sou · H9B318 · 2021-03-31 00:00:00 — Såsom har berörts i avsnitt 4.5.4 har vi motiverat vårt ställningstagande i den delen med bl.a. den betydelse som en sådan redogörelse kan ha för arbetstagarna. Det är svårt att bedöma vilka besparingar som hade kunnat göras om optionen hade utnytt- jats, eftersom detta väsentligen blir beroende av det enskilda före- tagets storlek, men vi noterar att bolagen även med vårt förslag kommer att ha betydande möjligheter att begränsa omfattningen av redogörelsen. Ännu ett exempel utgör vårt förslag att ställa vissa krav på re- visorsgranskning även där aktieägarna är ense om att avstå från sådan granskning (jfr avsnitt 4.6.3). Vi har föreslagit att nuvarande svenska regler ska bestå, eftersom det är ägnat att stärka borgenärsskyddet. Kostnaderna för detta i enskilda ärenden är mycket svåra att bedöma och kommer uppenbarligen att växla beroende på de aktuella bolagens omfattning. Ett ytterligare exempel utgör direktivets regler om s.k. solvens- förklaring (jfr artikel 126b.2). Vi har bedömt att dessa regler inte bör utnyttjas, bl.a. därför att de skulle kunna innebära en administrativ börda för bolagen och då den praktiska nyttan av reglerna kan ifrågasättas (jfr avsnitt 4.9.5). När det gäller direktivets bestämmelser om aktieägares rätt att få sina aktier inlösta respektive begära ytterligare ersättning har vi föreslagit att dessa inte ska genomföras i högre utsträckning än vad direktivet föreskriver (jfr avsnitt 4.8.1–3). För bolagen bedöms detta innebära att utfallet av det gränsöverskridande förfarandet blir lättare att överblicka och att kostnaderna kan hållas nere. Kostnader för information till arbetstagare Den information som företagen ska lämna till arbetstagarna vid gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar är sådan information som behövs för att medverkandelagen ska kunna tillämpas. Snarlika – om än inte lika omfattande – krav på information finns redan i det gällande regelverket vid gränsöver- skridande fusioner. För gränsöverskridande delningar och gränsöver- skridande ombildningar införs nu krav på att företagen, om de avser att tillämpa referensbestämmelserna om medverkan utan att inleda förhandlingar med arbetstagarna, ska lämna information om detta. Dessutom ska information lämnas för att klarlägga i vilken omfatt- ning och på vilket sätt medverkan ska gälla i det övertagande eller ombildade företaget samt om planerna för att genomföra delningen eller ombildningen och hur denna fortskrider fram till dess att det övertagande eller ombildade företaget registrerats. Liksom vid gräns- överskridande fusioner kan förslaget alltså innebära viss påverkan på den administrativa hanteringen för de företag som ska ingå i ett gränsöverskridande förfarande. Våra förslag i denna del är nödvän- diga för att uppfylla kraven i EU-direktivet och något lämpligt alter- nativ till lagstiftning har inte framkommit. Konsekvenser för kommuner och enskilda Förslagen påverkar inte kommunerna eller den regionala självbestäm- manderätten. Enskilda kan beröras i deras egenskap av aktieägare (medlemmar), arbetstagare eller borgenärer. Detta har berörts i det föregående och berörs ytterligare i avsnitt 9.4.1. Vår bedömning: Arbetstagarnas rätt till medverkan stärks genom tydliga tidsfrister för och krav på innehållet i den information som företagen ska förse arbetstagarna med vid olika delar av genomförandet av ett gränsöverskridande förfarande. Regleringen får till följd att de företag som blir resultatet av ett gränsöverskridande förfarande enligt 23 kap. 24 kap. och 24 a kap. aktiebolagslagen blir skyldigt att respektera de rättig- heter och skyldigheter för arbetstagare som följer av anställnings- avtal eller anställningsförhållanden, inklusive eventuella kollektiv- avtal. Förslagen bedöms inte påverka tillämpningen av de bestämmel- ser i anställningsskyddslagen och medbestämmandelagen som har införts i svensk rätt med anledning av rådets direktiv /23/EG. Skälen för bedömningen: Vid genomförandet av direktiv infördes bestämmelser om arbetstagares rätt till samverkan i det inledande skedet av ett gränsöverskridande förfarande samt rätt till varaktig medverkan genom styrelserepresentation. Regelverket är avsett att garantera arbetstagarna rätt till information om en före- stående gränsöverskridande fusion, rätt att utse representanter i en förhandlingsdelegation och rätt till medverkan när fusionen väl genomförs. Direktivet har föranlett dels ett antal bestämmelser i 23 kap. aktiebolagslagen och 16 kap. föreningslagen om arbetstag- ares rätt till information och rätt att yttra sig över fusionsplan m.m., dels lagen (2008:9) om arbetstagares medverkan vid gränsöverskrid- ande fusioner (medverkandelagen). Genom våra förslag i detta betänk- ande ändras och förstärks vissa av de befintliga bestämmelserna om sådana rättigheter vid gränsöverskridande fusioner som motsvarande rättigheter införs vid gränsöverskridande delningar och gränsöverskridande ombildningar. Vid tillkomsten av medverkandelagen konstaterades i prop. 2007/ 08:20 att lagen innebär att särskilda former för medverkan för arbets- tagare kommer att gälla i övertagande företag efter en gränsöver- skridande fusion. I propositionen uttalades att kostnaderna för att inrätta och utöva denna medverkan borde finansieras av de berörda företagen och förväntades inte påverka samhället i övrigt. De spe- ciella informationsinsatser som kunde komma att behövas för- väntades tillhandahållas av bransch- eller arbetsgivarorganisationer. Kontrollen av efterlevnaden av reglerna skulle huvudsakligen komma att skötas av berörda arbetstagare och företagsledningar. Det sagda bör enligt vår mening gälla även i fråga om de medverkansregler som tillkommer genom vårt förslag. Direktivets bestämmelser om hur arbetstagares rätt till med- verkan ska utformas är i huvudsak tvingade. Liksom i tidigare lag- stiftningsärenden som har genomfört EU-direktiven på detta område är regelmassan förhållandevis komplex. I de nya typer av gränsöver- skridande förfaranden som, enligt förslaget, ska införas i aktie- bolagslagen och där medverkandelagen således ska vara tillämplig kan vi alltså inte välja någon mindre komplicerad modell. I detta sammanhang bör också förtydligas att flytt av ett bolag inte behöver betyda att verksamheten eller bolagets driftställen flyttas (lika lite som en flyttning av verksamhet eller driftsställen förut- sätter en flytt av bolaget). Kollektivavtal som har ingåtts med före- taget förblir således gällande, med den skillnaden att det vid exem- pelvis en gränsöverskridande ombildning blir samma bolag fast som en utländsk juridisk person som är avtalspart efter ombildningen. Gällande kollektivavtal och andra arbetsrättsliga avtal är sådant som ska anges särskilt i styrelsens redogörelse vid ett gränsöverskridande förfarande (se t.ex. 23 kap. 39 b § aktiebolagslagen). Effekterna av ändringen i artikel 133, jämte införandet av arti- kel 160l respektive 86l, får särskild betydelse för rätt till arbetstagar- medverkan. Artiklarna är tvingande och innebär att den nivå då arbetstagarmedverkan ska finnas sänks till fyra femtedelar av de nivåer som krävs enligt nationell lagstiftning i de deltagande staterna. Rätt till arbetstagarmedverkan enligt lagstiftningen i en stat där ett deltagande bolag har sitt hemvist medför dessutom att rätten till arbetstagarmedverkan också kommer att omfatta arbetstagare i samt- liga övriga deltagande företag. I avsnitt 4.14.3 berörs de bestämmelser, huvudsakligen 6 b § och 7 § tredje stycket lagen (1982:80) om anställningsskydd och 28 § lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet, som härrör från direktiv /23/EG av om tillnärmning av med- lemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verk- samheter och hur de förhåller sig till de nu föreslagna reglerna. Vårt förslag är inte avsett att påverka tillämpningen av anställnings- skyddslagens eller medbestämmandelagens bestämmelser och bedöms inte heller på något annat sätt försätta arbetstagare i ett sämre rätts- ligt läge. I rättsligt hänseende bedöms därför förslagen inte innebära någon försämring av arbetstagarnas rättigheter. I vilken utsträckning de nya möjligheterna att flytta bolag över gränserna i praktiken ändå skulle kunna få negativa konsekvenser för arbetstagarnas möjlig- heter att tillvarata sina rättigheter – t.ex. därför att talan mot arbets- givaren efter det gränsöverskridande förfarandet skulle behöva väckas i ett annat land än – är svårt att bedöma. 10.4.2Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män Vår bedömning: Våra förslag har ingen inverkan på jämställd- heten mellan kvinnor och män. Skälen för bedömningen: Våra förslag i detta betänkande innebär ändringar och tillägg i den bolagsrättsliga och arbetsrättsliga lagstift- ningen. Vissa följdändringar sker även i annan författning som exempelvis offentlighets- och sekretesslagen. Förslagen innebär en detaljreglering av hur gränsöverskridande förfaranden av bolags- rättsligt slag ska gå till. Regelverken i sig, som är harmoniserade, bedöms inte ha någon betydelse för jämställdheten mellan kvinnor och män. 10.4.3Konsekvenser för brottsligheten och för det brottsförebyggande och brottsutredande arbetet Vår bedömning: De utökade möjligheter att flytta bolag över gränserna som EU-direktivet medför innebär en viss ökad risk för oseriösa förfaranden. Våra förslag om att bl.a. ska göra en otillbörlighetsprövning i samband med varje gräns- överskridande fusion, delning eller ombildning bedöms dock i huvudsak kunna balansera dessa risker. Skälen för bedömningen: I enlighet med direktiv skapar våra förslag nya möjligheter för svenska bolag att flytta och delas till andra EES-stater samt motsvarande möjligheter för utländska bolag att flytta hit. Sådan ökad rörlighet ställer krav på beredskap för att regelverket också kan komma att utnyttjas för otillbörliga eller kriminella ändamål. Detta ställer i sin tur ökade krav på sam- verkan mellan svenska myndigheter och även med utländska myn- digheter i de EES-stater bolagen väljer att flytta till eller kommer ifrån. Det är givetvis vanskligt att förutspå i vilken omfattning de gränsöverskridande möjligheterna kommer att utnyttjas för krimi- nella eller annars otillbörliga ändamål. Det är emellertid svårt att se att tillkomsten av de föreslagna bestämmelserna i sig skulle föranleda brottslighet som inte ändå hade begåtts. Däremot kan regelverket bidra till svårigheter att utreda brottslighet. Oavsett hur det blir med detta krävs det ändå beredskap och förebyggande åtgärder hos svenska myndigheter. Med utgångspunkt i erfarenheter av inter- nationell, dvs. gränsöverskridande, brottslighet kan det göras vissa antaganden om effekterna av det nya regelverket. När ett företag flyttar utomlands, försvårar det rent allmänt en svensk brottsutred- ning jämfört med om företaget finns kvar . Om de föreslagna bestämmelserna leder till ökad utflyttning av företag, försämras därför möjligheterna för svenska myndigheter att utreda brott som begåtts eller begås i dessa företag. Svenska straffrättsliga sanktioner, såsom näringsförbud och företagsbot, kommer också att bli mindre verkningsfulla. Ökade möjligheter att flytta företag utomlands innebär också vissa risker för borgenärer och andra intressenter i det svenska före- taget; möjligheten att driva in en fordran kan i praktiken komma att Även om otillbörliga syften kan förväntas förekomma endast i undantagsfall finns det behov av system som fångar upp dem, vare sig det handlar om otillåtna skatteupplägg eller kringgåenden av arbets- tagarrättigheter. Vi bedömer dock att de föreslagna regelverken – och i synnerhet den otillbörlighetsprövning som ska göras i varje enskilt fall – i huvudsak kan balansera risker av nu angivet slag. 10.5Särskilda hänsyn avseende tidpunkten för ikraftträdande och behovet av speciella informationsinsatser Vi föreslår att de nya bestämmelserna ska träda i kraft . Det är möjligt att genomföra gränsöverskridande fusioner. Såsom berörs närmare i avsnitt 11 föreslår vi inte några övergångsbestämmelser som skulle göra det möjligt att slutföra de gränsöverskridande fusioner som pågår vid ikraftträdandet. En konse- kvens av det är att ett pågående fusionsförfarande kan behöva göras om. För att bolagen ska kunna anpassa sin planering efter detta krävs särskilda informationsinsatser före ikraftträdandet. Det bör ankomma på att genomföra sådana informationsinsatser. Vårt förslag: Författningsändringarna ska träda i kraft . Skälen för förslaget: Enligt artikel 3.1 direktiv ska medlems- staterna anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att genomföra direk- tivet. Bestämmelserna ska tillämpas av medlemsstaterna från och med . Det regelverk vi föreslår kräver, i enlighet med direktivet, ett inte obetydligt samarbete mellan svenska myndigheter, framför allt Bolags- verket, och motsvarande utländska myndigheter i de stater som genomför direktivet. Om väljer ett tidigare datum för ikraft- trädande än övriga medlemsstater, skulle det kunna innebära att svenska myndigheter och enskilda måste tillämpa ett regelverk som ännu inte har någon motsvarighet i den eller de andra berörda medlemsstaterna. Ett ikraftträdande före framstår därför som pro- blematiskt. Vi föreslår därför att de nya svenska bestämmelserna ska träda i kraft den dag som pekas ut i direktivet, dvs. Vår bedömning: De nya bestämmelserna om gränsöverskridande fusioner bör gälla även om handläggningen av en fråga om en gränsöverskridande fusion har inletts före ikraftträdandet. Skälen för bedömningen: Det som kan behöva regleras i övergångs- bestämmelser är framför allt hur redan inledda, dvs. pågående, gräns- överskridande fusioner av aktiebolag och ekonomiska föreningar ska hanteras. Vårt förslag innebär ändringar i ett flertal bestämmelser i 23 kap. aktiebolagslagen. Det är i stor utsträckning fråga om ändringar i förfarandebestämmelserna. Frågan är då vad som ska gälla om det i samband med ikraftträdandet pågår ett förfarande om en gränsöver- skridande fusion, t.ex. så att en bolagsstämma har beslutat att god- känna en fusionsplan men ännu inte lämnat tillstånd till verkställande av planen eller i vart fall inte utfärdat fusionsintyg. Frågor av detta slag löses ofta på det viset att förfaranden som har inletts före nya bestämmelsers ikraftträdande får handläggas enligt äldre bestämmelser. En sådan ordning har flera fördelar, bl.a. den att genomförda åtgärder inte behöver göras om. Bolag som har inlett en fusion enligt nu gällande regler skulle kunna gå vidare med förfar- andet utan hinder av att de nya reglerna ställer även ytterligare krav. Direktivet innehåller ingen övergångsbestämmelse av detta slag. Det torde i och för sig inte utesluta att den nationella lagstiftaren ändå inför sådana bestämmelser. framstår en ordning av det slaget som osäker och problematisk. Vid en gränsöverskridande fusion måste förfaranden i minst två olika medlemsstater samordnas. De problem som detta innebär kan hanteras så länge de skilda nationella reglerna bygger på ett gemensamt direktiv. Det är däremot inte säkert att samordningen skulle fungera om något av de bolag som deltar i fusionen genomför förfarandet enligt äldre bestämmelser (förenliga med direktivets äldre lydelse) och något annat genomför sin del av förfarandet enligt de nya bestämmelserna. Det går inte heller att förutse i vilken utsträck- ning utländska myndigheter efter skulle acceptera ett svenskt fusionsintyg, framtaget enligt äldre bestämmelser, eller en fusionsplan som är förenlig med äldre bestämmelser men inte med direktiv. Vi bedömer därför att de nya bestämmelserna bör gälla även när fusionsförfarandet har inletts före ikraftträdandet. Detta är givetvis förenat med nackdelar. Ett fusionsförfarande som inletts före ikraftträdandetidpunkten – med tillämpning av då gällande bestämmelser – men inte hinner avslutas innan de nya be- stämmelserna träder i kraft måste göras om. Vi bedömer dock att dessa nackdelar kan minimeras genom informationsinsatser som gör att bolagen kan anpassa sin planering av förestående gränsöverskrid- ande fusioner till problemet. Med de nu förordade ordningen behövs inga särskilda övergångs- bestämmelser. Bild och bildbearbetning: