sou · H9B325 · 2021-04-09 00:00:00 — Utredningen menar att styrningen, och då främst kopplingen mellan uppgifterna i lag och ersättningen av dessa, bör bli tydligare. Av förordningen ska därför framgå att MSB får meddela föreskrif- ter om den ersättning som kommuner respektive regioner (som inte avser verksamhet inom ansvarsområde) får enligt 6 kap. 1 § lagen (0000:0000) om kommuners och regioners bered- skap. Av förordningen ska också framgå att får med- dela föreskrifter om den ersättning som regionerna får enligt 6 kap. 1 § lagen (0000:0000) om kommuners och regioners beredskap och som avser verksamheter inom verksamhetsområde. Med stöd av föreskriftsrätten ska det i förordningen framgå att MSB och ska bestämma och betala ut ersättning inom ramen för vad regeringen beslutar. Ersättningen kan reduce- ras om kommunen eller regionen inte fullgjort sina uppgifter. Ledningsförmåga i kommuner och regioner Utredningen menar vidare att möjligheten att lämna ersättning även från bör utnyttjas när pengar inom området hälso- och sjukvård tillförts som en del i den försvarspolitiska uppgörelsen för perioden –2025. Utredningen har övervägt om även ersättningen till regionerna på samma sätt som för kommunerna ska kunna reduceras om regionen inte fullgjort sina uppgifter. Utredningen anser att så bör vara fallet åtminstone för den del som betalas ut av MSB. Ett nytt övervägande bör göras om möjligheten till reducering i det fall ersättning även kommer att betalas ut via . Utredningen föreslår att civilområdeschefen får föreslå att del av ersättningen ska reduceras eller falla bort för en region som inte fullgjort sina uppgifter i den del som MSB ersätter. MSB får besluta att så ska ske. Innan beslut bör MSB ha en dialog med i det aktuella ärendet. Framtida överenskommelser mellan staten och SKR Omfattningen av innehållet i överenskommelserna mellan staten och SKR bör förändras som ett resultat av en tydligare formell styr- ning genom lag, förordning och föreskrift. Framöver bör överens- kommelserna avgränsas till att omfatta tre delar. En första del som handlar om den totala ersättningsnivån. Denna kan förhandlas mellan regeringen och SKR eller mellan MSB/och om myndigheterna får ett sådant uppdrag. De närmare fördelningsnyck- larna bör framgå på föreskriftsnivå och inte som i överenskom- melsen. Den andra delen i överenskommelsen bör omfatta förtyd- liganden av gällande bestämmelser i lag och förordning utan att det tillförs nya ”ska”-krav utöver de som framgår av gällande författning. En sådan ordning ska inte hindra att ersättning kan lämnas för upp- gifter enligt annan lagstiftning. används exempelvis del av er- sättningen för att ersätta uppgifter enligt säkerhetsskyddslagen. Den tredje delen ska omfatta vilket stöd statliga myndigheter så- som exempelvis , civilområdeschefen, , Socialstyrel- sen, , m.fl. ska lämna till kommuner och regioner för att dessa ska kunna utveckla beredskapen enligt gällande författning. Utredningen bedömer att en sådan ordning också skulle underlätta den uppföljning som ska göras av hur ersättningen har använts. Utgångspunkten för uppföljningen blir således lag, förord- ning och föreskrifter. Ledningsförmåga i kommuner och regioner 14.9Bestämmelser som föreslås överföras i stort oförändrade från LEH och FEH till den nya lagen och förordningen Förslag: Utredningens förslag innebär inte någon förändring i de bestämmelser som reglerar krisledningsnämndens verksamhet. När det gäller bestämmelserna om hur krisledningsnämndens verksamhet upphör innebär utredningens förslag att de nu gällande bestämmelserna överförs oförändrade till den nya lagen förutom att extraordinär händelse ersätts med fredstida krissituation. Utredningens förslag innebär inte någon ändring i sak när det gäller bestämmelserna om ledningsansvar under höjd beredskap. Bestämmelser som reglerar lokal kristidsverksamhet överförs oförändrade till den nya lagen och förordningen. När det gäller bestämmelserna om stöd till enskilda överförs bestämmelsen till den nya lagen med den ändringen att extraordi- nära händelser byts ut mot fredstida krissituationer. Bestämmelsen om skyldighet att lämna upplysningar m.m. om krigsfångar och andra skyddade personer överförs till den nya lagen med den ändringen att första stycket delas upp i två stycken och att det andra stycket också delas upp i två olika stycken. Bestämmelsen om tystnadsplikt överförs oförändrad men kom- pletteras med ett stycke som innehåller information om att i det allmännas verksamhet gäller offentlighets- och sekretesslagen. Bestämmelsen om överklagande av beslut överförs oförändrad till den nya lagen. Utredningens förslag innebär inte någon ändring i sak när det gäller krisledningsnämndens verksamhet som regleras i 2 kap. 3 § andra och tredje stycket, 4 och 5 §§. På samma sätt som enligt nu gällande bestämmelser ska ordfö- randen i en krisledningsnämnd få besluta på nämndens vägnar i ären- den som är så brådskande att nämndens avgörande inte kan avvaktas. Sådana beslut ska därefter anmälas till nämnden. Om ord- föranden i krisledningsnämnden har förhinder träder vice ordföran- den i dennes ställa. får fatta beslut om att Ledningsförmåga i kommuner och regioner överta hela eller delar av verksamhetsområden från övriga nämnder i kommunen eller regionen i den utsträckning som är nödvändig med hänsyn till den fredstida krissituationens art och omfattning. När förhållandena medger det ska krisledningsnämnden besluta att de uppgifter som nämnden har övertagit från andra nämnder ska återgå till ordinarie nämnd. beslut ska anmälas vid närmast följande fullmäktigesammanträde. Fullmäktige beslutar om omfattningen av redovisningen och formerna för denna. Utredningens förslag innebär att bestämmelserna om hur krisled- ningsnämndens verksamhet upphör överförs oförändrade till den nya lagen förutom att extraordinär händelse ersätts med fredstida krissituation. gäller att kommun- respektive får, när krisledningsnämndens verksamhet som är föranledd av en extra- ordinär händelse inte längre behövs, besluta att verksamheten ska upp- höra. Om styrelsen fattar ett sådant beslut återgår de verksamhets- områden som krisledningsnämnden har övertagit till ordinarie nämnd. Ett sådant beslut om att krisledningsnämndens verksamhet ska upp- höra kan även fattas av fullmäktige (2 kap. 6 § LEH). Ledningsansvar under höjd beredskap Utredningens förslag innebär att den nu gällande bestämmelsen om ledningsansvar vid höjd beredskap överförs oförändrad till den nya lagen med det tillägget att information lämnas om att ytterliga be- stämmelser om kommunstyrelsen respektive befogen- heter finns i lagen (1988:97) om förfarandet hos kommunerna, för- valtningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m. Enligt LEH gäller att under höjd beredskap ansvarar kom- munstyrelsen för ledningen av den del av det civila försvaret som kom- munen ska bedriva. Under höjd beredskap ansvarar för ledningen av den civila hälso- och sjukvården samt den övriga verk- samhet för det civila försvaret som regionen ska bedriva (3 kap. 2 §). Ledningsförmåga i kommuner och regioner Bestämmelsen om ledning under höjd beredskap härleds från Kungl. Maj:ts proposition nr 1964.30 Innebörden är samman- fattningsvis att inrikta verksamheten (gentemot andra nämnder) och fördela kommunens tillgångar i fråga om personal och utrustning mellan de i krigsorganisationen ingående organen alltefter uppkom- mande behov. För att öka tydligheten föreslår utredningen att det görs ett tillägg om att det i lagen (1988:97) om förfarandet hos kommu- nerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m. finns ytterligare bestämmelser om kommunstyrelsens respektive befogenheter under höjd beredskap. Utredningens förslag när det gäller lokal kristidsverksamhet innebär inte någon skillnad jämfört med dagens bestämmelse (3 kap. 3 § LEH och 8 § FEH). Utredningen konstaterar att regeringen avser att tillsätta en utredning om vad en nationellt samordnad försörjnings- beredskap bör omfatta samt hur den bör organiseras och finansieras. En sådan utredning bör också närmare analysera och pröva behovet av en lokal kristidsverksamhet.31 Utredningens förslag innebär inte någon ändring i sak jämfört med dagens bestämmelse (4 kap. 3 § LEH) förutom att begreppet extra- ordinär händelse byts ut mot fredstida krissituation. Skyldighet att lämna upplysningar m.m. om krigsfångar och andra skyddade personer Utredningens förslag innebär inte någon förändring i jämförelse med om skyldighet att lämna upplysningar m.m. om krigsfångar och andra skyddade personer som finns i 7 kap. LEH. 2020/21:30. Ledningsförmåga i kommuner och regioner För att underlätta läsningen av bestämmelsen föreslår utredningen emellertid att första stycket delas upp i två olika stycken och att också det andra stycket delas upp i två olika stycken. Utredningens förslag innebär inte någon ändring i sak när det gäller bestämmelserna i jämförelse med dagens bestämmelser i 7 kap. LEH, förutom att begreppet extraordinär händelse till fredstida krissitua- tioner (1 §).32 Utredningen föreslår dock att ett andra stycke läggs till bestäm- melsen (1 §) där det framgår att i det allmännas verksamhet gäller offentlighets- och sekretesslagen. Utredningens förslag när det gäller bestämmelserna om överklagande av beslut innebär inte någon ändring i sak jämfört med de bestäm- melser som finns i 8 kap. LEH. 14.10Ändringar med anledning av utredningens förslag om en ny lag och förordning om kommunernas och regionernas beredskap 14.10.1 Offentlighets- och sekretessförfattningarna Förslag: Ett antal bestämmelser i offentlighets- och sekretesslagen innehåller hänvisningar till LEH. Även förordningen om offent- lighet och sekretess innehåller en sådan hänvisning. Utredningen föreslår att hänvisningarna ändra till att gälla lagen och förord- ningen om kommuners och regioners beredskap. 32Se vidare prop. 2005/06:133 s. 133. Ledningsförmåga i kommuner och regioner Enligt 18 kap. 13 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), för- kortad OSL, gäller sekretess för uppgift som hänför sig till en myn- dighets verksamhet som består i risk- och sårbarhetsanalyser avse- ende fredstida krissituationer, planering och förberedelser inför sådana situationer eller hantering av sådana situationer, om det kan antas att det allmännas möjligheter att förebygga och hantera freds- tida kriser motverkas om uppgiften röjs. Av 15 kap. 2 § offentlighets- och sekretesslagen följer bl.a. att sekretess gäller för uppgift som rör verksamhet för att försvara landet eller planläggning eller annan förberedelse av sådan verksamhet eller som i övrigt rör totalförsvaret, om det kan antas att det skadar lan- dets försvar eller på annat sätt vållar fara för rikets säkerhet om upp- giften röjs. I mål eller ärende enligt särskild lag om försvarsupp- finningar gäller dock sekretess för uppgift om sådana uppfinningar enligt föreskrifter i den lagen. Enligt 38 kap. 7 § OSL gäller följande: Sekretess gäller hos kommuner och regioner i verksamhet som avser beredskap för extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap enligt lagen (2006:544) om kommuners och regioners åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap eller planering enligt förfogandelagen (1978:262) 1.för uppgift om en enskilds affärs- eller driftförhållanden, uppfin- ningar eller forskningsresultat, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs, och 2.för uppgift om andra ekonomiska eller personliga förhållanden än som avses i 1 för den som har trätt i affärsförbindelse eller liknande för- bindelse med den som är föremål för verksamheten. Ett antal bestämmelser i innehåller hänvisningar till bestäm- melsen om information om krigsfångar som finns i 6 kap. 1 § LEH. Nämnde bestämmelser är 15 kap. 3 §, 21 kap. 6 § och 37 kap. 5 §. 44 kap. 5 § 2 OSL innehåller en bestämmelse med hänvisning till bestämmelsen om tystnadsplikt i 7 kap. 1 § LEH. Enligt 9 § första stycket förordningen om offentlighet och sekre- tess gäller följande: Sekretess gäller, i den utsträckning som anges i bilagan till denna förordning, i statliga myndigheters verksamhet, som består i utred- ning, planering, prisreglering, tillståndsgivning, tillsyn eller stödverk- Ledningsförmåga i kommuner och regioner samhet med avseende på produktion, handel, transportverksamhet eller näringslivet i övrigt 1.för uppgift om en enskilds affärs- eller driftförhållanden, uppfin- ningar eller forskningsresultat, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgifterna röjs, och 2.för uppgift om andra ekonomiska eller personliga förhållanden än som avses i 1 för den som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den som är föremål för myndighetens verksamhet. Ovan nämnda sekretess gäller enligt punkt 31 i bilagan till förord- ningen för uppföljnings- och stödverksamhet hos länsstyrelser, Social- styrelsen och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i frågor som rör förberedelser enligt lagen (2006:544) om kommuners och regioners åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap eller enligt motsvarande äldre föreskrifter. Med anledning av att utredningen föreslår att en ny lag ska ersätta den nu gällande lagen om kommuners och regioners åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap före- slår utredningen att ett antal ändringar göras i offentlighets- och sekretesslagen (OSL) (2009:400) samt en ändring i offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641). Utredningen föreslår att bestämmelsen i 38 kap. 7 § ska ändras på så sätt att bestämmelsen i stället för att hänvisa till LEH ska hänvisa till den nu föreslagna lagen om kommuners och regioners beredskap. Utredningen bedömer inte att den föreslagna ändringen innebär någon ändring i sak när det gäller det sekretesskyddade området. Vidare föreslår utredningen följdändringar i bestämmelserna i 15 kap. 3 §, 21 kap. 6 § och 37 kap. 5 § offentlighets- och sekretess- lagen som hänvisar till bestämmelsen om information om krigs- fångar som finns i 6 kap. 1 § LEH. Motsvarande bestämmelse finns i 7 kap. 1 § i utredningens förslag. Ytterligare en följdändring före- slås när det gäller 44 kap. 5 § 2 som hänvisar till bestämmelsen om tystnadsplikt i 7 kap. 1 § LEH. Motsvarande bestämmelse finns i 8 kap. 1 § i utredningens lagförslag. Ledningsförmåga i kommuner och regioner En ändring föreslås också i bilagan 31 p förordningen (2009:641). Hänvisningen till LEH ska ersättas med en hänvisning till lagen (0000:0000) om kommuners och regioners beredskap. 14.10.2 Följdändringar i övriga författningar Förslag: Hänvisningar till LEH och FEH ska ersättas med hän- visningar till de nya författningarna om kommuners och regio- ners beredskap. I 8 kap. 4 § begravningslagen (1990:1144) finns en hänvisning till 6 kap. 1 och 2 §§ LEH. 6 kap. LEH innehåller bestämmelser om skyl- dighet att lämna upplysningar m.m. om krigsfångar och andra skyd- dade personer. Även förordningen (1996:1475) om skyldighet att lämna upplysningar m.m. rörande krigsfångar och andra skyddade personer innehåller i 6 § och 8 § hänvisningar till bestämmelserna i 1 och 2 §§ LEH. Utredningen föreslår att hänvisningarna änd- ras till motsvarande bestämmelser i lagen om kommuners och regio- ners beredskap som finns i lagens 7 kap. En hänvisning till bestämmelserna om tystnadsplikt i 7 kap. LEH finns i 7 § förordningen (1996:1475) om skyldighet att lämna upplys- ningar m.m. rörande krigsfångar och andra skyddade personer. Även denna hänvisning här bör ändras till att gälla motsvarande bestäm- melser i 8 kap. lagen om kommuners och regioners beredskap som. I 18 kap. 3 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) anges att perso- ner som tas emot från en annan kommun eller en annan region enligt bestämmelserna i 4 kap. LEH om bistånd mellan kommuner omfat- tas av mottagande kommuns och regions skyldigheter enligt lagen. Utredningen föreslår att hänvisningen ändras till att gälla motsva- rande bestämmelse i 5 kap. lagen om kommuner och regioners bered- skap. Hänvisningar till LEH finns även i 3 kap. 13 § andra stycket och 21 § (2017:725) kommunallagen. I det först nämnda stadgan- det anges att bestämmelser om kommuners och regioners organisa- tion och befogenheter finns i LEH. I det andra anges att uppgifter som kommun- eller har vid höjd beredskap enligt LEH inte får fullgöras av en gemensam nämnd. Ledningsförmåga i kommuner och regioner att hänvisningarna ändras till att gälla lagen om kommuner och regio- ners beredskap. I 8 kap. 3 § begravningslagen (1990:1144) finns en hänvisning till LEH. Även 20 a § 2 förordningen (2003:396) om elektronisk kom- munikation, 2 § andra stycket (2015:1053) om totalförsvar och höjd beredskap, 4 § 4 förordningen (2017:870) om länsstyrelsernas kris- beredskap och uppgifter vid höjd beredskap innehåller hänvisningar till LEH. Utredningen föreslår att även dessa ändras till att gälla lagen om kommuners och regioners beredskap. Förordningen (1991:1195) om skolväsendet under krig och vid krigsfara innehåller i 12 § en hänvisning till FEH. Utredningen före- slår att hänvisningen ändras till att gälla förordningen om kommu- ners och regioners beredskap. 15 Om rapportering i en ny struktur Den fredstida krisberedskapen och civilt försvar kännetecknas av en stor mängd aktörer som på olika samhällsnivåer och inom olika sam- hällssektorer behöver verka tillsammans för att uppnå resultat och effekt. Det gäller både i planering och förberedelser som i hantering av samhällsstörningar, fredstida kriser, höjd beredskap och då ytterst i krig. Hur information delas, rapporteras mellan aktörer och aggregeras i lägesbilder för att kunna uppnå samordning och underlag för beslut är centralt både inom krisberedskap och för civilt försvar. Parallella strukturer mellan krisberedskapen och civilt försvar så långt möjligt undvikas. I detta kapitel behandlas de formella strukturerna för rapportering och informationsdelning, inklusive lägesbildsfrågor, för beredskaps- myndigheter samt kommuner och regioner. Rapportering från före- tag behöver utgå från avtal eller gällande lagstiftning. Kapitlet bygger på de förslag om rapportering som utredningen redovisat i andra kapitel i betänkandet och är en presentation av hur rapporteringen hänger samman. Några nya författningsförslag lämnas inte i detta kapi- tel. Med rapportering avses här formella krav på att dela information enligt förordning eller föreskrift. Med informationsdelning avses här delning av information som delas för kännedom utan att det finns krav i författning. För att en struktur för ansvar, ledning och samordning inom civilt försvar ska bli effektiv krävs en tydlighet i hur rapporteringen och informationsdelningen mellan aktörer som statliga myndigheter, kommuner och regioner ska fungera. Det handlar om rapportering av hur beredskapsförmågan ser ut (beredskapsläget), rapportering vid fredstida krissituationer samt rapportering under höjd beredskap och då ytterst krig. För att rapporteringen mellan aktörer överhuvud- taget ska fungera behöver det, i enlighet med ansvarsprincipen, finnas Om rapportering i en ny struktur utvecklade och förberedda interna system och processer för varje aktör att rapportera genom. Utredningen har ställt upp följande fyra principer som stöd för utredningens resonemang om rapportering: •Den grundläggande rapporteringsstrukturen ska framgå av för- fattning. •Statliga myndigheter, kommuner eller regioner ska endast rap- portera sådan information som det finns praktiska möjlighet att samla in och bedöma kvaliteten på. •Rapportering kan bestå av underlag för samlade lägesbilder eller för att bedöma sakfrågor. •Rapporteringsvägar och rapporteringssystem bör endast undan- tagsvis förändras vid beslut om höjd beredskap. Behov för att kunna rapportera under höjd beredskap ska beaktas när nya tek- niska system och processer inom krisberedskapen utvecklas. 15.1Rapportering från kommuner och regioner Utredningens förslag i kapitel 14 innebär att kommunerna även fort- sättningsvis ska rapportera till när det gäller förbered- elser för fredstida krissituationer, inför höjd beredskap, vid inträffade krissituationer och under höjd beredskap. Utredningens förslag om en högre regional ledning och bered- skapssektorer innebär att regionerna i första hand ska rapportera till civilområdeschefen i stället för , men regionerna ska också rapportera till . Syftet med rapporteringen till civil- områdeschefen är att man på högre regional nivå ska kunna bedöma beredskapsläget inom civilområdet och tillsammans med militär- regionen göra en samlad värdering och bedömning av förmågan inom totalförsvaret på denna nivå. Även rapporteringen från länsstyrel- serna, och därmed också kommunerna, ingår i en sådan bedömning. Regionerna ska därför hålla civilområdeschefen och (avseende hälso- och sjukvård) underrättade om vilka förberedelser som vidtagits för den fredstida krisberedskapen samt lämna upp- gifter om civilt försvar. Regionerna ska vidare rapportera resultatet av sina risk- och sårbarhetsanalyser till civilområdeschefen och Social- styrelsen (avseende hälso- och sjukvård). Vid en krissituation i fred Om rapportering i en ny struktur samt under höjd beredskap ska regionerna ge civilområdeschefen, läns- styrelsen och (avseende hälso- och sjukvård) läges- rapporter och information om händelseutvecklingen. Utredningen bedömer att det är viktigt att även får information från regionerna i dessa situationer för att kunna fullgöra sitt geografiska områdesansvar. Behovet av rapportering under coronapandemin har också visat att den mer generella rapporteringen kan behöva kompletteras av rapportering i vissa sektorer. Exempelvis kan det finnas behov av att kunna rapportera specifikt om förhållanden inom den kommunala hälso- och sjukvården inom beredskapssektorn Hälsa, vård och om- sorg. Utredningen bedömer att en sådan ordning behöver analyseras vidare och lämnar därför inga särskilda förslag i denna del. Rapportering av planering och förberedelser Enligt utredningens förslag till beredskapsförordning (se kapitel 8) ska beredskapsmyndigheter lämna en risk- och sårbarhetsbedömning till regeringen och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB). Beredskapsmyndigheter som ingår i en beredskapssektor ska även lämna en sammanfattande redovisning till den sektorsansvariga myndigheten. Rapportering av beredskapsläget för statliga myndigheter är inte särskilt reglerat, förutom att länsstyrelserna till MSB ska rapportera vilka beredskapsförberedelser som kommuner och regioner vidtagit och redovisa en bedömning av effekten av de vid- tagna förberedelserna. Utredningen föreslår i kapitel 10 att rappor- teringen från länsstyrelserna ska ske till civilområdeschefen som också ska få underlag från regionerna enligt utredningens förslag i kapi- tel 14. Civilområdescheferna ska göra en samlad bedömning och har också möjlighet att samverka med chefen för militärregionen i de delar som rör totalförsvaret. Vilken information som ska rapporteras eller när rapporteringen från civilområdescheferna till MSB och/eller ska göras bör beslutas av regeringen i reglerings- brev eller annat beslut. Utredningen föreslår ingen annan reglerad rapportering av bered- skapsläget för statliga myndigheter. Om rapportering i en ny struktur som ingår i beredskapssektorerna att behöva träffa överenskom- melser om informationsdelning för att den sektorsansvariga myn- digheten ska kunna lösa sina uppgifter. Rapportering vid kriser och höjd beredskap Vid fredstida krissituationer som inte innebär någon aktivering av civilområdeschefernas samordningskapacitet ska rapporteringen ske på samma sätt som , dvs. från länsstyrelserna till regeringen och MSB. bör dock hålla civilområdeschefen informerad om läget. Vid krissituationer som innebär att civilområdeschefen får en sam- ordnade roll (upprättande av samordningskansli) bör rapporteringen från länsstyrelserna gå via civilområdeschefen i första hand.