sou · H9B367 · 2021-07-30 00:00:00 — förstärktes nedsättningen genom att avdraget vid avgiftsberäkningen höjdes till 7,5 pro- cent av avgiftsunderlaget och det maximala avdragsbeloppet med till (prop. 2013/14:14, bet. 2013/ 14:SfU5, rskr 2013/14:74). En förutsättning för avdrag är att över- skottet av näringsverksamheten överstiger och att den avgiftsskyldige vid årets ingång inte har fyllt . Avdraget får inte medföra att egenavgifterna understiger ålderspensionsavgiften. För att lindra de ekonomiska konsekvenserna av coronavirusets sprid- ning har regeringen beslutat att tillfälligt sänka egenavgifterna för enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i han- delsbolag. Ersättning som utgör underlag för den tillfälligt nedsatta egenavgiften får inte också ingå i underlag för regionalt avdrag vid avgiftsberäkningen. Den tillfälliga nedsättningen gäller för hela inkomstår 2020 och upp till ett överskott på . Den som är född eller senare betalar i praktiken enbart ålderspensionsavgift (10,) på överskott . Den som har högre överskott betalar egenavgifter enligt sedvanliga regler inklusive den generella nedsättningen. För inkomst mellan och betalas minskat med den generella nedsättningen på 7,5 pro- cent med ett tak på reduktionen som uppgår till Socialavgifter för passiv näringsverksamhet Med passiv näringsverksamhet förstås näringsverksamhet som inte är aktiv. Denna klassificering definieras genom frånvaron av arbets- insatser. Till den del inkomst av passiv näringsverksamhet består av arbetsinkomster kan den dock grunda sociala förmåner inom ramen för reglerna om sjukpenninggrundande inkomst. Den som bedriver passiv näringsverksamhet betalar inte egenav- gifter. I stället betalas av underlaget i särskild löneskatt. Sociala avgifter tas också ut i form av arbetsgivaravgifter, som i första hand betalas av arbetsgivare. Utöver socialavgifter ska, enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift, ytterligare en avgift betalas av arbetsgivare. Den allmänna löneavgiften debiteras i samband med, och på samma underlag som, arbetsgivaravgifterna och egenavgifterna. Författningstekniskt ingår den allmänna löneavgiften inte i arbets- givaravgifterna men eftersom den inte särskiljs i debiteringsförfaran- det brukar den i dagligt tal ingå i begreppet socialavgifter. Den all- männa löneavgiften uppgår för inkomståret av underlaget. För uppgår arbetsgivaravgifterna och den allmänna löneavgiften tillsammanstill av underlaget. Regler om socialavgifter finns i socialavgiftslagen (2000:980) och arbetsgivaravgifterna består av sjukförsäkringsavgift, föräldraförsäk- ringsavgift, ålderspensionsavgift, efterlevandepensionsavgift, arbets- marknadsavgift och arbetsskadeavgift. Den inkomstgrundande ålderspensionen intar i sammanhanget en särställning då den ingår i ett fristående försäkringssystem vid sidan av statens budget. Utbetalda inkomst- och tilläggspensioner i fördelningssystemet ska löpande finansieras av inbetalda avgifter samt tillgångarna i AP-fonderna. Systemet är konstruerat så att det ska vara finansiellt självreglerande, där eventuella anpassningar sker på förmåns- sidan, inte genom en förändrad avgiftssats. Ålderspensionsavgift ut- går av avgiftsunderlaget enligt socialavgiftslagen. Nedsatta arbetsgivaravgifter för personer som vid årets ingång har fyllt 15 men inte 18 år finns en nedsättning av det samlade uttaget av arbetsgivaravgifter och allmän löneavgift på ersättning till ungdomar som vid årets ingång har fyllt 15 men inte . Nedsätt- ningen innebär att endast ålderspensionsavgiften ska betalas på ersätt- ning per kalendermånad. Nedsatta socialavgifter för personer som vid årets ingång har fyllt På ersättning till personer som vid årets ingång har fyllt och som omfattas av det reformerade pensionssystemet, dvs. är födda eller senare, ska bara ålderspensionsavgiften och inte övriga social- avgifter betalas. För personer som är födda eller tidigare tas inga socialavgifter ut. För personer som vid årets ingång har fyllt tas inte heller någon allmän löneavgift ut. Regionalt avdrag vid avgiftsberäkningen Arbetsgivare som är verksamma i vissa angivna kommuner5 i och västra får göra avdrag vid beräkningen av arbetsgivar- avgifterna och den allmänna löneavgiften. Syftet med avdraget är att stimulera småföretagandet och att bidra till god service i de delar av landet som har de största geografiska lägesnackdelarna med bl.a. långa avstånd, liten hemmamarknad, sämre tillgång till service, låg befolk- ningstäthet och ogynnsamma klimatförhållanden. Bestämmelserna i stödområdeslagen innebär i huvudsak att företag som är verksamma i stödområdet får göra ett avdrag av avgiftsunder- laget vid beräkningen av den allmänna löneavgiften och arbetsgivar- 5Stödområdet enligt lagen (2001:1170) om särskilda avdrag i vissa fall vid avgiftsberäkningen enligt lagen om allmän löneavgift och socialavgiftslagen, ”stödområdeslagen”. För arbetsgivare uppgår avdraget till högst . Avdraget får inte tillsammans med avdraget för personer som arbetar med forskning och utveckling (se nedan) medföra att avgif- terna understiger ålderspensionsavgiften. Det regionala avdraget läm- nas i enlighet med kommissionens förordning av mindre betydelse (kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 av om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse. Nedsatta arbetsgivaravgifter för personer som arbetar med forskning eller utveckling infördes ett skatteincitament för forskning och utveckling (prop. 2013/14:1 Förslag till statens budget, finansplan Reglerna, som finns i 2 kap. 29–31 §§ socialavgifts- lagen, innebär att vid beräkningen av arbetsgivaravgifter för personer som arbetar med forskning eller utveckling ska avdrag göras av avgiftsunderlaget för dessa personer. Avdraget får inte medföra att de avgifter som ska betalas understiger ålderspensions- avgiften. Det sammanlagda avdraget för samtliga personer som arbe- tar med forskning eller utveckling hos den avgiftsskyldige får efter inte överstiga . Dessför- innan uppgick beloppsgränsen till . Vid be- dömningen av avdragsrätten ska flera avgiftsskyldiga som ingår i samma koncern och som uppfyller villkoren för att få göra avdrag anses som en avgiftsskyldig. En förutsättning för avdraget är att personerna har arbetat med forskning eller utveckling i en viss utsträckning, som huvudregel under minst tre fjärdedelar och minst av sin faktiska arbets- tid under kalendermånaden. På sådan ersättning till personer som arbetar med forskning eller utveckling som berättigar till avdrag från arbetsgivaravgifterna och som utges efter ska även den allmänna löneavgiften sättas ned enligt 3 § lagen om allmän löneavgift. Den allmänna löneavgiften ska dock som lägst anses vara . Nedsatta arbetsgivaravgifter för företag som anställer en första person infördes en tillfällig nedsättning av arbetsgivar- avgifterna för enskilda näringsidkare med enskild firma som anställer en första person. Nedsättningen gäller inte för enskilda näringsid- kare som enkla bolag. Nedsättningen regleras i lagen (2016:1053) om särskild beräkning av vissa avgifter för enmansföretag –2021. Genom ändringar som träder i kraft görs nedsättningen permanent (prop. 2020/21:14). Reglerna innebär att enskilda näringsidkare, som inte har haft någon anställd och som anställer en person efter , bara ska betala ålderspensionsavgiften på 10,21 pro- cent på ersättningen till den anställde under de tolv första kalender- månaderna. Övriga arbetsgivaravgifter, allmän löneavgift och särskild löneskatt behöver alltså inte betalas. Nedsättningen av arbetsgivar- avgifterna gäller till den del ersättningen inte överstiger 25 000 kro- nor . Anställningen ska omfatta och en arbetstid på minst . Nedsättningen av avgifterna för företag som anställer en första person lämnas i enlighet med kom- missionens förordning av mindre betydelse (kommissionens för- ordning (EU) nr 1407/2013 av om tillämp- ningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse, samt för jordbrukssektorn kommissionens förordning (EU) nr 1408/2013 och för fiske 3.2 i kommissionens förordning (EU) nr 717/2014). utökades stödet till att även omfatta aktie- bolag som inte har någon anställd eller endast en anställd som också är delägare samt till handelsbolag utan anställda och med högst två delägare. De nya reglerna omfattar anställningar som påbörjades tidigast (prop. 2017/18:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. avsnitt 6.10). förlängdes ned- sättningen till 24 kalendermånader för anställningar som har påbörjats efter . Genom budgetpropositionen för 20216 har nedsättningen av arbets- givaravgifterna för den först anställda tillfälligt utvidgas. Den till- fälliga utvidgningen av nedsättningen gäller företag som inte har någon anställd och som anställer en eller två personer samt företag med en anställd och som anställer ytterligare en person. 2020/21:1 s. 326. för anställningar som påbörjas –31 decem- ber 2022. Ändringarna trädde i kraft . Arbetsgivaravgifterna sätts ned tillfälligt för personer som fyllt 18 men inte 23 år En tillfällig nedsättning av det samlade uttaget av arbetsgivaravgifter och allmän löneavgift har införts på ersättning till personer som vid årets ingång har fyllt 18 men inte . Nedsättningen innebär att endast ålderspensionsavgiften och nio tjugondelar av de övriga avgif- terna och den allmänna löneavgiften ska betalas på ersättning per kalendermånad. På lönesumma som överstiger detta belopp ska nedsättning inte ske. Det särskilda avdraget från den allmänna löneavgiften och arbets- givaravgifterna i stödområdet ska inte kunna medföra att avgifterna understiger ålderspensionsavgiften enligt socialavgiftslagen. Den tillfälliga nedsättningen gäller för ersättning som har utgetts till och med . Avgift eller skatt? Arbetsgivaravgifterna och egenavgifterna är i principiellt hänseende, försäkringsavgifter men det faktiska försäkringsinslaget varierar mellan försäkringsslagen och för flertalet försäkringar saknas en direkt kopp- ling mellan avgiften och förmånen. Den inkomstgrundade ålders- pensionen intar dock en särställning med en klar koppling mellan in- betalda avgifter och ålderspension. Den allmänna löneavgiften är dock i både rättslig och ekonomisk mening en skatt (prop. 1994/95:122 s. 18). Med en teknik kopplad till de sociala avgifterna försvåras kompen- sation till företag i bolagssektorn. Aktiebolag betalar sociala avgifter i form av arbetsgivaravgifter på lön som tas ut av ägaren men inte på vinstmedel som stannar kvar i bolaget (eller tas ut som utdelning). En lösning som innebär att arbetsgivaravgifter på löner som utgår för arbete i jordbruksproduktion inte ska tas ut är mycket kompli- cerad och därför inte möjlig. Det finns vidare många olika särregleringar när det gäller uttag av sociala avgifter och med en ny variant kopplad till verksam- het för jordbruk kompliceras ett redan komplicerat system ytter- ligare. Det är vidare inte bara så att antalet olika grupper med olika uttag av sociala avgifter ökar utan det blir fler och fler personer som kvalificerar sig för många grupper. En yngre jordbrukare bosatt i stödområde och som bedriver sin verksamhet som enskild närings- verksamhet är ett sådant exempel. Ålderspensionsavgiften kan vidare inte reduceras eftersom den finansierar ett fristående system med stark förmånskoppling. Det innebär att ålderspensionsavgiften inte kan reduceras varför tekni- ken i vissa situationer riskerar att inte ge en kompensationseffekt. När det gäller övriga socialavgifter har även de i viss mån ett samband med sociala förmåner. Det innebär att det inte heller för dem är möj- ligt att sänka dem som en skattekompensation för jordbrukare. Det kan dock noteras att den särskilda löneskatten systematiskt utgör en skatt. Det innebär att den kan slopas av kompensationsskäl, den kan i sig vara kompensationen eller ett delmoment i ett system med ett tänkt jordbruksavdrag. I förstnämnda situation är den maxi- mala kompensationen i princip av inkomsten. Den låga nivån ger en betydligt lägre effekt än en skattesänkning och är därför inget realistiskt alternativ. Det svenska skattesystemet är dualt (tudelat), dvs. uppdelat på arbets- och kapitalinkomster. De beskattas på olika sätt och ger olika effekter bl.a. på sociala förmåner. Sociala avgifter tas endast ut på arbetsinkomster och en koppling av kompensationen till arbetsin- komster ger då en styrande effekt för företagarna. För att få kom- pensation måste de nämligen välja att beskatta sin inkomst som arbetsinkomst. Då skattesystemet ska vara neutralt i förhållande till företagarens handlingsalternativ talar även detta emot en kompensa- tionslösning med enbart sänkta socialavgifter. Kompensationen bör kopplas till en teknik som är neutral med avseende på beskattning som arbetsinkomst eller kapitalinkomst. En teknik som kopplas till visst slag av inkomst före beslut om företagssparande eller slutbeskattning i form av arbetsinkomst eller kapitalinkomst är därför ett enklare system som inte heller ger en styrande effekt. De som har underskott betalar inga sociala avgifter och får då ingen kompensation. För att kunna hantera denna problematik måste det införas regler som är mer komplicerade och systematiskt mer tvivel- aktiga än vid huvudalternativet. Sammanfattningsvis är utredningens bedömning att nedsatta sociala avgifter inte är en lämplig teknik för nu aktuell skattekompensation. Någon form av grundavdrag har funnits i skattelagstiftningen . Grundavdraget har ett fördelningspolitiskt syfte då det främst avser att lindra beskattningen för låginkomsttagare. Bestäm- melser om grundavdrag finns i 63 kap. 1–5 och 11 §§ inkomstskatte- lagen (1999:1229). Rätt till grundavdrag har fysiska personer som är obegränsat skattskyldiga under någon del av beskattningsåret och som har haft förvärvsinkomst. Grundavdragets storlek är beroende av den fastställda förvärvsinkomstens storlek. Det får inte överstiga den skattskyldiges sammanlagda överskott av tjänst och aktiv näringsverksamhet sedan allmänna avdrag gjorts. finns ett s.k. förhöjt grundavdrag för per- soner som har fyllt vid beskattningsårets ingång, 63 kap. 3 a § IL. Det förhöjda grundavdraget syftar till att förbättra de ekonomiska villkoren för personer som har fyllt . Detta har stegvis byggts ut och regleringen innebär att grundavdraget uppgår till grundavdrags- beloppet enligt 3 § med tillägg av ett särskilt belopp som anges för vissa inkomstintervall. Den senaste förstärkningen trädde i kraft och förändrades då så att den skillnad i beskattning som jobbskatteav- draget medför i princip tas bort. Ett val av kompensationsteknik i form av ökade grundavdrag strider mot det grundläggande syftet för grundavdrag, nämligen att lindra beskattningen för låginkomsttagare. Det svenska skattesystemet är dualt (tudelat), dvs. uppdelat på arbets- och kapitalinkomster. De beskattas på olika sätt. Grundav- drag medges endast för arbetsinkomster och en koppling av kom- pensationen till arbetsinkomster ger även i detta fall en styrande effekt för företagarna. För att få kompensation måste de nämligen välja att beskatta sin inkomst som arbetsinkomst. Även kompensation i form av ökat grundavdrag som bara medges vid arbetsinkomster ger en styrande effekt på företagarens olika handlingsalternativ. Det talar emot lösningen. Grundavdraget beräknas i praktiken med en tabell som konstrue- rats med hänsyn till inkomst av näringsverksamhet och lön. Det finns en tabell för ”pensionärer” och en för ”inte pensionärer”. Systemet skulle kompliceras genom att viss inkomst kopplad till jordbruk måste brytas ut och hanteras särskilt sett ur grundavdragssynpunkt. Då aktiebolag inte har grundavdrag utan det förbehålls bolagets ägare (anställda) för deras löneinkomster kan inte aktiebolag kom- penseras genom detta val av teknik. De som har underskott får inget grundavdrag och kan då inte heller få en kompensation. För att kunna hantera denna problematik måste det införas regler som är mer komplicerade och systematiskt mer tvivelaktiga än vid huvudalternativet. Sammanfattningsvis är utredningens bedömning att höjda grund- avdrag inte är en lämplig teknik för nu aktuell skattekompensation. I Lag (2008:826) om skattereduktion för fastighetsavgift och 67 kap. IL finns bestämmelser om skattereduktioner. 2 § IL ska skattereduktion göras i tur och ordning för: 1.fastighetsavgift för pensionärer, 4.arbetsinkomst (jobbskatteavdrag), 5.sjukersättning och aktivitetsersättning, 7.boende i vissa områden (regional skattereduktion), 8.underskott av kapital, 10.installation av grön teknik, 12.mikroproduktion av förnybar el. Jobbskatteavdraget, skattereduktionen för boende i vissa glest befol- kade områden (regional skattereduktion), skattereduktionen för sjuk- ersättning och aktivitetsersättning samt skattereduktionen för för- värvsinkomster ska endast räknas av mot inkomstskatt. Övriga skattereduktioner räknas av mot och statlig in- komstskatt, mot statlig fastighetsskatt enligt lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt samt mot fastighetsavgift enligt lagen (2007:1398) om fastighetsavgift. Den som inte kan utnyttja sina skattereduktioner på grund av att skatterna inte uppgår till framräknat belopp för skattereduktion kan inte spara resterande del av skattereduktionerna till ett annat inkomst- år. Juridiska personer har endast möjlighet till skattereduktion enligt punkten 12. Det finns också ytterligare förslag om nya tillfälliga skattereduk- tioner. Den ena gäller för arbetsinkomster för att hantera ökade arbetskostnader till följd av pandemin (Fi2021/ 01644). I ordningsföljd blir den nummer 14. Vidare föreslås en skattereduktion för investeringar i inventarier som anskaffas . I ordningsföljd blir den nummer 15. Dessutom föreslås att en ny skattereduktion för reparationsarbe- ten införs för privatpersoner. Förslaget innebär att den skattereduk- tion som gäller för arbete i form av installation, reparation och underhåll av data-och it-utrustning, dataprogram och dataförbindel- ser samt handledning och rådgivning i samband med sådant arbete samt reparation och underhåll av vitvaror utvidgas till att även om- fatta arbete som sker utanför bostaden, exempelvis på en verkstad. Även reparation och underhåll av möbler, hushållsapparater, träd- gårdsmaskiner och barnvagnar inkluderas i den nya skattereduktio- I ordningsföljd blir den nr 10, dvs. kommer strax efter skattereduk- tionen för hushållsarbete. De tre nya skattereduktionerna föreslås få räknas av mot kommu- nal och statlig inkomstskatt, mot statlig fastighetsskatt enligt lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt samt mot fastig- hetsavgift enligt lagen (2007:1398) om fastighetsavgift. Det bör också noteras att i betänkandet Grönt sparande (SOU 2020:17) föreslår Utredningen om grönt sparande införandet av en skattereduktion som om det genomförs blir en av sexton skatte- reduktioner. De två tillfälliga skattereduktioner föreslås således ligga sist i av- räkningsordningsordningen, dvs. göras efter de skattereduktioner som anges i inkomstskattelagen och lagen om skattereduktion för fastighetsavgift. Skattskyldiga med sjöinkomst under hela beskattningsåret får skattereduktion med vid anställning på fartyg som går i fjärrfart och med vid anställning på annat fartyg. Skatt- skyldiga som har sjöinkomst under en del av beskattningsåret får skattereduktion med en andel av beloppet som motsvararden andel av året som sjöinkomst uppbärs under (67 kap. 3 § IL). Obegränsat skattskyldiga, och vissa begränsat skattskyldiga, har rätt till skattereduktion för arbetsinkomster (jobbskatteavdrag). Jobb- skatte-avdragets storlek är beroende av den skattskyldiges inkomster och om denne är . Den som är obegränsat skattskyldig under del av beskattningsåret får jobbskatteavdrag med en andel som motsvarar andelen av beskattningsåret som den skattskyldige var obegränsat skattskyldig. Med arbetsinkomster avses skattepliktiga inkomster av anställning och av aktiv näringsverksamhet som när- mare definieras genom hänvisningar till socialförsäkringsbalken (67 kap. 5–9 §§ IL). Obegränsat skattskyldiga, och vissa begränsat skattskyldiga, har rätt till skattereduktion för sjukersättning och aktivitetsersättning. Underlaget för skattereduktion består av sådan sjukersättning och aktivitetsersättning som ska tas upp till beskattning enligt inkomst- skattelagen. Reduktionens storlek är beroende av inkomsternas stor- lek. Reduktionen minskas för dem som är obegränsat skattskyldiga del av året på motsvarande sätt som för jobbskatteavdraget (67 kap. 9 a–9 d §§ IL). Reduktionen kan kombineras med jobbskatteavdraget om den skattskyldige även har arbetsinkomster. Fysiska och juridiska personer har rätt till skattereduktion för viss produktion av förnybar el som beräknas utifrån mängden för- nybar el som har matats in i elnätet, dock inte mer än vad mikro- producenten har förbrukat från elnätet (67 kap. 27–33 §§ IL). Dessutom finns det flera skattereduktioner som inte har direkt koppling till den skattskyldiges inkomster enligt inkomstskatte- lagen. Här kan särskilt nämnas skattereduktion för allmän pensions- avgift (67 kap. 4 § IL), skattereduktion för hushållsarbete, s.k. rot- och rutavdrag (67 kap. 11–19 §§ IL) och skattereduktion för fastighetsavgift (lagen om skattereduktion för fastighets- avgift). infördes även en regional skattereduktion. Den innebär att personer som är bosatta i kommuner som i sin hel- het ingår i stödområde A eller B, främst i och nordvästra , får en skattereduktion om (prop. 2019/ 20:175, bet. 2020/21:SkU6, rskr. 2020/21:28). Vidare har in- förts en skattereduktion för installation av grön teknik (prop. 2020/21:1 Förslag till statens budget, finansplan och skattefrågor avsnitt 13.4) och en skattereduktion för förvärvsinkomster (prop. 2020/21:37). Som framgår av redogörelsen ovan finns ett stort antal existe- rande skattereduktioner och fyra föreslagna, totalt sett sexton skatte- reduktioner. Ett avdrag minskar underlaget för den skatt och de avgifter som tas ut på den intäkt som avdraget minskat. I det svenska skattesyste- met är skillnaden ganska stor i beskattningen av pensionärer och yngre personer. Denna skillnad har sin grund i skillnaden i grundavdrag, jobbskatteavdrag (skattereduktion på arbetsinkomst) och uttag av sociala avgifter. Vid en skattereduktion sänks skatten krona för krona och några olika effekter mot bakgrund av olika nivåer för beskattningen för samma inkomst uppkommer därför inte. Ett stort negativt inslag är dock att skattereduktioner blivit allt mer populära hos lagstiftaren. Det innebär att fler och fler kan på- räkna att inte få skattereduktion eftersom skatten inte räcker till för reduktionen. Den stora mängden skattereduktioner leder också till en stor komplexitet som ökar för varje ny skattereduktion. Om kom- pensationen för jordbrukare ges i den tekniska formen av skattereduk- tion och de fyra föreslagna skattereduktionerna införs blir detta den sjuttonde skattereduktionen. Om en preliminär skattereduktion överstiger den skatt som ska reduceras får skattebetalaren betala tillbaka det överskjutande belop- pet. Om jordbrukskompensationen ges i form av en skattereduktion riskerar således jordbrukaren att inte få den kompensation den gröna skatteväxlingen motiverar. Komplexitetsskäl talar därför emot en lösning med skattereduk- tion även om kompensationstekniken på visst sätt är bättre. Frågan om tydlighet och pedagogisk effekt bör också prövas. Många av skattereduktionerna benämns i folklig mun avdrag och skatte- reduktioner är betydligt svårare att pedagogiskt förklara och förstå. Ett avdrag är däremot betydligt mer lättförståeligt även om effekten i sig är svårgripbar för den vanlige medborgaren. Skattereduktionen kan dessutom inte ges om jordbruksföretaget går med underskott. Såväl denna problematik som problematiken med att skattereduktionen är för stor för skatten kan dock lösas genom att överskjutande belopp utbetalas.