sou · H9B369 · 2021-08-20 00:00:00 — Två av dem kunde enbart beviljas av hälsomässiga orsaker och de två andra kunde beviljas av både hälsomässiga och sociala orsaker. Det äldre systemet fortsätter att existera parallellt med det nya, med äldre regler för personer som har beviljats förtidspension enligt den tidigare lagstiftningen. Rätten till sjukersättning – regelverket i andra nordiska länder ning med fokus på återgång i arbete, i stället för mer permanent för- tidspension. Personer som har mindre än kvar till ålderspension och som inte klarar av att arbeta mer än sett till personens senaste arbete kan beviljas seniorpension. Övriga villkor för rätt till seniorpension innefattar att personen ska ha haft en långvarig an- knytning till arbetsmarknaden med sammanlagt minst 20–sysselsättning. Man har inte rätt till seniorpension om arbetsför- mågan endast är nedsatt . I finns också en frivillig form av förtidspension som kallas efterlön. Denna ersättning har ingen anknytning till arbetsför- måga/arbetsoförmåga. Om en person har efterlön kan han eller hon gå i pension innan hen når (ålders-) pensionsåldern. För att omfattas av ersättningen behöver personen ha varit medlem i en a- kassa, ha betalt efterlönsbidrag och påbörjat betalningarna senast på sin 30-årsdag.2 kommer nya regler för pensionssystemet i börja tillämpas, som innebär att personer som arbetat ett visst antal år fr.o.m. denna tidpunkt kommer ha rätt att gå i s.k. tidig pension, före ordinarie pensionsålder. T.ex. ska personer som är födda och som har arbetat kunna gå i pension än den gällande pensionsåldern, personer som har arbetat kunna gå i pension och personer som har arbetat kunna gå i pension tidigare.3 6.1.2Finansiering och administration av försäkringen I delar staten och kommunerna både på finansiering och administration av sjukförsäkringen. Kommunerna sköter administra- tionen samt fattar beslut om och betalar ut förmåner. Staten ersätter därefter kommunerna. Ersättningssystemet mellan stat och kommun är utformat så att staten inledningsvis ersätter och där- efter trappas andelen som ersätts av staten ned och står kommunen för hela summan. De ekonomiska förmånerna vid sjuk- dom och arbetsskada finansieras via skattesystemet. 2Enligt äldre regler var det kortare krav på kvalifikations-/inbetalningstid. 3För yngre personer gäller högre ålder än samt att antal år man minst ska ha arbetat ökar. Detta är kopplat till höjningar av pensionsåldern. Rätten till sjukersättning – regelverket i andra nordiska länder 6.2.1Villkor för rätten till ersättning I kan personer som på grund av sjukdom, lyte eller skada inte klarar av att skaffa sig inkomster för sin försörjning beviljas sjuk- eller invalidpension, vilka ger ersättning vid inkomstbortfall vid lång- varig arbetsoförmåga. Sjukpensionen hör till folkpensionssystemet och invalidpensionen till arbetspensionssystemet. Ersättningen kan bestå av tills vidare beviljad invalid- eller sjuk- pension eller rehabiliteringsstöd (invalid- eller sjukpen- sion ) och inom arbetspensionssystemet även av partiell invalidpension eller partiellt rehabiliteringsstöd. Invalid- respektive sjukpension omvandlas till ålderspension när åldern för ålderspension uppnås. Folkpension kan beviljas den som omfattas av den finländska sociala tryggheten och som inte får någon arbetspension alls eller som får en mycket liten arbetspension. Rätten till invalidpension regleras genom flera arbetspensionslagar, som har olika definitioner av arbetsförmåga. Enligt lagen om pension, som gäller för arbetstagare i privat sektor, gäller att en arbetstagare har rätt till invalidpension, om hans eller hennes arbetsförmåga på grund av sjukdom, lyte eller skada upp- skattas vara utan avbrott nedsatt med minst två femtedelar åtmin- stone . Invalidpensionen beviljas som full pension, om arbets- tagarens arbetsförmåga är nedsatt med minst tre femtedelar. I annat fall beviljas invalidpensionen som delinvalidpension. Vid bedömningen av i vilken utsträckning arbetsförmågan är ned- satt beaktas arbetstagarens återstående förmåga att skaffa sig förvärvs- inkomster genom sådant tillgängligt arbete som han eller hon skäligen kan förutsättas utföra. Dessutom beaktas även arbetstagarens utbild- ning, tidigare verksamhet, ålder, boningsort och andra därmed jäm- förbara omständigheter. Om arbetsförmågan varierar beaktas arbets- tagarens årliga inkomster. Utöver nämnda faktorer ska arbetsoförmågans yrkesmässiga karak- tär betonas vid bedömningen av rätt till invalidpension för en arbets- tagare som fyllt . Rätten till sjukersättning – regelverket i andra nordiska länder Arbetstagare i staten, kommunerna och kyrka kan dock få invalid- pension även om de på grund av sjukdom, handikapp eller kroppsskada endast är oförmögna att sköta sitt befintliga arbete. Innebörden av detta är att en yrkesbaserad definition av arbetsoförmåga tillämpas för alla försäkrade inom den offentliga sektorn, men inom den pri- vata sektorn enbart för försäkrade . Invalidpension bestäms utifrån den arbetspension som den försäkrade tjänat in och pensionen för återstående tid fram till pensionsålder. Innan pensionsanstalten fattar beslut om invalidpension ska den utreda huruvida arbetstagaren har rätt till förmånen rehabilitering och se till att arbetstagarens möjligheter till rehabilitering enligt annan lagstiftning har klarlagts. Den som har fyllt och är arbetsoförmögen har fram till uppnå- endet av åldern för ålderspension rätt till sjukpension. Som arbetsoförmögen betraktas den som till följd av sjukdom, lyte eller skada är oförmögen att utföra sitt sedvanliga arbete eller något annat därmed jämförbart arbete som med beaktande av per- sonens ålder, yrkesskicklighet och övriga omständigheter bör anses vara lämpligt för honom eller henne och trygga en skälig försörjning. Arbetsoförmågans yrkesmässiga karaktär ska betonas vid bedöm- ningen av arbetsoförmågan hos den som fyllt . Sjukpension beviljas alltid den som är permanent blind eller rörelse- hindrad, likaså den som till följd av sjukdom, lyte eller skada varaktigt är i ett sådant tillstånd av hjälplöshet att han eller hon inte kan klara sig utan en annans hjälp. Sjukpension beviljas inte den som får ålderspension . Den som inte fyllt beviljas sjukpension tidigast från ingången av månaden efter den under vilken hans eller hennes rätt till rehabi- literingspenning upphörde. Den vars yrkesinriktade rehabilitering fortsätter när han eller hon fyller beviljas inte sjukpension förrän rehabiliteringen eller utbetalningen av rehabiliteringspenning upphör. Sjukpension kan dock beviljas den som fyllt och som enligt utredningar inte anses ha möjligheter till yrkesinriktad rehabilitering eller vars yrkesinriktade rehabilitering avbrutits på grund av sjukdom eller upphört som resultatlös. Rätten till sjukersättning – regelverket i andra nordiska länder Innan beslut om sjukpension fattas ska det utredas huruvida sökan- den har rätt till rehabilitering enligt lagen om Folkpensionsanstaltens rehabiliteringsförmåner och rehabiliteringspenningförmåner. Vid be- hov ska sökanden hänvisas till rehabilitering enligt annan lagstiftning. Det finns också möjlighet att beviljas arbetslivspension. Förmånen kan beviljas dem som är födda eller . För dem som är födda eller senare kommer arbetslivspension att kunna be- viljas före åldersklassens lägsta pensionsålder. En arbetstagare har rätt till arbetslivspension när han eller hon har fyllt , om 1.arbetstagaren har arbetat i ett arbete som ska försäk- ras enligt arbetspensionslagarna och som har varit ansträngande och slitsamt, 2.arbetstagarens arbetsförmåga är nedsatt på grund av sjukdom, lyte eller skada, men dock mindre än vad som krävs för rätt till full invalidpension, 3.arbetstagarens möjligheter att fortsätta i arbetet är bestående för- svagade av nämnda skäl, och 4.arbetet, för uppnåendet av den nedre åldersgrän- sen för arbetslivspension eller efter det när pensionsansökan blir anhängig, fortsätter eller arbetet upphörde för högst . Till tid i arbete räknas även moderskaps-, faderskaps- och föräldra- penningsperioder för högst och kortare frånvaroperioder under anställningsförhållandet på grund av sjukdom eller permittering samt tillfällig arbetslöshet. För att ett arbete ska bedömas vara ansträngande och slitsamt krävs det att en eller flera av följande faktorer i betydande grad har ingått i arbetet: 1.arbetsrörelser som kräver stor muskelstyrka eller som belastar musklerna långvarigt, 2.särskilt hög belastning på andnings- och cirkulationsorganen, Rätten till sjukersättning – regelverket i andra nordiska länder 3.belastande och besvärliga arbetsställningar, 4.upprepade arbetsrörelser som kräver styrka eller stor snabbhet eller arbetsrörelser som kräver att handen griper, gör en vridande rörelse och använder kraft, 5.interaktivt arbete som är särskilt krävande och medför exceptio- nell psykisk belastning, eller 6.arbete med uppgifter som kräver ständig vaksamhet eller särskild uppmärksamhet och där det finns hög risk för olycksfall eller olycka eller uppenbar risk för våld. Vid bedömning av om en eller flera av nämnda faktorer i betydande grad ingår i ett arbete ska exceptionella fysikaliska faktorer, använd- ning av skyddsutrustning som ökar belastningen, skiftarbete som in- begriper återkommande nattarbete eller som på annat sätt är belast- ande och återkommande långa arbetspass beaktas som faktorer som ökar ansträngningen och slitaget. Hur ansträngande och slitsamt ett arbete är bedöms med hänsyn till helheten av samverkan mellan samtliga nämnda faktorer. 6.2.2Finansiering och administration av försäkringen I administreras sjukförsäkringen av myndigheten , . Den inkomstrelaterade delen av försäkrings- skyddet vid varaktig arbetsoförmåga, invalidpension, administreras dock av privata försäkringsbolag och andra arbetspensionsanstalter samlade under centralorganet Pensionsskyddscentralen, PSC. Eko- nomiska förmåner vid sjukdom finansieras genom avgifter från arbets- givare och arbetstagare samt via skattemedel. 6.3.1Villkor för rätt till ersättning På består förtidspensionen av två delar, en grundläggande som grundar sig på bosättning och en del som grundar sig på arbete och som administreras i form av pensionsfonder. Personer som är 18– kan ansöka hos Tryggingastofnun om att få en bedömning av Rätten till sjukersättning – regelverket i andra nordiska länder hur mycket arbetsförmågan är nedsatt på grund av sjukdom eller funktionsnedsättning. Bedömning av nedsatt arbetsförmåga gäller van- ligtvis , med möjlighet att ansöka om för- längning. För den del som grundar sig på arbete så ansöker personen direkt hos aktuell pensionsfond. Om arbetsförmågan är nedsatt på grund av arbetsskada ska ansökan däremot göras hos Sjúkratryggingar Íslands. Rätt till bosättningsbaserad förtidspension grundas på bosättning på . Grundläggande krav för att be- viljas ersättning är att personen har varit bosatt på före ansökan. Boende i annat nordiskt land likställs med boende på . Det är dock alltid ett krav att man har bott på . Utöver det krävs att arbets- förmågan är stadigvarande nedsatt med på grund av sjukdom eller funktionshinder. Den arbetsbaserade delen från pensionsfonden kräver att arbets- förmågan är nedsatt med och att personen får en minskad inkomst på grund av nedsättningen. Rätt till arbetsbaserad förtidspension gäller anställda vars arbetsgivare betalar in till pensions- fonden och egenföretagare i åldern 16–. För att få del av den arbetsbaserade delen krävs att det gjorts inbetalningar till pensions- fonden för personen i fråga . Förtidspensionens grundförmåner delas in i förtidspension, ålders- relaterat pensionstillägg (som är högre ju yngre personen är när pen- sionsuttaget påbörjas) och pensionstillägg. Schablonbeloppet minskas om personen har andra inkomster och bortfaller helt om inkomsten överskrider en viss nivå. För full förtidspension krävs att man har varit bosatt på . Den arbetsbaserade pensionen beräknas på det sätt som respektive pensionsfond reglerar i sina stadgar, utgångspunkten är i vilken grad arbetsförmågan är nedsatt och antalet intjänade pensionspoäng. 6.3.2Finansiering och administration av försäkringen På finansieras sjukförsäkringen via skatter. Folkpensions- systemet (förtidspensioner) och arbetsskadeförsäkringen finansieras genom socialförsäkringsavgifter från arbetsgivare och skatter. sjukförsäkringssystem förvaltas av det statliga Sjúkratryggingar Íslands. Rätten till sjukersättning – regelverket i andra nordiska länder Den statliga Tryggingastofnun Ríksins admini- strerar förtidspensionerna (folkpension). 6.4.1Villkor för rätten till ersättning Vid långvarig nedsättning av arbetsförmågan kan en försäkrad i ha rätt till arbeidsavklaringspenger alternativt uföretrygd. Syftet med arbeidsavklaringspenger (arbetsavslutningsersättning) är att säkra inkomster för personer som på grund av sjukdom, skada eller funktionsnedsättning har nedsatt arbetsförmåga och som får aktiv behandling, deltar i arbetsinriktade åtgärder eller får annan upp- följning i syfte att få eller behålla arbete. För att en enskild ska ha rätt till arbeidsavklaringspenger måste ett antal villkor vara uppfyllda. Den försäkrade ska bland annat vara mellan . Om ansökan lämnas in efter att den försäkrade fyllt 62 måste denne som huvudregel haft en pensionsgrundande inkomst motsvarande minst ett grundbelopp året innan den försäkrades arbetsförmåga blev nedsatt med minst hälften. Den försäkrade ska ha en minskad arbetsförmåga med minst hälften och sjukdom, skada eller funktionsnedsättning ska vara en väsentligt bidragande orsak till den nedsatta arbetsförmågan. För att få eller behålla arbete som han eller hon kan utföra ska den försäkrade behöva aktiv behandling, arbetsinriktade åtgärder, eller efter att ha prövat sådan behandling eller sådana åtgärder fortfarande anses ha en viss möjlighet att få ett jobb och få en annan uppföljning från beslutsmyndigheten. Den försäkrade ska aktivt bidra i processen att komma i arbete (det så kallade aktivitetskravet). Aktivitetskraven bestäms i en aktivitets- plan som ändras vid behov. Ersättningen ska enligt huvudregeln betalas ut så länge som det är nödvändigt för att den försäkrade ska kunna genomföra bestämda aktiviteter i syfte att komma i arbete, men inte längre än . Rätten till sjukersättning – regelverket i andra nordiska länder Om den försäkrade har delvis nedsatt arbetsförmåga så minskas ersättningen så att förmånen motsvarar den förlorade arbetsförmå- gan. Det ska alltid bedömas om den försäkrade har en arbetsförmåga som inte använts. Syftet med uføretrygd (funktionsnedsättningsförmån) är att säkra inkomster för personer som på grund av sjukdom, skada eller funk- tionsnedsättning har en permanent minskad försörjningsförmåga. För att en enskild ska ha rätt till uføretrygd ska ett antal villkor vara uppfyllda. Den försäkrade ska vidare vara mellan . Om den försäkrade ansöker efter att denne har fyllt behöver han eller hon haft en pensionsgrundande inkomst på minst folketrygdens grundbelopp året före invaliditetsdagen eller minst grund- beloppet före . Den försäkrade ska ha en permanent sjukdom, skada eller funk- tionsnedsättning. Vid bedömningen utgår man från ett sjukdoms- begrepp som är vetenskapligt baserat och allmänt erkänt i medicinsk praxis. Sociala eller ekonomiska problem kan inte ge rätt till förmå- nen. Det medicinska tillståndet ska leda till en permanent funktions- nedsättning av sådan karaktär och grad att det utgör huvudorsaken till den minskade försörjningsförmågan. Den försäkrades förmåga att utföra inkomstgenererande arbete ska som huvudregel vara permanent nedsatt med minst hälften. Vid bedömningen av arbetsförmågan läggs vikt vid den försäkrades ålder, förmågor, utbildning, yrkesbakgrund och arbetsmöjligheter på bo- stadsorten eller andra platser där det är rimligt att den försäkrade tar arbete. Inkomstmöjligheterna i alla arbeten som den försäkrade kan utföra jämförs med de inkomstmöjligheter den försäkrade hade innan denne fick funktionsnedsättningen. Den försäkrade ska vidare ha genomgått lämplig behandling för att förbättra sin försörjningsförmåga och genomfört eller har försökt genomföra individuella och lämpliga arbetsinriktade åtgärder utan att förmågan förbättrats, om det inte är uppenbart att arbetsinriktade åtgärder inte är lämpliga. Vid bedömningen av om en behandlingsåtgärd eller en arbetsinriktad åtgärd är lämplig ska beaktas den försäkrades Rätten till sjukersättning – regelverket i andra nordiska länder ålder, förmågor, utbildning, yrkesbakgrund och jobbmöjligheter. Även om den försäkrade kan få ett jobb om han eller hon pendlar eller flyttar ska beaktas. Ersättningen är inte renodlat medicinskt. Den försäkrades funk- tionsnedsättningsgrad bestäms genom att intjäningsförmågan före funktionsnedsättningen jämförs med intjäningsförmågan med funk- tionsnedsättningen. Om den försäkrade har förlorat hela sin intjän- ingsförmåga ska funktionsnedsättningsgraden sättas till . Om den försäkrade tappat endast en del av intjäningsförmågan ska funktionsnedsättningsgraden motsvara den förlorade intjäningsför- mågan. Funktionsnedsättningen graderas i steg om fem procent- enheter. Det ska alltid övervägas om funktionsnedsättningsgraden ska vara lägre än . 6.4.2Finansiering och administration av försäkringen I administreras sjukförsäkringen av den statliga myndigheten arbeids- og velferdsetaten, NAV, som bildades genom en samlokali- sering av landets försäkringskassa, arbetsförmedling och kommunala socialtjänster). De ekonomiska förmånerna vid sjukdom finansieras via statsbudgeten och de statliga utgifterna finansieras i sin tur ge- nom avgifter från arbetsgivare och arbetstagare. I utredningsdirektiven anges att för att ett beslut om avslag på en ansökan om sjukersättning eller aktivitetsersättning ska uppfattas som rimligt, när den försäkrade har arbetsförmåga i ett för denna anpassat arbete måste det vara realistiskt att denne kan få ett sådant lämpligt arbete inom en rimlig tid. Det konstateras även i direktiven att i en granskning1 har uppmärksammat den diskre- pans som finns mellan vad reglerna anger som krav för att beviljas sjukersättning och aktivitetsersättning och de försäkrades möjlig- heter att försörja sig på arbetsmarknaden. I detta sammanhang uppmärksammas särskilt situationen för äldre personer i förvärvsarbetande ålder. Ett annat problem som framhålls i direktiven är skillnader i bevil- jandegraden mellan kvinnor och män. Ett tredje problem rör stabiliteten i tillämpningen. Andelen avslag på nyansökningar har varierat stort trots ett oförändrat regel- verk. Stora variationer riskerar att påverka tilltron till försäk- ringen negativt. I samtliga fall finns det flera tänkbara orsaker, såväl externa som interna. De externa förklaringarna är sådana som ligger utanför det aktuella regelverket eller tillämpningen av detta. Det kan till exempel handla om demografiska förändringar, i folkhälsan eller av arbetsmark- naden. De interna förklaringarna är sådana som handlar om reglernas innehåll och konstruktion, dess tillämpning av ansvariga myndigheter eller samarbete mellan myndigheter. I följande avsnitt redovisar utredningen sin problemanalys kopplad till dessa frågor. Rätten till sjukersättning – problemanalys 7.1Sjukersättningens utveckling över tid I detta avsnitt redovisas hur antalet ersättningstagare har utvecklats inom sjukersättningen –2019. Beskrivningen görs genomgående efter ålder, kön och diagnos. Utvecklingen av ansök- ningar, avslag och bifall samt in- och utflödet av ersättningstagare i försäkringen redovisas. Det görs separata redovisningar dels av ut- vecklingen av antalet ersättningstagare, dels av utvecklingen av antalet nybeviljade ersättningar. När det gäller analyser av orsakerna till den utveckling som redo- visas här, återfinns dessa i avsnitt 7.2. 7.1.1Antal personer med sjukersättning har antalet individer som har sjukersättning succesivt minskat. Sedan högsta noteringen 2005, då ca 540 000 per- soner hade sjukersättning, har antalet personer med sjukersättning minskat och antalet ersättningstagare har mer än halverats. uppgick antalet personer med sjukersätt- ning till knappt 250 000. Av dessa var kvinnor och män, en fördelning som varit stabil . Den kraftigaste nedgången skedde till början av 2012. En viktig orsak till denna utveckling är de regelförändringar som trädde i kraft som innebar skärpta krav för att beviljas stadigvarande sjukersättning, som den tidsbegrän- sade sjukersättningen avskaffades. Därefter har antalet med sjukersätt- ning fortsatt att minska om än i en lägre takt. Minskningen av antalet personer med sjukersättning har också inneburit en att en betydligt lägre andel av befolkningen har sjukersättning än . Som andel av befolkningen 20–har antalet med sjuk- ersättning mer än halverats från till –2019. Rätten till sjukersättning – problemanalys Figur 7.1 Antal personer med sjukersättning och andel kvinnor och män Män (Högre Axel) Kvinnor (Höger Axel) Både garanti- och inkomstrelaterad ersättninng Källa: , egna bearbetningar. Personer med sjukersättning kan ha garantiersättning eller inkomst- relaterad ersättning. I de fall där den inkomstrelaterade ersättningen understiger garantinivån kompletteras den inkomstrelaterade ersätt- ning med garantiersättning så att individens totala ersättning kom- mer upp till garantinivån. Dessa individer får således ersättning från både den inkomstrelaterade och den garanterade delen av försäkringen. Det minskade antalet personer med sjukersättning har inneburit en förändrad fördelning av ersättningsformerna hos personer med sjukersättning. utgjorde gruppen med både inkomstrelaterad ersättning och garantiersättning av samtliga med sjukersättning. Det innebar att en majo- ritet hade haft ett arbete under ett fåtal år och prövat sin arbetsför- måga men inte orkat/kunnat arbeta för att få all sjukersättning från den inkomstrelaterade delen. har denna grupp minskat och gått från drygt 300 000 till 79 000 indivi- der 2019, vilket innebär att denna grupp utgör knappt 30 pro- cent av samtliga med sjukersättning. Det är således denna grupp som svarar för den största minskningen av antalet med sjukersättning undre den aktuella perioden. Totalt sett utgör i denna grupp nästan Rätten till sjukersättning – problemanalys av den totala minskningen av antalet personer med sjuk- ersättning. har också antalet med enbart inkomstrelaterad ersätt- ning minskat efter en relativt kraftig ökning – 2007. Uppgången –2007 gör att antalet med enbart inkomstrelaterad ersättning sett över hela perioden –2019 bara minskat med ca 35 000 personer. Som andel av det totala antalet med sjukersättning har dock gruppen ökat och utgjorde nästan hälf- ten () av samtliga ersättningstagare. Det innebär att gruppen med inkomstrelaterad ersättning utgör den största andelen av dem med sjukersättning. Den största andelen av de personer som har sjukersättning har således arbetat för att få hela sin ersättning från försäkringens inkomstrelaterade del. För gruppen som enbart har garantiersättning har utvecklingen gått i motsatt riktning i förhållande till dem med inkomstrelaterad ersättning. Antalet personer med garantiersättning har legat stabilt kring 55 000 personer men har ökat svagt och uppgick till nästen 62 000 personer. En tydlig trend är således att fler kommer in i sjukersätt- ningen utan att ha prövat sin arbetsfråga på den reguljära arbets- marknaden för att upparbeta en inkomstrelaterad ersättning. Utvecklingen för grup- pen med enbart garantiersättning tillsammans med den utveckling som beskrivits för övriga ersättningstagare, gör att andelen med garantiersättning har mer än fördubblats . Som andel av de personer som har sjukersättning har gruppen med garantiersättning ökat från –2019. Trots den stora minskningen av antalet personer med sjukersättning har fördelningen mellan olika åldersgrupper varit förhållandevis kon- stant –2019.