sou · H9B336 · 2021-05-05 00:00:00 — Tio av landets fylkesmän, vilka som nämnts närmast motsvarar de svenska länsstyrelserna, är lokala vergemåls- myndigheter (4 § vergemålsloven). Myndigheterna avgör flertalet ärenden om ställföreträdarskap som första instans och ansvarar också för tillsynen över ställföreträdarna i distriktet (6 §). Fylkesmännen ansvarar vidare för nödvändig utbildning för ställföreträdare samt för vägledning och stöd till dem. En central myndighet, Statens sivil- rettsforvaltning, har i uppgift att behandla klagomål över vissa av fylkesmännens beslut och utövar också tillsyn över fylkesmännen (7 §). Myndigheten har också ett överordnat ansvar för information till och utbildning av ställföreträdare.5 Ställföreträdarskap för vuxna regleras i 4 kap. vergemålsloven. Den som har fyllt och som på grund av psykisk störning, demens, psykisk utvecklingsstörning, missbruk, allvarligt spelmissbruk eller försvagad hälsa inte är i stånd att ta till vara sin intressen kan enligt 20 § sättas under ställföreträdarskap (vergemål). Det krävs att den enskilde ger sitt skriftliga samtycke, om han eller hon är i stånd att förstå vad ett samtycke innebär. Den enskilde har i dessa fall kvar sin rättshandlingsförmåga och kan disponera över sina medel (21 §). Ställföreträdarskapet kan omfatta personliga och ekonomiska förhåll- anden och ska inte göras mer omfattande än nödvändigt. til vergemålsloven, FOR-2013-02-15-201, se 201?q=vergemål (hämtad ). 4Uppgifter från Statens sivilrettsforvaltning . 110 (2008–2009) s. 8 och 72 f. av ställföreträdarskap motsvarar och har många likheter med god- manskap enligt 11 kap. 4 § (FB). En mer långtgående form av ställföreträdarskap regleras i 22 § verge- målsloven. Om den enskilde uppfyller förutsättningarna för ställ- företrädarskap enligt 20 § kan han eller hon fråntas sin rättshand- lingsförmåga i ekonomiskt eller personligt hänseende. Det krävs att vissa villkor är uppfyllda, främst att den enskildes tillgångar riskerar att väsentligt förringas eller att det finns en betydande fara för att han eller hon genom sitt agerande i väsentlig grad skadar sina in- tressen. Beslut om att frånta en person den rättsliga handlingsför- mågan fattas av domstol. Denna form av ställföreträdarskap mot- svarar och har många likheter med förvaltarskap enligt 11 kap. 7 § FB. Vem utser ställföreträdare? Regler för handläggningen hos fylkesmannen och den centrala myn- digheten finns i kap. 8 vergemålsloven. Det är fylkesmannen som beslutar om ställföreträdarskap som första instans i ärenden där huvudmannen inte fråntas sin rättsliga handlingsförmåga (55 §). Fylkesmannen ska se till att frågan blir väl belyst och bland annat kan läkarintyg, yttranden och en samtyckesförklaring från den enskilde läggas till grund för beslutet. Ett samtal mellan en handläggare och den enskilde ska utgöra grund för beslutet, dock inte om det kan antas att den enskilde inte förstår vad saken gäller (59 §). Reglerna om handläggningen i domstol finns i kap. 9. Domstolen beslutar om de ställföreträdarskap som innebär att huvudmannen fråntas sin rättshandlingsförmåga (68 §). Domstolen prövar också överklaganden av fylkesmannens beslut om bland annat anordnande av ställföreträdarskap. Vem utses som ställföreträdare? I kap. 5 vergemålsloven regleras tillsättningen av ställföreträdare. Ramen för ställföreträdarens uppdrag ska anges i samband med för- ordnandet (25 §). Den tilltänkta ställföreträdaren ska vara lämplig för uppdraget och ska ha samtyckt till att utses (28 §). Ställföreträdaren är i regel en familjemedlem eller någon som på annat sätt är närstående till den enskilde. Dessa kallas ofta för vanliga eller ideella ställföreträdare. Fylkesmannen har dock enligt 26 § en möjlighet att anlita en fast ställföreträdare (faste verger). Några sär- skilda villkor som måste vara uppfyllda för att anlita fasta ställföre- trädare anges inte i lagen. I förarbetena sägs att ideella ställföre- trädare ska vara huvudregel även fortsättningsvis. En möjlighet att engagera fasta ställföreträdare kan dock, enligt förarbetena, göra det enklare att hitta kompetenta och lämpliga ställföreträdare. Enligt förarbetena har en vanlig ställföreträdare ofta möjlighet att lägga ner mer tid på huvudmannen än en fast ställföreträdare och det uttrycktes en farhåga kring att fasta ställföreträdare kan tänkas tumma på kvaliteten i uppdraget till förmån för effektivitet. I förarbetena beto- nades därför vikten av att fylkesmannen utövar tillsyn över de fasta ställföreträdarna. Systemet med fasta ställföreträdare ansågs inte kräva en särskild lagbestämmelse. Att en sådan ändå infördes motiverades med att det behövs vissa särskilda regler för de fasta ställföreträd- arna, bland annat när det gäller arvode.6 Den som anlitas som fast ställföreträdare ska lägga fram en politi- attest, vilket i stort motsvarar ett svenskt belastningsregisterutdrag. I övrigt gäller samma regler för fasta ställföreträdare som för andra. Reglerna om arvode skiljer sig dock åt, vilket utvecklas nedan. Enligt uppgift från Statens sivilrettsforvaltning utses en fast ställ- företrädare när det inte finns någon närstående eller om uppdraget är sådant att ställföreträdaren bör vara utomstående. Den som är fast ställföreträdare är inte anställd hos fylkemannen utan är en själv- ständig uppdragstagare. Han eller hon tar i regel på sig flera uppdrag och det finns ingen fast gräns för hur många uppdrag en fast ställ- företrädare får ha. Det saknas uppgifter om hur många ställföreträ- dare som är fasta men andelen uppskattas till åtminstone omkring hälften.7 En ställföreträdare kan med rimligt varsel kräva att bli entledigad från sitt uppdrag. Även om ställföreträdaren inte begär sitt entledig- ande kan fylkesmannen entlediga honom eller henne, bland annat om det framstår som nödvändigt med hänsyn till huvudmannen (29 §). Fylkesmannen ska ha en beredskapsordning som säkrar att en ställföreträdare kan utses omgående (4 § vergemålsforeskriften). 110 (2008–2009) s. 83 f. 7Uppgifter från Statens sivilrettsforvaltning . Det förs i register över beslut om att frånta personer den rättsliga handlingsförmågan (77 § vergemålsloven). Domstolens beslut registreras i (motsvarande den svenska folkbokföringen) och (där uppgifter om bland annat pant och andra rättigheter i lösöre registreras). Även beslut om ändring eller upp- hävande av tidigare beslut registreras. Registeruppgifterna är inte direkt tillgängliga för allmänheten. Den som kan identifiera en per- son kan dock få upplysningar om den som är registrerad, vem som är ställföreträdare och vilken instans som avgjort frågan om rätts- handlingsförmåga.8 I kap. 6 vergemålsloven finns bestämmelser om hur ställföreträdaren ska utföra sitt uppdrag. Han eller hon ska inom ramen för sitt för- ordnande ta till vara huvudmannens intressen (31 §). Ställföreträda- ren ska höra huvudmannen inför rättshandlingar av större betydelse och när det framstår som naturligt (33 §). Även när huvudmannen är fråntagen sin rättshandlingsförmåga ska ställföreträdaren lägga vikt vid hans eller hennes uppfattning. Som huvudregel har ställföre- trädaren tystnadsplikt (46 §). Ställföreträdaren ska sörja för att de av huvudmannens tillgångar som inte förvaltas av fylkesmannen hålls i gott skick och att egendomen säkras, lagras och eventuellt försäkras på ett betryggande och sedvanemässigt sätt. Ägodelar som kan ge avkastning ska placeras på ett sedvanligt sätt och pengar ska placeras på ett bankkonto i huvudmannens namn (36 §). Vissa dispositioner kräver fylkesmannens samtycke (37–45). I vergemålsforeskriften finns närmare bestämmelser om ställföreträdarens redovisning och den finansiella förvaltningen. Förvaltning av finansiella tillgångar I kap. 7 vergemålsloven finns bestämmelser om fylkesmannens för- valtning av finansiella tillgångar. Till skillnad från vad som gäller i är det som utgångspunkt tillsynsmyndigheten, dvs. 110 (2008–2009) s. 137 f. mannen, som förvaltar huvudmannens ekonomiska tillgångar. Om värdet understiger är det dock ställföreträdaren som förvaltar tillgångarna.9 För att fylkes- mannen ska förvalta tillgångarna krävs huvudmannens samtycke, om han eller hon har kvar sin rättsliga handlingsförmåga. Om huvud- mannen inte är i stånd att förstå samtyckets innebörd krävs inget samtycke (48 och 49 §§). Utbildning och stöd till ställföreträdare Ställföreträdare ska få utbildning i samband med att de förordnas och under löpande uppdrag efter behov (1 § vergemålsforeskriften). Fylkesmannen organiserar utbildningsinsatser och ska verka för att ställföreträdare får nödvändig utbildning. Det är dock inte obligato- riskt för ställföreträdare att genomgå utbildning.10 Fylkesmannen har en konkret rådgivningsskyldighet i förhållande till ställföreträdaren. I vergemålsloven anges att ställföreträdare bör rådfråga fylkesmannen när han eller hon är tveksam och när det gäller beslut som är av särskild betydelse för huvudmannen (47 § andra stycket). Fylkesmannen ska vid behov ge ställföreträdare väg- ledning, sätta sig in i saken och så långt som möjligt ge konkreta råd (1 § vergemålsforeskriften). Fylkesmannen kan dock inte instruera ställföreträdaren att handla på ett bestämt sätt. arbetar Statens sivilrettsforvaltning med att ta fram digital utbildning och information till ställföreträdare.11 Ställföreträdare har rätt till kompensation för nedlagt arbete och er- sättning för nödvändiga utlägg (30 § vergemålsloven). I vergemåls- foreskriften finns närmare bestämmelser om arvode, både till fasta och vanliga ställföreträdare. Till en vanlig ställföreträdare med ett uppdrag som omfattar både ekonomiska och personliga förhållan- den utgår ett årligt arvode med . Motsvarande arvode till fasta ställföreträdare är . 9Gränsen är satt till två gånger folketrygdens grunnbeløp som uppgick till . 10Uppgifter från Statens sivilrettsforvaltning . 11Uppgifter från Statens sivilrettsforvaltning . advokater får arvode enligt en särskild taxa. Undantagsvis kan ett ytterligare timarvode medges (16 §). Ett viktigt undantag från rätten till arvode gäller huvudmannens make eller maka, sambo eller barn, som har rätt till arvode endast om det finns särskilda skäl (17 §). Utöver arvodet har ställföreträdare rätt till ersättning för utgifter med ett årligt belopp som fastställs av den centrala myndigheten. Därutöver kan ställföreträdaren få ytterligare ersättning för nödvän- diga utgifter (18 §). Utgångspunkten är att det är huvudmannen själv som svarar för kostnaderna. I vissa fall, bland annat om den enskildes inkomst understiger den minimipension som gäller i landet och nettoförmögenheten understiger , är det dock det allmänna som svarar för kostnaderna (19 §). Den centrala myndighetens roll och ansvar Det är Statens sivilrettsforvaltning som är central myndighet på området (5 § vergemålsforeskriften). Myndigheten har ett centralt ansvar även för vissa andra frågor, exempelvis ersättning till brotts- offer och rättshjälp.12 På ställföreträdarområdet tar Statens sivilretts- forvaltning fram utbildning till fylkesmännen och har tillsyn över dem. Tillsynen syftar till att regelverket efterföljs och att en enhetlig rättstillämpning säkras. Myndigheten ska också se till att det eta- bleras system och rutiner för den ekonomiska förvaltningen av huvud- mannens egendom. Därutöver fastställer myndigheten instruktioner för fylkesmannens tillsyn över ställföreträdare (9 §). Den norska har 2018 publicerat en uppföljning av reform. I uppföljningen sägs bland annat att det fortfarande finns utmaningar när det kommer till utbildningen av och tillsynen över ställföreträdare och att det fortfarande saknas nationella rikt- linjer på centrala områden.13 12Statens sivilrettsforvaltning, se (hämtad ). Riksrevisjonens undersøking av korleis verjemålsreforma er sett i verk, se (hämtad ), s. 7 f. regelverk om ställföreträdare (værger) påminner i flera avseenden om . Den danska værgemålsloven14 är dock äldre, , men lagen har genomgått flera förändringar. I lagen finns bestämmelser om ställföreträdarskap (værgemål) för både barn och hjälpbehövande vuxna. Lagen kompletteras med förordningarna sags- behandlingsbekendtgørelsen15 och bekendtgørelsen om værgemål16. Det förs i ett centralt register över de ställföreträdar- skap där rättshandlingsförmågan fråntas den enskilde men inte över andra ställföreträdarskap. Det finns därför inga säkra uppgifter om hur många personer som är satta under værgemål. Uppskattningsvis rör det sig om omkring 25 000 personer,17 vilket motsvarar av landets befolkning. infördes institutet framtidsfullmakt i dansk rätt genom lov om fremtidsfuldmekter.18 Ställföreträdarskap är en statlig angelägenhet Den danska lagstiftningen innebär att ansvaret för ställföreträdar- frågor är statligt. En central myndighet, Familieretshuset, fattar fler- talet beslut om ställföreträdarskap och har tillsyn över ställföreträ- darna. Familieretshuset hör under Social- och inrikesministeriet.19 Civilstyrelsen, en myndighet under , har det yttersta ansvaret för tillsynen över ställföreträdarskapen.20 Bekendtgørelse om værgemål nr 1444 af 13/12/2013 med ändringar i nr 246 af 12/03/2019, se (hämtad ). nr 1075 af 11/12/2003, se (hämtad ). nr 1444 af 13/12/2013, se (hämtad ). 17Uppgifter från Civilstyrelsen . Nr 618 af 08/06/2016, se (hämtad ). 19Familieretshuset har övertagit uppgiften från Statsforvaltningen. Familieretshuset har också ett antal andra uppgifter på familjerättens område. se g_ansvar.aspx (hämtad ). Ställföreträdarskap för vuxna regleras i 2 kap. værgemålsloven. En- ligt 5 § kan ställföreträdarskap (værgemål) anordnas för den som på grund av sinnessjukdom, bland annat svår demens, hämmad psykisk utveckling eller annan form av allvarligt vacklande hälsotillstånd är ur stånd att ta till vara sina angelägenheter, om det finns behov av en ställföreträdare. Ställföreträdarskapet kan gälla personliga förhållan- den eller ekonomiska angelägenheter men kan också begränsas till bestämda dispositioner. Huvudmannen fråntas vanligen inte sin rätts- liga handlingsförmåga och fortsätter att betraktas som myndig. Som en annan åtgärd kan i vissa fall samværgemål anordnas, om den en- skilde begär det (7 §). Detta kan bli aktuellt för den som på grund av oerfarenhet, vacklande hälsa eller liknande tillstånd har behov av hjälp med att sköta sina tillgångar eller ta till vara andra ekonomiska angelägenheter. Det är samværgen och huvudmannen som gemen- samt beslutar i de frågor som ställföreträdarskapet omfattar. Om- fattningen av dessa former av ställföreträdarskap ska anpassas efter huvudmannens behov och får inte vara mer omfattande än nödvän- digt. I vissa fall kan ställföreträdarskap som avser ekonomiska förhåll- anden kombineras med att huvudmannen fråntas sin rättshandlings- förmåga. Han eller hon förklaras då omyndig och kan inte råda över sina tillgångar (6 §). Denna form av ställföreträdarskap, handleevne- fratagelse, kräver att åtgärden är nödvändig för att hindra att huvud- mannen utsätter sin ekonomi för att väsentligt förringas eller för att hindra att han eller hon blir ekonomiskt utnyttjad. Vem utser ställföreträdare? Beslut om ställföreträdarskap fattas vanligen av Familieretshuset. I frågor om att någons rättsliga handlingsförmåga ska begränsas är det dock domstolen som beslutar. Familieretshuset kan också över- lämna ett ärende till domstolen i vissa tveksamma fall, bland annat om den enskilde motsätter sig ställföreträdarskap (13 §). Myndig- hetens beslut får överklagas till domstol. Innan frågan avgörs ska Familieretshuset eller domstolen verka för att saken blir utredd genom att hämta in läkarintyg, yttranden och annan utredning (18 §). enskilde ska höras om det kan ske och domstolen ska som utgångs- punkt hålla förhandling där den enskilde får komma till tals. En ställföreträdare ska utses i samband med att ställföreträdar- skap anordnas (11 § værgemålsloven). Uppdraget kan fråntas ställ- företrädaren om han eller hon missbrukar sin ställning eller i övrigt visar sig olämplig för uppdraget (12 §). Detsamma gäller om han eller hon själv får en ställföreträdare. I övrigt ställer lagen inte några krav på ställföreträdarens kvalifikationer. Vem utses som ställföreträdare? Den som utses som ställföreträdare är oftast någon i familjen eller någon annan anhörig. Om det inte finns någon anhörig som vill eller kan ta sig an uppgiften kan i stället en så kallad fast værger utses. Detsamma gäller om det råder oenighet inom familjen om vem som ska vara ställföreträdare. En fast værge anlitas av Familieretshuset. Han eller hon är inte anställd utan tar på sig ett eller flera uppdrag.21 hade Familieretshuset 162 fasta værger knutna till sig.22 Det finns även en möjlighet att anlita en ställföreträdare i kraft av hans eller hennes profession (andre professionelle værger). Regler om fasta och andra professionella ställföreträdare finns i 8–11 §§ sagsbehandlingsbekendtgørelsen. Bestämmelserna innebär att uppdra- get som fast ställföreträdare som huvudregel gäller tills vidare men kan tidsbestämmas till . Den som har ett sådant fast uppdrag har en plikt att ta sig an de ställföreträdaruppdrag som anvisas, om det inte finns särskilda skäl för att vägra. De professionella ställföre- trädarna har samma skyldigheter som andra förordnade ställföre- trädare. I kap. 4 værgemålsloven finns bestämmelser om ställföreträdares befogenheter och skyldigheter. Ställföreträdaren ska bland annat ta till vara huvudmannens intressen och huvudmannen har rätt till med- inflytande i viktiga frågor (24 §). Det ankommer på ställföreträdaren 21Familieretshuset, se vaergemaal-borgervaerge (hämtad ). 22Uppgifter från Civilstyrelsen . att sörja för att förmögenheten bevaras och ger rimlig avkastning (25 §). Är huvudmannen gift sköts egendomen tillsammans med maken (33 §). Om ställföreträdaren åsidosätter sina förpliktelser och därigenom uppsåtligen eller av oaktsamhet orsakar huvudmannen skada ska han eller hon ersätta skadan (31 §). Utbildning och stöd till ställföreträdare I finns ingen särskild utbildning för ställföreträdare. När fasta værger rekryteras ska dock utbildning och erfarenhet beaktas. Uppdragen innehas ofta av advokater, politiker, präster, lärare, rektorer och socialrådgivare.23 När nya ställföreträdare utses får de dock ett skriftligt material och en kort muntlig vägledning om det aktuella uppdraget. Det skriftliga materialet (Værgevejledning) är framtaget av Civilstyrelsen. Om det skulle uppstå frågor kring uppdraget kan ställföreträdaren kontakta Familieretshuset. Fasta værger har också en intresseförening dit de kan vända sig.24 Tillsynen över ställföreträdare utövas av Familieretshuset och i vissa fall av så kallade förvaltningsavdelningar (28 § værgemålsloven). För- valtningsavdelningarna är särskilt godkända privata institut, oftast banker, som hanterar huvudmannens kontanta medel, aktier, obliga- tioner, pantbrev och andra värdepapper (35 §). Tanken är att förvalt- ningsavdelningarna ska vara en garant för att den enskildes medel inte förbrukas utan Familieretshusets tillstånd och att den enskildes medel är placerade på ett godtagbart sätt. Ställföreträdaren förvaltar dock tillgångar understigande ett visst belopp, . Som nämnts har Civilstyrelsen det yttersta ansvaret för tillsynen på området. 23Uppgifter från Familieretshuset . 24Uppgifter från Civilstyrelsen . Enligt 32 § værgemålsloven har ställföreträdare rätt till ersättning för nödvändiga utlägg. Arvode regleras i sagsbehandlingsbekendtgørelsen. Till fasta och andra professionella ställföreträdare betalas ett standard- arvode (12–15 §§). Om ställföreträdarskapet avser ekonomiska ange- lägenheter uppgår arvodet till , exklusive mervärdesskatt. Om uppdraget avser personliga förhållanden är arvodet , exklusive mervärdesskatt. Även ett visst arvode vid uppdragets början kan medges. Arvodet kan sättas högre om det finns särskilda skäl. Ställföreträdare som inte är fasta eller professionella beviljas arvode endast i undantagsfall (16 §). Ersättningen betalas som huvudregel av huvudmannen, om hans eller hennes årliga intäkter överstiger (18 §). När det är huvudmannen som betalar får ställföreträdaren normalt betalt . Om det däremot är det allmänna som står för kostnaden sker betalning i regel en gång per kvartal.25 trädde lagen (1999/442) om förmyndarverksamhet i kraft och ett nytt system med så kallade intressebevakare infördes i Finland.26 Förmyndarverksamheten syftar enligt lagen till att bevaka intressen och rätt för de personer som på grund av omyndighet, sjukdom eller frånvaro eller av någon annan orsak inte själva kan sköta sina ekonomiska eller andra angelägenheter (1 §). Omkring 50 000 vuxna personer har en intressebevakare i , vilket mot- svarar av landets befolkning.27 gäller lagen om intressebevakningsfullmakter (648/2007), motsvarande det framtidsfullmakt. 25Uppgifter från Civilstyrelsen . 26Finlex, se (hämtad ). 27Uppgifter från Myndigheten för digitalisering och befolkningsdata . Ställföreträdarskap är en statlig angelägenhet Ansvaret för förmyndarverksamheten är statligt. Det är Myndigheten för digitalisering och befolkningsdata som är förmyndarmyndighet och som ansvarar för frågor om intressebevakning. Sex statliga rätts- hjälps- och intressebevakningsdistrikt ansvarar för att det i distrikten finns professionella allmänna intressebevakare, dvs. intressebevakare som inte är närstående till den enskilde. I kan en person som har fyllt förklaras omyndig (2 § lagen om förmyndarverksamhet). En intressebevakare utses då för att sköta den omyndiges ekonomiska och andra angelägenheter (3 §). En intressebevakare kan också utses för myndiga personer som be- höver stöd i skötseln av sina angelägenheter. En myndig persons handlingsbehörighet (dvs. rättshandlingsförmåga) kan begränsas om det inte är tillräckligt att en intressebevakare utses. Nedan anges de närmare bestämmelserna om dessa olika nivåer av ställföreträdarskap. För att en intressebevakare ska utses för en myndig person krävs att han eller hon på grund av sjukdom, störningar i de psykiska funktionerna, försvagat hälsotillstånd eller liknande orsak saknar förmåga att bevaka sina intressen eller sköta personliga eller ekono- miska angelägenheter som kräver åtgärder och som inte blir skötta på annat lämpligt sätt. En intressebevakare ska bara utses om den enskilde inte motsätter sig åtgärden, eller om han eller hon med beaktande av sin situation och sitt behov av intressebevakning inte har tillräcklig orsak att motsätta sig åtgärden. Uppdraget kan begränsas till en viss rättshandling, ett visst ärende eller viss egendom (8 §). En person som får en intressebevakare behåller som huvudregel sin handlingsbehörighet (14 §). Handlingsbehörigheten kan dock begränsas i ekonomiska angelägenheter. Detta kräver enligt 18 § att den enskildes oförmåga att sköta angelägenheterna leder till att hans eller hennes förmögenhetsställning, försörjning eller andra viktiga intressen äventyras. Det krävs också att det inte räcker med att utse en intressebevakare. En domstol kan då besluta att 1.den enskilde får företa vissa rättshandlingar eller förfoga över viss egendom endast tillsammans med intressebevakaren, 2.den enskilde inte är behörig att företa vissa rättshandlingar eller inte har rätt att förfoga över viss egendom, eller 3.omyndigförklara den enskilde. Ett beslut om att inskränka en enskild persons handlingsbehörighet får begränsas (22 §). En person som förklarats omyndig har som utgångspunkt inte rätt att själv förfoga över sin egendom, ingå avtal eller företa andra rättshandlingar (23 §). Den omyndige får dock själv besluta i ären- den som gäller hans eller hennes person, om den omyndige förstår sakens betydelse. En omyndig får också företa sedvanliga rättshand- lingar av mindre betydelse (24 §). Vem utser intressebevakare? Som huvudregel utses intressebevakare av domstol men i vissa fall fattas beslutet av förmyndarmyndigheten (4 och 12 §§ lagen om förmyndarverksamhet).