sou · H9B348d2 · 2021-06-01 00:00:00 — sou 2021 48 d2 10 Styrmedel för laddinfrastruktur Utredningens förslag och bedömningar: •Utbyggnad av laddinfrastruktur är och bör fortsatt vara ett prioriterat område i EU:s gröna giv, genom bl.a. kommande skärpningar av det s.k. AFID-direktivet och EU-gemensamma stödsystem. bör stödja detta arbete och särskilt in- riktningen mot att revideringen ska ge incitament till att infra- strukturen byggs ut på ett mer heltäckande sätt i hela EU. Tydliga incitament för utbyggnad av infrastruktur för tunga fordon behöver också ingå i det skärpta AFID-direktivet. Utredningen ger i korthet följande inspel till Elektrifierings- kommissionen och Elektrifieringsstrategin angående det fort- satta planeringsarbete som behöver ta vid efter att kommissio- nens arbete avslutats : Långsiktig nationell planering och nya mått •En bred och långsiktig nationell plan för de statliga insatserna för laddinfrastruktur i transportsektorn och för arbetsmaski- ner bör tas fram, upprätthållas och utvecklas . Planeringen bör utgå från en snabb elektrifieringstakt i linje med vad som antagits i utredningens scenarier. Nya planerings- och uppföljningsmått behöver utvecklas och ersätta de mått som tidigare använts. •Energimyndighetens och övriga myndigheters ansvar bör för- tydligas och ges tillräckliga resurser när uppgifterna nu ökar i omfattning på området. Ansvarsfördelningen behöver utgå från respektive myndighets övriga uppgifter och kompetens- områden. •Laddinfrastrukturen bör integreras i elnätet på ett effektivt sätt genom att en stor del av laddningen sker vid lägre effekt- nivåer och utnyttjar olika möjligheter till s.k. efterfråge- flexibilitet, för att den tillkommande el- och effektefterfrågan inte ska bidra negativt till de kapacitetsproblem som finns i delar av elnätet . •För att möta den ökade el- och effektefterfrågan från främst industrins omställning mot nettonollutsläpp och bereda väg för en omfattande elektrifiering av transporter och arbetsmaskiner behöver elnätets kapacitet förstärkas och ut- byggnaden av stamnätet skyndsamt genomföras. Styrmedels- förändringar kan behöva genomföras för att röja kvarstående hinder på området, bland annat inom det miljörättsliga om- rådet. har inlett en översyn av dessa frågor. Utredningen ska vara klar . Särskilt om ”hemmaladdning” för personbilar Utredningens ger i korthet följande inspel till Energimyndig- hetens m.fl. myndigheters uppdrag om bättre tillgång till ladd- infrastruktur för hemmaladdning oavsett boendeform: Krav m.m. vid nybyggnation och ombyggnadstillfällen: •Kraven på laddinfrastruktur i plan- och bygglagstiftningen vid nybyggnation och större ombyggnadstillfällen är lågt ställda. Det finns skäl att överväga skärpningar, bl.a. att låta kraven omfatta ouppvärmda byggnader och skärpa kraven beträff- ande ledningsinfrastruktur för parkeringar som är avsedda att användas . •Som komplement till lagstiftningen bör berörda bransch- organisationer uppmuntras att uppdatera sina färdplaner inom ramen för initiativet Fossilfritt . •Boverket bör ges i uppgift att utforma vägledningen om de nya stöden till renovering av äldre bostadsområden, så att de som söker stöd för sådan renovering uppmuntras att även investera i åtgärder som minskar beroendet av fossil- drivna transporter, t.ex. laddinfrastruktur. •Planering för laddinfrastruktur behöver utvecklas till att bli en integrerad del i den kommunala bebyggelse- och infrastruk- turplaneringen och i arbetet för en ökad transporteffektivitet i samhället. •Även om rättsområdet inte är helt klarlagt, tyder Lantmäteriets och lantmäterimyndigheternas tillämpning på att framkomliga alternativ finns för laddinfrastruktur inom ramen för ge- mensamhetsanläggningar. Dessa behöver tydliggöras. •Kostnaderna för samfällighetsföreningars förrättningsavgifter beträffande laddinfrastruktur bör minskas. Enskilda boendes rätt i bostadsrätter och hyresrätter •Det bör övervägas om enskilda boendes rätt att få till stånd laddmöjligheter kan förstärkas genom ”right to plug”-bestäm- melser. Särskilt om laddinfrastruktur för tunga fordon •Laddinfrastruktur behöver snabbt komma på plats som möj- liggör depåladdning, destinationsladdning och snabbladdning. Ett flertal aktörer (såväl myndigheter som aktörer inom näringslivet) bör knytas till utvecklingen. Skälen för utredningens förslag och bedömningar För att möjliggöra en snabb elektrifiering av vägtransporterna i linje med utredningens scenarier och andra scenarioarbeten (se kapitel 2 och 6), behöver infrastrukturen för laddning av laddbara fordon byggas ut på ett ändamålsenligt och effektivt sätt i en takt som inte bromsar introduktionen av sådana fordon. Även inom arbetsmaskiner (kapitel 13) och sjöfart, flyg (kapitel 14) utgör eldrift med batterier en tekniklösning under stark framväxt. Även inom dessa områden är tillgången till en ändamålsenlig ladd- infrastruktur i form av ledningsnät, energilager, dynamisk laddning och stationära laddpunkter centrala för att de elektrifierade alter- nativen ska kunna utvecklas på ett effektivt sätt. Parallellt behöver även infrastruktur för vätgas växa fram. Rollen för det offentliga och behovet av planer för laddinfrastruktur Delar av den fortsatta utbyggnaden av infrastrukturen för laddning kommer fortsatt behöva ekonomiskt stöd från staten och statens medel behöver fördelas så kostnadseffektivt och samordnat som möjligt. Insatserna behöver även löpande följas upp och utvärderas så att styrmedlens verkningsfullhet och kostnadseffektivitet kan utvecklas . Ett antal myndigheter har ansvar för de stödsystem och den lagreglering som införts på området, se avsnitt 10.3 nedan. Myndigheternas olika roller och ansvar i genomförandet och plane- ringen för den fortsatta utbyggnaden behöver nu bli tydligare och den samlade myndighetsresursen förstärkas i och med att uppgift- erna på området ökar i omfattning. På nationell nivå saknas exempelvis huvudansvar för att upprätt- hålla och utveckla en nationell plan på området. har i uppdrag av regeringen att samordna stöd till utbygg- naden av laddinfrastruktur i . Uppdraget är främst kopplat till bidraget till klimatinvesteringar. ansvarar för insatserna för att bygga ut laddinfrastruktur längs vita sträckor i det statliga vägnätet, den sistnämnda uppgiften skulle i princip kunna utökas till ett mer allmänt ansvar för hela det statliga vägnätet och inte bara gälla den geografiska utbredningen utan även laddinfrastrukturens tillgänglighet och kapacitet längs olika vägsträckor. En nationell plan bör tas fram, upprätthållas och utvecklas för hur insatserna från det offentliga ska kunna komplettera insatserna från näringsliv och privatpersoner i den fortsatta utbyggnaden av ladd- infrastruktur. Planen bör inledningsvis fokusera på system för stationär laddning av batterielektriska vägfordon och på hur allmänt tillgängliga (publika) laddplatser kan komplettera privata och en- skilda (semi- och icke-publika) laddplatser i hela landet. Planen be- höver även omfatta andra utvecklingsspår, som dynamisk laddning och vätgas. Planen bör även omfatta andra trafikslag och arbets- maskiner. Planen kan ge kommande handlingsplan för elektrifiering av de mest trafikerade vägarna i en fortsatt kontinuitet hos myndigheter med särskilda ansvar på området. För planeringen såväl som möjligheten att följa upp och utvärdera densamma behöver nya mått tas fram vad gäller kapacitet och geo- grafisk täckningsgrad i det statliga vägnätet. De schablonmått som används för att bedöma relationen mellan allmänt tillgängliga ladd- punkter och antalet laddbara bilar behöver utvecklas, se även avsnitt 10.4.7 och 10.5. En inriktning från det offentliga har varit att följa med i marknadsutvecklingen snarare än att utarbeta mål och mått för utbyggnad av laddinfrastruktur, en inritning som utredningen be- dömer nu bör förändras. Det är en utmaning att planera för en fortsatt utbyggnad på ett område som befinner sig under snabb teknisk utveckling, men utredningen finner det ändå nöd- vändigt att arbeta framåt utifrån målet om en snabb elektrifiering, i linje med utredningens scenarier, och med en tydligare prioritering att laddinfrastrukturen måste ”gå före” och kunna svara upp mot en efterfrågeökning i närtid. En risk är annars en ”hönan och ägget”– inställning, dvs. en ömsesidig avvaktan där varken utbyggnaden av laddinfrastruktur eller försäljningen av laddbara fordon tar fart. Genom en tydligare nationell planering kan även svara upp på ett bra sätt inför kommande förväntade skärpningar av EU-kraven på området, främst genom det s.k. AFID-direktivet. Förutsättningarna förbättras då också för att effektivare ska kunna dra nytta av de EU-gemensamma stödsystem som är under utveckling på området samt att ska kunna vara en konstruk- tiv och pådrivande kraft för att utbyggnad av laddinfrastruktur även ska genomföras i medlemsländer där utvecklingen ligger efter. Med en tydligare nationell samordning, vägledning och planering förbättras även förutsättningarna för att insatserna på regional och lokal nivå ska kunna ta ytterligare fart. Länsstyrelserna har i sitt in- ledande arbete med att ta fram regionala planer för laddinfrastruktur och alternativa drivmedel även efterlyst ett större mått av nationell samordning. Planeringen för laddinfrastruktur behöver även utvecklas till att bli en integrerad del i den kommunala bebyggelse- och infrastruktur- planeringen och i arbetet för en ökad transporteffektivitet i sam- hället. Utredning har inte studerat i detalj hur en sådan integrering skulle kunna understödjas men noterar att valt att prioritera planering och kravställande för ett mer transport- effektivt samhälle för en översyn i utredningens fas två. Ovan nämnda behov av integrering av planering och även kravställande för laddinfrastruktur skulle kunna utgöra en av de aspekter som Klimat- rättsutredningen väljer att ta med i sin översyn. Särskilt om laddinfrastruktur för personbilar Personbilar behöver huvudsakligen laddas genom s.k. normalladd- ning, vid lägre effektnivåer på platser där bilen står parkerad . Att sådan laddning kan ske nära hemmet oavsett boende- form är av central betydelse, inte minst ur fördelningspolitiskt perspektiv. Utredningen har valt att fördjupa bilden av några områden där det bedöms finnas hinder för utbyggnaden av laddinfrastruktur för normalladdning. Utredningens arbete är tänkt som inspel till pågående utredningar på området, främst Energi- myndighetens uppdrag om bättre tillgång till laddinfrastruktur för hemmaladdning oavsett boendeform. Ett första område är kraven på laddinfrastruktur i plan- och bygg- lagstiftningen vid nybyggnation och större renoveringar. Utred- ningen konstaterar att kraven är lågt ställda (motsvarande EU- rättslig miniminivå) och till följd av trubbig utformning innebär att många nya och renoverade p-hus och garagelängor överhuvudtaget inte täcks av regleringen, bland annat till följd av att reglerna enbart gäller uppvärmda byggnader. Det finns enligt utredningens mening därför skäl att överväga krav respektive kravskärpningar, i vart fall för ouppvärmda byggnader och beträffande ledningsinfrastruktur för parkeringar som är avsedda att användas . Det är viktigt att kraven omfattar de situationer där investeringar i led- ningsinfrastruktur är som mest kostnadseffektiva, när ny- eller om- byggnad av parkeringsanläggningar sker. Se vidare avsnitt 10.6.1. Ett andra område är samfälligheters möjligheter att inrätta ladd- infrastruktur inom ramen för gemensamhetsanläggningar. Även om rättsområdet inte är helt klarlagt, tyder Lantmäteriets och lantmäte- rimyndigheternas tillämpning på att framkomliga alternativ finns. Det vore enligt utredningens mening av stort värde att alternativen tydliggjordes i nämnda utredning om hemmaladdning och kunde utmynna i en tydligare vägledning från berörda myndigheter till samfälligheterna. möts sam- fälligheter vid ansökan om förrättning för laddinfrastruktur av betydande administrativa kostnader i form av förrättningsavgifter till Lantmäteriet eller lantmäterimyndighet. Kostnaderna är dess- utom oförutsägbara, då i många fall ingen fast avgift utan timtaxa tas ut. Även detta hinder behöver undanröjas, i första hand genom minskade kostnader. Se vidare avsnitt 10.6.3. Det tredje området avser rätt att få till stånd laddinfrastruktur för enskilda boende i bostadsrättsföreningar och hyresrätter. I flera länder har enskildas rättigheter i detta avseende förstärkts genom s.k. ”right to plug”-bestämmelser. Förutsättningarna för någon typ av motsvarande eller i vart fall förstärkt rätt för enskilda boende för svensk lagstiftnings del bör undersökas. Vid en bedömning måste hänsyn naturligen tas till den i svensk rätt grundlagsskyddade ägan- derätten. Se vidare avsnitt 10.6.4. En betydande del av hushållen i väljer att köpa, dela eller hyra bil utifrån förutsättningen att den ska kunna användas för längre resor. Därmed behöver även nätet med laddning längs större vägar fortsätta byggas ut för att upprätthålla en hög kapacitet och med en ytterligare högre geografisk täckningsgrad. Systemen för laddning och betalning behöver förenklas och pålitligheten ligga på en hög nivå. Området är särskilt viktigt för förutsätt- ningarna att genomföra en utfasning av fossila drivmedel på lands- bygd, se även kapitel 9. Det är viktigt att det utvecklas former för att ge varaktiga incitament från det offentliga i områden där det saknas kommersiellt underlag. Särskilt om laddinfrastruktur för tunga fordon För den kommersiella trafiken är det avgörande att laddinfrastruk- turen byggs ut i alla delar, depåladdning, destinationsladdning och snabbladdning längs större vägar. Under uppbyggnadsfasen av laddinfrastrukturen kommer offent- ligt stöd att behövas, innan volymerna av laddande fordon blivit så stora att laddinfrastrukturen går att bedriva på affärsmässiga grun- der. Laddningen av tunga fordon kommer i alla led behöva ske vid högre effektnivåer än personbilar. För att detta ska vara möjligt be- höver samarbetet med elnätsansvariga fungera väl från start och identifierade flaskhalsar i elnätskapacitet åtgärdas. Ett flertal aktörer behöver knytas till utbyggnaden av laddinfra- struktur för tunga fordon, däribland elnätsföretag, elleverantörer, laddoperatörer, leverantörer av teknik för laddning, fordonstillverk- are, åkeriföretag och speditörer, kommuner, regioner, länsstyrelser tillsammans med , och . En framtida omfattande användning av el för vägtransporter, övriga trafikslag och arbetsmaskiner med ökar efterfrågan på el i landet. Enligt utredningens scenarier, se kapitel 6, kan det handla om en tillkommande efterfrågan genom direkt elanvändning på samman- lagt knappt . Det är en betydande ökning, som i storlek motsvarar av den sammanlagda netto- tillförseln av el i det svenska elnätet . Den beräknade sammanlagda ökningen av elefterfrågan till följd av trafikens och arbetsmaskinernas omställning är ungefär hälften så stor jämfört med motsvarande ökning som bedöms krävas för att järn- och stål- och gruvindustrin i ska kunna gå över till vätgas producerad med fossilfri el och fasa ut användningen av fossil råvara.1 Övergången till eldrift kan även påverka effektefterfrågan i på olika nivåer av elnätet. För att en allt högre andel eldrivna fordon ska kunna laddas via elnätet behöver laddinfrastrukturen integreras på 1För den sistnämnda omställningen bedöms elanvändningen behöva öka med omkring Fossilfritt (2021). ett ”elnätssmart” sätt identifierade flaskhalsar i elnätet byggs ut för högre kapacitet. Men utbyggnaden behöver också be- tjäna den logistik och infrastruktur som framför allt de kommer- siella trafikflödena behöver följa. Genom att så långt som möjligt undanröja de hinder som identi- fierats för normalladdning vid lägre effektnivåer, förbättras förut- sättningarna att den totala effektbelastningen inte behöver öka på något omfattande sätt. Det finns dock i utgångsläget vissa kapa- citetsbegränsningar i nätet i storstadsområden i . I dessa elnät blir det särskilt viktigt att systemen för laddning av el- bilar fortsätter introduceras på ett elnätssmart sätt. Elnätsföretagen planerar tillsammans med kommuner, län och regioner för att det ska vara möjligt. Tillgång till laddning vid låga effektnivåer är en nyckel i sammanhanget men även andra lösningar som möjliggör en ökad s.k. efterfrågeflexibilitet vid laddning är på väg att introduceras på olika nivåer.2 Kompletterande laddning i form av s.k. destinationsladdning och snabbladdning längs större vägar kommer även den behöva byggas ut på ett sätt som tar hänsyn till elnätets förutsättningar. Om det uppstår flaskhalsar kan laddning med högre effektnivåer även behöva kompletteras med lokala energilager (batterier). 10.1Inriktning och avgränsning av utredningens arbete med frågor rörande laddinfrastruktur Som konstateras i utredningens direktiv kräver en ökning av antalet eldrivna fordon och arbetsmaskiner en utbyggnad av möjligheterna att ladda dessa fordon. Med laddinfrastruktur avser utredningen, om annat inte sägs, ledningsinfrastruktur och laddpunkter. Med be- greppet ledningsinfrastruktur menas i de sammanhang som avser krav vid ny- och ombyggnation (se avsnitt 10.6.1 nedan) förberedande åtgärder, såsom kanaler för elektriska kablar.3 I övrigt används 2Det kan exempelvis handla om tidsstyrd laddning, system för lastbalansering mot övrig elanvändning i hemmet eller mot övriga fordon på en gemensam parkering eller genom att laddpunkten är uppkopplad mot nätet. 3Se (2019) där motsvarande terminologi används. Med ledningsinfrastruktur avses enligt förberedande åtgärder för att underlätta framtida installation av ladd- ningspunkter. Exempel på ledningsinfrastruktur är därmed tomrör i mark och inne i bygg- nader, kabelrännor, kabelstegar och liknande för framdragning av kabel samt förberedelse i form av genomföringar i väggar och bjälklag mellan tilltänka elcentraler och parkeringsplatser för att kunna installera laddningspunkter . begreppet ledningsinfrastruktur i bredare bemärkelse, omfattande både förberedande åtgärder och en färdig fungerande och ända- målsenlig ledningsinfrastruktur som leder fram till laddpunkten. I och med arbetet i Elektrifieringskommissionen4 och regering- ens Elektrifieringsstrategi pågår redan två stora sammanhållna pro- cesser i syfte att utforma en strategi och utveckla handlingsplaner för en effektiv elektrifiering av transportsektorn, se vidare avsnitt 10.2. Utredningen har därför inte funnit det som sin uppgift att ge några heltäckande förslag på området. Utredningens målsättning har i stället varit att betona och be- skriva några viktiga aspekter på den pågående utvecklingen för att på så sätt understödja det arbete som pågår. För att framför allt ge ett inspel till det pågående arbetet i Elektri- går utredningen i avsnitt 10.3 nedan igenom hur den samlade ansvarsfördelningen för de statliga uppgifterna på området laddinfrastruktur har organiserats och för en diskus- sion om hur detta arbete, till sitt innehåll och sin inriktning skulle kunna bedrivas framöver. Utredningen har däremot inte funnit det som sin uppgift att i detalj studera och ge förslag på hur uppgifterna bäst fördelas mellan myndigheterna på området och lägger inte heller fram några förslag på hur stora resurser som skulle behöva avsättas. I avsnitt 10.4–10.6 redovisas resultatet av den fördjupning utred- ningen valt att göra av några utvalda hinder och möjliga lösningar som kan bedömas vara särskilt viktiga för att infrastruktur för ladd- ning nära hemmet ska vara möjlig, främst kopplat till olika bebygg- elseformer. Bedömningarna och förslagen är i denna del tänkta att fungera som ett inspel till det regeringsuppdrag givits på området, se nästa avsnitt.5 I avsnitt 10.7 görs en kort beskrivning av hur laddinfrastrukturen för tunga fordon bedöms behöva utvecklas. Kapitlet avslutas i 10.8 med en sammanställning av EU-lagstiftningen på området, inklusive vissa elnätsfrågor. 4Dnr I2020/02592. 5Dnr I2021/00109 Uppdrag att analysera och föreslå åtgärder för bättre tillgång till hemma- laddning oavsett boendeform. 10.2Pågående uppdrag och arbeten Kommis- sionens uppdrag syftar till att påskynda arbetet med elektrifiering av de tunga vägtransporterna och transporterna som helhet. Kommis- sionen ska bidra till investeringar i elvägar, laddinfrastruktur för ellastbilar samt andra effektiva tillämpningar.6 Kommissionens arbete innebär ett omfattande samråd med en rad berörda aktörer i samhället. Analysen ska omfatta alla trafikslag, person- och godstransporter. Kommissionen ska skyndsamt ta fram en handlingsplan för elektrifieringen av de mest trafikerade vägarna i , som pekar ut den övergripande inriktningen för hur sam- hället gemensamt ställer om transporterna till eldrift genom att tyd- liggöra ansvarsfördelning och redovisa åtaganden från berörda aktörer. Arbetet i kommissionen ska också inledningsvis särskilt fokusera på hur de tunga transporterna inom de mest trafikerade områdena ska kunna elektrifieras , exempelvis genom så kallade regionala elektrifieringspiloter som har fokus på batteri- elektrisk drift och elektrifiering via vätgasdrift. Elektrifierings- kommissionen är tillsatt för en period av . Regeringen har även tillsatt en särskild utredare med uppgift att utreda elvägar.7 Även har tilldelats två regerings- uppdrag, dels för att (tillsammans med en rad andra myndigheter) ta fram en plan för utbyggnad av elvägar8, dels med uppgiften att ana- lysera behovet av laddinfrastruktur för snabbladdning av tunga fordon längs större vägar9. Regeringen arbetar dessutom med att ta fram en nationell strategi för elektrifiering. Elektrifieringsstrategin syftar till att ta ett helhets- grepp om förutsättningarna på tillförselsidan i energisektorn för att möjliggöra en ökad elektrifiering samt hur eventuella hinder för en ökad elektrifiering ska kunna hanteras. Arbetet med strategin start- ade och ska vara slutfört . I arbetet med strategin hanteras bland annat hinder som identifierats för elektri- fieringen av transporter, men även hinder på tillförselsidan för att möjliggöra elektrifiering av industrin. 2019/20:1, utgiftsområde 22. 8Dnr I2020/02590. 9Dnr I2020/02588. sionens förslag ska beaktas i arbetet med att ta fram en nationell elektrifieringsstrategi. För att hushållens användning av elbilar ska kunna möjliggöras oavsett bebyggelseform har regeringen beslutat att ge i uppdrag att utreda dessa frågor10 och lämna förslag på samhällsekonomiskt effektiva åtgärder som underlättar för dem som har ett laddbart fordon att kunna ladda det i närheten av bostaden eller vid arbetsplatsen. Uppdraget ska redovisas och kommer även det utgöra ett underlag till arbetet med Elektrifieringsstrategin. 10.3Det offentligas ansvar för laddinfrastruktur, handlingsplaner och strategier Laddinfrastrukturen för personbilar började byggas ut under 2010- talet i medan motsvarande utbyggnad för tunga fordon nu är i en tidig inledande fas. En utveckling mot en ökad elektrifiering av arbetsmaskiner, hamnar, fartyg och även flyg har också på- börjats i samhället. Utbyggnaden av laddinfrastrukturen bedöms i huvudsak ha kunnat hålla jämna steg11 med ökningen av ladd- bara lätta fordon. Den expansion vi nu ser ut att stå inför är dock betydligt mer omfattande än den som genomförts . I utredningens scenarier och i fordonstillverkarnas egna färd- planer, se kapitel 6, handlar det om att antalet batterielektriska bilar kan behöva öka från att utgöra omkring en procent av trafiken med personbilar till i inledningen av , som en mer omfattande allmänt tillgänglig laddinfrastruk- tur med högre effektnivåer behöver byggas ut för tunga vägfordon. De tunga fordonens laddinfrastruktur behöver också byggas ut med laddpunkter för s.k. destinationsladdning och depå- laddning för att fungera som en helhet. 10Dnr I2021/00109.