sou · H9B398 · 2021-12-15 00:00:00 — För fysiska personer som är del- ägare i ett eller flera svenska handelsbolag räknas verksamheten i varje handelsbolag som en egen näringsverksamhet. Min bedömning är att genom att knyta beräkningsunderlaget till det underlag som framgår av beslutet om slutlig skatt så tar förslaget höjd för om det är fråga om en eller flera näringsverksamheter. Som nämnts tidigare är egenföretagare inte en homogen grupp. Jag ser därför behov av att ha en alternativregel till huvudregeln. Alternativregeln utgår precis som huvudregeln från senaste beslutet om slutlig skatt. Men då detta ligger bakåt så ges den för- säkrade möjlighet att komplettera för tid därefter med underlag som visar att beräkningsunderlaget är högre än vad senaste beslutet om slutlig skatt utvisar. Framför allt för kombinatörer är denna regel viktig då deras sjukpenninggrundande inkomst av anställning och av annat arbete ska beräknas på . Alternativregeln ska dock inte gälla automatiskt utan det krävs ett visst mått av aktivitet från den försäkrade. 7337 § När underlag för av dagsförtjänst för företagares bestäms ska dagsförtjänsten grundas på den inkomst från verksamheten som framgår av senaste beslutet om slutlig skatt. Om det är mer förmånligt för företagaren, ska dagsförtjänsten grundas på den genomsnittliga in- komsten från verksamheten som föregår beskattningsåret i senaste beslutet om slutlig skatt. Sjukpenninggrundande inkomst av näringsverksamhet inte enligt 110 kap. 13 a § SFB att i ärende om sjukpenning avgöra detta till den försäkrades nackdel utan att den försäkrade har under- rättats om innehållet i det kommande beslutet och fått en bestämd tid på sig att yttra sig. Således bör i detta sammanhang den försäk- rade ges möjlighet att åberopa alternativregeln och inkomma med ytterligare underlag. Min ambition har varit att det jag föreslår ska vara enkelt, tydligt och förutsägbart. Jag har därför stannat vid en lösning där åberopandet av alternativregeln inte knyts till de över- väganden som måste göra vid omprövning enligt 113 kap. 3 § SFB utan ska snarare ses som en komplettering av ett pågående ärende. Jag ser ett värde i att det av lagtexten framgår att Försäkrings- kassan alltid ska besluta om det högsta av huvudregeln eller alter- nativregeln. Detta ger en legitimitet till förslaget då kopplingen till inbetalda egenavgifter blir tydlig. Förslag: Jag föreslår att för sjukpenning som svarar mot inkomst av annat förvärvsarbete gäller att sjukpenning inte lämnas i en sjukperiod (karensdagar) om inte karenstid har anmälts enligt 29 § första stycket. Skälen för mitt förslag En försäkrad med inkomst av näringsverksamhet har en grund- läggande karenstid . Det går också att välja på 1, 14, 30, 60eller (27 kap. 29–33 a §§ socialförsäkringsbalken). Att införa en grundläggande karenstid om för samtliga företags- former skulle utgöra en förenkling för den som ska starta företag, eftersom valet av företagsform då inte är beroende av karensregler. Företagare behöver inte vara medvetna om valmöjligheten om en dags karens utan får samma längd på karensen som anställda eller som den som driver verksamheten i aktiebolag vilket ger neutralitet mellan företagsformer. Sjukpenninggrundande inkomst av näringsverksamhet Förslag: Jag föreslår att en försäkrad som har inkomst av annat förvärvsarbete och som betalar egenavgifter har rätt att anmäla till att han eller hon vill ha sjukpenning med en karenstid på eller 7, 14, 30, 60 eller . Om den som betalar egenavgift inte gör sådan anmälan lämnas sjukpenning efter de karensdagar som anges i 27 a §. Skälen för mitt förslag Som en följdändring anges som valbar karenstid. För tydlig- hetens skull föreslår jag att det av lagtexten framgår att även grund- karensen är valbar för det fall man valt annan karenstid. Förslag: Om den som betalar egenavgift gör en sådan anmälan som anges i 29 FB ska sjukpenning som svarar mot inkomst av annat förvärvsarbete inte lämnas för eller de 7, 14, 30, 60 eller av varje sjukperiod, den dag sjukfallet inträffade (karenstid). Skälen för mitt förslag Förslaget är en följdändring och reglerar vilken karenstid som gäller. Förslag: En ändring avseende avgiftsuttaget vid grundkarens före- slås. Skälen för mitt förslag Sjukförsäkringsavgiften för grundkarensen fastställs i socialförsäk- ringsbalken och i förslaget anges att sjukförsäkringsavgiften för grundkarensen höjs från till . Sjukpenninggrundande inkomst av näringsverksamhet Förslag: Bestämmelserna om karenstid och ändring av egenavgift vid grundkarens föreslås träda i kraft I övrigt före- slås ett ikraftträdande . Äldre föreskrifter gäller fortfarande i ersättningsfall som på- börjats före lagens ikraftträdande. Skälen för mitt förslagen Ikraftträdandet av de föreslagna reglerna avseende att förslås vara grundkarens föreslås träda i kraft då förslaget är av relativt enkel karaktär. De som har sju dagars karens ska erhålla en dags karens. Jag bedömer att några övergångs- regler i denna del inte behövs. Äldre föreskrifter ska tillämpas på sjukfall som inträffat före ikraftträdandet. 2.12.3Utkast till förslag till förordning om beräkningsunderlag av sjukpenninggrundande inkomst av annat förvärvsarbete 1§ I denna förordning ges kompletterande föreskrifter till social- försäkringsbalken. De uttryck och benämningar som används i förordningen har samma betydelse som i denna balk. Skälen för mitt förslag Enligt utredningens direktiv ska de förslag jag lägger överensstämma med systematiken i socialförsäkringsbalken. Jag ser det som värde- fullt att upplysa om detta. 2§ I förordningen finns bestämmelser om beräkningsunderlag av sjukpenninggrundande inkomst för näringsidkare med inkomst av näringsverksamhet. Förordningen är meddelad med stöd av 8 kap. 7 § regerings- formen. Sjukpenninggrundande inkomst av näringsverksamhet Skälen för mitt förslag Bestämmelsen ger en upplysning om innehållet i förordningen och på vilken grund den är beslutad och ger den efterfrågade tydligheten. Förslag: Som inkomst av annat förvärvsarbete ska räknas inkomst av aktiv näringsverksamhet enligt 2 kap. 23 § inkomstskattelagen (1999:1229). Med beslut om slutlig skatt avses beslut fattade med stöd av 56 kap. 3 § inkomstskattelagen (1999:1229). Skälen för mitt förslag Jag bedömer att det är försäkrade med aktiv näringsverksamhet som i första hand kommer att söka sjukpenning. Att det är inkomsten av den aktiva näringsverksamheten som ska ligga till grund för beräk- ningen av SGI. Beräkningsunderlag för sjukpenninggrundande inkomst Förslag: ska vid fastställande av sjukpenning- grundande inkomst tillämpa den regel som ger det högsta beräk- ningsunderlaget enligt 25 kap. 6 a § andra och tredje stycket social- försäkringsbalken. Skälen för mitt förslag I förslaget förtydligas att det är den högsta inkomsten av de två momentet i föreslagna 25. kap. 6 a § socialförsäkringsbalken som beslutet om sjukpenninggrundande inkomst ska innefatta. Sjukpenninggrundande inkomst av näringsverksamhet 5§ Den försäkrade har rätt att som alternativ till huvudregeln begära att beräkningsunderlaget för den sjukpenninggrundande inkomsten ska beräknas utifrån inkomsten av aktiv näringsverk- samhet enlig senaste beslutet om slutlig skatt kompletterat med underlag avseende tid därefter. Skälen för mitt förslag Genom föreslagen regel ges utrymme för ett alternativt beräknings- underlag. Om den försäkrade när hen får del av beslutet enligt huvudregeln exempelvis anser att uträkningen är för låg eller att tillämpningen av huvudregeln inte tar höjd för omständigheter som bara företagaren har kännedom om kan hen begära att Försäkrings- kassan i stället för huvudregeln tillämpar en alternativregel. Förslaget tar höjd för bl.a. de situationer då inkomsten av näringsverksamhet skulle visa sig vara högre än den senaste fastställda inkomsten. 6§ Det åligger den försäkrade att förse med underlag avseende tid efter senast fastställda taxering. Underlaget kan bl.a. bestå av inlämnad deklaration som ännu inte beslutats, en resultatrapport som är färdig eller i det närmaste färdig, revi- sionsintyg, utdrag ur bokföring, årsredovisning eller annan hand- ling som utvisar beräknad inkomst för framtiden. Skälen för mitt förslag hämtar in underlag för den försäk- rade i syfte att fastställa SGI. I ljuset av att huvudregeln förutskickas kunna bli helt automatiserad bör det framgå att vid åberopande av alternativregeln kommer den försäkrade att behöva förse Försäk- ringskassan både med handlingar och muntliga upplysningar. Förslag: Jag föreslår ett ikraftträdande . Äldre bestämmelser ska gälla för ersättningsperioder som inträffat före ikraftträdandet. Sjukpenninggrundande inkomst av näringsverksamhet Skälen för mitt förslag Ikraftträdandet av förordningen bör ske som när föreslagna ändringar i socialförsäkringsbalken träder i kraft. Äldre bestämmelser ska gälla för ersättningsperioder som inträffat före ikraftträdandet. 3Karensregler och användning av sjukförsäkringen Jag ska enligt direktiven kartlägga bakgrunden till och skälen för de nuvarande skillnaderna i regelverket om karensregler beroende på val av företagsform. Avsnitten Historik och Gällande rätt har jag valt att hämta från delbetänkandet och karensval (SOU 2020:65) efter- som det som skrivs där är gällande.1 Vissa justeringar har gjorts för att anpassa avsnitten till det nu aktuella uppdraget. När den allmänna sjukförsäkringen infördes bestod försäkringen av en grundsjukpenning som omfattade anställda och företagare och en inkomstrelaterad tilläggssjukpenningförsäkring för anställda med inkomst av tjänst. Egenföretagare gavs möjlighet att frivilligt ansluta sig till den inkomstrelaterade tilläggssjukpenningen. Den bedömning som då gjordes för denna förändring var att denna grupp personer hade olika behov av en sjukförsäkring och att deras arbetsförhållanden var annorlunda än för anställda. Därför skulle det vara frivilligt för dem att ansluta sig till den inkomstrelaterade tilläggsförsäkringen. I den frivilliga försäkringen fanns möjlighet för denna grupp av företagare att välja karenstid, dvs. graden av försäkringsskydd. Den allmänna karenstiden uppgick (samma som för anställda). Till skillnad mot anställda kunde dock företagaren välja en längre karenstid. De valbara alternativen var utöver grundkarensen 15, 30 eller . Anledningen till förslaget om längre karenstider än grundkarensen angavs vara att en företagare bedömdes kunna vara 1Avsnitt 3.2 Nuvarande regler och avsnitt 3.3 Historik. Karensregler och användning av sjukförsäkringen arbetsoförmögen utan att detta skulle medföra någon mer kännbar ekonomisk påfrestning.2 För att få teckna den frivilliga försäkringen fanns två villkor, nämligen att den försäkrade hade god hälsa och inte hade fyllt . Samma villkor återfanns i den tidigare lagstiftningen SFL.3 kom dessa villkor att också gälla om den försäkrade ville anmäla en kortare karenstid, dvs. ett utökat försäkringsskydd. Motiveringen till åldersgränsen och hälsovillkoret var att det för en frivillig försäkring var nödvändigt att ”förhindra ett dåligt medlemsurval och för att undvika spekulation från medlemmarnas sida”.4 Att systemet behövde ”spärrar” för att begränsa risken för överutnyttjande var ytterligare ett argument som fördes fram. Valet av karenstid påverkade precis som den avgift som egenföretagaren betalade för tilläggsförsäkringen. De allmänna försäkringarna fördes 1962 samman till en lag om all- män försäkring (1962:381). Lagen kom att omfatta sjuk- och moder- skapsförsäkringen, folkpensioneringen och tilläggspensioneringen. Det beslutades också att egenföretagare skulle omfattas av tilläggs- försäkringen, som genom detta blev obligatorisk. Motiven till detta var två: Dels att denna grupp av individer skulle ges samma skydd vid sjukdom som anställda. Dels behovet av samordning och enhet- liga regler för de allmänna försäkringarna. Eftersom försäkringen nu blev obligatorisk för egenföretagare gjordes bedömningen att antalet karensdagar kunde reduceras till utöver grundkarensen . Samma ålders- och hälso- villkor som tidigare skulle gälla som villkor för ändring till en kortare karenstid. Antalet karensdagar har därefter ändrats . Den senaste större förändringen genomfördes . Bakgrunden var att en utredning5 hade föreslagit att möjligheten för egenföretagare att välja karensdag skulle utvidgas till 30, 90, , att jäm- föra med de dåvarande alternativ 3 eller . Grundkarensen föreslogs höjas från 1 . Syfte med förslagen var att ge före- tagarna större möjlighet att välja nivån på sitt försäkringsskydd, eftersom det i utredningen konstaterats att egenföretagare hade ett lägre utnyttjande av sjukförsäkringen. Att kunna sänka sjukförsäk- ringsavgiften för företagarna var ytterligare en motivering. 2Socialförsäkringsutredningen och yrkesskadeförsäkring (SOU 1952:39), s. 187. 3Lagen nr 1 om allmän sjukförsäkring i dess gällande lydelse. 4Socialförsäkringsutredningen och yrkesskadeförsäkring (SOU 1952:39), s. 189. 5Trygghetssystemen för företagare (2008:89). Karensregler och användning av sjukförsäkringen ningens förslag genomfördes med någon ändring. Beslutet att ta bort alternativet en karensdag reviderades dock 2013.6 infördes karensavdraget och ersatte det som tidigare kallades karens- dag för anställda. Av sammanställningen nedan framgår hur karens- tiden förändrats mellan åren 1963–2013. Tabell 3.1 Karenstidsalternativ för egenföretagare respektive anställda*, perioden –2013 1963–dec. (3), 33 och 93 1967–dec. (1), 3, 33 och 93 1986–nov. (1), 3 och 30 (0), 3 och 30 (1), 3 och 30 (7), 14, 30, 60 och 90 1 (7), 14, 30, 60 och 90 *Som anställda räknas även verksamma delägare i aktiebolag. Anm.: Grundkarensen för egenföretagare anges inom parentes. Källa: Utredningens sammanställning. En försäkrad med inkomst av näringsverksamhet har en grund- läggande karenstid . Det går också att välja en karenstid på 1, 14, 30, 60 eller (27 kap. 29–33 a §§ socialförsäkringsbalken, SFB). Det går att ändra val av karenstid genom att anmäla detta till och det finns inga begränsningar av hur en anmälan om ändrad karenstid kan göras eller av vilka karenstider som kan väljas. Valet av karenstid påverkar den sjukförsäkringsavgift som före- tagaren betalar inom ramen för egenavgifterna. En längre karenstid medför en lägre avgift, och vice versa. När förslaget om flera olika karenstider lades fram var en av motiveringarna till förslaget att öka valfriheten för egenföretagare genom att ge dem större möjlighet att välja nivå på sitt försäkringsskydd. Att kunna sänka sjukförsäkrings- 2012/13:1. Karensregler och användning av sjukförsäkringen avgiften för företagarna var ytterligare en motivering till att de olika karensvalen infördes.7 Sjukförsäkringsavgiften är avsedd att täcka kostnaden för de dagar som kollektivet egenföretagare total sett får ersättning för vid sjuk- skrivning. Utgångspunkten är därmed att risken för sjukskrivning ska delas inom kollektivet egenföretagare. be- räknar sjukförsäkringsavgiften för de olika karensvalen baserat på de prognostiserade utgifterna för sjukförsäkringen. 3.4Jämförelse av karensregler mellan företagsformer Att kunna välja karenstid är endast möjligt för företagare som har inkomst av näringsverksamhet, bland annat enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag. Verksamma delägare i aktiebolag är an- ställda i bolaget, och har i likhet med andra anställda inte möjlighet att välja karenstid. För dessa företagare görs i stället ett karensavdrag som motsvarar en dags karenstid. För en anställd betalar arbetsgivaren sjuklönen under de första Företagare som driver verksamheten i bolagsform om- fattas även i detta avseende av samma regler som andra anställda, och det är därmed företaget som ska betala sjuklönen . Det finns dock ett skydd mot höga sjuklönekostnader, som medför att företaget kan få ersättning för delar av sjuklönekost- naderna för såväl sin egen sjuklön som för sjuklön till andra anställda. För att fullt ut jämföra självrisker mellan olika företagsformer måste även sjuklöneansvaret för företagare som bedriver verksam- heten i bolagsform beaktas. Sjuklöneansvaret kan rent formellt inte översättas till en självrisk eftersom aktiebolagets och företagarens ekonomi är separerade. Däremot är det möjligt att många företagare uppfattar sjuklöneansvaret som en karenstid eftersom de behöver finansiera sin egen sjuklön . Ju fler anställda som finns i företaget utöver den verksamme företaga- ren, desto mindre betydelse har ägarens arbetsinsats eller sjuklön för företagets resultat. Sjuklöneansvaret för företagsägaren kan därför antas vara som mest betungande för enmansföretag där endast den verksamme ägaren är anställd. 7Trygghetssystemen för företagare (2008:89), s. 177. Karensregler och användning av sjukförsäkringen Om även ersättningen för höga sjuklönekostnader beaktas minskar dock skillnaderna mellan företagare i eget aktiebolag och företagare med inkomst av näringsverksamhet. I kapitel 4 görs beräkningar av effekterna av sjuklöneansvaret, som visar att företaget betalar sjuk- lön motsvarande med sjuklön i ett aktiebolag där den totala lönekostnaden understiger . Inklusive ett karensavdrag motsvarande en sjukdag kan en ägare av ett mindre aktiebolag därför sägas ha . Ersättningen betalas dock ut med viss fördröjning, och effekten av reglerna förefaller inte vara känd bland företagarna. För en företagare med inkomst av näringsverksamhet som inte gjort ett aktivt val av karens eller som valt är karenstiden där- med längre än för en företagare som driver verksamheten i aktiebolags- form, men kortare om även sjuklöneansvaret betraktas som en form av karens. I jämförelse med anställda har egen- företagare med grundkarensen en längre karenstid. Egenföre- tagaren kan dock välja 1 dags karens och få samma karens- tid som en anställd, i utbyte mot en högre sjukförsäkringsavgift. Nedan ges en kortfattad sammanställning av hur bl.a. reglerna om karens och sjuklön tillämpas beroende på företagsform. Tabell 3.2 Sammanställning över tillämpningen av vissa regler beroende på företagsform Handels- och kommanditbolag, 1, 7, 14, 30, 60, 90 1, 7, 14, 30, 60, 90 Ja, om anställda Ja, om anställda Överskott av näringsverksamhet, var bolagsman för sig Tabell 3.3 visar antalet företagare med inkomst av aktiv närings- verksamhet efter val av karensdagar 2020. Tabellen visar att 7 dagars karens är det vanligaste karensvalet. I denna grupp ingår även de före- tagare som inte gjort ett aktivt val av karenstid. Bland de som gjort ett aktivt val är det vanligaste alternativet att ha valt 1 dags karens. Karensregler och användning av sjukförsäkringenSOU 2021:98 Antal företagare med inkomst av aktiv näringsverksamhet 2020 fördelat på kön, ålder och val av karensdagar 45–54 år Tabell 3.4 visar genomsnittligt avgiftsunderlag efter företagarens val av karens. Tabellen visar att företagare med 1 dags karens i genom- snitt har högst avgiftsunderlag, och att det genomsnittliga avgifts- underlaget minskar med karenstidens längd. Detta kan bero på att det framför allt är näringsidkare som har en stor del av sina inkoms- ter från det egna företaget, och som därför är beroende av sjuk- penning från näringsverksamheten om de har sjukfall, som väljer en dags karens. Tabell 3.4 Genomsnittligt avgiftsunderlag 2020 per person fördelat på kön, ålder och val av karensdagar, kronor 45–54 år Tabellen visar också att män genomgående har ett högre avgiftsunderlag än kvinnor. Detta beror dels på att män generellt har högre inkoms- ter än kvinnor, dels på att fler kvinnor än män är kombinatörer, och har inkomst av anställning vid sidan av inkomsten från företagandet. Karensregler och användning av sjukförsäkringen 3.5Effekter av karensregler i sjukförsäkringen Det är väl belagt i forskningen att självrisker i sjukförsäkringen påverkar i hur stor utsträckning försäkringen nyttjas. Självrisken i sammanhanget kan avse såväl ersättningsnivån (andelen av inkomst- bortfallet som ersätts) som karensreglerna (från vilken dag som er- sättning börjar betalas ut). De flesta studier analyserar hur föränd- ringar av ersättningsnivån påverkar sjukfrånvaron, och dessa visar att en lägre ersättningsnivå samvarierar med färre sjukdagar, och vice versa. Det finns även några få studier som undersökt hur sannolik- heten för sjukfrånvaro beror . Bland annat visar och (2005) och Henrekson och (2004) att ersättningsnivån i den svenska sjukförsäk- ringen påverkar sjukfrånvaron. och visar att den sänkta ersättningen i sjukförsäkringen efter de första 90 dagarnas sjukskrivning påverkar längden på sjukskrivningarna bland anställda. Henrekson och använder en lång tidsserie (1955–1999) där reglerna för sjukförsäkringen förändras , och finner stöd för att en högre ersättningsnivå i sjukförsäkringen medför högre sjuktal. Även internationellt finns liknande resultat. Vid en minskad karenstid finns två effekter: en direkt effekt i form av att kostnaden för ett sjukfall minskar (för de som ändå hade sjukanmält sig) eftersom ersättning börjar betalas ut tidigare. Det kan också finnas en indirekt effekt i form av att fler sjukanmäler sig om kostnaden minskar. Eftersom näringsidkare kan välja karenstid kan det också förväntas finnas skillnader i sjuklighet mellan de som valt ett högt antal karensdagar och de som valt ett lågt antal dagar. Det kan antas att företagare som tror sig ha en liten risk att bli sjuka väljer ett högt antal karensdagar, medan företagare som förväntar sig fler sjukdagar väljer ett lägre antal karensdagar, dvs. att det kommer att finnas en selektion bland företagare med olika underliggande sjuklighet mellan olika karensval. 3.5.1Studier av karensreglernas betydelse för företagare Forskningen om sjukförsäkringen avser främst anställda och inte företagare. Förutsättningarna för företagare att ta del av den all- männa sjukförsäkringen kan skilja sig från de som är anställda på flera sätt. Kontrollfunktionerna i socialförsäkringen är svagare för Karensregler och användning av sjukförsäkringen företagare, eftersom arbetsgivare och kollegor på arbetsplatsen kan fungera som portvakter i försäkringen för anställda. kan företagare ha en starkare egen motivation att undvika sjukskrivning eftersom frånvaro kan medföra minskade intäkter i företaget både , om frånvaron leder till att kunder förloras. Före- tagare kan också antas ha ett stort eget engagemang i verksamheten och därför värna mer om den än en anställd. De ekonomiska effek- terna kan därför vara större för en företagare som är sjukfrånvarande än för en anställd. (2014) använder reformen av karenstiden (för- längd grundkarenstid från 1 ) för att studera självriskens betydelse i sjukförsäkringen för företagare. uppskattar storleken på den direkta effekten genom att studera utbetalningar av sjukpenning under den första sjukveckan före regeländringen. närmast före regeländringen var utvecklingen stabil, och uppgick . ersätts inte längre efter reformen, vilket beräknas ha minskat utbetalningarna av sjukpenning med , priser. Vidare visar studien att sannolikheten att påbörja ett sjukfall som varar än minskade med för de före- tagare som berördes av regeländringen, i jämförelse med de som inte berördes. Även sannolikheten för sjukskrivning i uppemot minskade. Den största och starkaste effekten finns dock för kortare sjukfall . Resultatet tolkas som att flera av de egenföretagare som före reformen var sjukskrivna eller mindre inte sjukanmäler sig alls efter reformen, dvs. den indirekta effekten som beskrevs tidigare. Den högre självrisken har höjt tröskeln för sjukanmälan, vilket troligen medfört att kostnaden för att vara sjukfrånvarande blivit för stor för vissa egenföretagare. drar därför slutsatsen att självrisken i sjukförsäkringen påverkar företagares benägenhet att sjukanmäla sig på samma sätt som andra studier visat gäller för anställda, och att ersättningens storlek har betydelse för användningen av sjukförsäkringen också för före- tagare.