sou · H9B353 · 2021-06-23 00:00:00 — Vidare har de olika granskningar och analyser, inklusive rent statistiska rapporter, som framför allt olika offentliga aktörer tagit fram varit av stort värde för utredningen. Utredningens uppdrag och arbete Vindkraftsbranschens mångåriga engagemang i frågan har också bidragit till att det funnits material av i huvudsak problematiserande karaktär att tillgå. Självklart har alla de möten med olika aktörer som utredningen haft bidragit med relevant information för att förstå sammanhang och historik. Även direkta kontakter med enskilda personer som på olika sätt varit inblandade i arbetet med tillstyrkan har hjälpt ut- redningen att kartlägga hur och varför ordningen tillkom. 2.2.2Konsekvenserna av ett avskaffande av den kommunala tillstyrkan utan att införa någon annan modell Utredningen har bedömt effekterna av att avskaffa den kommunala tillstyrkan utan att införa någon motsvarande ordning för kommu- nalt inflytande. Resultaten av dessa analyser har också tjänat som grund för konsekvensbeskrivningar av de slutliga förslagen, efter- som ett avskaffande av den kommunala tillstyrkan kan ses som en ytterlighet på en skala där den andra ytterligheten är att inte göra någon ändring alls. 2.2.3Utarbetande av alternativa modeller Utredningen har bedömt olika möjliga sätt att tillförsäkra kommu- nerna stort inflytande över var och hur vindkraft anläggs utan att de helt oreglerat ska kunna stoppa enskilda vindkraftsetableringar. Som en del i detta arbete har utredningen också undersökt behovet av en reglerad ordning för ekonomisk kompensation till lokalsamhällen och jämfört med vilka regleringar som finns i andra länder. Utredningen har vidare bedömt olika sätt att förändra dagens modell för tillstyrkan eller ta fram ett annat system för kommunalt bestämmande över planering av vindkraft. Utredningens uppdrag och arbete Med utgångspunkt i förordningen (2007:1244) om konsekvensut- redning vid regelgivning och kommittédirektiven har utredningen bedömt konsekvenserna av införandet av utredningens förslag, lik- som konsekvenserna av att inte göra något alls, för en rad olika ak- törer och intressen. Utredningens uppdrag har varit välavgränsad och begränsat till sin omfattning, varför bedömningarna har gjorts samlat för förslagen som helhet. Betänkandet är uppbyggt för att i huvudsak följa kommittédirekti- vens uppbyggnad. Ett bakgrundskapitel följs av kapitel om fullstän- digt avskaffande av den kommunala tillstyrkan, bedömningar av alternativa modeller och slutligen utredningens förslag. Utöver sam- manfattningen rekommenderas särskilt läsning av kapitel 6, 8 och 9 för den som vill få en fördjupad bild av hur utredningen tänkt kring de förslag utredningen lägger. Kapitel 3, 4, 5 och 7 redovisar en när- mare bakgrund till såväl dagens system som till utredningens förslag, liksom beskrivningar av möjliga lösningar som utredningen inte valt, samt texter om ekonomisk kompensation. Kapitel 3 innehåller en bakgrund med beskrivning av gällande rätt, effekterna av införandet av tillstyrkan och förhåll- andet till europeisk och internationell rätt. Kapitel 4 beskriver tidigare förslag och arbeten för att ändra eller upphäva den kommunala tillstyrkan, Kapitel 5 innehåller en bedömning av effekterna av att upphäva bestämmelsen om tillstyrkan utan att någon motsvarande modell för kommunalt inflytande införs, liksom två tänkbara mo- deller för att ge kommunerna visst inflytande på andra sätt än . Kapitel 6 innehåller beskrivningar av möjliga sätt att ändra på hur kommunerna utövar sitt inflytande över vindkraftsetableringar Kapitel 7 behandlar frågan om ekonomisk kompensation till lo- kalsamhällen och kommuner. Kapitel 8 innehåller utredningens överväganden och förslag. Kapitel 9 innehåller konsekvensanalyser av utredningens förslag. Kapitel 10 är författningskommentarer. Utredningens uppdrag och arbete Till betänkandet har fogats följande bilagor •Utredningens uppdrag, dir 2020:108 (bilaga 1). •Rapport och riksintressen vindbruk – Hur på- verkas tillstyrkan och tillståndsprocessen? (bilaga 2). 3Den kommunala tillstyrkan av vindkraft 3.1Regleringen innan införandet av tillstyrkan Innan dagens reglering med tillstyrkan enligt 16 kap. 4 § infördes gavs de viktigaste rättsliga förut- sättningarna för etablering av vindkraftverk av och (2010:900) i kombination. Även andra regelverk har inverkan på placering och utformning; kulturmiljölagen (1988:950), ellagen (1997:857), lagen om ekonomiska zon (1992:1140), lagen (1996:314) om kontinentalsockeln, regler om hindermarkering i luftrummet och till havs samt vissa EU-rättsakter för att nämna några. I det följande redovisas i korthet förutsättningarna i och för tillståndspliktiga vindkraftsanlägg- ningar så som de såg ut innan prövningen enligt togs bort för tillståndspliktiga vindkraftverk och reglerna om kom- munal tillstyrkan fördes in i . Den fysiska planeringen i utgår från att kommunerna be- stämmer över mark- och vattenanvändningen inom kommunens gränser. Staten begränsar kommunernas bestämmanderätt genom bland annat hushållningsbestämmelserna i 3–4 kap. . Syftet med plan- och bygglagens bestämmelser om planering och be- byggelse är enligt lagens portalparagraf att med beaktande av den en- skilda människans frihet främja samhällsutveckling med jämlika och goda sociala levnadsförhållanden och en god och långsiktigt hållbar Den kommunala tillstyrkan av vindkraft livsmiljö för människorna i dagens samhälle och för kommande ge- nerationer. Av plan- och bygglagens första kapitel framgår att det är en kom- munal angelägenhet att planlägga användningen av mark och vatten. , med sina bestämmelser om planläggning av mark och vatten samt om bygglov, hade därför stor betydelse för lokaliseringen av vindkraftverk före införandet av den kommunala tillstyrkan. Genom uttrycks kommunens önskade markan- vändning som politiskt antagna översiktsplaner. Översiktsplaner är obligatoriska men icke bindande, 3 kap. 1–2 §§. gäller inte för etablering av vindkraftverk i havet utanför svenskt ter- ritorium (utanför territorialgränsen), det vill säga i den ekonomiska zonen. Det framgår av att varje kommun ska ha en aktuell översiktsplan som omfattar hela kommunen. En översikts- plan ska bland annat redovisa grunddragen i fråga om den avsedda användningen av mark- och vattenområden och hur kommunen ska tillgodose redovisade riksintressen enligt hushållningsbestämmel- serna i , inklusive riksintresse vindbruk (energiproduk- tion), 3 kap. . En översiktsplan kan innehålla fördjupningar för en viss geogra- fisk del av kommunen eller för ett särskilt intresse. Det senare ofta kallat för tematisk översiktsplan. De vindbruksplaner som tagits fram i flera kommuner, ofta med hjälp av ett tidigare stöd från ,1 är exempel på tematiska översiktsplaner. Enligt 5 § hushållningsförordningen2 ska tillståndsmyndigheten vid en prövning göra en bedömning av om en verksamhet går att förena såväl med en från allmän synpunkt lämplig användning av mark- och vattenresurserna som med den för området gällande över- siktsplanen. Översiktsplanen blir därigenom ett beslutsunderlag som kan ha stor inverkan på lokaliseringsbedömningen vid till- 1Utvärdering och uppföljning av stöd till planeringsinsatser för vindkraft, , rapport 2012:21 (cit. ”BV rapport 2012:21”). 2Förordningen (1998:896) om hushållning med mark- och vattenområden. Den kommunala tillstyrkan av vindkraft Innan tillstyrkan infördes visades detta också i ett flertal vägledande domar.3 Efter beslut i kommunfullmäktige om att anta översiktsplanen kan kommunens tänkta användning av mark och vatten konkretise- ras och genomföras med hjälp av rättsligt bindande detaljplaner och områdesbestämmelser. har en viktig roll i förhållande till kommunernas översiktsplaner. En kommun ska i sitt arbete med att ta fram en översiktsplan samråda med sin länsstyrelse och de ska i sin tur sedan granska översiktsplanen och lämna ett granskningsyttrande, Granskningen omfattar bland annat hur olika riksintressen, exempelvis energiproduktion, hanteras av kommunen. Om kommunen inte ändrar de delar i planen som läns- styrelsen inte kan godta ska det framgå av planen. Beslut om översiktsplaner kan endast överklagas av kommun- medlemmar och det leder då till en laglighetsprövning enligt 13 kap. kommunallagen (2017:725). Genom antagande av detaljplan prövar kommunen markens lämplig- het och bebyggelsens utformning. Detaljplaner ska tas fram för ny sammanhållen bebyggelse och i vissa fall för enstaka byggnader eller bebyggelse som ska förändras eller bevaras, 4 kap. 2 § plan- och bygg- lagen. Vid beslut om detaljplaner ska en avvägning göras mot andra enskilda intressen. Den styrande regleringen av markens användning och av bebyggelsen inom kommunen sker genom detaljplaner. Detaljplaner är rättsligt bindande inte bara gentemot exploatörer utan även för kommunen, det innebär exempelvis att om detalj- planen följs är kommunen som huvudregel skyldig att senare bevilja bygglov. Vidare får som huvudregel inte tillstånd enligt som strider mot detaljplan meddelas, 2 kap. 6 § tredje stycket miljö- balken. gav, innan tillstyrkan infördes, möjligheter för kommunen att upprätta detaljplan för vindkraftsan- läggningar eller att anta områdesbestämmelser för vindkraft. domar i mål nr M 2966-04 och M 2602-07. Den kommunala tillstyrkan av vindkraft alternativen för att säkerställa syftet med en översiktsplan eller att tillgodose ett riksintresse enligt 3 eller 4 kap. . Hur omfattande regleringen i en detaljplan bör vara beror bland annat på vad man vill uppnå med planen och omgivningsfaktorer. För vindkraftverk fanns möjligheten att ställa krav på ett byggnads- tekniskt utförande som minskade omgivningspåverkan, 8 kap. 2 § . Planen får inte innehålla flera och mer detalje- rade bestämmelser än vad som behövs i varje enskilt fall, 4 kap. 32 §. Kommuner skulle innan den kommunala tillstyrkan infördes upprätta detaljplan för sådana vindkraftsanläggningar som krävde bygglov med utgångspunkt i dåvarande 8 kap. 2 § första stycket 6 . Krav på detaljplan för att uppföra vindkrafts- anläggningar var kopplade till de dåvarande kraven på bygglov för vindkraftverk med en rotordiameter . Kommunen hade ingen skyldighet att upprätta detaljplan och heller ingen skyldighet att meddela om den hade för avsikt att upprätta en detaljplan eller ej. Då framtagande av detaljplan och bygglovsprocessen innehålls- mässigt till stor del motsvarar tillståndsprövningen enligt miljöbal- ken betraktades detta av många som en dubbelprövning av tillstånds- pliktiga vindkraftsanläggningar.4 För vindkraftsanläggningar som bedömts kunna medföra en be- tydande miljöpåverkan skulle även en miljökonsekvensbeskrivning, med syfte att kunna göra en miljöbedömning av detaljplanen, tas fram enligt 6 kap. . Bygglovsplikten för vindkraftverk infördes av hänsyn till den omgivningspåverkan som vindkraftverken kan med- föra.5 Vindkraftverk betraktades inte som en byggnad i den då gäl- lande plan- och bygglagens mening utan som ”annan anläggning”. Det krävdes bygglov för att uppföra ett vindkraftverk om vindturbi- nens diameter var större än , om kraftverket placeras på ett avstånd från fastighetsgränsen som var mindre än kraftverkets höjd eller om kraftverket skulle monteras fast på en byggnad. 4Se exempelvis SOU 2008:86, Prövning av vindkraft, kap. 4, för resonemang och exempel. 1980/81:99. Den kommunala tillstyrkan av vindkraft mindre anläggningar var alltså undantagna från kravet på bygglov, 8 kap. 2 § . gäller bygglovskrav för vindkraftverk med rotordia- meter för vindkraftsanläggningar som inte kräver till- stånd enligt . syfte är enligt portalparagrafen att främja en hållbar ut- veckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. I 2 kap. finns de allmänna hänsynsreglerna och i 2 kap. 6 § lokaliseringsprincipen med innebörden att en plats för en verksamhet ska vara lämplig både med hänsyn till ändamålet, människors hälsa och miljön. När en eta- blering också innebär att markanvändningen ändras, ska tillstånds- myndigheten dessutom tillämpa hushållningsreglerna i . tillåter inte att tillstånd eller dispens ges i strid med en de- taljplan eller områdesbestämmelser, förutom om avvikelserna är små. Ett vindkraftverk är genom sin omgivningspåverkan en miljöfarlig verksamhet enligt . Beroende på storlek kan vindkraft- verket vara anmälnings- eller tillståndspliktigt enligt . För vindkraftverk på land krävdes förut tillstånd av om den sammanlagda uteffekten var . Enstaka vindkraftverk eller en gruppstation för vindkraftverk med tre eller flera vindkraftsaggregat i ett vattenområde skulle tillståndsprövas av miljödomstolen om den sammanlagda uteffekten var minst 1 mega- watt. För anmälningspliktiga verksamheter gjordes en enskild pröv- ning i varje enskilt fall för att avgöra om anläggningen ändå skulle tillståndsprövas. Regeringen fick enligt förbehålla sig prövningen av tillåtligheten av en verksamhet under de förutsättningar som ges i 17 kap. 4 a § . Gruppstationer för vindkraft med tre eller flera vindkraftsaggregat med en sammanlagd uteffekt av minst 10 mega- watt kunde bli föremål för regeringens tillåtlighetsprövning om kommunfullmäktige begärde det. Regeringen fick endast tillåta verk- Den kommunala tillstyrkan av vindkraft samheten om kommunfullmäktige hade tillstyrkt det. Om det från nationell synpunkt var synnerligen angeläget att verksamheten kom till stånd, fick regeringen tillåta verksamheten även om kommun- fullmäktige hade avstyrkt. Möjligheten för regeringen att förbehålla sig prövningen av vindkraftsanläggningar kvarstår nu bara för de fall som omfattas av 17 kap. 3 § , det vill säga om verksam- heten har särskilt stor miljöpåverkan eller kan orsaka inte obetydlig skada på ett så kallat Natura 2000-område. 3.2Införandet av den kommunala tillstyrkan Regeringen tillsatte 2007 en särskild utredare för att utreda och fö- reslå de organisations- och författningsändringar som behövdes för en ändrad instansordning för vissa mål och ärenden enligt miljö- balken och plan- och bygglagen.6 fick utredaren tilläggsdirektiv rörande författningsändringar för bland annat förny- bar energi.7 Utredningens tredje delbetänkande skulle enligt tilläggs- direktiven handla om prövning av vindkraft. I delbetänkandet Prövning av vindkraft (SOU 2008:86) föreslog att kraven på bygglov och detaljplan för tillståndspliktiga vindkraftsanläggningar som huvudregel skulle tas bort. Syftet med denna förändring var att åstadkomma en effektivare prövning av vindkraftsanläggningar. Utredningen var av den be- stämda uppfattningen att kommunernas inflytande över lokalisering av vindkraften ändå i praktiken skulle förbli oförändrat. Utred- ningen grundade sin inställning på att det genom översiktsplaner, kommunernas talerätt och kommunernas starka ställning som re- missinstans i vindkraftsärenden enligt inte heller fort- sättningsvis skulle ges tillstånd för en vindkraftsutbyggnad mot den berörda kommunens vilja.8 8SOU 2008:86, s. 283. Den kommunala tillstyrkan av vindkraft 3.2.2Drivkrafterna bakom en tillstyrkan Ett borttagande av prövningen enligt , i enlighet med ett av förslagen i SOU 2008:86, ansågs av regeringen vara ett för stort ingrepp i kommunernas självstyre.9 Regeringen ville ändå gå vidare med olika förslag och ett förslag till utformning av en tillstyrkan för tillståndspliktiga vindkraftsanläggningar togs fram av . På så vis stärktes det kommunala självstyret så att förslaget om att ta bort prövningen enligt kunde läggas fram. Förslaget knöts till förhandlingarna om den energiöverenskommelse som slöts mellan partierna i alliansregeringen 2009.10 Denna tidslinje förklarar också varför en lagändring, med som det visade sig ganska stora ef- fekter, infördes trots att frågan bara beretts internt på . Regeringen kunde nu med ett tillägg om tillstyr- kan föreslå förslag enligt Pröv- ning av vindkraft (SOU 2008:86) inklusive att ta bort prövningen enligt för tillståndspliktiga vindkraftsanläggningar. Underlåtenhet att ta fram detaljplan Som beskrivs ovan i 3.1.1 krävdes förut detaljplan för bygglovsplik- tiga vindkraftsanläggningar. Det förekom att en kommun som inte önskade att en etablering av vindkraft skulle komma till stånd avstod från att ta fram den detaljplan som behövdes. Och fanns det ingen detaljplan kunde kommunen inte heller bevilja något bygglov. Genom att inte ta fram den detaljplan som reglerna föreskrev be- hövdes, men som kommunen inte var tvungen att ta fram hade kom- munen alltså möjlighet att hindra oönskade vindkraftsetableringar. Därutöver tillkom möjligheterna att påverka etableringar genom översiktsplan och tillståndsprocess. 2008/09:146, s. 40. 10E-brev från , tidigare statssekreterare, . Den kommunala tillstyrkan av vindkraft Tillkomsten av den kommunala tillstyrkan tog fram ett förslag till tillstyrkan och det presenterades i propositionen Prövning av vindkraft och då som en ny 4 § i 16 kapitel. Regeringens förslag om tillstyrkan motiveras med ett säkerställande av ett långt- gående kommunalt inflytande över mark och vatten även efter det att prövningen av tillståndspliktiga vindkraftsanläggningar enligt togs bort i samma proposition.11 tillstyrkan fanns inte bland de förslag Miljöprocess- utredningen la i sitt delbetänkande Prövning av vindkraft12 och som föregick propositionen. Inga andra källor till förslaget presenterades i propositionen och ändringen i 16 kap. som införde tillstyrkan har inte beretts utanför . Detta får enligt utredningen också ses som en del av förklaringen till att vägledande texter för hur en kommun ska tillämpa regeln är väl- digt begränsade i den utsträckning de alls finns. Dagens regelverk om tillstyrkan innebär att kommu- nala politiska beslut utan formkrav kan avbryta en tillståndsprövning enligt ända fram tills att beslut om tillstånd vunnit laga kraft genom att återta ett tidigare tillstyrkande. Inför överlämnandet till granskades regeringens förslag till proposition av Lagrådet. Lagrådet lämnade lagförslaget om kom- munal tillstyrkan utan erinran. Med utgångspunkt i vad Lagrådets granskning ska avse (8 kap. 22 § regeringsformen), där det framgår att Lagrådet bland annat ska beakta kraven på rättssäkerhet, om la- gens syften tillgodoses och om problem vid tillämpningen kan upp- stå, finner utredningen det överraskande. beslöt i enlighet med propositionen och regeln i miljö- balken 16 kap. 4 § började gälla . 2008/09:146 s. 40. Den kommunala tillstyrkan av vindkraft Förarbetena till införandet av tillstyrkan innehåller inte mycket information kring tillämpningen av den kommunala tillstyr- kan även om regeringen i propositionen uttryckte vikten av att kom- muner som är negativa till en vindkraftsetablering tydligt redogör för detta redan under samrådsprocessen enligt 6 kap. . Oklarheterna kring hur tillämpningen av bestämmelsen borde gå till och hur de i praktiken tillämpades fick att agera och med syfte att få till stånd en mer enhetlig hantering av be- stämmelsen och för att underlätta och effektivisera prövningspro- cessen för vindkraftsärenden tog de fram en vägledning. Arbetet skedde i samråd med . Även kommuner och landsting (kommuner och regioner) och Nätver- ket för vindbruk medverkade i arbetet med vägledningen. publicerade om kom- munal tillstyrkan vid tillståndsprövning av vindkraftverk.13 Vägledningen vänder sig till kommuner, tillståndsmyndigheter och vindkraftsprojektörer och innehåller såväl de frågor som bedömts viktigast att klargöra som rekommendationer för hur de kan lösas. Följande frågeställningar såg som de mest angelägna att hantera i vägledningen. •Roller och ansvarsfördelning. •Hantering av begäran om tillstyrkan. •Vem i kommunen fattar beslutet. •Vad kommunens beslut omfattar. •Beslut behöver motiveras. •Villkor ska inte ingå i beslut om tillstyrkan. 13Vägledning om tillstyrkan vid tillståndsprövning av vindkraftverk, Statens energi- myndighet, rapport 2015:05 (cit, ”Rapport 2015:05”). Den kommunala tillstyrkan av vindkraft •Tillstyrkan ska inte vara beroende av ersättning. •Beslut kan ej prövas i sak. Att alla dessa frågor behöver hanteras i en vägledning visar tydligt på bristen på styrning i bestämmelsen och förarbeten. Även vägled- ningen14 – likt propositionen15 – lyfter fram vikten av att kommuner som är negativa till en etablering klargör detta i ett tidigt skede. : vägledningen används för lite vägledning har inte kommit till så stor använd- ning. Det visar framför allt utvärdering från 201716 där erfarenheterna av vägledningen från kommuner, prövnings- instanser och projektörer analyseras. Utvärderingens inriktning var tydligt kvalitativ och den skulle också tjäna som underlag till det gemensamma uppdrag som regeringen gett och . Med en så öppen formulering som bestämmelsen i 16 kap. 4 § har så blir det svårt för den som skriver en vägledning att hävda att just en viss tolkning har större stöd i lagstiftningen än nå- gon alternativ tolkning. sammanfattar utvärde- ringen med att vägledningen i stort sett är bra och relativt välkänd men det finns en enighet bland de tillfrågade om att väg- ledningen inte har någon större effekt på hur tillstyrkan tillämpas i praktiken.17 Vad utredningen känner till har varken användningen eller tillämp- ningen av vägledningen förändrats märkbart efter att utvärderingen presenterades 2017. 14Rapport 2015:05, s. 5. 2008/09:146, s. 39. 16Kommunal tillstyrkan av vindkraft. Hur fungerar det ?, , rapport 6769, 2017 (cit. ”NV rapport 6769”). 17NV rapport 6769, s. 7. Den kommunala tillstyrkan av vindkraft 3.4Dagens prövning av vindkraft Tillstånd enligt till vindkraft på land krävs om sju eller fler vindkraftverk som är högre än (inklusive rotorblad) ska uppföras tillsammans, om ett vindkraftverk högre än ska uppföras där sju eller fler verk planeras, eller om ett vindkraftverk ska uppföras där minst sex andra vindkraftverk redan är i drift (21 kap. 13–14 §§ miljöprövningsför- ordningen). För sådana vindkraftverk krävs inte bygglov (eller de- taljplan), men bygganmälan enligt 6 kap. 5 § plan- och byggförord- ningen ska lämnas in. Även om detaljplan eller bygglov inte krävs får vindkraft inte uppföras i strid med detaljplan eller områdesbestäm- melser.18 För vindkraftverk som inte är tillståndspliktiga gäller en ordning liknande den som gällde före införandet av den kommunala tillstyrkan, det vill säga med bygglovskrav i stället för till- styrkan. Den som vill bygga en tillståndspliktig vindkraftspark på land måste ansöka om tillstånd vid en länsstyrelse (miljöprövningsdelega- tion)19 enligt 1 kap. 6 § miljöprövningsförordningen. Tillståndspliktiga vindkraftverk och -parker ska enligt 6 § miljöbedömningsförord- ningen (2017:966) alltid antas medföra betydande miljöpåverkan enligt 6 kap. 20 § första stycket 2 och en specifik miljöbedöm- ning ska därför alltid göras. Det innebär bland annat att en (fullständig) miljökonsekvensbeskrivning ska tas fram i enlighet med 6 kap. 35 § mil- jöbalken efter ett avgränsningssamråd enligt 6 kap. 29 § . Det finns inga bestämmelser om när den kommunala tillstyrkan ska inhämtas eller lämnas, men eftersom tillstånd inte får meddelas av miljöprövningsdelegationen förrän kommunen tillstyrkt det måste det i vart fall ske innan beslut fattas. med ansökan om tillstånd kan det vara nödvändigt att ansöka om sådant som dispens från områdesskyddsföreskrifter eller tillstånd att vidta åtgärder som kan påverka ett Natura 2000-område20 enligt 7 kap. . Prövningen måste ske samlat.21 En an- 18MÖD M 6960-14. 19Att det ska finnas ett visst antal miljöprövningsdelegationer som ska vara självständiga organ inom länsstyrelserna framgår av länsstyrelsernas instruktionsförordning (2017:868) och av för- ordningen (2011:1237) om miljöprövningsdelegationer. 20Ett särskilt bevarandeområde enligt rådets direktiv /43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter eller ett särskilt skyddsområde enligt och rådets direktiv /147/EG om bevarande av vilda fåglar.