sou · H9B387 · 2021-11-02 00:00:00 — En viktig fråga för utredaren att ta ställning till är vilken myndighet som ska ansvara för granskning av utländska direktinvesteringar. Vid valet av granskningsmyndighet behöver utredaren göra en samlad bedömning av flera faktorer. En viktig förutsättning för att gransk- ningsmyndigheten ska kunna fullgöra sitt uppdrag är att den har till- gång till relevanta uppgifter, däribland sådana uppgifter som omfattas av uppgiftsskyldigheterna i EU-förordningen. Det kan konstateras att detta delvis gäller olika statistiska uppgifter. Sådana uppgifter kan finnas tillgängliga hos olika myndigheter, i den mån de finns samlade över huvud taget. behöver inte nödvändigtvis redan ha tillgång till sådana uppgifter, även om det kan vara en fördel. En möjlig lösning är att olika myndigheter blir skyldiga att på begäran lämna ut uppgifter till granskningsmyndig- heten. Till det kommer möjligheten att ställa krav på de investerare och bolag som investeringarna avser att lämna nödvändiga uppgifter. Så är också fallet i många befintliga nationella system. Även privata aktörer och olika affärsdatabaser kan komma att utgöra viktiga verk- tyg för att granskningsmyndigheten ska få tillgång till relevant infor- mation om utländska direktinvesteringar. Vid granskningsmyndigheten kommer det att samlas information om investeringar i vissa skyddsvärda områden vilket gör att myn- digheten måste ha kompetens att bedöma uppgifternas relevans i förhållande till skyddsvärda sektorer och branscher. Tillgången till en aggregerad mängd av sådana uppgifter gör att granskningsmyn- digheten behöver ha personal med erfarenhet av och förmåga att bedöma och hantera uppgifterna enligt de krav som ställs i offentlig- hets- och sekretesslagen (2009:400) och säkerhetsskyddslagen. Till det kommer att många bedömningar om vilka konsekvenser en inve- stering kan ha för kan komma att kräva tillgång till under- rättelseinformation. kommer att ha behov av att samla in uppgifter från olika aktörer inom ramen för sitt uppdrag. En viktig uppgift för granskningsmyndigheten blir vidare att delta i den sam- arbetsstruktur som inrättas genom EU-förordningen. Inom ramen för den uppgiften kommer granskningsmyndigheten att behöva delge och andra medlemsstater information om svenska förhållanden i enlighet med bestämmelserna i den nya EU- förordningen. För att kunna tillvarata svenska intressen i förhållande till förordningen kommer granskningsmyndigheten också att be- höva bygga upp en förmåga att inhämta, analysera och bearbeta upp- gifter om utländska direktinvesteringar i andra medlemsstater som kan ha en negativ inverkan på säkerhet eller allmän ordning i , i syfte att kunna begära in ytterligare uppgifter om och lämna syn- punkter på investeringar i dessa medlemsstater. Den informationshantering som granskningsmyndigheten kom- mer att behöva ägna sig åt gör att utredaren särskilt behöver analy- sera hur granskningsmyndighetens verksamhet kommer att förhålla sig till offentlighets- och sekretesslagstiftningen. Det gäller särskilt vilken information som kommer att finnas i myndighetens verk- samhet men också vilka avvägningar som behöver göras mellan be- hovet av sekretess och hänsyn till partsintresset. Det är också viktigt att utredaren ser över i vilka situationer som myndigheten kan be- höva lämna ut sekretessbelagd information och om eventuella sekre- tessbestämmelser bör inskränka möjligheten att meddela och offent- liggöra uppgifter. Ytterligare en omständighet som ställer krav på gransknings- myndighetens kompetens är att den kommer att behöva kunna svara på frågor från olika aktörer om den aktuella typen av investeringar. Ett granskningsförfarande kan komma att ställa krav på kompetens som finns spridd på olika myndigheter. Det kan därför finnas behov av att flera myndigheter bidrar med information i gransk- ningsförfarandet. •föreslå vilken befintlig myndighet som ska ha ansvaret för gransk- ning av utländska direktinvesteringar, •klargöra och föreslå hur granskningsmyndigheten på ett kostnads- effektivt och säkert sätt ska få tillgång till nödvändig information för att bedöma investeringen, •klargöra vilka andra myndigheter som behöver tillhandahålla in- formation till granskningsmyndigheten, •analysera om granskningsmyndighetens informationshantering medför att det finns behov av ändringar i offentlighets- och sekre- tesslagstiftningen, och •lämna nödvändiga författningsförslag. Svensk lagstiftning behöver redan nu anpassas för att EU- förordningen ska kunna tillämpas Den nya EU-förordningen innebär att det finns ett behov av att utreda hur svensk lagstiftning ska anpassas och kompletteras för att ska kunna leva upp till förordningens krav från och med den Utredaren behöver därför ta ställning till vissa frågor innan ett sammanhållet förslag till granskningssystem lämnas. För- slagen i denna del av uppdraget ska ligga till grund för utredarens fort- satta överväganden om hur granskningssystemet bör se ut. En central uppgift för utredaren i denna del är att föreslå vid vilken myndighet den svenska kontaktpunkten ska inrättas och hur den bör organiseras. Kontaktpunkten ska inrättas så att den kan svara upp mot kraven i EU-förordningen, däribland att sammanställa och lämna en årlig rapport om utländska direktinvesteringar i . En rimlig utgångspunkt är att kontaktpunkten bör vara samma myn- dighet som får till uppgift att granska utländska direktinvesteringar i det slutliga förslaget. De skäl som förts fram ovan i fråga om vilka krav som bör kunna uppställas för granskningsmyndigheten och hur den ska få tillgång till relevanta uppgifter gäller även för kontaktpunkten. EU-förordningen skapar vidare en rättslig grund för att begära in uppgifter om och lämna synpunkter på planerade och genomförda investeringar från utländska investerare eller det berörda bolaget. •föreslå var den svenska kontaktpunkten för samarbetet med EU- kommissionen och andra medlemsstater ska inrättas och hur den bör organiseras, •ta ställning till vilka uppgifter som den svenska kontaktpunkten behöver ha tillgång till och hur dessa uppgifter ska vara till- gängliga för kontaktpunkten, •klargöra om det finns behov av att införa skyldigheter för olika myndigheter att lämna relevanta uppgifter till kontaktpunkten, •analysera om kontaktpunktens informationshantering medför att det finns behov av ändringar i offentlighets- och sekretesslagstift- ningen, och •lämna nödvändiga författningsförslag. Om det bedöms nödvändigt får utredaren ta upp andra närliggande frågor i samband med de frågeställningar som ska utredas. Utredaren ska bedöma de samhällsekonomiska kostnaderna och nyttorna av förslagen för enskilda och för det allmänna samt konse- kvenserna i övrigt av förslagen. Utredaren ska mot bakgrund av bl.a. erfarenheter av införanden av nationella granskningssystem i andra länder, bedöma om ett granskningssystem rent allmänt kan få påver- kan på utländska direktinvesteringar i . Förslagens konse- kvenser ska analyseras och redovisas enligt 14–15 a §§ kommitté- förordningen (1998:1474). I 14 kap. 3 § regeringsformen anges att en inskränkning i den kommunala självstyrelsen inte bör gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål som föranlett den. Det innebär att en proportionalitetsbedömning ska göras i lagstiftningsprocessen. Om något av förslagen i betänkandet påverkar det kommunala självstyret ska därför, utöver dess konsekvenser, också de särskilda avvägningar som lett fram till förslagen särskilt redovisas. En sådan bedömning ska också göras om något av förslagen i betänkandet kan komma att påverka enskilda. I 2 kap. 15 och 17 §§ regeringsformen regleras egendomsskyddet och näringsfriheten. Dessa rättigheter får endast begränsas i syfte att skydda angelägna allmänna intressen. Om utredaren överväger förslag som kan på- verka egendomsskyddet eller näringsfriheten ska förslagen därför analyseras i förhållande till dessa bestämmelser. Utredaren ska också beakta betydelsen av förpliktelser enligt . Kontakter och redovisning av uppdraget Utredaren ska hålla () infor- merat om det löpande arbetet. Vid genomförandet av uppdraget ska utredaren hålla sig infor- merad om arbetet med betänkandena Kompletteringar till den nya säkerhetsskyddslagen (SOU 2018:82), Förbättrat skydd för total- försvaret (SOU 2019:34), Bättre kommunikation för fler invester- ingar (SOU 2018:56) och Effektivt investeringsfrämjande i hela (SOU 2019:21). Utredaren ska också beakta annat relevant arbete som pågår inom och kommittéväsendet. Under genomförandet av uppdraget ska utredaren, i den utsträck- ning som det bedöms lämpligt, också ha en dialog med och inhämta upplysningar från de myndigheter och andra organisationer, särskilt sådana som företräder näringslivet, som berörs av aktuella frågor. Uppdraget ska, i den del som avser att lämna förslag på anpass- ningar och kompletterande bestämmelser till EU-förordningen, redo- visas , och i den del som gäller att föreslå ett svenskt system för granskning av utländska direktinvesteringar redo- visas . Alternativt förslag till lag (2022:000) om anmälan och granskning av utländska direktinvesteringar 1.1Förslag till lag (2022:000) om anmälan och granskning av utländska direktinvesteringar Lagens syfte och tillämpningsområde 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om anmälan och gransk- ning av och förbud mot utländska direktinvesteringar inom skydds- värda områden. Syftet med lagen är att, om det är nödvändigt, hindra dels ut- ländska direktinvesteringar som kan skada säkerhet, dels sådana som kan skada allmän ordning eller allmän säkerhet. 2 § Åtgärder som vidtas med stöd av denna lag får inte vara mer ingripande än vad som är nödvändigt och ska vara proportionerliga med hänsyn till lagens syfte. 3 § Lagen gäller för investeringar i aktiebolag, handelsbolag, enkla bolag, enskild näringsverksamhet, ekonomiska föreningar och stiftel- ser med säte i som bedriver a)samhällsviktig verksamhet, b)säkerhetskänslig verksamhet, c)verksamhet som ger ut ett allmänt nyhetsmedium, d)verksamhet som prospekterar, utvinner, anrikar eller säljer rå- varor som är kritiska för EU eller andra metaller och som är kritiska för försörjning, e)verksamhet vars huvudsakliga ändamål innefattar behandling av känsliga personuppgifter eller lokaliseringsuppgifter, f)verksamhet som rör framväxande teknologier och annan stra- tegiskt skyddsvärd teknologi, g)verksamhet som tillverkar, utvecklar, bedriver forskning om eller tillhandahåller produkter med dubbla användningsområden eller tillhandahåller tekniskt bistånd för sådana produkter, eller h)verksamhet som tillverkar, utvecklar, bedriver forskning om eller tillhandahåller krigsmateriel eller tillhandahåller tekniskt stöd av- seende krigsmateriel. 4 § I lagen avses med 1.direktinvestering: en investering som görs för att etablera eller upprätthålla varaktiga förbindelser mellan investeraren och det före- tag för vilket kapitalet görs tillgängligt för att bedriva ekonomisk verksamhet, inbegripet investeringar som möjliggör ett faktiskt del- tagande i ledningen eller inflytande i ett företag som bedriver en eko- nomisk verksamhet. 2.utländsk direktinvestering: en direktinvestering där investe- raren är en fysisk person med annat medborgarskap än enbart svenskt eller en juridisk person som ytterst ägs eller kontrolleras av en annan stat eller av fysiska personer med annat medborgarskap än enbart svenskt. 3.samhällsviktig verksamhet: verksamhet, tjänst eller infrastruktur som upprätthåller eller säkerställer samhällsfunktioner som är nöd- vändiga för samhällets grundläggande behov, värden eller säkerhet. 4.allmänt nyhetsmedium: ett medium som har till sin primära uppgift att bedriva nyhetsbevakning och som också har ett redaktio- nellt innehåll som består av regelbunden och allsidig nyhetsför- medling som ger uttryck för ett brett utbud av ämnen och perspektiv samt granskning av för demokratin grundläggande skeenden. 5.känsliga personuppgifter: personuppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk över- tygelse eller medlemskap i fackförening och behandling av genetiska uppgifter, biometriska uppgifter för att entydigt identifiera en fysisk person, uppgifter om hälsa eller uppgifter om en fysisk persons sexualliv eller sexuella läggning. 6.lokaliseringsuppgifter: uppgifter som behandlas i ett elektroniskt kommunikationsnät eller av en elektronisk kommunikationstjänst och som visar den geografiska positionen för terminalutrustningen för en användare. 7.produkter med dubbla användningsområden: produkter som är upptagna i bilaga I till och rådets förordning (EU) 2021/821 av om upprättande av en unionsord- ning för kontroll av export, förmedling, transitering och överföring av samt tekniskt bistånd för produkter med dubbla användnings- områden (omarbetning). 5 § En utländsk direktinvestering får förbjudas, om det är nödvän- digt med hänsyn till säkerhet. En utländsk direktinvestering får förbjudas också om det är nödvändigt med hänsyn till allmän ordning eller allmän säkerhet i i enlighet med artiklarna 52.1 eller 65.1 (b) i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. 6 § Vid bedömningen av om det är nödvändigt att förbjuda en ut- ländsk direktinvestering ska verksamhetens art och omfattning samt omständigheter kring investeraren beaktas. 7 § Vid bedömningen av om det är nödvändigt att förbjuda en ut- ländsk direktinvestering ska följande omständigheter kring inve- steraren beaktas. 1.Om investeraren direkt eller indirekt, helt eller delvis, kon- trolleras av ett annat lands regering genom ägarstruktur, betydande finansiering eller på annat sätt. 2.Om investeraren har varit delaktig i verksamhet som inverkat skadligt eller kunnat inverka skadligt på säkerhet eller allmän ordning eller allmän säkerhet. 3.Om det finns andra omständigheter kring investeraren som kan medföra en risk för säkerhet eller allmän ordning eller allmän säkerhet. 8 § En direktinvestering får genomföras bara om den har godkänts eller lämnats utan åtgärd. 9 § Ett godkännande av en utländsk direktinvestering får förenas med villkor. Sådana villkor får beslutas, om det är nödvändigt för att investeringen inte ska skada säkerhet, allmän ordning eller allmän säkerhet. 10 § Om en direktinvestering har genomförts utan anmälan eller innan granskningsmyndigheten har prövat anmälan slutligt och förut- sättningarna för ett förbud är uppfyllda, får granskningsmyndigheten besluta om ett förbud. 11 § Om ett villkor som meddelats enligt 9 § inte uppfylls, får granskningsmyndigheten förelägga investeraren eller det företag som varit föremål för investeringen att uppfylla villkoret eller för- bjuda investeringen om förutsättningar för ett förbud är uppfyllda. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. får bestämma att ett beslut om före- läggande ska gälla . 12 § Ett förbud mot en investering innebär att en rättshandling som utgör en del i investeringen eller som har till syfte att genomföra investeringen blir ogiltig. Detta gäller inte sådana rättshandlingar som utgörs av en inve- stering som har skett på en reglerad marknad som avses i 1 kap. 4 b § lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, en motsvarande marknad utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller en MTF-plattform som avses i 1 kap. 4 b § lagen om värdepappers- marknaden. I sådana fall får granskningsmyndigheten i stället före- lägga investeraren att avyttra det som förvärvats. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. får bestämma att ett beslut om före- läggande ska gälla . 13 § Om ett förbud har meddelats, får granskningsmyndigheten besluta om de förelägganden mot investeraren och det företag som är föremål för investeringen som behövs för att förhindra skada för säkerhet, allmän ordning eller allmän säkerhet. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. får bestämma att ett beslut om före- läggande ska gälla . 14 § Den myndighet som regeringen bestämmer (gransknings- myndigheten) prövar frågor enligt denna lag. Anmälan av en direktinvestering 15 § Den som har för avsikt att direkt eller indirekt investera i sådan verksamhet som omfattas av 3 § ska anmäla investeringen till granskningsmyndigheten, 1.om investeraren efter investeringen på grund av innehav av aktier, andra andelar eller medlemskap förfogar eller mer av rösterna i ett aktiebolag eller en ekonomisk förening, 2.om investeraren genom investeringen själv eller tillsammans med annan bildar en sådan juridisk person som anges i första stycket 1 och därefter förfogar eller mer av rösterna iden juridiska personen, 3.om investeraren genom investeringen blir bolagsman i ett handelsbolag eller i ett enkelt bolag eller om investeringen görs i ett handelsbolag eller enkelt bolag som investeraren är bolagsman i, 4.om investeraren genom investeringen bildar en svensk stiftelse, 5.om investeraren på något annat sätt än enligt 1–4 får ett infly- tande i ledningen i ett aktiebolag, handelsbolag, enkelt bolag, ekono- misk förening eller stiftelse med säte i , eller 6.om investeraren, i utbyte mot en överenskommelse om infly- tande i verksamheten, avser att ställa resurser till förfogande för en verksamhet som avses i 3 § och som bedrivs av en enskild näringsidkare. Varje investering enligt första stycket 1 eller 2 varefter investe- raren förfogar eller mer av rösterna ska anmälas. Anmälan ska göras innan investeringen genomförs. 16 § En investering som görs av en svensk medborgare eller av en svensk juridisk person i en sådan verksamhet som avses i 3 § c) om- fattas inte av anmälningsskyldigheten i 15 §. 17 § Om investeraren är en fysisk person med enbart svenskt medborgarskap, ska anmälan lämnas utan åtgärd. Detsamma gäller om investeraren är en juridisk person som ytterst ägs eller kontrolleras endast av fysiska personer med enbart svenskt medborgarskap. 18 § Anmälan krävs inte 1.när investeraren får egendom genom bodelning, arv eller testa- mente, eller 2.vid förvärv av aktier som vid nyemission eller fondemission förvärvas med företrädesrätt i förhållande till det antal aktier för- värvaren tidigare äger. 19 § Det företag som är föremål för investeringen ska upplysa den som avser att investera att denna lag gäller för verksamheten. En sådan upplysning ska innehålla en påminnelse om investerarens skyldighet enligt 15 § att anmäla investeringen. Skyldigheten enligt första stycket gäller inte investeringar som genomförs genom sådana rättshandlingar som anges i 12 § andra stycket. 20 § Om en investerare inte anmäler en investering trots att det finns en skyldighet att göra det, får granskningsmyndigheten upp- rätta en anmälan enligt 15 §. Granskning av en utländsk direktinvestering 21 § ska från det att en fullständig anmälan kommit in besluta att antingen lämna anmälan utan åtgärd eller inleda en granskning. Beslutar granskningsmyndigheten att investeringen ska granskas, ska granskningen avslutas efter beslutet eller, om det finns särskilda skäl, . 22 § Beslut om godkännande med eller utan villkor och beslut om för- bud ska gälla , om granskningsmyndigheten inte bestämmer annat. 23 § ska i den utsträckning det behövs in- hämta synpunkter från statliga myndigheter, kommuner och regioner. Kommuner och regioner och, i den utsträckning regeringen bestämmer, statliga myndigheter ska vara skyldiga att lämna upp- gifter till granskningsmyndigheten, om myndigheten begär det. 24 § ska samråda med Försvarsmakten, , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och Säkerhetspolisen i ärenden som granskas enligt denna lag. 25 § Investeraren och det företag som är föremål för investeringen ska tillhandahålla granskningsmyndigheten de uppgifter eller hand- lingar som myndigheten begär. 26 § har rätt att i den omfattning det behövs för granskningen få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen, dock inte bostäder, som används i verksamhet som bedrivs av investeraren eller det företag som är föremål för investeringen. 27 § får förelägga investeraren och det företag som är föremål för investeringen att tillhandahålla uppgifter eller handlingar enligt 25 § och att ge tillträde enligt 26 §. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. får bestämma att ett beslut om före- läggande ska gälla . 28 § får begära handräckning av Krono- fogdemyndigheten för att genomföra de åtgärder som avses i 25 och 26 §§. Vid handräckning gäller bestämmelserna i utsökningsbalken om verkställighet av förpliktelser som inte avser betalningsskyldig- het, avhysning eller avlägsnande. 29 § får ta ut en sanktionsavgift av den som 1.underlåter att göra en anmälan till granskningsmyndigheten enligt 15 §, 2.genomför en direktinvestering innan granskningsmyndigheten har prövat anmälan slutligt, 3.genomför en direktinvestering i strid med granskningsmyndig- hetens beslut, 4.handlar i strid med ett villkor som meddelats i samband med ett slutligt beslut 5.lämnar oriktiga uppgifter, eller 6.underlåter att fullgöra sin uppgiftsskyldighet enligt 25 §. 30 § En sanktionsavgift ska bestämmas till lägst och högst . 31 § Vid bedömningen av om en sanktionsavgift ska tas ut och när storleken på avgiften ska bestämmas ska särskild hänsyn tas till den skada eller sårbarhet för säkerhet, allmän ordning eller allmän säkerhet som uppstått eller kunnat uppstå till följd av överträdelsen, om överträdelsen varit uppsåtlig eller berott på oaktsamhet, vad den avgiftsskyldige har gjort för att överträdelsen ska upphöra och för att begränsa dess verkningar, om den avgiftsskyldige har begått en överträdelse och till den vinst som överträdelsen inneburit för den avgiftsskyldige. 32 § En sanktionsavgift får efterges helt eller delvis, om överträdel- sen är ringa eller ursäktlig eller om det annars med hänsyn till om- ständigheterna skulle vara oskäligt att ta ut avgiften. 33 § En sanktionsavgift får inte beslutas, om överträdelsen om- fattas av ett föreläggande om vite och överträdelsen ligger till grund för en ansökan om att vitet ska dömas ut. 34 § En sanktionsavgift får beslutas endast om den som avgiften ska tas ut av har fått tillfälle att yttra sig från det att överträdelsen ägde rum. Ett beslut om sanktionsavgift ska delges. 35 § En sanktionsavgift ska betalas till granskningsmyndigheten från det att beslutet om att ta ut avgiften har fått laga kraft eller inom den som anges i beslutet. Om sanktionsavgiften inte betalas inom den tid som anges i första stycket, ska myndigheten lämna den obetalda avgiften för in- drivning. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställig- het ske enligt utsökningsbalken. En sanktionsavgift tillfaller staten. 36 § En beslutad sanktionsavgift faller bort till den del beslutet om avgiften inte har verkställts från det att beslutet fick laga kraft. 37 § Beslut enligt denna lag får överklagas till regeringen. Beslut om föreläggande enligt 11, 12, 13 och 27 §§ och beslut om sanktionsavgift enligt 29 § får dock överklagas till Förvaltningsrätten i . Prövningstillstånd krävs för prövning i kammarrätten. Beslut om att inleda granskning eller lämna en ansökan utan åtgärd får inte överklagas. 38 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om verkställighet av denna lag. 39 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får för de ändamål som anges i 1 § meddela föreskrifter om a)vilka samhällsviktiga verksamheter som ska omfattas av denna lag, b)vilka framväxande teknologier respektive annan strategiskt skyddsvärd teknologi som ska omfattas av lagen, och c)vilka råvaror som är kritiska för EU samt vilka andra metaller och som är kritiska för försörjning. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Lagen ska inte tillämpas på investeringar som genomförs före . 1.Säker och kostnadseffektiv it-drift –rättsliga förutsättningar för utkontraktering. 2.Krav på kunskaper i svenska och samhällskunskap för svenskt medborgarskap. 3.Skolbibliotek för bildning och utbildning.