sou · H9B321 · 2021-03-31 00:00:00 — Utredningen anser att det är nödvändigt att föra in i mål att det är en förutsättning för en hållbar utveckling att människans påverkan på klimatet minimeras. Utredningens förslag: Det ska läggas till ett nytt andra stycke i 2 kap. 3 § som anger att paragrafens första stycke, inklusive kravet på att använda bästa möjliga teknik, även gäller för att minimera klimatförändringar. 1 kap. 11 § industriutsläppsförordningen (2013:250) ska änd- ras i den del som förbjuder tillämpning av annat försiktighetsmått än gränsvärden i slutsatser om bästa tillgängliga teknik i tillstånd för verksamheter som ingår i EU ETS. 2016/17:146, s. 41. (2019), s. 40. Skäl för utredningens förslag krav på försiktighetsmått och bästa möjliga teknik Enligt 2 kap. 3 § ska alla som bedriver eller avser att be- driva en verksamhet eller vidta en åtgärd utföra de skyddsåtgärder, iaktta de begränsningar och vidta de försiktighetsmått i övrigt som behövs för att förebygga, hindra eller motverka att verksamheten eller åtgärden medför skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön. I samma syfte ska bästa möjliga teknik användas vid yrkesmäs- sig verksamhet. Dessa försiktighetsmått ska vidtas så snart det finns skäl att anta att en verksamhet eller åtgärd kan medföra skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön. Kraven får dock inte vara orimliga. Försiktighetsprincipen utgör en central utgångspunkt i ett flertal internationella avtal och EU-rättsakter (se avsnitt 3.2.1). Den ut- trycks i 2 kap. 3 § och är enligt förarbetena12 miljöbal- kens grundläggande hänsynsregel som gäller för all verksamhet och alla åtgärder som omfattas av balkens tillämpningsområde. Principen innebär att redan risken för att skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön kan uppkomma medför att försiktighetsmått ska vidtas. I förarbeten13 avses med skador och olägenheter för miljön inte endast påverkan på grund av utsläpp eller störningar utan även misshushållning med naturresurser, energi eller material. I samma förarbeten anges att om det saknas kunskap om sambandet mellan verksamheten och olägenheten men det finns skäl att anta ett samband, bör bristen på bevisning om sambandet inte frita verksam- hetsutövaren från skyldighet att vidta skäliga åtgärder. Enligt industriutsläppsdirektivet14 antas slutsatser om bästa till- gängliga teknik (Best Available Techniques – BAT) som ingår i s.k. BREF-dokument. Slutsatserna genomförs genom industriutsläpps- förordningen och gäller parallellt med tillståndet enligt . De beskrivs mer utförligt i avsnitt 3.2.5. 1997/98:45 del 1, s. 214, och del 2, s. 15. 1997/98:45 del 1, s. 210, och del 2, s. 15. 14Europaparlamentets och rådets direktiv /75/EU av om industri- utsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar), (industriutsläpps- direktivet). I används i stället begreppet bästa möjliga teknik. Bästa möjliga teknik måste enligt förarbeten15 från tek- nisk och ekonomisk synpunkt vara industriellt möjlig att använda inom branschen i fråga. Det innebär att en teknisk lösning ska vara tillgänglig och inte bara förekomma på experimentstadiet. Den behö- ver dock inte finnas i . Det angivna utesluter enligt samma för- arbeten inte att det kan finnas andra tekniska system som håller sådan standard från miljöskyddssynpunkt att de kan få användas. Inne- börden av det utvecklas inte men utredningen tolkar skrivningen som att den är avsedd att motsvara industriutsläppsdirektivets utgångs- punkt att inte just de tekniker som anges och beskrivs i slutsatser om bästa tillgängliga teknik måste användas utan verksamhetsutövarna kan välja andra tekniker som ger åtminstone samma miljöprestanda. Enligt förarbeten16 torde det för befintliga verksam- heter ibland krävas en viss övergångstid för att införa en utrustning som motsvarar vad som kan anses vara bästa möjliga teknik. Vid valet av bästa möjliga teknik ska beaktas bl.a. möjligheten att genom val av metod begränsa miljöpåverkan. När det ska avgöras vad som är bästa möjliga teknik bör bedömningen även innefatta resultatet för miljön i stort. Hänsyn bör enligt samma förarbeten också tas till råvaror och energianvändning eftersom teknik som säkerställer ett miljösäkert uttag av råvaror, utnyttjar mindre miljöfarliga råvaror, använder återvunna produkter eller material eller som är energisnål kan vara bättre för miljön än en teknik som gör det möjligt att något minska utsläppen från själva verksamheten. Vidare ska bästa möjliga teknik enligt förarbeten17 utgöra en högre skyddsnivå än bästa tillgängliga teknik men begrep- pet bygger på samma grundprinciper (se även avsnitt 3.2.5). Slut- satser om bästa tillgängliga teknik ska, oavsett om de innehåller gränsvärden eller inte, utgöra referens när villkor i tillstånd fastställs enligt . En skillnad mellan begreppen är att bedömningen av vad som utgör bästa möjliga teknik baseras på det aktuella läget medan slut- satser om bästa tillgängliga teknik i praktiken uppdateras efter första publiceringen och därmed kan vara föråldrade. Villkor i tillstånd enligt gäller också vanligen totala ut- 1997/98:45 del 2, s. 17. 1997/98:45 del 1, s. 216, och del 2, s. 17. 1997/98:45 del 1, s. 218, och del 2, s. 17. släpp under all sorts drift medan kraven enligt slutsatser om bästa tillgängliga teknik endast gäller för normala driftsförhållanden. Bedömningen av vad som är bästa möjliga teknik ska ske tillsam- mans med den avvägning som görs enligt 2 kap. 7 § som väger in vad som utgör bästa tillgängliga teknik enligt industri- utsläppsdirektivet, säkerställer att tekniken har hunnit nå kommer- siell mognad, är ekonomiskt tillgänglig och möjlig att ställa som krav utan att riskera orimliga konkurrenshämmande effekter. I förordningsmotiven till industriutsläppsförordningen (Fm 2013:1) anges att prövnings- eller tillsynsmyndigheten kan komma fram till att det är rimligt och miljömässigt motiverat att ställa mer långt- gående krav än de som framgår av slutsatser om bästa tillgängliga teknik som antagits enligt industriutsläppsdirektivet. Även arti- kel 14.4 industriutsläppsdirektivet anger att den behöriga myndig- heten får fastställa strängare tillståndsvillkor än de som går att uppnå genom användning av bästa tillgängliga teknik enligt antagna slut- satser. Varför försiktighetsprincipen inte tillämpats på utsläpp av växthusgaser Industriutsläppsdirektivet är ett s.k. minimidirektiv som tillåter med- lemsstaterna att tillämpa strängare skyddsåtgärder och bästa möjliga teknik innebär en striktare tillämpning av vilken teknik som kan krävas än bästa tillgängliga teknik. Slutsatser om bästa tillgängliga teknik med gränsvärden för ut- släpp blir enligt 1 kap. 8 § industriutsläppsförordningen bindande och bryter rättskraften hos tillstånd enligt . När det gäller BAT-slutsatser med andra försiktighetsmått än gräns- värden ska verksamhetsutövaren enligt 1 kap. 10 § samma förord- ning ta hänsyn till dessa vid bedömningen av om anläggningen upp- fyller kraven i 2 kap. . Bedömningen utgör en del av egenkontrollen och redovisas till tillsynsmyndigheten genom miljö- rapporten.18 18Enligt 5 a § i föreskrifter om miljörapport (NFS 2016:8). När EU:s utsläppshandelsdirektiv19 skulle införas klargjorde Euro- peiska kommissionen i en analys20 att IPPC-direktivet21 (industri- utsläppsdirektivets föregångare) fortsatt skulle tillämpas fullt ut för anläggningar utanför EU ETS och att utsläppshandelssystemet inte får leda till en ökning av andra utsläpp över gränsvärdena. Kommis- sionen framhöll att gränsvärden för annan miljöpåverkan än klimat fortfarande ska sättas även om det begränsar utsläppen av de tre växt- husgaser som ingår i EU ETS. Inför genomförandet av utsläppshandelsdirektivet i svensk rätt föreslog FlexMex2-utredningen22 att krav på bästa möjliga teknik enligt 2 kap. 3 § inte skulle gälla för de verksamheter som ingick i EU ETS –2007. FlexMex2- utredningen föreslog en ändring av 2 kap. 3 § för ett ut- tryckligt undantag men förde inget utvecklat resonemang om skälen till förslaget. Regeringen föreslog23 sedan att villkor med krav på användning av bästa möjliga teknik inte ska få ställas om syftet är att begränsa utsläpp av koldioxid. Regeringen angav att sådana krav som ställs av andra skäl fortfarande ska vara tillåtna i den handlande sektorn. Reger- ingen bedömde24 att dess förslag till ändring av 16 kap. 2 c § miljö- balken innebar att det därmed inte skulle finnas något behov av att föreslå en ändring av 2 kap. 3 § på sätt som FlexMex2- utredningen föreslagit, vilket Lagrådet dock ifrågasatte25. Utformningen av 1 kap. 11 § industriutsläppsförordningen är vidare än förarbetena till genomförandet av EU ETS som anger att krav på bästa tillgängliga teknik inte ska få ställas om syftet är att begränsa utsläppen av koldioxid. Industriutsläppsförordningen anger26 i stället 19Europaparlamentets och rådets direktiv /87/EG av om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen (utsläppshandelsdirek- tivet). 20Europeiska kommissionen, Non-paper on synergies between the EC emissions trading pro- posal, (COM(2001)581) and the IPPC Directive, 22.1.02 D(02)610019, s. 3. 21Rådets direktiv /61/EG av om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (Integrated Pollution Prevention and Control, IPPC- direktivet). 22SOU 2003:120, Handla för bättre klimat – tillstånd och tilldelning, m.m., Delbetänkande av , s. 121 f och 186. 2003/04:132, Handel med utsläppsrätter, s. 34 och 50. 2003/04:132, s. 34 och 50. 2003/04:132, s. 105 och bilaga 6. 26Förordningsmotiven (Fm 2013:1) till industriutsläppsförordningen anger att slutsatser om bästa tillgängliga teknik inte bör utformas på ett sådant sätt att det införs krav när det gäller t.ex. utsläpp av koldioxid för sådana verksamheter som både är industriutsläppsverksamheter och omfattas av systemet med handel med utsläppsrätter, s. 30. att ett utsläppsvärde eller annat försiktighetsmått i slutsatser om bästa tillgängliga teknik inte ska tillämpas på verksamheter i EU ETS om det innebär en begränsning av utsläppen eller genom att reglera använd mängd fossilt bränsle syftar till en begränsning av koldioxid- utsläpp. Utredningen tolkar bestämmelsen som att bästa möjliga teknik inte heller ska tillämpas om det begränsar utsläpp av perfluor- kolväten (PFC) och dikväveoxid (N2O), även om gränsvärden får sättas för sådana utsläpp för att förhindra betydande lokala för- oreningar. Regeringen angav också i förarbetena27 att det var tillämpning av bästa möjliga teknik som verksamheter i EU ETS skulle undantas från medan industriutsläppsförordningen anger bästa tillgängliga teknik. Eftersom bästa möjliga teknik ska innebära en högre skyddsnivå skulle regeringens undantag kunna tolkas som vidare än industriut- släppsförordningens bestämmelse men det uttrycks inte i 16 kap. 2 c § utan bara i förarbetena. I industriutsläppsförordningen är i stället alla typer av försiktighetsmått i slutsatser om bästa till- gängliga teknik undantagna för de tre växthusgaser som omfattas av m.fl. anser i sin kommentar till miljöbalken28 om 16 kap. 2 c § att utsläpp av växthusgaser regleras av den särskilda lagen om utsläppsrätter och att villkor enligt inte kan meddelas i sådana frågor. Författarna menar vidare att pröv- ningsmyndigheter varken kan föreskriva gränsvärden eller ställa krav på bästa möjliga teknik om syftet är att begränsa utsläpp av kol- dioxid. Det kan noteras att deras tolkning av 16 kap. 2 c § miljö- balken endast nämner förbud mot att föreskriva gränsvärden för utsläpp av koldioxid och inte perfluorkolväten eller dikväveoxid. Mark- och fann i sitt yttrande till regeringen i mål nr M 11730-18 om Preemraff att centrala delar av den vanliga prövningen enligt hänsynsreglerna har satts ur spel för verksamheter inom EU ETS och att krav på bästa möjliga teknik och villkor om utsläpp av koldioxid därmed inte kan ställas för sådana verksamheter. Yttrandet utgör dock inte praxis och som redogörs för nedan har utredningen en annan uppfattning. 2003/04:132, s. 35 och 50. 28Bengtsson, m.fl. (2020). Industriutsläppsdirektivet omfattar utsläpp av växthusgaser Det framförs i vissa sammanhang att industriutsläppsdirektivet inte styr utsläpp av växthusgaser. Europeiska kommissionen klargjorde29 dock inför genomförandet av EU ETS att IPPC-direktivet, som senare ersattes av industriutsläppsdirektivet, omfattade alla utsläpp av växthusgaser. Det faktum att artikel 9.1 industriutsläppsdirek- tivet förbjuder gränsvärden för utsläpp av växthusgaser visar också att sådana utsläpp som utgångspunkt omfattas av direktivet. Även om det är i begränsad utsträckning finns BREF-dokument och BAT-slutsatser om utsläpp av växthusgaser. Till exempel antogs 2019 nya slutsatser om bästa tillgängliga teknik för livsmedels- branschen30 som bl.a. syftar till att förhindra utsläpp av växthusgaser genom att ange att köldmedier utan ozonnedbrytningspotential och med en låg global uppvärmningspotential ska användas. Köldmedier- nas klimatpåverkan ingår också i den pågående översynen av BREF- dokumentet för slakterier och anläggningar för animaliska bipro- dukter.31 De slutsatserna rör växthusgaser som inte omfattas av EU ETS men för produktion av organiska högvolymkemikalier syf- tar två BAT-slutsatser32 specifikt till att minska utsläpp av bl.a. kol- dioxid. Även andra slutsatser om bästa möjliga teknik för t.ex. mini- mering av fackling av kemikalier och om kväveoxider kan bidra till minskade utsläpp av växthusgaser. I BREF-dokumentet för intensiv uppfödning av fjäderfä eller gris tas utsläpp av växthusgaser upp bl.a. i ett särskilt avsnitt.33 Utgångspunkten i BREF-dokumentet om avfallshantering34 är att förebygga att avfall uppstår och att det som ändå skapas ska åter- användas, återvinnas och hanteras så att det ger så liten miljöpåver- 29Europeiska kommissionen, 22.1.02 D(02)610019, s. 1. 30Europeiska kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/203 av om fastställande av BAT-slutsatser för livsmedels-, dryckes- och mjölkindustrin, i enlighet med och rådets direktiv /75/EU. 31Europeiska kommissionen, mötesrapport, Review of the Best Available Techniques (BAT) Reference Document for the Slaughterhouses and Animal by-product Industries, . 32Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2017/2117 av om fast- ställande av BAT-slutsatser för produktion av organiska högvolymkemikalier, i enlighet med och rådets direktiv /75/EU. 33Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2017/302 av om faststäl- lande av BAT-slutsatser för intensiv uppfödning av fjäderfä eller gris, i enlighet med Europa- parlamentets och rådets direktiv /75/EU. 34Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2018/1147 av om faststäl- lande av BAT-slutsatser för avfallsbehandling, i enlighet med och rådets direktiv /75/EU. kan som möjligt. Dokumentet anger att det även bidrar till att minska utsläppen av växthusgaser och att samförbränning av avfall som ersättning för fossila bränslen kan vara ett sätt att minska ut- släpp av växthusgaser. Även BREF-dokumentet för avfallsförbrän- ning tar upp klimatpåverkan.35 Det finns också ett BREF-dokument för energieffektivisering36 som är horisontellt så att det gäller alla branscher som omfattas av industriutsläppsdirektivet. Slutsatserna anger klimat som det första av tre huvudskäl till varför sådan effektivisering är viktig. Ökad energieffektivisering pekas ut som det snabbaste, mest effektiva och kostnadseffektiva sättet att komma till rätta med bl.a. klimatför- ändringarna. Slutsatserna riktar sig främst mot energiledningssystem och inte specifika tekniker men hänvisar till sektorsspecifika BREF- dokument som sätter miljöprestandanivåer även för energieffek- tivisering. I har krav på energieffektivisering ställts i vissa tillstånd med stöd av 2 kap. 5 § (se avsnitt 6.1.3). Det har även antagits ett övergripande referensdokument37 enligt industriutsläppsdirektivet med riktlinjer för att hjälpa användare att välja det bästa miljöalternativet när det finns flera olika tekniska lös- ningar. Enligt riktlinjerna måste man välja ut den teknik som är mest effektiv när det gäller att uppnå den högsta skyddsnivån för miljön som helhet för att kunna fastställa vad som är bästa tillgängliga teknik. Riktlinjerna delar upp de olika föroreningar som bör beaktas i sju olika miljökategorier och global uppvärmning är en av dem. Referensdokumenten med slutsatser om bästa tillgängliga teknik för olika branscher hänvisar till riktlinjerna, och anger att hänsyn ska tas till klimateffekter när det fastställs vad som är bästa tillgängliga teknik. För verksamheter utanför EU ETS kan slutsatser om bästa till- gängliga teknik tillämpas fullt ut, inklusive sådana som utgör gräns- värden. Detsamma gäller delar av verksamheter i EU ETS som inte omfattas av utsläppshandelssystemet. Det finns inte heller några begränsningar för sådana krav på verksamheter vare sig inom eller utanför EU ETS när det gäller utsläpp av växthusgaser som inte 35Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/2010 av om fast- ställande av BAT-slutsatser för avfallsförbränning, i enlighet med och rådets direktiv /75/EU. 36Europeiska kommissionen, Reference Document on Best Available Techniques for Energy Efficiency (), . 37Europeiska kommissionen, Reference Document on Economics and Cross-Media Effects (ECM REF), . regleras av vare sig utsläppshandelsdirektivet eller industriutsläpps- direktivet. Det kan gälla t.ex. metan (CH4), fluorerade kolväten (HFC), svavelhexafluorid (SF6). bör utnyttja utrymmet för att ställa teknikkrav Industriutsläppsförordningens lydelse innebär att även slutsatser om bästa tillgängliga teknik med andra typer av försiktighetsmått än gränsvärden för utsläpp har undantagits från tillämpning för verk- samheter och växthusgaser som ingår i EU ETS. Regeringens ut- talande i förarbetena38 anger att verksamheter inom EU ETS ska vara undantagna från tillämpning av krav på bästa möjliga teknik enligt 2 kap. 3 § . Utsläppshandelsdirektivet ska dock enligt artikel 2 inte påverka tillämpningen av industriutsläppsdirektivets krav. Det gäller även slutsatser om bästa tillgängliga teknik, med undantag för att sådana slutsatser som innehåller gränsvärden inte får tillämpas på verksamheter i EU ETS om syftet är att begränsa utsläpp av de växthusgaser som omfattas av utsläppshandelssystemet. Det svenska genomförandet av industriutsläppsdirektivet har bi- dragit till att det i praxis inte har ställts krav på användning av bästa möjliga teknik avseende utsläpp av växthusgaser, oavsett om verksam- heter ingår i EU ETS eller inte. För de verksamheter som ingår har synen varit att de hanteras genom utsläppshandelssystemet, vilket bekräftas i Mark- och yttrande till regeringen i mål nr M 11730-18 om Preemraff. De tillstånd som ges enligt lagen (2020:1173) om vissa utsläpp av växthusgaser omfat- tar dock inte någon bedömning av eller villkor kring utsläppens stor- lek utan syftar till att säkerställa att övervakning och rapportering sker på ett tillförlitligt sätt. Det finns inget stöd i för det svenska genomförandet i1 kap. 11 § industriutsläppsförordningen som säger att verksam- heter i EU ETS ska vara undantagna från krav på bästa tillgängliga teknik avseende de växthusgaser som omfattas av utsläppshandels- systemet. Det finns inte heller stöd för att de ska vara helt undan- tagna från krav på bästa möjliga teknik avseende utsläpp av sådana gaser enligt 2 kap. 3 § . Med förbud mot både att be- gränsa användningen av fossila bränslen (se avsnitt 6.1.5) och att 2003/04:132, s. 34 och 50. tillämpa slutsatser om bästa tillgängliga teknik samt bästa möjliga teknik möjliggör svensk lagstiftning en lägre skyddsnivå än vad EU- rätten innebär. Det kan ifrågasättas om förbudet mot gränsvärden är förenligt med försiktighetsprincipen som utsläppshandelsdirektivet bygger på. Det har framförts i doktrinen39 att EU ETS som styrmedel inte utgår från försiktighetsprincipen eftersom ett visst antal utsläpps- rätter utfärdas oavsett om det hade gått att undvika utsläppen de tillåter eller inte. Industriutsläppsdirektivet anses däremot ha försik- tighetsprincipen som utgångspunkt genom att det t.ex. bygger på att förebyggande åtgärder ska vidtas. Förbudet mot gränsvärden för utsläpp av växthusgaser för verksamheter i EU ETS i artikel 9.1 är utifrån den tolkningen ett undantag från försiktighetsprincipen. Det svenska genomförandet innebär ytterligare avsteg från försiktighets- principen jämfört med artikel 9 1 industriutsläppsdirektivet. Utredningen föreslår därför att 1 kap. 11 § industriutsläppsför- ordningen ändras så att den bara förbjuder tillämpning av gränsvärden i slutsatser om bästa tillgängliga teknik om syftet är att begränsa direkta utsläpp av de växthusgaser som ingår i EU ETS från verksam- heter i utsläppshandelssystemet. På det sättet anpassas till lydelse och innebörd och bidrar i större utsträckning till att de svenska klimatmålen kan nås. bedömer40 att de långa tidsintervallen för upp- datering av slutsatser om bästa tillgängliga teknik inte är förenliga med behovet av att stimulera innovationer och att identifiera vad som utgör sådan teknik för nya industriella processer. Utredningen anser att det även fortsatt är viktigt att bedömningen av vad som är bästa möjliga teknik i varje enskilt fall bör utgå från det aktuella läget i stället för de ibland föråldrade slutsatserna om bästa tillgängliga teknik och att vad som är tillgängligt ska grundas på en internationell utblick över vilken teknik som finns. Med utredningens föreslagna ändringar i 2 kap. 3 § tydliggörs att villkor om bästa möjliga teknik kan ställas även för verksamheter i EU ETS. Om villkorens syfte är att begränsa utsläpp av de växthusgaser som omfattas av utsläppshandelssystemet behö- ver de dock utformas så att de inte utgör sådana gränsvärden som anges i 16 kap. 2 c § . 39Epiney, (2012), s. 24–25. 40Naturvårdsverket (2020b), s. 57. Villkor om bästa möjliga teknik har ställts i tillstånd sedan miljö- balkens tillkomst för annan miljöpåverkan än klimat och har inte lett till att det ställs orimliga krav på verksamhetsutövarna. Teknikkrav avseende utsläpp av växthusgaser balanseras på motsvarande sätt efter- som de utformas och bedöms enligt samma bestämmelser, inklusive rimlighetsavvägningen i 2 kap. 7 § . Utredningen bedömer att även annan teknik än den som teknikkravet anger ska få användas om det ger minst samma nivå av miljöskydd, i enlighet med skrivning- arna i förarbeten41. Det är utgångspunkten i industri- utsläppsdirektivet och skulle skapa flexibilitet för verksamhets- utövarna samt främja utveckling och användning av ny teknik. Ökad tillämpning av teknikkrav kan driva på spridning och användning av ny teknik i och bidra till vad som anses vara bästa tillgängliga teknik enligt industriutsläppsdirektivet, vilket kan leda till att motsvarande krav ställs på verksamheter även i andra medlemsstater. Utredningens förslag: Det ska läggas till i 2 kap. 5 § att hushållning även ska ske med material. Dessutom ska åter- vunna eller förnybara råvaror och material användas i första hand om det leder till minskad miljö- och klimatpåverkan. Skäl för utredningens förslag Omfattningen och tillämpningen av hushållningsprincipen Enligt 1 kap. 1 § andra stycket 5 ska tillämpas så att bl.a. återanvändning och återvinning liksom annan hushållning med mate- rial, råvaror och energi främjas så att ett kretslopp uppnås. Enligt förarbeten42 är femte punkten inte begränsad till rå- varor utan omfattar även andra resurser eftersom ett ekologiskt hållbart samhälle kräver en ökad resurseffektivisering, vilket kom- mer till uttryck i 2 kap. 5 § . 1997/98:45 del 2, s. 17. 1997/98:45 del 2, s. 9. I 2 kap. 5 § preciseras att alla som bedriver en verk- samhet eller vidtar en åtgärd ska hushålla med råvaror och energi samt utnyttja möjligheterna att minska mängden avfall, minska mängden skadliga ämnen i material och produkter, minska de nega- tiva effekterna av avfall och återvinna avfall.