sou · H9B336 · 2021-05-05 00:00:00 — Enligt är statistiken på området eftersatt i jämförelse med andra statistikområden.2 Även Statskontoret har rapport konstaterat att det finns sådana brister i den nationella statistiken att det är svårt att följa upp över- förmyndarnas tillsyn på ett ändamålsenligt sätt och att inte kan använda statistiken för att utveckla sin tillsyn och tillsyns- vägledning.3 Regeringen har 2018 uppdragit åt de berörda länsstyrelserna att överväga i vilka avseenden insamlingen av statistik över överförmyn- darnas verksamhet kan förbättras för att statistiken ska bli mer till- förlitlig och användbar i tillsynsverksamheten.4 Länsstyrelserna har 2019 redovisat uppdraget i en rapport till regeringen. I rapporten sägs att länsstyrelserna inom ramen för sin tillsynsvägledning behöver förtydliga hur statistik ska redovisas enligt 26 § förmynderskaps- förordningen, t.ex. genom att ta fram en handledning, samt att det finns skäl att överväga ett tillägg i bestämmelsen avseende överför- myndarnas handläggningstider för olika typer av ärenden. Länsstyr- elserna pekar i rapporten på att alla kommuner utom nio rapporterat in statistikuppgifter för , vilket är ett avsevärt bättre resultat än . var det 26 kommuner som inte rapporterade statistik och saknades statistik från 53 kom- muner. I rapporten konstaterar länsstyrelserna att delar av den in- rapporterade statistiken inte är helt tillförlitlig, bland annat på grund av att överförmyndarna saknar system som kan sammanställa upp- gifterna och att de uppgifter som efterfrågas i förordningen tolkas olika. Inrapporteringen tar enligt rapporten mycket tid i anspråk för överförmyndarna. Länsstyrelserna pekar på att den nuvarande stati- stiken bara till en begränsad del kan användas på ett effektivt sätt vid deras tillsyn och att uppgifter om överförmyndarnas handläggnings- tider skulle ge en bättre bild av deras arbete och även visa på even- tuella brister i handläggningen. Enligt rapporten är det av största vikt att arbetet med att kvalitetssäkra tillförlitligheten av den nuvarande statistiken sker, genom tydligare instruktioner och anpassning av ruti- 2Riksrevisionen (RIR 2017:33). Tillsyn av ställföreträdare och överförmyndare – statens bristande ansvar för samhällets mest utsatta, s. 49 ff. 3Statskontoret (2019:8). En förbättrad samordning av tillsynen och tillsynsvägledningen inom överförmyndarområdet, s. 16 och 24. 4Regeringsbeslut , Ju2018/02627/L2. ner och system, innan ytterligare uppgifter läggs till i det som över- förmyndarna är skyldiga att rapportera.5 24.5Vad är officiell statistik? Den officiella statistiken regleras främst i lagen (2001:99) om den officiella statistiken. Officiell statistik ska finnas för allmän informa- tion, utredningsverksamhet och forskning och den ska vara objektiv och allmänt tillgänglig (3 § och 4 § första stycket). Den officiella statistiken ska utvecklas, framställas och spridas på grundval av enhet- liga standarder och harmoniserade metoder (4 § andra stycket). Be- stämmelsen anger att vissa kvalitetskriterier ska tillämpas vid dessa processer nämligen relevans, noggrannhet, aktualitet, punktlighet, tillgänglighet och tydlighet, jämförbarhet och samstämmighet. Stati- stik som ingår i den officiella statistiken ska märkas med beteck- ningen ”officiella statistik” eller med en särskild symbol som endast får användas för den officiella statistiken (5 §). Bland annat näringsidkare och kommuner är skyldiga att lämna uppgifter för den officiella statistiken till statistikansvariga myndigheter (7 §). Kompletterande föreskrifter till lagen finns i förordningen (2001:100) om den officiella statistiken. Vad som är officiell statistik och vilka myndigheter som är statistikansvariga framgår av en bilaga till förordningen. En statistikansvarig myndighet beslutar om stati- stikens innehåll och omfattning inom sitt statistikområde om inte något annat följer av ett särskilt beslut av regeringen (2 §). Uppgifter för den officiella statistiken ska samlas in på ett sådant sätt att upp- giftslämnandet blir så enkelt som möjligt, står i proportion till an- vändarens behov och är en rimlig arbetsbörda för uppgiftslämnarna (4 §). Statistikansvariga myndigheter ska dokumentera och kvalitets- deklarera officiell statistik. Myndigheten ska också utan avgift offent- liggöra och hålla sådan statistik allmänt tillgänglig i elektronisk form (13 §). En statistikansvarig myndighet får inom sitt verksamhets- område meddela föreskrifter om verkställighet av bestämmelser om uppgiftsskyldighet (15 §). 5Länsstyrelserna (2019). Överväganden avseende statistik över överförmyndarnas och överför- myndarnämndernas verksamhet, dnr 18647-2018. Av bilagan till förordningen följer att det finns 27 statistikansva- riga myndigheter. I bilagan anges också de områden inom vilka det ska produceras officiell statistik, nämligen •boende, byggande och bebyggelse, •handel med varor och tjänster, •hälso- och sjukvård, •jord- och skogsbruk, fiske, •kultur och fritid, •priser och konsumtion, •transporter och kommunikation samt •utbildning och forskning. I den officiella statistiken ingår alltså inte några uppgifter om över- förmyndarnas verksamhet. Inte heller är en statistik- ansvarig myndighet på något område där officiell statistik förs. () är statistikansvarig myndighet på ett stort antal områden. Myndigheten ansvarar också för att utveckla, framställa och sprida officiell statistik och annan statlig statistik samt för att samordna systemet för den officiella statistiken.6 SCB har ett råd för den officiella statistiken. Rådet, som består av representanter för de statistikansvariga myndigheterna, har bland annat till uppgift att bistå SCB när det gäller att verka för samarbete mellan statistik- ansvariga myndigheter, ge råd och stöd till myndigheterna i prin- cipiella frågor om den officiella statistikens kvalitet och i frågor om att underlätta uppgiftslämnandet. Rådet ska också bistå SCB med att lämna en rapport till regeringen om systemet för den offi- ciella statistiken och föra en förteckning över statistikansvariga myndigheters produkter.7 Officiell statistik publiceras av respektive ansvarig myndighet men kan också nås via SCB:s webbplats. Våra kontakter8 med berörda länsstyrelser visar att de har arbetat och fortfarande arbetar med att göra det enklare för överförmyndarna att lämna uppgifter för statistiken och tydliggöra vilka uppgifter som ska lämnas. Bland annat har hjälptexter och instruktioner i statistik- programmet förtydligats och det har förts dialog med ett av de före- tag som utvecklar verksamhetssystem för överförmyndare, syftande till att systemet ska ta fram relevanta uppgifter. Det har förts fram att de oklarheter angående vilka uppgifter som ska lämnas har minskat. Flera länsstyrelser har framhållit att de numera får betydligt färre frågor om statistiken . Flera aktörer, bland andra Föreningen , har dock påpekat att uppgiftsinlämningen fortfarande orsakar bekymmer för många överförmyndare och att det faktum att överförmyndarna använder sig av olika verksamhets- system försvårar arbetet med att få fram relevanta uppgifter och utforma verktyg för statistiken. Flera länsstyrelser har påtalat att det fortfarande finns vissa brister i statistiken, bland annat hänförliga till att uppgifter om handläggningstider saknas liksom uppgifter om ställföreträdares och huvudmäns ålder och kön. Några aktörer har också fört fram att statistiken kan bli ett viktigare verktyg i 6Se 1 § förordningen (2016:822) med instruktion för . 7Se 8 § och 2 § samma förordning. 8Vilka undersökningar vi har gjort under utredningsarbetet framgår av avsnitt 2.2. tillsynen om uppgifter ingår om exempelvis vad en anmärkning mot en ställföreträdares redovisning beror på och varför ett byte av ställ- företrädare kommer till stånd. •Överförmyndarnas skyldighet att lämna statistik enligt 26 § förmynderskapsförordningen (1995:379) ska utökas med av- seende på uppgifter om –handläggningstid i ärenden om ställföreträdarskap, –huvudmäns kön och ålder, samt –ställföreträdares kön och ålder. •På något , när en ny statlig myndighet har inrättats på området (se avsnitt 23), ska överförmyndarstatistiken ingå i den officiella statistiken. Den nya myndigheten ska då vara statistikansvarig myndighet, vilket ska framgå av förordningen (2001:100) om den officiella statistiken. ska den nu- varande bestämmelsen i 19 kap. 19 § upphöra att gälla och bestämmelsen i 19 kap. 20 § ändras. förs statistik över överförmyndarnas verksamhet. De sju länsstyrelser som ansvarar för tillsynen på området för statistik inom sina tillsynsområden. Statistik på riksnivån förs av i . Överförmyndarna är skyldiga att lämna uppgifter för statistiken på vissa utpekade områden enligt förmynderskapsförord- ningen. Att statistiken brustit i tillförlitlighet och kvalitet har påtalats av både och Statskontoret (se avsnitt 24.4). För verk- var det 53 kommuner som inte rapporterade statistik- uppgifter till länsstyrelserna. hade den siffran sjunkit till tre.9 Våra kontakter med berörda aktörer visar att länsstyrelsernas 9Länsstyrelserna, se (hämtad ). Statistik har inte redovisats för att kunna tas in i betänkandet. verktyg för inlämning av statistik inledningsvis haft brister men att det successivt blivit enklare att lämna uppgifter för statistiken och att det tydliggjorts vilka uppgifter som ska lämnas, bland annat genom instruktioner i länsstyrelsernas statistikverktyg och anpassningar i överförmyndarnas verksamhetssystem. Att få fram de efterfrågade uppgifterna innebär dock, vilket bland annat Föreningen har påtalat, fortfarande svårigheter för många över- förmyndare. Föreningen har liksom flera länsstyrelser påpekat att saken försvåras av att överförmyndare använder olika verksamhets- system. Vi konstaterar trots dessa svårigheter att länsstyrelserna har kommit långt i arbetet med att förtydliga och underlätta uppgifts- inlämningen och att statistiken håller högre kvalitet och är betydligt mer tillförlitlig än . lever statistiken dock inte upp till de förväntningar som uttrycktes i samband med att länsstyrelsernas skyldighet att föra statistik infördes. I förarbetena sades bland annat att statistiken ska vara ett verktyg för att säkerställa en resurseffektiv och rätts- säker verksamhet och ett medel för att säkerställa att de som har en god man eller förvaltare får sina intressen, behov och rättigheter tillgodosedda.10 Statistiken har fortfarande brister som gör det svårt att följa upp och analysera överförmyndarnas verksamhet, vilket inte bara länsstyrelserna själva utan även Statskontoret påtalat (se av- snitt 24.4). Bland annat behövs, vilket länsstyrelserna uttryckt behov av, statistik över handläggningstider i ärenden om ställföreträdar- skap för att få en bättre bild av överförmyndarnas arbete och even- tuella brister i handläggningen. Uppgifter om handläggningstider kan också vara ett verktyg för att bättre kunna analysera och jämföra överförmyndarverksamheter och bedöma vilka resurser som behövs för verksamheterna. Det är främst uppgifter om handläggningstider i ärenden om anordnande av godmanskap och förvaltarskap och i ärenden om entledigande och byte av god man och förvaltare, samt motsvarande uppgifter i fråga om förordnade förmyndare som behövs. Det finns också ett behov av uppgifter om handläggningstider för den årliga granskningen av ställföreträdarnas verksamhet. Vidare be- hövs statistik om huvudmäns och ställföreträdares kön och ålder för att bättre kunna följa och analysera utvecklingen och bedöma behovet av nya ställföreträdare för framtiden. Vi föreslår därför att statistiken 2013/14:225 s. 38 f. utökas till att avse de nämnda uppgifterna. Ändringen tas in i 26 § förmynderskapsförordningen. För att den utökade uppgiftsskyldigheten inte ska bli alltför be- tungande för överförmyndarna, och för att säkerställa att de uppgifter som lämnas är tillförlitliga, bör förändringen föregås av anpassningar och instruktioner i statistikverktyget samt tydlig kravställning på och kommunikation med de aktörer som tillhandahåller verksamhets- system för överförmyndare. 24.7.2Statistiken ska ingå i den officiella statistiken En ytterligare fråga är om den statistik som framställs bör vara en del av den officiella statistiken. I tidigare förarbeten sägs att arbetet med att sammanställa statistik bör påbörjas och kvalitetssäkras innan det tas ställning till om så bör vara fallet.11 Som vi redan konstaterat håller överförmyndarstatistiken högre kvalitet och är betydlig mer tillförlitlig än . Vi ser flera fördelar med en ordning som innebär att uppgifterna är en del av den officiella statistiken. Ett skäl är att förutsättningarna för att statistiken till fullo ska leva upp till de förväntningar som uttryckts i förarbetena (se avsnitt 24.3) ökar om statistiken utvecklas, framställs och sprids på grundval av sådana enhetliga standarder och kvalitetskriterier som gäller för den officiella statistiken. Att en statistikansvarig myndig- het kan få råd och stöd av SCB i frågor om den officiella statistikens kvalitet och i frågor om hur uppgiftslämnandet kan underlättas får också betraktas som stora fördelar. En ytterligare fördel är att en statistikansvarig myndighet kan besluta om statistikens innehåll och omfattning och på så sätt se till att statistiken successivt byggs ut och utvecklas för att bli allt mer relevant och ändamålsenlig. Exem- pelvis kan statistiken behöva innehålla uppgifter om relevanta nyckel- tal för att överförmyndarverksamheterna ska kunna analyseras och för att kommuner ska ha ett bättre underlag för att bedöma vilka resurser en verksamhet har behov av. Till detta kommer att den tillgänglighet och transparens som officiell statistik för med sig ökar förutsättningarna för insyn i och granskning av överförmyndarnas verksamhet, vilket är av stort allmänt intresse. 2013/14:225 s. 40. uppfattningen att överförmyndarstatistiken bör vara en del av den officiella statistiken. Frågan är vilken myndighet som bör vara statistikansvarig. förs statistiken som nämnts av sju länsstyrelser och i ansvarar för statistiken på riksnivån. är statistikansvarig myndighet för officiell statistik och vi betraktar det som tveksamt om länsstyrelserna har tillräckliga förutsättningar för uppgiften. Frågan har kommit upp om inte Statistiska central- byrån bör vara statistikansvarig myndighet, för att säkra hög kvalitet. En sådan ordning har emellertid i tidigare förarbeten inte ansetts vara aktuell med motiveringen att den myndighetens uppdrag inte omfattar att föra statistik i syfte att en annan myndighet ska kunna använda den som ett verktyg i sin tillsyn.12 Vi har i avsnitt 23 före- slagit att en ny statlig myndighet ska ha ett övergripande ansvar på området. Det är enligt vår uppfattning naturligt att den myndigheten ansvarar för den officiella statistiken på samma sätt som andra stat- liga myndigheter ofta ansvarar för officiell statistik inom sina verk- samhetsområden. Inte minst är utveckling och framställning av stati- stik viktiga verktyg för att den nya myndigheten ska kunna göra analyser och uppföljningar på området. Myndigheten kommer också att ha sådan överblick som är nödvändig för att kunna bedöma vilka uppgifter som bör samlas in. Även om modellen inte kan realiseras förrän på viss sikt anser vi att det är den mest ändamålsenliga ord- ningen. När den nya myndigheten har inrättats bör statistiken på överförmyndarområdet alltså – enligt vårt förslag – bli en del av den officiella statistiken med denna myndighet som statistikansvarig. Till dess bör statistiken utökas till att avse sådana uppgifter som tagits upp i avsnitt 24.7.1 ovan. 2013/14:225 s. 40. Det förs på nationell nivå inget register över förmynderskap, god- manskap och förvaltarskap. I stället för varje överförmyndare för sig ett register över de ställföreträdarskap som finns inom den egna verk- samheten. Vårt uppdrag har omfattat att ta ställning till om och hur ett nationellt ställföreträdarregister kan upprättas. Överförmyndare är skyldiga att föra förteckningar enligt föreskrifter som meddelas av regeringen (16 kap. 12 § , FB). För att fullgöra skyldigheten ska varje överförmyndare föra ett register över ställföreträdarskap som avser förordnade förmyndare, gode män och förvaltare och över de föräldraförvaltningar där vissa kontroll- åtgärder förekommer (9 § förmynderskapsförordningen, 1995:379). Därutöver får registret innehålla uppgifter om föräldraförvaltningar som står under överförmyndarens tillsyn. Ett syfte med registret är att det får användas i den interna verksamheten på så sätt att över- förmyndaren får använda uppgifterna i sina besluts- och tillsyns- uppgifter och för planering och uppföljning (14 §). Ett annat syfte är att lämna registerutdrag som visar vem som är förordnad ställföre- trädare för en enskild person och på vilken grund ställföreträdar- skapet vilar (11 §). Detta kräver att den som begär registerutdraget kan uppge personuppgifterna för den som har en förordnad ställ- företrädare. Registret får enligt 15 § innehålla ett antal personuppgifter som anges i en bilaga till förordningen. Det är fråga om uppgifter som gäller huvudmannen, bland annat namn och personnummer, kontakt- uppgifter, uppgifter om anhöriga, anledningen till att en ställföre- trädare har förordnats, hänvisningar till vårdinrättningar eller sjuk- hus och ekonomiska förhållanden. Även uppgifter om ställföreträdaren får finnas med i registret, bland annat kontaktuppgifter, om vites- föreläggande har utfärdats och dömts ut och anledningen till att ställ- företrädaren har entledigats. Registret får föras med hjälp av auto- matisk databehandling och varje överförmyndare är registeransvarig för sitt register (12 och 13 §§). 25.3Något om register som förs av och ansvarar för folkbokföringsdatabasen och en rad andra register. ansvarar också för Statens personadressregister, SPAR, som innehåller uppgifter om folkbokföring, beskattning och fastighetstaxering. Här redogörs kort för folkbokföringen. Folkbokföring enligt folkbokföringslagen (1991:481) innebär fast- ställande av en persons bosättning samt registrering av uppgifter om identitet, familj och vissa andra uppgifter. ansvarar för folkbokföringsdatabasen. Bestämmelser om vilka uppgifter som ska registreras finns i lagen (2001:182) om behandling av personupp- gifter i folkbokföringsverksamhet. Bland annat får registrering ske av personnummer, namn, födelsetid, könsidentitet, födelseort, adress, folkbokföringsort, medborgarskap, civilstånd, make/maka, barn, föräldrar, vårdnadshavare och annan person som den registrerade har samband med inom folkbokföringen. Ändamålet med personuppgiftsbehandlingen är, enligt 1 kap. 4 §, att tillhanda- hålla information som behövs för 1.samordnad behandling, kontroll och analys av identifieringsupp- gifter för fysiska personer och av andra folkbokföringsuppgifter, 2.handläggning av folkbokföringsärenden, 3.fullgörande av underrättelseskyldighet enligt lag eller förordning, 4.framställning av personbevis och andra registerutdrag, 5.aktualisering, komplettering och kontroll av personuppgifter, 6.uttag av urval av personuppgifter, och 7.tillsyn, kontroll, uppföljning och planering av folkbokföringsverk- samheten. Uppgifter får enligt bestämmelsen även behandlas för att fullgöra uppgiftslämnande som sker i överensstämmelse med lag eller förord- ning eller för andra ändamål, under förutsättning att uppgifterna inte behandlas på ett sätt som är oförenligt med det ändamål för vilket uppgifterna samlades in. Behandlingen av känsliga personuppgifter regleras i 1 kap. 6 §. Sådana personuppgifter får behandlas endast om de har lämnats i ett ärende eller är nödvändiga för behandlingen av det. Den praktiska hanteringen av uppgifterna i folkbokföringen Uppgifterna förs in i folkbokföringsdatabasen genom att enskilda gör en anmälan eller ansökan till , exempelvis en ansökan om namn för ett nyfött barn eller en flyttanmälan. Från andra myn- digheter kommer domar eller beslut som ska registreras i folkbok- föringen. Exempelvis har domstolar en skyldighet att underrätta efter avgöranden om faderskap, adoption och vårdnad om barn.1 Uppgifter från folkbokföringsdatabasen sprids till myndigheter och andra delar av samhället genom Navet och SPAR. Via Navet sprider folkbokföringsuppgifter till andra myndigheter. SPAR är ett offentligt register som omfattar alla personer som är folkbokförda i samt vissa personer som har samordnings- nummer. Via SPAR kan privata aktörer mot en avgift bland annat kontrollera folkbokföringsuppgifter. 1Se förordningen (1949:661) om skyldighet för domstol att lämna uppgifter i mål och ärenden enligt , m.m. ansvarar för bland annat aktiebolagsregistret, handels- registret,2 föreningsregistret3, register om insolvensförfaranden och registret över verkliga huvudmän.4 Flera av dessa register kan nås genom direktåtkomst via digitala tjänst Näringslivs- registret, där det bland annat mot en avgift går att kontrollera vem som är firmatecknare i ett bolag.5 Här redogörs kort för aktiebolags- registret och registret över verkliga huvudmän. Grundläggande bestämmelser om aktiebolagsregistret finns i 27 kap. aktiebolagslagen (2005:551). Där anges att ska föra ett aktiebolagsregister för registrering enligt aktiebolagslagen eller annan författning (1 §) och att registrering sker efter anmälan (2 §). Det finns också bestämmelser om att genast ska kungöra vad som registrerats i registret (3 §) och att registreringen och kun- görelsen har verkan när det gäller vilka uppgifter som anses ha kom- mit till tredje mans kännedom (4–5§§). I 2 kap. aktiebolagsförordningen (2005:559) finns närmare bestäm- melser om aktiebolagsregistret. Ändamålet framgår av 1 § som anger att registret ska ge offentlighet åt den information som ingår i registret. I fråga om personuppgifter ska registret bland annat ha till ändamål att tillhandahålla uppgifter för affärsverksamhet, kreditgiv- ning eller annan allmän eller enskild verksamhet där företagsanknuten information utgör underlag för prövningar eller beslut. är personuppgiftsansvarigt (2 §) och ska se till att det inte uppkom- mer något otillbörligt intrång i de registrerades personliga integritet eller några risker från säkerhetssynpunkt. För dessa syften får Bolags- verket i enskilda fall ställa upp villkor för behandlingen av person- uppgifter (3 §). får för de ändamål som anges i 1 § med- ge direktåtkomst till registret (4 §). Det finns i förordningen särskilda bestämmelser om hur personuppgifter i registret ska rättas (5 §) och 2I handelsregistret registreras bland annat uppgifter om handelsbolag, enkla bolag och ideella föreningar som utövar näringsverksamhet. 3I föreningsregistret registreras bland annat bostadsföreningar, bostadsrättsföreningar och eko- nomiska föreningar. 4Bolagsverket, se (hämtad ). 5Bolagsverket, se (hämtad ). om att rätten till begränsning av behandling av personuppgifter i artikel 18 i EU:s dataskyddsförordning inte gäller i fråga om person- uppgifter i registret (6 §). Registret förs med hjälp av automatiserad behandling och ska hållas tillgängligt hos (7 §). Registret över verkliga huvudmän Ett relativt nytt register som förs av är registret över verkliga huvudmän, som regleras i lagen (2017:631) om registrering av verkliga huvudmän. Juridiska personer och truster är i regel skyl- diga att till anmäla vem som är dess verkliga huvudman (2 kap. 1 och 3 §§). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har bemyndigats att meddela föreskrifter om bland annat innehållet i och övriga egenskaper hos registret, frågor om tillgång till registret och avgifter (3 kap. 12 §). Närmare bestämmelser om registret finns i förordningen (2017:667) om registrering av verkliga huvudmän. Registret förs med hjälp av automatiserad behandling och ska hållas tillgängligt hos , som också är personuppgiftsansvarigt (3 kap. 1 §). Registret ska ge offentlighet åt den information som ingår i registret.