sou · H9B374d2 · 2021-09-23 00:00:00 — hovstaterna, pressmeddelande , Återkallelse av riddarvärdighet av Nordstjärneor- 2357 Areen och 1942 bd 1 s. 60-61, 66. 2358 ordensförordning, 1 kap. 30 § stadgan för Serafimerorden; ordensförordning, 1 kap. 29 § stadgan för Serafimerorden; se även ordenförordning, 1 kap. 21 § stadgan för Serafimerorden. Naumann 1879-84 bd 2 s. 315 hänvisar även till ett beslut av och en instruktion av . 2359 Nordisk familjeboks uggleupplaga, bd 25, sp. 124. 1927:12 s. 3. Ordens- och medaljväsendets rättsliga reglering Maj:ts Orden.2361 En instruktion för gillet utfärdades . blev de tre kommen- dörerna av alla Kungl. riddare av Serafimerorden.2362 Serafimerordensgillets uppgifter i detta avseende upphörde genom kungl. brev den 12 maj 1876.2363 Då överfördes gillets uppgifter till . frikopplades från Serafimerorden år 1888.2364 I all korthet visar detta att Serafimerorden även års regeringsform hade överinseende över allmänna inrättningar. Ordens-, stämpel- och expeditionsavgifter Riddare av Serafimerorden skulle till ordenskassan betala silvermynt och sedan en daler silvermynt; ordensmästaren och prinsarna skulle betala sil- vermynt.2365 skulle riddarna hålla ”och ” och rådgöra ”om det, som Orden pröfwar nödigt wara, samt om medlens förwaltning”.2366 Beträffande Svärdsorden gällde att riddarna skulle betala silvermynt och kommendörerna silvermynt, och att kommendörerna hade säte och stämma i ordensgillet.2367 Nordstjär- neordens riddare betalade silvermynt och kommendörerna 200, och det var kom- mendörerna som hade säte och stämma i ordensgillena.2368 Dessa ordensgillen – ett annat namn för ordenskapitlen – hade hand om bl.a. medlens förvaltning.2369 Separata räkenskaper fördes för varje orden.2370 Avgifter till Kungl. för utmärkelser fanns kvar in , senast beslutade . De varierade från för riddare av till för riddare av Serafimerorden, och därtill kom avgifter för till ordnarna hörande tecken och medaljer om . betalades bl.a. avgifter för utländska med- borgare av statskassan.2371 Avgifterna bekostade bl.a. tillverkning av ordenstecknen.2372 Riddarna skulle inte bara betala avgifter till ordenskassan. De skulle också betala stäm- pelavgift eller, med ett äldre begrepp, chartae sigillatae-avgift, vilken tillföll statskassan. Dessa avgifter togs inte bara ut på handlingar som expedierades från statens myndigheter, utan även en del handlingar som gavs in till myndigheter skulle skrivas på stämplat papper. infördes nya föreskrifter om dessa avgifter. En del av 9 § handlade om kungl. privilegier, resolutioner och utnämningsbrev som var belagda med stämpelavgift, och till den kategorin hörde bl.a. adelsbrev, vapenbrev och brev om ordensutnämningar.2373 Dessa avgifter hade 2361 Instruktion för Serafimerordens gille, . Areen och 1942 bd 2 bilaga V. 2362 Naumann 1879-84 bd 2 s. 315; Areen och 1942 bd 1 s. 36-37 och 102-103. 2363 Naumann 1879-84 bd 2 s. 315. 2364 Se till detta avsnitt Areen och 1942 bd 2 s. 323-369. 2365 ordensförordning, 1 kap. 32-33 §§ stadgan för Serafimerorden. 2366 ordensförordning, 1 kap. 35-36 §§ stadgan för Serafimerorden. 2367 ordensförordning, 1 kap. 14-15 §§ stadgan för Svärdsorden. 2368 ordensförordning, 1 kap. 13-14 §§ stadgan för . 2369 ordensförordning, 1 kap. 15 § stadgan för Svärdsorden, 1 kap. 14 § stadgan för Nordstjärne- orden. 2370 Lunds universitetsbibliotek, Handskriftssamlingen, De la Gardieska arkivet, Historiska handlingar, vol. 26:10 , Ordensväsendet –1817, ”Kungl. Räkenskapsredogörelser , 1812-1817. 2371 Ds Fi 1972:5 s. 17-19. 2372 Areen och 1942 bd 2 s. 373-382 och 388-. Maj:ts Förnyade nådiga Förordning, Angående Stämplade Pappers-Afgiften. Gifwen den 10 junii 1803, 9 §. Ordens- och medaljväsendets rättsliga reglering införts genom en förordning år 1752.2374 stämpelavgiftsförordning är denna be- stämmelse oförändrad.2375 Detta tyder på att ordnarnas ställning inte ansetts ändrad genom regeringsform. I 5 § chartae sigillatae-förordning finns uppräknat avgifter för vissa typer av öppna brev, som adelsbrev, friherrebrev och grevebrev samt riddare- och kommendörsbrev avseende utmärkelser inom Serafimerorden, Svärdsorden, orden, Nordstjärneor- den och Vasaorden.2376 Sammanhanget visar att allt detta – inklusive orden – uppfattades som officiella utmärkelser. Regelverket förändrades inte i detta avseende i de förnyade förordningar om stämplat papper som utkom under 1800-talet.2377 förordning angående stämpelavgiften räknas hovexpeditionen och sekre- terarämbetet vid Kungl. upp bland ”statsmyndigheterna” (1 kap. 1 § femte avdelningen), och adelsbrev samt utnämningsbrev inom Serafimerorden, Svärdsorden, orden, och finns med bland de expeditioner som är stämpelavgiftsbelagda. Beträffande hovexpeditionens resolutioner skulle stämpelavgiften minskas med ett belopp som motsvarade lösen och sigillpenningar (1 kap. 6 §).2378 Det kan ifrågasättas om det var korrekt att ta upp sekreterarämbetet vid Kungl. som en statsmyndighet. Under arbetet med en ny stämpelskatteförordning gjordes i SOU 1961:37 en ingående analys av stämpelavgiften för ordensbrev: ”[Stämpelavgiftsförordningen] gäller enligt 1 § beträffande hovexpeditionen och sekreterarämbetet vid Kungl. Maj :ts orden. I 6 § stadgas att för de genom hovex- peditionen utfärdade resolutionerna [stämpelavgift] minskas med ett belopp motsvarande [expeditionslösen] och sigillpenningar. Av sekreterarämbetet vid Kungl. Maj:ts orden utfärdas ordensbrev jämlikt stadgar fastställda i extra or- denskapitel d. ; i fråga om konung orden utfärdas or- densbrev av jämlikt [kungl. förordning] d. Stämpelavgifterna äro i [stämpelavgiftsförordningen] upptagna under rubriken med skilda belopp för olika ordnar, . S till- faller i sin helhet statsverket. För utländsk medborgare utfärdas ordensbrev utan avgift jämlikt 6 § nämnda stadgar. föreslogs i motion (I: 137) införande av skyldighet att lösa ordens- brev, men bevillningsutskottet (bet. nr 34) avstyrkte förslaget under erinran att kostnaden skulle avhålla mången från att mottaga ordensutnämning. Samma års riksdag begärde dock utredning och förslag i frågan. I avgivet yttrande uttalade statskontoret att rubriken utnämningsbrev borde utgå ur [stämpelavgiftsförord- ningen], enär handhavandet av ordensväsendet vore ett Konungen personligen tillkommande prerogativ och sekreterarämbetet vid Kungl. Maj:ts orden icke kunde anses såsom statsmyndighet, åtminstone icke i [stämpelavgiftsförordning- ens] mening. Enligt statskontorets åsikt borde frågan om skatt för ordnar lösas på annat sätt, men statskontoret ansåg sig i frågans dåvarande läge – bl. 2374 Areen och 1942 bd 2 s. 382-387. Maj:ts Nådiga Kungörelse, Angående En förnyad Chartæ-Sigillatæ-Förordning. Gifwen Öre- bro , 9 §. 2376 Kungörelse angående stämplade pappers-avgiften , SFS 1835:37 s. 1. 2377 Se t.ex. SFS 1848:47 och 1874:78. Se Magnergård 2002 s. 54-55 betr. försök att ytterligare beskatta dem som utnämnts till riddare och frivilligheten i att lösa ut utnämningsbrev. 2378 Förordning (1914:383) angående stämpelavgiften. Ordens- och medaljväsendets rättsliga reglering grund av att ingen annan än Konungen personligen äger att besluta om ordens- statuterna – icke böra framlägga förslag till annan skatteform. Utredningen delar uppfattningen att avgiften för ordensbrev i princip icke bör regleras som en expeditionsavgift. Då utlänningar äro befriade från avgift samt ordensbrev sällan beställas och avgiften därför saknar betydelse, föreslår utredningen bestämmelse av innehåll, att i fråga om hovexpeditionen och sekre- terarämbetet vid Kungl. Maj:ts orden gäller vad särskilt bestämmes.”2380 Stämpelavgiften medförde att det var vanligt att riddare inte löste ut sina ordensbrev.2381 När stämpelavgiftsförordning ersattes av en ny,2382 togs inte Kungl. eller dess sekreterarämbete upp där. Något särskilt uttalande om detta gjordes inte i propositionen.2383 I 1 § expeditionskungörelsen (1964:618) angavs emellertid uttryckligen att den inte skulle tillämpas på ordensbrev. I bestämmelsen angavs i första stycket att den till- lämpades på expedition som ”utfärdas av statlig myndighet”, i tredje stycket undantogs af- färsverken och i fjärde stycket verk och sekreterareämbetet vid Kungl. Maj:ts Or- den. Det kan inte antas att avsikten var att denna bestämmelse skulle definiera vad som är en statlig myndighet (jfr ovan avsnitt 3.3.3. om att verk inte ingick i staten som juri- disk person). togs bort ur bestämmelsen med verkan från den 1 januari 1975.2384 Syftet med detta var att motverka risken för missuppfatt- ningen att sekreterarämbetet var en statlig myndighet.2385 Diskussionen om avgifterna ger vid handen att Kungl. , eller för den delen de olika ordnarna separat, inte var någon eller några statliga myndigheter. Att sekreteraräm- betet vid Kungl. betecknats som en sådan i förordningar om stämpelavgifter saknar i detta sammanhang betydelse. utredning angavs att det torde vara en all- mänt godtagen uppfattning att ordnarna inte var statliga myndigheter. De omfattades inte av offentlighetsprincipen och de anställda inom Kungl. var inte statstjänste- män.2386 Men vad var och är Kungl. och de olika ordnarna då? Korporation, anstalt, stiftelse, förening? departementspromemoria betraktades ordnarna som ”självständiga, icke-stat- liga rättssubjekt”.2387 Promemorian innehåller emellertid ingen närmare argumentation som leder fram till den slutsatsen, utan den förefaller ha följt redan av konstaterandet att ordnarna inte var ”statliga myndigheter”,2388 något som i nästa stycke med en terminologisk glidning 2379 Se rskr. 1925:194 ang. begäran om utredning. Yttrandet synes inte finnas redovisat i riks- dagstrycket. 2380 SOU 1961:37 s. 173-174. 2381 Areen och 1942 bd 1 s. 84. 2382 Stämpelskatteförordning (1964:308). 2383 Ds Fi 1972:5 s. 20; se prop. 2384 SFS 1974:734. 2385 Ds Fi 1972:5 s. 44-45. 2386 Ds Fi 1972:5 s. 11-12. 2387 Ds Fi 1972:5 s. 12. 2388 Ds Fi 1972:5 s. 11. Ordens- och medaljväsendets rättsliga reglering men utan förklaring ledde till slutsatsen att de inte var att anse som ”statliga organ”.2389 Ett skäl för att ordnarna inte var någon ”statlig angelägenhet” var att Kungl. Maj:t i statsrådet inte disponerade över stadgarna och inte kunde upplösa ordnarna, medan däremot ordnarna –enligt utredningen – själva ”torde [---] kunna besluta om sin upplösning utan medverkan av Kungl. Maj:t i statsrådet och utan att statsmakterna [kunde] hindra upplösningen”.2390 Dessa slutsatser är såväl överraskande som felaktiga. Bortsett från att stadgarna sedan kom att läggas under godkännande av regeringen, vilket med detta resonemang skulle ha gjort ordnarna till någon typ av statligt organ, finns det emellertid uttalanden i den äldre litteraturen som kan bidra till analysen men som inte togs upp till diskussion promemoria. Reuterskiöld betraktade Kungl. som en ”offentligrättslig fri korporation med egen förmögenhet, egen förvaltning och egna ämbetsmän”.2391 Vi kan åter knyta an till begreppet ”offentligrättslig korporation och anstalt”, där en ’korporation’ kan jämföras med en förening med medlemmar2392 och en ’anstalt’ med en självstyrande institution som inte är medlemsbaserad.2393 Härtill kommer också offentligrättsligt inrättade stiftelser som en tredje kategori.2394 Kungl. har drag av korporation på det sättet att ordenskapitlen bestod av vissa medlemmar av orden, nämligen vissa kommendörer, års or- densstadgar. Även om endast dessa kommendörer hade säte och stämma i den beslutande församlingen, kan man uppfatta det som att också riddarna, ledamöterna och de övriga kom- mendörerna ingick i korporationen.2395 Orden har också drag av anstalt eller stiftelse på så sätt att den har en självständig förmögenhetsmassa som ska förvaltas för bestämda ända- mål.2396 Dragen av anstalt eller stiftelse har förstärkts genom att riddarnas och kommendörernas ursprungliga roll i ordenskapitlet har försvunnit. utredning anfördes att de ”kungliga svenska riddarordnarna har många drag gemensamma med andra ordenssällskap”.2397 Vidare: ”Tillskyndarna av utmärkelserna avsåg tydligen att dessa närmast skulle ha ka- raktären av belöningar från det allmännas sida. Efter modell av förhållandena i andra stater valde man emellertid att låta utmärkelserna delas ut genom ordens- sällskap. Genom att kungen i sällskapens stadgar tillades en beslutsfunktion fick 2389 Ds Fi 1972:5 s. 12. 2390 Ds Fi 1972:5 s. 12. 2391 Reuterskiöld s. 76. 2392 Jfr Kirste 2017 s. 531-536. Betr. svensk rätt har det hävdats att det finns en skillnad jämfört med en ekonomisk förening (eller ett bolag) genom att korporationens medlemmar inte anses ha någon viss andel i korporationen, jfr , Lärobok i allmänna nu gällande civil-rätt, första delen, 2 uppl., : , 1851, s. 109-110. 2393 Jfr Kirste 2017 s. 597-603. 2394 Se 1989 s. 252-263 och Heidbrink 2021. Se även SOU 1997:38 s. 22-29 (). 2395 Jfr Kirste 2017 s. 534-536 betr. en skillnad mellan ’Mitglieder’ som är med och styr korporationen och ’Angehörige’ som deltar i den utan beslutanderätt. Se också Magnergård 2002 s. 11-15 och 36-40. 2396 Jfr 2019 för en rad exempel på till staten anknutna stiftelser. Jfr också, betr. att det kan finnas stiftelseliknande ägandeformer (i fallet en självägande fastighet), rättsfallet NJA 2010 s. 583; se härtill , ”annex 1:1 – en medeltida donation i nutidens rättsordning” i Rätten och rättsfamiljer i ett förän- derligt samhälle – rättshistoriskt och komparativt. till , Juridiska fakultetens i årsbok 2011, : Iustus, 2011, s. 363-371. 2397 Ds Fi 1972:5 s. 9. Ordens- och medaljväsendets rättsliga reglering man en personlig anknytning till statsöverhuvudet, vilket var ägnat att ge ordens- väsendet en viss officiell prägel.”2398 Uttryckssättet visar att textförfattaren inte fullt ut förstått sammanhanget. Att det är fråga om belöningar från det allmännas sida är uppenbart, precis som dessa måste delas ut genom beslut av konungen, först i statsrådet men i ordenskapitlet. Att sedan orden också är ett sällskap av dem som belönats med dess utmärkelser och att vissa beslut om ekonomisk förvaltning fattas av ordenskapitlet med medverkan av en del av sällskapets med- lemmar är en annan sak. Det är alltså missvisande att säga att ”utmärkelserna delas ut genom ordenssällskap [kursivering tillagd]” och att ordensväsendet har ”en viss officiell prägel [kur- sivering tillagd]”. I remissvar togs fasta på att Kungl. uppkommit genom beslut av riksdag och monark. Ämbetet uppfattade Kungl. som ett slags statligt organ, men ansåg att det mot en sådan slutsats inte stred att orden var ”en särskild juridisk person i den mening, att den kan äga tillgångar, ikläda sig förbindelser, kära och svara inför domstol”.2399 ansåg att Kungl. sannolikt var en offentli- grättslig stiftelse. proposition angavs att Kungl. kassa förvaltades som en stiftelse.2400 Varje orden hade dock sin separata kassa, även om vissa omkostnader har hanterats gemensamt för ordnarna.2401 utgick pens- ioner till ett visst antal kommendörer, och Kungl. förvaltar också donerade medel.2402 har i ett utlåtande enligt vad redovisat menat att Kungl. är en ”offentligrättslig institution, vilken ’sedvanerättsligt har behandlats som en rättskapabel organisation sui generis’.”2403 Om man skulle anse Kungl. som en privaträttslig organisation med offentligrättsliga uppgifter skulle det närmast vara fråga om någon typ av organisation inom associations- eller stiftelserättens områden. Bram- stång ansåg emellertid att de privaträttsliga organisationsformerna passade ganska illa på Kungl. , och han ansåg inte att det var fråga om överlämnande av förvaltnings- uppgift till Kungl. Liksom när det gäller hovet finns det anledning att utgå från att Kungl. inte ingår i staten som juridisk person. Man hamnar därmed – enligt terminologin regeringsform – direkt eller analogivis i att förvaltningsuppgift kan överlämnas till annan juridisk person enligt (numera) 12 kap. 4 § andra stycket regeringsformen. Att sedan Kungl. inte självklart faller in under någon av de vanligast förekommande associa- 2398 Ds Fi 1972:5 s. 9. arkiv, Handlingar rörande utredningen om ordensväsendets avskaffande, FXI:3, 1972-73, underdånig promemoria av , utredning angående ett reformerat ordensväsen, bilaga 1, remissyttrande s.d. 1973:91 s. 8. 2401 Areen och 1942 bd 1 s. 176-177 och 388-394. 2402 Areen och 1942 bd 2 s. 395-412. 2403 Bramstång 1999 s. 88. 2404 Bramstång 1999 s. 87-91. Ordens- och medaljväsendets rättsliga reglering tionsformerna, såsom bolag, föreningar och stiftelser, påverkar egentligen inte denna bedöm- ning. För egen del anser jag att det ligger närmast till hands att betrakta Kungl. som något slags stiftelseliknande offentligrättslig korporation eller anstalt, men det ger egent- ligen inte upphov till några nödvändiga rättsliga konsekvenser. Jag har använt begreppet ’till statschefsämbetet knutna juridiska personer’ som en samlingsbenämning (se vidare ovan av- snitt 3.5.4.). Denna slutsats företer stor likhet med vad Statsrådsberedningen angett i sin sen- aste promemoria om medaljer och andra utmärkelser, nämligen att ”Kungl. är ett särskilt rättssubjekt knutet till hovet”.2405 Offentliga korporationer och anstalter kan tilldelas organisationsnummer, tydligen ge- nom att de ingår i kategorin ”annan allmän inrättning som enligt lag eller annan författning står under offentlig tillsyn” (1 § lagen [1974:174] om identitetsbeteckning för juridiska per- soner m.fl.). är emellertid – i likhet med hovet – registrerad som en ideell förening. Det har anförts att det inte kunnat påträffas några handlingar om bakgrunden till denna registrering och att det förhållandet skulle ge anledning att misstänka något miss- förhållande vid tilldelningen av organisationsnumret.2406 En rimligare förklaring är, i likhet med vad som gäller för hovet (se ovan avsnitt 6.8.7.) att registreringen som ideell förening förmodligen föranleder en korrekt skatte- och deklarationsmässig hantering av Kungl. – den mest framtädande effekten av registreringen torde nämligen vara sättet på vilket Kungl. ska deklarera inkomster. 8.3.6.Kan ordnarna upplösas? ordensstadgor för de tre ordnarna angavs i 3 § att ingen konung skulle ha ”makt och frihet, at denna Orden uphäfwa eller afskaffa”.2407 Denna bestämmelse har sedan kvarstått års ordensstadgar men tagits bort vid revision; stadgandet ”ansågs dåmera överflödigt och fick utgå, enligt vad som upplysts utan att därmed någon ändring i rättsläget avsetts”.2408 I departementspromemorian Ds Fi 1972:5 angavs det att ko- nungen i ordenskapitlet skulle kunna upplösa ordnarna,2409 och i propisitionen angavs att ”Kungl. Maj:t torde” efter en övergångstid ”enligt allmänna rättsregler kunna besluta om upplösning av”2410 en orden där utmärkelser inte längre delas ut. Riktigheten av denna typ av uppfattningar bestreds av kanslersämbetet, som menade att konungen inte utan medverkan kunde upplösa ordnarna men att dessa två organ skulle kunna göra det tillsam- mans.2411 Det skulle stämma med den formella lagkraftens princip, som skulle innebära att 2405 SB PM 2006:1 s. 16. 2406 Lyrevik 2018 s. 26-30 och 366-372. 2407 Modée bd 5 s. 2620, 2629 och 2632. arkiv, Handlingar rörande utredningen om ordensväsendets avskaffande, FXI:3, 1972-73, underdånig promemoria av , utredning angående ett reformerat ordensväsen, bilaga 1, remissyttrande s.d., s. 13. 2409 Ds Fi 1972:5 s. 12. 1973:91 s. 30. arkiv, Handlingar rörande utredningen om ordensväsendets avskaffande, FXI:3, 1972-73, underdånig promemoria av , utredning angående ett reformerat ordensväsen, bilaga 1, remissyttrande s.d., s. 13. Ordens- och medaljväsendets rättsliga reglering då ordnarna inrättats av konungen med samtycke (se ovan avsnitt 8.2.2.-3. ), skulle motsvarande förfarande behöva tillämpas vid upplösning av dem. Ur ett konstitutionellt perspektiv kan det ifrågasättas vilken betydelse en föreskrift av denna typ kan ha. Även 1772 och regeringsformer, förenings- och säker- hetsakt, successionsordning och riksdagsordning har stadfästs som ”o- ryggliga” (oföränderliga) grundlagar utan att detta sedan har uppfattats bokstavligt. Norm- givningsmässigt har knappast förbudet för konungen att upphäva eller avskaffa ordnarna kunnat hindra dylika beslut, åtminstone om de fattats med samtycke. Det finns emellertid en typ av juridisk person som i princip inte kan upphävas, nämligen stiftelser. utgör en självständig juridisk person behöver knappast betvivlas, eftersom orden uppenbarligen äger tillgångar i eget namn samt har styrelse- och årsmöteslikande organ. Huruvida det är fråga om en stiftelse eller en stiftelseliknande juridisk person kan just nu lämnas därhän. Några medel har tydligen inte avskilts från början som ett stiftelsekapital, men ett sådant kapital har byggts upp successivt. Detta framgår av att ordens- kassorna befanns ha växt på ett sådant sätt att pensioner kunde börja betalas ut. Det angavs då att detta redan från början hade varit planen, och hade uttalat sig om önsk- värdheten av pensioner till fattiga officerare . De pensioner som började betalas ut tillföll den äldsta serafimerriddaren samt de äldsta kommendörerna av Svärds- och . De ökade sedan successivt i antal.2412 Pensioner betalades enligt över- gångsbestämmelse nr 4 till ordensstadgar ut även efter ordensreformen för de rid- dare som var berättigade till sådan. Detta gällde enbart svenska riddare, varför den fortsatta utdelningen av ordnar till utländska medborgare inte har föranlett pensionsutbetalningar. inte omfattas av stiftelselagen (1994:1220), eftersom ett kapital inte har avskilts från början och det inte är fråga om en insamlingsstiftelse, kan det inte bli aktuellt att tillämpa 6 kap. om ändring av föreskrifter i ett stiftelseförordnande. Därmed finns inte heller möjlighet för regeringen att utnytta möjligheten i 6 kap. 4 a § stiftelselagen att ändra eller upphäva föreskrifter i stiftelseförordnandet beträffande stiftelser bildade av sta- ten. Permutation kan inte heller komma i fråga eftersom permutationslagen (1972:205) end- ast kan tillämpas på gåvobrev, testamente, stiftelseförordnande eller liknande handling som meddelats av enskild; oavsett om man utgår från att konungen eller eller båda dessa organ stått bakom inrättandet av Kungl. är det inte fråga om ’enskild’. Den enda möjligheten är då att falla tillbaka på den sedvanerättsliga möjlighet som fanns för Kungl. Maj:t att ändra stiftelseförordnanden och liknande förordnanden.2413 När det gäller denna typ förordnanden gjorda av stat och kommun anses möjligheten att besluta om förändring finnas kvar, och det är nu är en uppgift för regeringen.2414 Detta skulle då kunna avse fall som inte omfattas av 6 kap. 4 a § stiftelselagen, eftersom det är fråga om ’liknande förordnanden’. Det är emellertid tveksamt om en sådan åtgärd i förhållande till en 2412 Areen och 1942 bd 2 s. 395-405. 1972:8 s. 25 och 35-45. 2414 och , kommentar till del I inkl. permutationslagen, , kom- mentar till permutationslagen, jfr prop. 1972:8 s. 31. Ordens- och medaljväsendets rättsliga reglering från staten skild juridisk person verkligen kan stödjas på ett förarbetsuttalande; det vore rim- ligt att kräva lagstöd, såvida inte problemet kan lösas genom ett avtal mellan staten och den juridiska personen, något som också har förekommit i praktiken.2415 ordensprinciper angavs att förslag till ordensförläningar skulle insändas ”av vederbörande verkschef (motsvarande) skriftligen under hand till expeditionschefen i det statsdepartement (protokollchefen i ), varunder förslagsställaren hör”.2416 Det torde vara formuleringen ”under hand” som hade lett till en uppfattning om att nomineringar till ordensutmärkelser inte skulle omfattas av offentlighetsprincipen ens om de expedierades skriftligen från en verkschef till ett departement. departementspro- memoria framhölls emellertid att nomineringarna gjordes i tjänsten. Handlingar i ordens- ärenden som upprättades hos eller inkom till myndighet skulle anses vara allmänna hand- lingar.2417