sou · H9B318 · 2021-03-31 00:00:00 — Finansinspek- tionen bör därvid ha samma möjlighet som enligt vårt förslag ska ha att vid prövningen anlita en oberoende sakkunnig (jfr utredningens förslag till 23 kap. 21 a § aktiebolagslagen). kan ett bankaktiebolag inte bli föremål för en gränsöver- skridande delning. Som en följd av direktiv måste det infö- ras bestämmelser som gör gränsöverskridande delningar av bank- aktiebolag möjliga. Följande principer bör gälla för den nya regleringen. •Den särreglering av inhemska delningar som finns i BRL bör inte ändras. Det bör emellertid noteras att det till följd av våra förslag till ändringar i aktiebolagslagen kommer att bli möjligt att genomföra delning genom separation vid en inhemsk delning av ett bankaktiebolag (jfr 24 kap. 1 § aktiebolagslagen med 10 kap. 1 och 26–30 §§ BRL). Systematiska skäl talar för en sådan lösning. Några hinder däremot har vi inte kunnat finna. 11Jfr artikel 126b.1. Här kan anmärkas att borgenärer även har möjlighet att väcka talan enligt allmänna regler. •Den nya särregleringen av gränsöverskridande delningar i BRL bör ha samma struktur som särregleringen av gränsöverskridande fusioner. •Regelverket för gränsöverskridande delningar bör i sak motsvara regelverket för gränsöverskridande fusioner när det gäller vilka av aktiebolagslagens allmänna bestämmelser om förfarandet som ska gälla för bankaktiebolag. •Förutsättningarna för ett bankaktiebolag att genomföra en gräns- överskridande delning kan inte begränsas till att avse ”motsva- rande juridisk person”, eftersom en gränsöverskridande delning aldrig kan genomföras till ett befintligt bolag. •Det bör göras en offentlig kontroll av att ett bankaktiebolag inte genom gränsöverskridande delning överlåter tillståndspliktig verk- samhet till ett olämpligt bolag. Den kontrollen bör utföras av (som därvid bör ha befogenhet att avslå att till- ståndsansökan om det är motiverat av hänsyn till allmänintresset). •Finansinspektionen bör ha samma roll vid gränsöverskridande del- ningar som vid gränsöverskridande fusioner: Beslutsordningen bör vara densamma. •Borgenärsskyddet bör utformas i enlighet med vad som före- skrivs för fusionerande bankaktiebolag. Här kan anmärkas att borgenärsskyddet vid inhemska delningar av bankaktiebolag avviker både från vad som föreskrivs för delningar enligt aktiebolagslagen och från vad som föreskrivs för fusionerande bankaktiebolag. Vid delningar ska inhämta ett yttrande från (28 §) och sedan överlämna ansökan till tingsrätten (29 §). Den särskilda utformningen av borgenärsskyddet vid inhemska delningar av bankaktiebolag har att göra med att en inhemsk delning kan innefatta både ett bankaktiebolag och ett vanligt aktiebolag. I motiven anfördes följande. Bankaktiebolaget kan vara antingen det bolag som övertar ett annat bo- lags tillgångar och skulder eller det bolag som delas. I båda dessa fall kommer det att vara fler bolag än ett inblandade i delningen. Även om de andra bolagen i många fall kommer att vara andra bankaktiebolag eller kreditmarknadsbolag, kan de också vara inte tillståndspliktiga finansiella företag eller företag vars huvudsakliga verksamhet är något annat än fi- nansiell verksamhet. bör dock bara ta till vara de intressen som bankaktiebolagets borgenärer har. De övriga bolagens borgenärer bör ta till vara sin rätt genom det förfarande som beskrivs i aktiebolagslagen. Om ett bankaktiebolag överlåter tillgångar och skul- der till andra bankaktiebolag, är det naturligt att (eller i förekommande fall regeringen) – efter förebild av fusionsförfa- randet – bevakar borgenärernas rätt i såväl det överlåtande bankaktiebo- laget som i de övertagande aktiebolagen. I en sådan situation kommer nämligen de övertagande bolagen att överta bankaktiebolagets borgenä- rer, varför dessa borgenärers situation efter delningen beror på den fi- nansiella ställningen i de övertagande bolagen. Om en sådan beslutsord- ning används när även andra aktiebolag än bankaktiebolag är inblandade i delningen skulle det emellertid i vissa fall innebära att Finansinspek- tionen (eller i förekommande fall regeringen) måste ta till vara de in- tressen som borgenärer till aktiebolag som inte är bankaktiebolag har. Även med beaktande av att bankaktiebolaget enligt 24 kap. 5 § aktie- bolagslagen kan bli betalningsansvarigt om ett annat övertagande bolag inte kan betala en skuld som överförts till det genom delningen framstår detta som en främmande uppgift för . Det har därför bedömts mindre lämpligt att i de fallen tillämpa samma beslutsordning som vid fusion eller att tillämpa olika beslutsförfaranden beroende av om bankaktiebolaget är överlåtande eller övertagande bolag. I stället föreslås en beslutsordning som liknar den vid minskning av aktiekapitalet.12 Som redan har framgått kan en gränsöverskridande delning – till skillnad från en inhemsk delning – aldrig genomföras med ett befintligt bolag som övertagande bolag. Därmed finns det inte heller några andra borgenärer än borgenärerna i det bankaktiebolag som ska delas. Detta utgör en för utformningen av borgenärsskyddet betydande skillnad och motiven för den ordning som gäller för inhemska delningar av bankaktiebolag har därför inte bäring på en gränsöverskridande delning av samma bolag. Mot denna bakgrund förefaller det vara lämpligt att reglera borg- enärsskyddet vid en gränsöverskridande delning av ett bankaktie- bolag på samma sätt som borgenärsskyddet vid en gränsöverskrid- ande fusion där ett sådant bolag deltar. Det saknas däremot skäl att ändra den ordning som gäller för inhemska delningar av bankaktiebolag. •Enligt vårt förslag till ändringar i aktiebolagslagen ska det inför registreringen av ett svenskt aktiebolag som uppkommer i sam- band med en gränsöverskridande delning göras en viss laglighets- 2005/06:25 s. 91 f. Bestämmelserna om detta bör kompletteras med en bestämmelse i BRL som länkar samman de bolagsrättsliga förutsättningarna för delning med de näringsrättsliga bestäm- melserna om tillstånd. Bestämmelsen bör utformas så att det finan- siella tillståndet utgör en förutsättning för registrering, om det aktiebolag som bildas genom delningen ska bedriva tillståndsplik- tig finansiell verksamhet. Härvid bör sägas något om uppgiftsfördelningen mellan Bolags- verket och vid laglighetsprövningen. Vid en gränsöverskridande fusion där ett bankaktiebolag deltar ska, när det övertagande bolaget ska ha sitt hemvist i , anmälan för registrering göras hos (jfr 10 kap. 1 § och 19 § BRL; jfr även 23 kap. 48 § aktiebolagslagen). Det saknas skäl att införa en annan ordning för registreringen i av ett nybildat aktiebolag som är följden av en gränsöverskridande delning. Även i dessa fall bör, såsom följer av aktiebolagslagens allmänna regler, anmälan för registrering göras hos (jfr utredningens förslag till 24 kap. 51 § aktiebolagslagen). Vid laglighetsprövning inför registreringen av ett nybildat aktiebolag som ska bedriva till- ståndspliktig finansiell verksamhet kommer emellertid Finansinspek- tionens beslut i tillståndsfrågan att – till följd av den kompletterande bestämmelse om laglighetsprövningen som vi föreslår – få avgörande betydelse för prövning i denna del. Vi återkommer i författningskommentaren till bestämmelsens närmare utformning. Av direktiv följer att den svenska lagstiftaren måste införa regler om gränsöverskridande ombildningar för alla slag av aktie- bolag, även bankaktiebolag. Det fordras således nya bestämmelser om ombildning i BRL. En gränsöverskridande ombildning aktuali- serar på flera punkter samma slag av principfrågor som gränsöver- skridande delningar. Det gäller bl.a. frågor om möjligheten att upp- ställa särskilda begränsningar för genomförande och frågor om borgenärsskyddet Det gäller också frågor om behovet av en svensk laglighetsprövning inför registreringen i av ett aktiebolag som är följden av en gränsöverskridande ombildning av en utländsk juridisk person som driver finansiell verksamhet som är tillstånds- pliktig i . De nya bestämmelserna om ombildning av bankaktiebolag bör därför i allt väsentligt utformas med de nya reglerna om gränsöver- skridande delningar som förlaga. Vi återkommer i författningskommentaren till bestämmelsernas närmare utformning. Kreditmarknadsbolag (11 kap. BRL) Av direktiv följer att också kreditmarknadsbolag ska kunna genomföra samtliga tre slag av gränsöverskridande förfaranden. Den associationsrättsliga regleringen för kreditmarknadsbolag i 11 kap. BRL är utformad på så sätt att det som gäller för bankaktie- bolag gäller också för kreditmarknadsbolag. För genomförandet av direktiv vad gäller kreditmarknadsbolag är det därför till- räckligt att våra förslag till ändringar för bankaktiebolag görs tillämp- liga även på kreditmarknadsbolag. Kreditmarknadsföreningar (12 kap. BRL) I 12 kap. BRL finns särskilda associationsrättsliga bestämmelser för kreditmarknadsföreningar. För sådana föreningar tillämpas i stor utsträckning föreningslagens bestämmelser, dock att BRL innehåller vissa särbestämmelser om fusion (jfr 12 kap. 1 och 13–19 §§ BRL). Särbestämmelserna om fusion mellan kreditmarknadsföreningar har i allt väsentligt samma innebörd som särbestämmelserna om fusion mellan bankaktiebolag respektive kreditmarknadsbolag. Det innebär att ansökan om tillstånd att verkställa fusionsplanen ska göras hos och att det är som ska pröva att föreningarnas borgenärer tillförsäkras en betryggande säkerhet. Det finns också särskilda avslagsgrunder som anknyter till det särskilda borgenärsskyddet och till allmänintresset. Fusionsbe- stämmelserna för kreditmarknadsföreningar behöver nu anpassas till ändringsdirektivet genom konsekvensändringar som anknyter till våra förslag till ändringar i föreningslagen (jfr avsnitt 8). I sak kom- mer detta att i huvuddrag motsvara justeringarna av fusionsbestäm- melserna för bankaktiebolag. Medlemsbanker (10 a kap. BRL) I 10 a kap. BRL finns särskilda associationsrättsliga bestämmelser för medlemsbanker. Detta regelverk följer i allt väsentligt regler- ingen av kreditmarknadsföreningar (jfr 10 a kap. 1 § första stycket BRL). Det saknas skäl att frångå denna systematik vid anpassningen av regelverket till direktiv.13 Följaktligen bör de ändringar i fusionsbestämmelserna som görs för kreditmarknadsföreningar gälla även medlemsbanker. 9.3Försäkringsrörelselagen (2010:2043) I FRL regleras bl.a. förutsättningarna för att bedriva tillståndspliktig försäkringsrörelse. En sådan rörelse kan drivas av ett försäkrings- aktiebolag, ett ömsesidigt försäkringsbolag eller en försäkringsföre- ning. Dessa företagsformer lyder under den gemensamma beteck- ningen försäkringsföretag (jfr 1 kap. 1 och 3 §§ FRL). I FRL finns bl.a. näringsrättsliga bestämmelser om förutsättning- arna för tillstånd att bedriva försäkringsrörelse (2 kap.) samt bestäm- melser om det sätt på vilket en försäkringsrörelse ska drivas (4 och 10 kap.) med särskilt avseende på företagets solvens och ekonomiska förhållanden (5–8 kap.). Dessutom innehåller lagen en särskild re- glering om tillsyn över försäkringsföretag (17 kap.) och särskilda be- stämmelser om prövningen av ägares lämplighet (15 kap.) Lagen innehåller även särskilda associationsrättsliga bestäm- melser för försäkringsföretag. Strukturen på regleringen i FRL är snarlik BRL:s reglering av kreditinstitut. För försäkringsaktiebolag finns de associationsrättsliga bestämmel- serna i 11 kap. FRL. Av bestämmelserna följer att föreskrifterna för aktiebolag i allmänhet gäller även för försäkringsaktiebolag, om inte något annat följer av FRL eller är särskilt föreskrivet (jfr 11 kap. 1 §). I 12 kap. FRL finns associationsrättsliga bestämmelser för ömse- sidiga försäkringsbolag. För dessa företag tillämpas i vissa delar före- ningslagens bestämmelser om ekonomiska föreningar (jfr 12 kap. 3 §). Associationsrättsliga bestämmelser för försäkringsföreningar finns i 13 kap. FRL. Utgångspunkten för dessa är emellertid att före- 2019/20:97 s. 45 f. ningslagens bestämmelser om ekonomiska föreningar tillämpas, såvida inte annat följer av försäkringsrörelselagen (jfr 13 kap. 2 §). Härutöver finns det vissa bestämmelser med associationsrättslig karaktär även i det kapitel som reglerar överlåtelse av försäkrings- bestånd (14 kap). Vårt förslag: direktiv genomförs i den associations- rättsliga regleringen för försäkringsföretagen i : •för försäkringsaktiebolag på samma sätt som för bankaktie- bolag, och •för ömsesidiga försäkringsbolag och försäkringsföreningar på samma sätt som för kreditmarknadsföreningar. Skälen för förslaget: Strukturen på regelverken i FRL och BRL är, som framgått ovan, likartade. I FRL:s associationsrättsliga kapitel finns särbestämmelser om fusionsförfarandet för försäkringsföre- tag. Innebörden av dessa bestämmelser är för samtliga företags- former – liksom för kreditinstituten – bl.a. att ansökan om tillstånd att verkställa fusionen ska göras hos , inte hos , och att det vid behandlingen av en sådan ansökan ska prövas frågor om betryggande säkerhet för försäkringstagarna och andra borgenärer. Särregleringen innebär också att fusionerande bolag eller föreningar omfattas av den tillståndsplikt och det krav på godkännande av bolagsordning eller stadgar som krävs för att få bedriva försäkringsrörelse i . Av detta följer att nuvarande bestämmelser om fusion för de före- tagsformer som regleras i FRL i allt väsentligt motsvarar de hittills- varande bestämmelserna om fusion i BRL. När det gäller försäk- ringsaktiebolag finns också särbestämmelser om inhemska delningar (jfr 11 kap. 1 och 31–44 §§ FRL) som i allt väsentligt motsvarar sär- bestämmelserna om inhemska delningar för bankaktiebolag i BRL. Mot denna bakgrund talar systematiska skäl för att genomföra direktiv i FRL med samma metod som vi har föreslagit för genomförandet i BRL. Härvid gör sig samma principiella frågor gäl- lande som vi har behandlat i anslutning till BRL. övervägandena i avsnitt 9.2 föreslår vi således att regelverket för försäkringsföretagen anpassas till ändringsdirektivet enligt följande. •I fråga om försäkringsaktiebolag justeras nuvarande särbestämmel- ser om gränsöverskridande fusioner, medan nya särbestämmelser införs om gränsöverskridande delningar respektive ombildningar, •I fråga om ömsesidiga försäkringsbolag och försäkringsföreningar justeras de nuvarande särbestämmelserna om gränsöverskridande fusioner. Vi återkommer i författningskommentaren till bestämmelsernas när- mare utformning. 9.4Lagen (2019:742) om tjänstepensionsföretag I lagen om tjänstepensionsföretag finns bestämmelser om den tjänste- pensionsverksamhet som drivs av svenska tjänstepensionsföretag (jfr 1 kap. 1 och 3 §§ lagen om tjänstepensionsföretag). Det fordras till- stånd för att driva sådan verksamhet. De företagsformer som kan få tillstånd är aktiebolag, ömsesidiga tjänstepensionsbolag och tjänste- pensionsföreningar (jfr 2 kap. 1 §). Ett aktiebolag som har fått tillstånd att bedriva tjänstepensions- verksamhet utgör ett tjänstepensionsaktiebolag. Ett ömsesidigt tjänstepensionsbolag eller en tjänstepensionsförening som har fått tillstånd att bedriva tjänstepensionsverksamhet betecknas alltjämt som ett ömsesidigt tjänstepensionsbolag respektive tjänstepensions- förening. Företagsformerna lyder gemensamt under beteckningen tjänstepensionsföretag (jfr 1 kap. 3 §). Strukturen på lagen om tjänstepensionsföretag liknar regleringen i FRL och de associationsrättsliga bestämmelserna för tjänstepen- sionsföretag följer i huvudsak vad som gäller för försäkringsföretag. Det finns också en särskild beröringspunkt mellan dessa båda lagar i form av en möjlighet till s.k. omvandling av ett försäkringsföretag till ett tjänstepensionsföretag och vice versa (jfr 2 kap. 5 § lagen om tjänstepensionsföretag och 2 kap. 4 a § FRL; jfr även om tillstånd i 2 kap. 1 § samma lagar). När det gäller de tjänstepensionsföretag som ska behandlas här finns den särskilda associationsrättsliga regleringen i 10 kap. lagen För tjänstepensionsaktiebolag gäller före- skrifter för aktiebolag i allmänhet, om inte annat följer av lagen om tjänstepensionsföretag eller hänvisas till FRL (jfr 10 kap. 1 och 2 §§). För ömsesidiga tjänstepensionsbolag tillämpas i vissa delar före- ningslagen och FRL (jfr 10 kap. 20 och 21 §§). På tjänstepensions- föreningar ska föreningslagen tillämpas, om inte annat följer av lagen om tjänstepensionsföretag eller hänvisas till FRL (jfr 10 kap. 48 och 49 §§). Vårt förslag: direktiv genomförs i den associationsrätts- liga regleringen för tjänstepensionsföretag i lagen om tjänste- pensionsföretag. För tjänstepensionsaktiebolag sker genomfö- randet på samma sätt som för försäkringsaktiebolag, dock genom hänvisning till FRL såvitt gäller de nya bestämmelserna om gräns- överskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar. För ömsesidiga tjänstepensionsbolag och tjänstepensionsföreningar sker genomförandet på samma sätt som för ömsesidiga försäk- ringsbolag och försäkringsföreningar. Skälen för förslaget: Regelverken i lagen om tjänstepensionsföretag respektive FRL har en likartad struktur. De särbestämmelser om fusionsförfarandet som finns i 10 kap. 9–13 §§, 39–44 §§ och 60– 64 §§ lagen om tjänstepensionsföretag motsvarar till sin innebörd de särbestämmelserna om fusion som finns i FRL. När det gäller tjänstepensionsaktiebolagen finns också särbestäm- melser om inhemsk delning. I den delen är regleringen emellertid lag- tekniskt utformad på så sätt att lagen om tjänstepensionsföretag hänvisar till om inhemsk delning av försäk- ringsaktiebolag (jfr 10 kap. 2 §). Det reser frågan om vilken lagtek- nisk form som är bäst lämpad för tjänstepensionsaktiebolagen när det gäller de nya bestämmelser om gränsöverskridande delning och ombildning som vi föreslår ska gälla för dessa bolag. Systematiska skäl kan visserligen anföras till stöd för att införa nya bestämmelser om de båda förfarandena också i lagen om tjänste- pensionsföretag, motsvarande den uttryckliga reglering som vi före- slår för de finansiella bolagen som lyder under FRL och BRL. sådan lösning samspelar emellertid mindre väl med den hänvisnings- teknik till FRL som lagstiftaren redan har valt såvitt avser inhemska delningar (m.fl. bestämmelser). Inte heller utmärks tjänstepensions- aktiebolagen av några sådana särdrag i förhållande till försäkrings- aktiebolagen som skulle kunna motivera sakliga skillnader i särbe- stämmelserna om gränsöverskridande delningar och ombildningar. Eftersom bestämmelserna bör vara likadana till sitt innehåll, är det inte heller av hänsyn till regleringens innehåll motiverat att införa en separat och uttrycklig reglering också i lagen om tjänstepensions- företag. I stället bör direktivets bestämmelser om gränsöverskri- dande delningar och ombildningar för tjänstepensionsaktiebolagens del genomföras genom den redan etablerade lagstiftningstekniken att hänvisa till FRL. Vi föreslår således att regelverket för tjänstepensionsföretagen i 10 kap. lagen om tjänstepensionsföretag anpassas till ändringsdirek- tivet enligt följande. •I fråga om tjänstepensionsaktiebolag görs justeringar i nuvarande särbestämmelser om gränsöverskridande fusioner. Dessutom till- förs lagen om tjänstepensionsföretag nya särbestämmelser om gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombild- ningar i form av hänvisningar till den reglering som vi föreslår för försäkringsaktiebolag i FRL. •I fråga om ömsesidiga tjänstepensionsbolag och försäkringsföreningar görs justeringar i nuvarande särbestämmelser om gränsöver- skridande fusioner. Vi återkommer i författningskommentaren till bestämmelsernas närmare utformning. Av utredningens direktiv framgår att utredaren allsidigt och grund- ligt ska belysa förslagens konsekvenser för det allmänna, närings- livet, arbetstagare och andra intressenter. Om förslagen bedöms medföra ökade kostnader eller intäktsminskningar för det allmänna, ska förslag till finansiering redovisas. Utredaren ska också utföra och redovisa en jämställdhetsanalys, där statistik ska presenteras, kom- menteras och analyseras efter kön. Vid utformningen av förslagen ska hänsyn tas till jämställdhetsanalysen. Redogörelsen för de konsekvenser förslagen får för statsbudgeten, enskilda, företag, rättsväsendet och kontrollmyndigheterna ska ut- formas enligt de krav som anges i 14–16 §§ kommittéförordningen (1998:1474). I arbetet med konsekvensutredningen ska kommittén ha kontakt med . I 14 § kommittéförordningen, i lydelsen av , anges att om förslagen i ett betänkande påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, regioner, företag eller andra en- skilda, ska en beräkning av dessa konsekvenser redovisas i betänk- andet. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt, ska dessa redovisas. När det gäller kostnadsökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner eller regioner, ska kom- mittén föreslå en finansiering. I15 § kommittéförordningen anges att om förslagen i ett betänk- ande har betydelse för den kommunala självstyrelsen, ska konse- kvenserna i det avseendet anges i betänkandet. Detsamma gäller när ett förslag har betydelse för brottsligheten och det brottsförebygg- ande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställd- heten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integra- tionspolitiska målen. Härutöver ska, enligt 15 a §, förslagens kostnadsmässiga och andra konsekvenser anges. Konsekvenserna ska anges på ett sätt som motsvarar de krav på innehållet i konsekvensutredningar som finns i angivet i ett antal punkter i 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Kraven i dessa paragrafer återges närmare i inledningen av varje avsnitt nedan. I detta avsnitt analyseras sålunda konsekvenserna av utredningens förslag. Avsnitt 10.2 ger en allmän bild av förslagens innebörd och avsnitt 10.3 avser de ekonomiska konsekvenserna av genomförandet av direktiv, särskilt med anledning av att det införs två nya former av gränsöverskridande förfaranden. De nya förfarandena inne- bär vissa nya arbetsuppgifter för flera svenska myndigheter och kan också få vissa ekonomiska och andra konsekvenser för företag och enskilda. 10.2Allmänt om utredningens arbete och slutsatser 10.2.1Utredningens mål och bedömningar Enligt 6 § 1 och 2 förordningen (2007:1244) om konsekvensutred- ning vid regelgivning ska en konsekvensutredning innehålla en beskriv- ning av problemet och vad man vill uppnå samt en beskrivning av vilka alternativa lösningar som finns för det man vill uppnå och vilka effekterna blir om någon reglering inte kommer till stånd. Utredningens uppdrag är att lämna förslag till hur de ändringar i och tillägg till direktiv som görs genom direktiv ska genomförs i svensk rätt. Eftersom genom medlemskapet i EU har förbundit sig att lojalt genomföra unionens direktiv, har utredningen vinnlagt sig om att genomförandet ska ske direktivkonformt som det före- slagna regelverket inte ska innebära onödiga administrativa pålagor för berörda företag eller de myndigheter som är delaktiga i förfaran- dena. Utredningsarbetet – i vilket representanter för arbetsmark- nadens parter har deltagit – har haft som inriktning att undvika att direktivets genomförande försvagar eller urholkar det bestående svenska arbetsrättsliga regelverket. 10.2.2Vilka berörs av de nya bestämmelserna? Det befintliga regelverket för gränsöverskridande fusioner i 23 kap. aktiebolagslagen har tillämpats . Införandet av motsvar- ande regelverk för gränsöverskridande delningar och gränsöverskrid- ande ombildningar innebär således en utbyggnad som i allt väsentligt berör samma parter, dvs. företagens ägare, arbetstagare och borge- närer jämte flera myndigheter som är eller kommer att vara en del i tillsynen över förfarandena. Införandet av gränsöverskridande del- ningar och ombildningar innebär utökade och förenklade möjlig- heter att flytta bolag till och från .