separata enheter med enbart uppgifter kring läkemedelsförsörjning uppstått. Regio- nerna har i många fall skapat en befattning som ansvarar för, och följer upp, kvaliteten i sjukhusapoteksfunktionen, som chef för sjuk- husapoteket eller som chefsapotekare. Personen svarar ofta för bland annat den anmälnings- och rapporteringsskyldighet åligger vårdgiva- ren.15 Det finns inga rättsliga krav på en sådan befattning16 utan kra- ven på verksamheten åvilar vårdgivaren. Det är viktigt att notera att vårdgivarens ansvar endast sträcker sig till läkemedelsförsörjningen till sjukhus. I många fall vill regioner se läkemedelsförsörjningen till sjukhus och andra vårdinrättningar, t.ex. vårdcentraler, barnhälso- vården och folktandvården, som en helhet, sjukvårdens läkemedels- försörjning. De anser att det ger bättre förutsättningar för regionerna att ta ansvar för helheten i läkemedelsförsörjningen till sjukvården. Detta blir viktigt inte minst med anledningen av förändringarna mot en nära vård och där mer och mer avancerad vård flyttas hem till patienten. 13.2.4Apoteket och APL fick särskilda uppdrag Vissa bolag med statligt ägande har särskilt beslutade samhällsupp- drag. För sådana bolag har beslutat att de ska bedriva verk- samhet som syftar till att generera andra effekter än ekonomisk av- kastning för ägaren. I vissa fall kan verksamheter inom ramen för ett särskilt beslutat samhällsuppdrag delfinansieras genom anslag på stats- budgeten. För att kunna utvärdera och följa upp hur de särskilt beslutade samhällsuppdragen utförs fastställs i relevanta fall uppdragsmål. Syf- tet med att fastställa uppdragsmål för bolagen är att –säkerställa att de särskilt beslutade samhällsuppdragen utförs väl och tydliggöra kostnaden för utförandet –möjliggöra uppföljning och rapportering till och andra intressenter 155 kap. 2 och 3 §§ lagen (2009:366) om handel med läkemedel. 16Befattningen chefsfarmaceut föreslogs i utredningen om sjukhusens läkemedelsförsörjning (SOU 2007:53) men regeringen bedömde i prop. 2007/08:142 att detta inte behövdes som ett utpekat krav. Säkerställd distribution i kris och krig –klargöra förutsättningarna för de ekonomiska målen. Utgångspunkter för fastställande av uppdragsmål är dels föremålet för bolagets verksamhet, dels verksamhetens syfte, dvs. de önskvärda effekterna av bolagets verksamhet. Eftersom ett bolags möjligheter att utföra ett särskilt beslutat samhällsuppdrag och att generera av- kastning kan vara inbördes beroende, ska framtagande av uppdrags- mål och ekonomiska mål i normalfallet genomföras samordnat. Då kan ambitionsnivån för uppdragsmålen vägas mot den kostnad i ter- mer av påverkan på risk och avkastning som en viss nivå för ett upp- dragsmål innebär. Uppdragsmål beslutas av bolagsstämman genom en ägaranvisning till bolaget. APL har ett särskilt samhällsuppdrag I regeringens skrivelse redogörelse för företag med statligt ägande (rskr 2019/20:140) lämnar regeringen en redogörelse för för- valtningen av statens bolagsägande och för verksamheten i de bolag som förvaltade /20. Av skrivelsen framgår bl.a. att rier AB, i det följande förkortat APL, tillverkar och tillhandahåller extemporeläkemedel och lagerberedningar. APL levererar extempore- läkemedel till alla apoteksaktörer på öppenvårdsmarknaden och till slutenvården på likvärdiga och icke-diskriminerande villkor. Inom svensk hälso- och sjukvård finns ett stort fokus på individ- anpassad vård och läkemedelsbehandling. Individanpassade extempore- läkemedel är ett viktigt komplement till läkemedel tillhandahållna av läkemedelsindustrin. Vidare framgår att svenska staten äger samtliga aktier i , att förvaltningsansvaret för bolaget vilar på Socialdeparte- mentet och att APL enligt gällande samhällsuppdrag ska –i nära samarbete med specialister och förskrivare (t.ex. läkare, tandläkare och veterinärer), myndigheter och andra intressenter utveckla och tillhandahålla ett medicinskt ändamålsenligt och kva- litetssäkrat sortiment av extemporeläkemedel och lagerberedningar –erbjuda extemporeläkemedel och lagerberedningar på likvärdiga och icke-diskriminerande villkor till samtliga aktörer som ansvarar för läkemedelsförsörjning till öppen- och slutenvården. Bolaget an- svarar därvid särskilt för att tillverka och leverera extempore- Säkerställd distribution i kris och krig läkemedel och lagerberedningar på förfrågan från öppenvårds- apotek –säkerställa att information om extemporeläkemedel och lager- beredningar finns lättillgänglig, att beställningsrutiner är enkla och användarvänliga samt att leverans av extemporeläkemedel och lagerberedningar sker på ett effektivt sätt enligt överenskomna leveranstider. APL saknar tydliga uppdragsmål kopplat till samhällsuppdragen. har ett särskilt uppdrag är ett av staten helägt bolag. har inte något sär- skilt samhällsuppdrag. Däremot har bolaget ett särskilt uppdrag en- ligt ägaranvisningen som har beslutats av bolagsstämman; att behålla befintliga apoteksombud i den utsträckning som behövs för att upp- rätthålla en god läkemedelsförsörjning på den ort ombudet är verk- samt. Detta följs upp av ägaren. hade /2020 603 apoteksombud runt om i Sverige.17 , , hade en central roll i läkemedelsförsörjningen även i kris och krig. säkerställde, genom krav i verksamhetsavtalet, en fungerande läkemedelsförsörjning i hela landet över hela hotskalan genom att bolaget skulle planera för, och fortsätta bedriva verksam- het både i kris och krig. var i många delar en integrerad del i totalförsvaret genom att bolagets personal var placerade i staber hos myndigheter och regioner. hade också överblick över de läkemedel som fanns på landets apotek och förfogade över samtliga apotekslager och kunde därmed aktivt styra fördelningen av dessa läkemedel. ansvar för läkemedelsförsörjningen i såväl fred som krig framgår av den ovan citerade propositionen Läkemedels- förmåner och läkemedelsförsörjning m.m. (prop. 1996/97:27). redogörelse för företag med statligt ägande (skr. 2019/20:140), s. 43. Säkerställd distribution i kris och krig Den utredning som föregick omregleringen av apoteksmarknaden (SOU 2008:4) ansåg sammanfattningsvis att marknaden inte skulle åläggas några särskilda skyldigheter som motsvarade de ovan redo- visade uppdragen som haft ; i stället skulle sådana uppdrag, i den mån det behövdes, upphandlas. Utred- ningen menade att åtagande begränsade sig till totalför- svarets läkemedelsförsörjning, dvs. läkemedelsförsörjning som behövs för att förbereda för krig och att bolaget saknade uppgifter i kris. Denna utredning berörde inte beredskapsfrågor i samband med att försörjning av läkemedel i och tillgänglighet analyserades (se SOU 2008:4, s. 471 f.), utan analyserna utgår från ett ”normalläge”. Även om inte hade några i verksamhetsavtalet särskilt angivna uppgifter som avsåg kris framgår att bolagets samhällsansvar kring krisberedskap och totalförsvar omfattade mycket mer än vad som framgår av nämnda betänkande. Innebörden av de ovan angivna punkterna i verksamhetsavtalet18 framstår i ett annat ljus om de läses tillsammans i ett sammanhang. säkerställde en fun- gerande läkemedelsförsörjning i hela hotskalan. Detta är ett väsent- ligt mer omfattande uppdrag än uppgiften att på affärsmässiga grun- der beredskapslagra läkemedel för totalförsvaret. De tidigare redovisade uppdragen i verksamhetsavtalet, att driva apotek i hela riket och att upprätthålla en lagerhållning och leverans- beredskap, innebar tillsammans med den punkten i verksamhetsav- talet som anger att bolaget hade motsvarande ansvar som bevaknings- ansvariga myndigheter, att verksamheten skulle upprätthållas i såväl fred som i krig. Vid omregleringen av apoteksmarknaden bedömde regeringen att apotekens sortimentsbredd och lagerkapacitet inte borde författnings- regleras. Bedömningen hade sin grund i antagandet att öppenvårds- apoteken på en omreglerad marknad kommer att tillgodose krav på sortiment, lagerhållning och annan kapacitet för att vara konkurrens- kraftiga.19 Någon reglering i det avseendet har inte heller tillkommit utöver att apoteken är skyldiga att tillhandahålla samtliga receptför- skrivna läkemedel från beställningen. För de apotek som är verksamma på den omreglerade marknaden finns således inga motsvarande skyldigheter vare sig i författning eller genom avtal som motsvarar tidigare uppdrag att fortsätta bedriva verk- 182A, 2B och 2K samt 4D och 4G. 19Omreglering av apoteksmarknaden (prop. 2008/09:145), s. 204. Säkerställd distribution i kris och krig samhet i hela landet och upprätthålla lagerhållning och leveransbered- skap även vid höjd beredskap. Bedömningen att lagerhållningen skulle anpassas till vad som är konkurrenskraftigt tog inte heller hänsyn till huruvida detta skulle räcka för krisen eller krigets behov eller huru- vida särskilda lagerutrymmen för att kunna ta emot större volymer läkemedel inrättades. När det gäller de uppgifter hade inom totalförsvarets läkemedelsförsörjning respektive ansvaret för vaccinationsförsörj- ningen fanns det tidigare en bilaga till avtalet som visade att punkten uppgifterna inom totalförsvarets läkemedelsförsörjning inte avsåg apoteksdrift utan endast lagerhållning och relaterade aktiviteter åt centrala förvaltningsmyndigheter. Sådan lagerhållning genomfördes av bolaget på affärsmässiga grunder på uppdrag av bl.a. Försvarsmakten. Uppgifterna som gällde att mot särskild ersättning från staten ha ett nationellt ansvar för vaccinationsförsörjningen överfördes genom flera regeringsuppdrag på . Båda dessa uppgifter är av en karaktär som är möjlig att upphandla på affärsmässiga grunder vilket visas genom att kunnat lösa uppdragen på detta sätt avseende en begränsad beredskapslagring (se avsnitt 6.3.2). Även upp- drag inom exempelvis pandemiberedskapen har lösts på liknande sätt genom initialt och därefter försorg (se avsnitt 6.3.1). Utredningen kan sammanfattningsvis konstatera att det sedan omregleringen saknas en skyldighet för apoteksaktörer att förbereda sig för och fortsätta bedriva verksamhet i kris och krig.