sou · H9B398 · 2021-12-15 00:00:00 — Enligt de generella reglerna i Sjukförsäkringslagen del I, kap. 1 avd. 2, stycke 2 är anställda och företagare försäkrade från det att anställ- ningen eller verksamheten startar, om varaktigheten av anställningen eller aktiviteten i verksamheten uppgår till minst fyra samman- hängande månader. Rätt till sjukpenning föreligger från 16 till . Sjukpenning betalas inte ut för den första och de nio direkt därpå följande sjukdagarna. För företagare är i stället perioden in- sjuknandedagen och de tre därpå följande sjukdagarna.18 Den bortre gränsen för att erhålla sjukpenning är . Om den försäkrade drabbas av en helt annan sjukdom kan en ny ersättnings- period börja löpa. Bosättning i krävs inte om företagaren bor i ett EU- eller EES-land. Det finns två olika slag av försäkringar: pensionsförsäk- ring för lantbrukare (LFöPL-försäkring) och pensionsförsäkring för företagare (). Skyldiga att ha en LFöPL-försäkring är den som är: 18Sjukförsäkringslagen del III, kap. 9 avd. 10. st. 1. Sjukpenninggrundande inkomst av näringsverksamhet •Har , trädgårdar eller skog med en areal på minst fem LFöPL-hektar. •Den årliga LFöPL-inkomsten uppgår till (2021). Delägare i ett aktiebolag kan också teckna LFöPL försäkring om denne: •Arbetar i ledande ställning, till exempel som VD. •Äger av aktierna eller röstetalet. •Tillsammans med make/maka äger av aktierna eller röstetalet. •Tillsammans med sambo, föräldrar eller barn som bor i samma hus- håll äger av aktierna eller röstetalet. En FöPL-försäkring ska tecknas av den som är: Delägare i ett aktiebolag kan också teckna FöPL försäkring om denne: •Arbetar i ledande ställning, till exempel som VD. •Äger av aktierna eller röstetalet direkt eller in- direkt via ett mellanbolag. •Tillsammans med make/maka äger av aktierna eller röstetalet direkt eller indirekt via ett mellanbolag. •Tillsammans med familjemedlemmar äger av aktierna eller röstetalet direkt eller indirekt via ett mellanbolag. Grunden för vilken ersättning som betalas ut är den årliga arbets- inkomsten som fastställts enligt lagen om pension för företagare () eller lagen om pension för lantbruksföretagare (). FöPL-arbetsinkomsten ska motsvara penningvärdet av arbets- insatsen och är inte detsamma som beskattningsbar inkomst eller ut- tagen lön. Arbetsinkomsten beror inte heller på företagets resultat eller lönsamhet. Genom att lämna in en försäkringsansökan ges för- Sjukpenninggrundande inkomst av näringsverksamhet slag till FöPL-arbetsinkomstens belopp. I ansökan ska anges bl.a. bransch, omsättning, arbetstid och antal anställda. Källor att använda för beräkningen kan vara: •Professionellt index till företagarens branschspecifika resultat- räkning. •Företagarens inkomstriktlinjer efter bransch. •Lönestatistik för att bestämma en företagares förvärvsinkomst. •Information om försäkring av en entreprenör. Arbetsinkomsten ska motsvara den lön som skäligen skulle betalas om en annan person med motsvarande yrkesskicklighet avlönades i före- tagarens ställe. I oklara och svårbedömda fall kan skatteuppgifter an- vändas för att dra slutsatser om rätt inkomstnivå. FöPL-arbetsinkoms- ten har en övre och en nedre gräns. är den nedre gränsen och den övre gränsen . Tillfälliga växlingar i de faktiska inkomsterna inverkar inte på FöPL-arbetsinkomstens belopp. FöPL-arbetsinkomsten justeras per automatik motsvarande höjningen av lönekoefficienten. Andra förändringar av nivån på FöPL- arbetsinkomsten kan bara göras för framtiden. FöPL-försäkringen är flexibel på så sätt att företagaren kan välja att tillfälligt betala en större eller mindre försäkringsavgift än den fastställda. Tillskottsavgiften kan vara mellan 20–mer än den grundavgift som erläggs. I sämre tider kan avgiften sänkas med 10–. är försäkringsavgiften för FöPL-försäkringen 24,1 pro- cent av den fastställda FöPL-arbetsinkomsten för företagare och . För företagare i åldern 53–är den . Avdrag medges med hela försäkringsavgiften vid be- skattningen. Företagare som inleder företagsverk- samhet får 22 procents rabatt på försäkringsavgiften. LFöPL-arbetsinkomsten bygger på den personliga arbetsinkoms- ten och beräknas utifrån arbetsinsats. Arbetsinkomsten från jord- bruk beräknas utifrån den odlade jordbruksarealen. Arrenderad jordbruksmark ingår. På så sätt får man fram den så kallade bas- arbetsinkomsten. Försäkringspremien beräknas på den personliga LFöPL-arbetsinkomsten och faktureras oberoende av beloppet i Sjukpenninggrundande inkomst av näringsverksamhet nämligen , juni, . Tabell 2.4 visar ett exempel på hur premien beräknas. Tabell 2.4 Exempel försäkringspremie 2021 för en företagare med 100 ha åker, belopp i Euro Nedre och övre gräns för arbetsinkomsten 26 477–43 498 Källa: Egna beräkningar baserade på gårdsbrukets arbetsinkomsträknare (LPA). Det nederländska socialförsäkringssystemet består av en kombina- tion av offentliga och privata försäkringar enligt lag av om reglering av socialförsäkring för medicinsk vård för hela befolkningen. Genom lagen förändrades sjukförsäkringssystemet till att bli ett efterfrågesystem. Det finns totalt 23 försäkringsgivare i . I grunden ligger en offentlig basförsäkring (sjuk- vårdsförsäkring) som tillhandahålls av Zoorginstituut Nederland.19 Innehållet i försäkringen bestäms av lag. Alla som arbetar eller bor i är skyldiga att ha en basförsäkring. Underlåtenhet att teckna en försäkring kan ge böter. Man kan själv välja både mellan sjukförsäkringsbolag och mellan de olika försäkringar som dessa bo- lag erbjuder. Sjukförsäkringsbolagen är skyldiga att teckna försäk- ring för de som vill teckna en sådan.20 Basförsäkringen omfattar nödvändig medicinsk vård, läkemedel och medicinsk hjälp som överensstämmer med medicinsk vetenskap och praxis. Som exempel kan nämnas sjukhusvård, vård av allmän- praktiserande läkare, fysioterapi m.m. Basförsäkringen finansieras genom att alla försäkrade som är betalar en nominell premie som i genomsnitt uppgår till , dock högst . Premien beräknas utifrån taxerad inkomst efter avdrag för erlagda socialförsäkringsavgifter, ålder och årlig räntesats. Sjukpenninggrundande inkomst av näringsverksamhet Därutöver betalar de försäkrade en summa i självrisk motsvarande innan kostnader ersätts av försäkringsgivaren.21 Arbets- givare betalar en inkomstrelaterad premie för anställda jämförbar med den årliga premien. För individer eller personer med låg eller ingen inkomst står staten för premien. Det finns möj- lighet att teckna en frivillig privat försäkring, vilket av befolkningen gjort. Det nederländska socialförsäkringssystemet består av följande för- säkringsgrenar: •Sjukdom och moderskap. •Försäkring mot olycksfall i arbetet och arbetssjukdom. •Förmåner till efterlevande. •Förmåner för barn. Egenföretagare kan välja att delta i sjukförsäkringen men är inte för- säkrade mot arbetslöshet och får ingen ersättning från sjukförsäk- ringen eller förmåner vid invaliditet. I finns en mängd olika företagsformer. Det finns en väsentlig skillnad mellan icke-juridiska företagsstrukturer (rechts- vormen zonder rechtspersoonlijkheid) och så kallade inbyggda (juridiska) företagsstrukturer (rechtsvormen met rechtspersoon- lijkheid). Huvudskillnaden mellan dessa två är att det inte finns någon åtskillnad mellan privata och affärsmässiga tillgångar i en icke- juridisk verksamhet, och ägaren är därför personligen ansvarig för företagets skulder. I ett inbyggt företag separeras privata och affärs- mässiga tillgångar och företagaren har därmed skydd mot företags- skulder. Det finns fyra olika icke-juridiska företagsformer: Det finns fem juridiska företagsformer: •Privat aktiebolag: ltd. och Inc. (Besloten vennootschap eller BV). •Aktiebolag: plc. (Naamloze vennootschap eller NV). 21Konstruktionen motsvarar ungefär högkostnadsskyddet i den svenska försäkringen. Sjukpenninggrundande inkomst av näringsverksamhet •Kooperativ och ömsesidigt försäkringsbolag (Coöperatie en onder- linge waarborgmaatschappij). •Stiftelse (Stichting). •Association (Vereniging). I det följande menas med egenföretagare den som bedriver verksam- het i en icke-juridisk företagsform. Sjukpenning till självständiga näringsidkare När det gäller möjligheten att få sjukpenning så kan egenföretagaren välja om denne vill delta eller inte i sjukförsäkringen. Om hen deltar erhåller hen då sjukpenning med samma belopp och tid som anställ- da, vilket motsvarar av dagslönen för en period av högst 104veckor och med två dagars karens. är maxbeloppet som ersättningen beräknas på . För egenföretagare gäller att de ska uppfylla följande kriterier för att anses som stödberättigade: att ha arbetat minst med att fak- tiskt bedriva verksamheten. •Den juridiska formen ska vara ett CV, allmänt partnerskap eller enmansföretag. •Den statliga pensionsåldern ska inte ha uppnåtts. Egenföretagares inkomst beräknas på den beskattningsbara inkomsten dvs. bruttoinkomsten minskad med olika avdrag. Avdragen kan vara: •Startbidrag som kan dras av i högst under förutsättning att företaget inte är eller äldre. •Startbidrag, investeringsavdrag och andra avdragsgilla poster som ger en extra skattekredit om . •Egenföretagarens egen ersättning dvs. ett fastställt belopp som minskar med . Sjukpenninggrundande inkomst av näringsverksamhet I tabell 2.5 framgår det belopp som kan dras av i form av startbidrag. Källa: Utredningens sammanställning. Möjlighet för egenföretagare att teckna frivillig försäkring Egenföretagare kan teckna en frivillig försäkring som bland annat täcker sjukdom. För att kunna teckna den frivilliga försäkringen ska egenföretagaren tidigare ha haft en obligatorisk basförsäkring innan sjukfallet, exempelvis som anställd. Tecknandet av en frivillig försäkring (Sickness Benefit Act) ska ske efter det att den obligatoriska basförsäkringen upphört. Försäkringen tecknas hos . Det högsta dagsbeloppet man kan försäkra sig för är 2021. Premien fastställs utifrån det belopp som försäkras. I detta avsnitt ges en historisk tillbakablick över den svenska sjuk- försäkringens utveckling och förändring till . En kort redogörelse för relevanta utredningar görs. 2.4.1Regler om sjukpenningförsäkring och sjukpenningklass 1946 till 1973 Enligt antagna lagen om allmän sjukförsäkring, vars ikraft- trädande sköts upp, bestod försäkringen av en obligatorisk försäk- ring och en frivillig försäkring som ett komplement. Sjukpenninggrundande inkomst av näringsverksamhet riska försäkringen var sjukpenningen ett fastställt belopp som inte var knutet till inkomst.22 När lagen (1947:1) om allmän sjukförsäkring, AFL, trädde i kraft övergick man till ett system där sjukpenningen fast- ställdes i förhållande till arbetsinkomstens storlek. Försäkringen omfattade en obligatorisk försäkring och en obligatorisk tilläggsför- säkring, 1 § AFL.23 Den obligatoriska försäkringen omfattande svenska medborgare som var bosatta i riket och de var försäkrade genom medlemskap i allmän sjukkassa, 2 § AFL. Kriterier som skulle upp- fyllas var att man skulle ha fyllt och ha en årsinkomst av förvärvsarbete som uppgick till , 7 § AFL. Sjuk- penningen för de försäkrade fastställdes till ett fast belopp som inte var beroende av inkomst. Den obligatoriska tilläggsförsäkringen omfattade försäkrade med en årsinkomst . De som var försäkrade placera- des av sjukkassorna in i olika sjukpenningklasser efter storleken på inkomsten och sjukpenning utgick med ett fastställt belopp beroen- de på vilken sjukpenningklass man tillhörde.24 Med årsinkomst av- sågs den för året beräknade inkomst i pengar eller naturaförmåner som någon kunde antas komma att tills vidare åtnjuta av förvärvs- arbete i allmän eller enskild tjänst, 8 § AFL. Av samma paragraf framgick att om inkomsten helt eller delvis bestod av naturaförmå- ner så skulle dessa uppskattas efter de regler som tillämpades vid taxering till inkomstskatt. Vidare skulle inkomst av arbete för egen räkning inte beräknas högre än vad som motsvarade skälig avlöning för liknande arbete för annans räkning. Om det inte var känt för sjukkassan vilken årsinkomst en försäkrad hade skulle beräkningen av årsinkomsten grundas på de upplysningar som kassan kunde inhämta av den försäkrade eller dennes arbetsgivare. För egenföretagare föreslogs en frivillig sjukpenningförsäkring som skulle ge möjlighet till att försäkra sig i samma omfattning som enligt den obligatoriska tilläggsförsäkringen.25 Egenföretagare kunde inte placeras i en sjukpenningklass och få tilläggssjukpenning, men de kunde komplettera den obligatoriska tilläggssjukförsäkringen med en frivillig sjukförsäkring. Syftet med reglerna var att täcka annan arbetsinkomst än inkomst av tjänst. proposition 1953:178, s. 1 ff. proposition 1953:178, s. 2. Sjukpenninggrundande inkomst av näringsverksamhet Försäkringen finansierades till av de försäkrade, till av arbetsgivare och resterande finansierades av staten.26 När lag (1962:381) om allmän försäkring (AFL) infördes överfördes systemet med sjukpenningklasser till den nya lagen. Det gjordes dock vissa förändringar i sjukförsäkringen, där en viktig nyhet var att egenföretagare automatiskt kom att anslutas till försäk- ringen för obligatorisk tilläggssjukpenning och få samma sjukpen- ningskydd som anställda. När egenföretagare placerades i sjukpen- ningklass fick dock deras årsinkomst inte beräknas högre än vad inkomsten för en anställd med liknande arbetsuppgifter skulle ha. , som tillsattes , hade till upp- gift att utreda och lämna förslag om bland annat egenföretagares sjukpenning, och frivillig försäkring.27 Bakgrunden till att egenföre- tagares sjukpenning skulle ses över var att det framförts kritik mot att låta den taxerade inkomsten utgöra SGI (SGI-annat förvärvs- arbete) vid inkomstberäkningen. Kommitténs förslag blev dock att den mest lämpliga lösningen rymdes inom gällande regelsystem. Möjligheten att lägga en jämförelselön till grund för SGI i fall av uppbyggnad av verksamhet behövdes dock göras mer känd genom ökad information och utbildning i gällande bestämmelser. 2.4.2Införandet av SGI 1974 stod det emellertid klart att systemet med sjukpenning- klasser var behäftat med brister. Bland annat ansågs det proble- matiskt att kompensationsgraden utföll olika inom en och samma sjukpenningklass och att tröskeleffekter uppstod vid förflyttning mellan klasserna. I samband med att sjukpenningförmånerna gjordes skattepliktiga och pensionsgrundande för allmän tilläggspension infördes också bestämmelserna om sjukpenninggrundande in- komst, SGI.28 Det innebar att ersättningen kom att baseras direkt på årsinkomsten och inte via placering i en sjukpenningklass. Liksom var det årsinkomsten, nu i form av SGI, som avgjorde vem kunde få sjukpenning. De som hade en SGI kunde få sjukpenning som då alltid var kalenderdagsberäknad. Det innebar att ersättningen 27Egenföretagares sjukpenning m.m. (SOU 1983:48). Sjukpenninggrundande inkomst av näringsverksamhet per dag alltid var SGI delat med 365. Även skattepliktiga förmåner räknades in i årsinkomsten och ingick i SGI-anställning. Försäkringskassorna beslutade om en persons SGI i samband med att hen registrerades hos en försäkringskassa. Om personens årsinkomst förändrades skulle hen direkt anmäla det till sin försäk- ringskassa, som då ändrade SGI:n utifrån den framtida förväntade årsinkomsten från och med den dag då anmälan om de nya inkoms- terna hade skett. Om ett ersättningsärende uppstod så baserades ersättningen på den SGI som fanns registrerad. På så sätt bestämdes SGI alltid i förväg. Om den försäkrade hade missat att anmäla in- komstförändringar så kunde hen i allmänhet inte få tillgodogöra sig dessa i efterhand. För egenföretagare fick SGI inte bestämmas till ett högre belopp än vad en anställd med motsvarande yrke skulle ha. 2.4.3Viktiga förändringar av SGI-systemet 1987 och framåt Systemet för SGI ser i grunden likadant ut som när det inför- des, men det har byggts ut och reformerats i flera avse- enden. infördes regler om årsarbetstid och arbetstidsberäk- nad sjukpenning. Anledningen till det var att de tidigare reglerna medförde att de vars arbetstid inte var densamma kunde bli såväl under- som överkompenserade vid framför allt korta sjukfall.29 avskaffades skyldigheten att anmäla inkomstför- ändringar.30 I stället skulle ändrade inkomstförhållanden anmälas till endast i samband med ett ersättningsärende. Möjligheten behölls dock att frivilligt anmäla sin inkomst och på be- gäran få ett beslut om SGI, även om det inte är aktuellt med ett er- sättningsärende. blev enbart inkomst i pengar sjukpenning- grundande. Det innebär att skattepliktiga förmåner som inte innebär inkomst i pengar numera inte är sjukpenninggrundande.31 infördes socialförsäkringslagen, SofL. Det var en genom- gripande förändring som innebar att bestämmelserna om vem som var försäkrad för sjukpenning och andra förmåner inte längre avgjor- 1986/87:69. 1993/94:59. 1995/96:209. Sjukpenninggrundande inkomst av näringsverksamhet des av en persons SGI utan av bestämmelserna i påver- kade SGI på olika sätt. Bland annat infördes ett särskilt krav på att bara inkomster från arbete i är sjukpenninggrundande och en undantagsregel för ersättning från utländsk arbetsgivare togs bort. Bestämmelserna om efterskyddstid i SofL fick också stora följdverkningar för SGI, särskilt vid kortare avbrott eller in- skränkningar av förvärvsarbete. ändrades bestämmelserna om SGI för egenföre- tagare.33 Förändringarna innebär bland annat att egenföretagares SGI inte längre skulle begränsas till som mest vad en anställd med motsvarande yrke skulle tjäna. Även ett generellt uppbyggnadsskede och ändrade karensregler infördes. trädde Socialförsäkringsbalken (SFB) i kraft. Förändringen innebar att reglerna i AFL flyttades till den nya balken med annan paragrafordning och vissa redaktionella ändringar. Många regler som tidigare funnits i föreskrifter togs också upp i lagtext. SGI-systemet har varit föremål för utredning och översyn vid ett flertal tillfällen, varvid förslag på förändringar lämnats beträffande alternativa beräkningssätt m.m. De delar som rör inkomstunderlag beskrivs närmare i avsnitt 2.8.2. Här kan nämnas följande arbeten. Genom tillsättandet av , Sjukförsäk- ring och yrkesskadeförsäkring (SOU 1952:39) öppnades vägen för ett riksdagsbeslut om allmän försäkring. Sjukförsäkringsreformen trädde i kraft och en allmän och obligatorisk sjukförsäk- ring infördes. , som tillsattes , hade till upp- gift att utreda och lämna förslag om bl.a. egenföretagares sjukpen- ning, och frivillig försäkring, Sjukersättningsfrågor (SOU 1981:22) och Egenföretagares sjukpenning m.m. (SOU 1983:48). Kritik hade förts fram att låta den taxerade inkomsten för egenföretagare utgöra SGI vid inkomstberäkningen. Kommitténs förslag blev dock att den mest lämpliga lösningen rymdes inom gällande regelsystem. 1998/99:119. 2009/10:120. Sjukpenninggrundande inkomst av näringsverksamhet Sjuk- och arbetsskadekommitténs delbetänkande Försäkringsskydd vid sjukdom (SOU 1995:149) och dess slutbetänkande En allmän och aktiv försäkring vid sjukdom och rehabilitering (SOU 1996:113). I slutbetänkandet lämnades förslag på att bl.a. reglerna om jäm- förelseinkomst och möjlighet att vid stor skuldbelastning bestämma beräkningsunderlaget till annat högre belopp än den skatterättsliga nettointäkten skulle tas bort. Kommittén föreslog även att före- tagens uppbyggnadsskede skulle slopas och ersättas med ett system som innehöll en grundnivå motsvarande ersättningsnivån för kon- tant arbetsmarknadsstöd. Inget av förslagen ledde till lagstiftning. Utredningens för översyn av inkomstbegreppet inom bidrags- och socialförsäkringssystemen (IBIS) betänkande Förmån efter inkomst –Samordnat inkomstbegrepp för bostadsstöden och nya kvalifikations- regler för rätt till sjukpenninggrundande inkomst (SOU 1997:85). Ut- redningen föreslog bl.a. att SGI skulle bestämmas först i samband ett försäkringsfall den så kallade bedömningstidpunkten. För egen- företagare föreslogs att SGI:n skulle beräknas med utgångspunkt från den inkomst som den försäkrade haft av samman- lagt före bedömningstidpunkten. Tillfälliga avbrott i näringsverksamheten skulle bortses från. Förslagen ledde inte till lagstiftning. En arbetsgrupp inom redovisade 1999 sitt uppdrag med beredning av IBIS betänkande i promemorian Beräk- ningsunderlag för dagersättning, sjukpenning, föräldrapenning m.m. (Ds 1999:19). Arbetsgruppen föreslog att beräkningsunderlaget för egenföretagare skulle bestämmas med utgångspunkt i inkomsten för aktiv näringsverksamhet enligt det senaste taxeringsbeslutet före sjuk- fallets inträffande. Om den försäkrades inkomster varierade kraftigt kunde de tre senaste årens genomsnittliga taxerade inkomst läggas till grund för beräkningen. Förslaget ledde inte till lagstiftning. Utredningen om skyddstider för sjukpenninggrundande inkomst (), Sjukpenninggrundande inkomst – Skydd och anpassning (SOU 2003:50 en automatiserad indexuppräkning där er- sättningen vid sjukfall kunde knytas till prisutvecklingen genom en prisindexering eller till standardutvecklingen genom en inkomst- indexering. Den parlamentariska socialförsäkringsutredningen lämnade del- betänkandet Harmoniserat inkomstbegrepp (SOU 2012:47) och slut- betänkandet Mer trygghet och bättre försäkring (SOU 2015:21). Sjukpenninggrundande inkomst av näringsverksamhet tänkandet innehöll inga förslag om ändring i inkomstunderlaget för egenföretagare. I betänkandet Företagare i de sociala trygghetssystemen (SOU 2019:41) listar Utredningen om ett tryggare företagande i ett förändrat arbets- liv – För tillväxt och innovation, ett antal områden som borde tittas närmare på, bland annat inkomstunderlaget för sjukpenning för egen- företagare. Den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) utgörs av den försäk- rades beräknade framtida inkomst i pengar av eget arbete. Reglerna om sjukpenninggrundande inkomst, SGI av anställning och SGI av annat förvärvsarbete, finns i socialförsäkringsbalken (2010:110), för- kortad SFB. Nedan används begreppet SGI både då det rör sig om inkomst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete. Sjukförsäkringen består av flera förmåner: sjukpenning vid sjuk- dom och nedsatt arbetsförmåga, rehabiliteringsersättning, sjukersätt- ning eller aktivitetsersättning (vid långvarigt nedsatt arbetsförmåga), arbetsskadeersättning m.m. Socialförsäkringen delas grovt in i två delar: arbetsbaserade för- måner och bosättningsbaserade förmåner. Den sjukpenninggrundande inkomsten utgör inkomstunderlaget för ett antal arbetsbaserade för- måner inom socialförsäkringen. De arbetsbaserade förmånerna som grundar sig på SGI är sjukpenning, rehabiliteringspenning, föräldra- penning, tillfällig föräldrapenning, graviditetspenning, närstående- penning, smittbärarpenning och dagpenning inom totalförsvaret. I detta avsnitt beskrivs reglerna för att fastställa storleken på SGI för en försäkrad, med särskilt fokus på skillnader och likheter mellan anställda och egenföretagare. 2.5.2Regler för att fastställa SGI SGI ska motsvara de inkomster personen skulle ha haft om försäk- ringsfallet inte inträffat och är alltså enligt nuvarande regler framåt- blickande. SGI regleras i 25–26 kap. SFB. SGI är den årliga inkomst Sjukpenninggrundande inkomst av näringsverksamhet i pengar som en försäkrad kan antas komma att få tills vidare för eget arbete antingen som arbetstagare i allmän eller enskild tjänst, dvs. inkomst av anställning, eller på annan grund, dvs. inkomst av annat förvärvsarbete. Det framgår inte explicit av SFB hur beräkningen av den sjuk- penninggrundande inkomsten ska göras. Kvalifikationsregler finns i 25 kap. 3 § och 6 § SFB där det anges att om den försäkrades för- hållanden inte är kända för så ska beräkningarna grundas på de upplysningar som den försäkrade eller dennes arbets- givare lämnar till eller den uppskattning av den försäkrades inkomster som gjorts vid inkomstbeskattningen.