sou · H9B333 · 2021-05-11 00:00:00 — annat att myndigheten haft en dialog med lärosäten om innehåll i fortbildningens kurser, fördelning mellan aktuella ämnesområden och antal högskolepoäng. anför också att det är viktigt att de lärare som ska undervisa i den första årskursen i den tioåriga har den kompetens och skicklighet som är nödvändig för en utbildning av hög kvalitet. har i den ovan refererade redovisningen av sitt förslag till fortbildningsinsats konstaterat, liksom utredningen i avsnitt 6.1.2, att det finns likheter mellan dagens förskollärar- och lärarutbildning. Utbildningarna har dock förändrats och en jämförelse är svår att göra. Av de cirka 5 000 personer som är förskollärare och arbetar i förskoleklassen har majoriteten, , en äldre utbildning. Vidare refererar till två olika betänkanden i fråga om vad som bör ingå i fortbildningen. I betänkandet På goda grunder – en åtgärdsgaranti för läsning, skrivning och matematik (ÅR 2016:59 s. 203 f) föreslogs en särskild fortbildningsinsats för förskollärare i förskoleklassen för att kompensera för skillnaden mellan förskol- lärarutbildningen och grundlärarutbildningen när det gäller läs-, skriv- och matematikinlärning. Den föreslagna fortbildningen skulle innehålla moment av läs-, skriv- och matematikinlärning och mot- svara cirka 15 högskolepoäng. refererar också till ett ställningstagande i betänkandet En hållbar lärarutbildning (SOU 2008:109, s. 226): Sammanfattnings- vis sägs att olika ålderskategorier och skolformer kräver specifika kunskaper och färdigheter av lärare. De basala färdigheterna i läsning, skrivning och matematik som eleverna i förskoleklassen och ska lära sig, ställer alldeles särskilda krav på lärare. En framgångsrik pedagogik inom dessa områden kräver att lärare har specialkunskaper inom bland annat lingvistik, läsinlärning- ens olika dimensioner, skrivandet som kognitiv process och skrivan- dets olika dimensioner, talbegreppets och räkneoperationernas ut- veckling samt hur man förebygger eller bryter onda cirklar vid svå- righeter med inlärningen. De didaktiska aspekter som behöver läggas på ämnena skiljer sig mycket åt mellan olika ålderskategorier av elever. För att säkerställa att förskollärarna har med sig tillräckliga kunskaper i läs- och skrivinlärning samt grundläggande matematik- undervisning är det av vikt att de deltar i en utbildning särskilt avsedd för detta ändamål. Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling Utredningen har i, avsnitt 5.2.5 föreslagit att det bör utarbetas kun- skapskrav för nya årskurs 2(3) gällande grundläggande matematiskt tänkande inklusive taluppfattning, samt att det nuvarande kunskaps- kravet i läsförståelse bör utvidgas till att även innefatta grundläggande skrivförmåga. Den utbildning som syftar till att ge förskollärarna behörighet i årskurs 1 och 2 bör således ta hänsyn till utredningens förslag om utvidgade kunskapskrav. I likhet med ställ- ningstaganden i regeringsredovisningen bedömer utredningen därför att förskollärare som ska undervisa i den nya första årskursen måste ges kompletterande kunskaper om bland annat styrdokumenten för samt i fråga om tidig läs- och skrivinlärning och grund- läggande matematikundervisning. Utredningen bedömer mot bakgrund av detta att den behörig- hetsgivande fortbildningen, i enlighet med förslaget i den tidigare refererade SOU 2016:59, bör innehålla 15 högskolepoäng svenska eller svenska som andraspråk och 15 högskolepoäng matematik, alltså sammanlagt 30 högskolepoäng. När det gäller det närmare innehållet i de 30 högskolepoängen bör det ankomma på tillsam- mans med lärosätena att bestämma. Utredningen har övervägt om det inom ramen för den behörig- hetsgivande fortbildningen om 30 högskolepoäng ska kunna gå att validera och tillgodoräkna sig tidigare lästa högskolepoäng. Om dessa tidigare studier är relevanta i både omfattning och ämnesinnehåll anser utredningen att ett tillgodoräknande eller validering bör vara möjlig. Detta är dock ytterst sak att bedöma. 6.4.3Utbildning för behörighet i ämnen i årskurs 1–4 Förslag: bör ges i uppdrag att i samverkan med läro- säten erbjuda fortbildning som syftar till att ge förskollärare be- hörighet i ett eller flera ämnen i lågstadiet. Skälen för utredningens förslag En förskollärare som är anställd i förskoleklassen när reformen genom- förs bör, enligt utredningens förslag i avsnitt 6.3.4–6.3.6, under vissa förutsättningar kunna bli behörig att undervisa som lärare i års- Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling kurs 1–4. Om förskolläraren fullgjort kurser på högskolenivå i viss omfattning och med ett visst innehåll anser utredningen att behörig- het bör kunna ges att undervisa i ett eller flera ämnen i lågstadiet. Även förskollärare som har speciallärarexamen och som är behöriga att bedriva undervisning i träningsskolan eller undervisning som avser särskilt stöd bör omfattas av möjligheten till fortbildning, se avsnitt 6.3.7. erbjuder i samarbete med lärosätena olika typer av behörighetsgivande kurser, bland annat inom ramen för Lärarlyftet8. Dessa kurser syftar till att bredda redan behöriga lärares kompetens och omfattar därför inte förskollärarna. Förskollärare kan dock inom ramen för Lärarlyftet läsa en speciallärarexamen. Utredningens bedömning är att i samverkan med läro- säten bör erbjuda kurser som syftar till att även förskollärare ska kunna ges behörighet i ett eller flera ämnen i lågstadiet. Vid utform- ningen av dessa kurser är det viktigt att kursernas omfattning jämförs med omfattningen av den behörighetsgivande fortbildning som kan ge behörighet i årskurs 1 och 2 (jfr avsnitt 6.4.2). Dessa kurser bör därtill ställas i relation till den poängnyckel som utred- ningen redogör för i avsnitt 6.3.4 och bör således inte vara mer om- fattande i varje ämne än vad som minst motsvarar den lägsta omfatt- ning som kan anses ha krävts för ämnet i en äldre behörighetsgivande examen. Kursernas omfattning behöver också jämföras med det ordinarie kursutbudet på lärosätena. Hänsyn behöver dessutom tas till att målgruppen för kurserna är yrkesverksamma personer som har erfarenhet av undervisning i förskoleklassen. Kompletterande kurser kan byggas på den behörighetsgivande utbildningen Den behörighetsgivande fortbildning som föreslås i avsnitt 6.4.2 är först och främst avsedd för förskollärare som har arbetat i förskoleklassen eller nya årskurs 1. Utredningen anser dock att även förskollärare som inte uppfyller erfarenhetskravet bör kunna ta del av de kurser som erbjuds inom ramen för den fortbildnings- insatsen. 8En samlad beskrivning av lärarlyftets utveckling görs i utredningen 2018:17 s. 296–299. Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling De kurser som ingår i den behörighetsgivande fortbildningsinsat- sen kan utgöra hela eller delar av den omfattning och de ämneskun- skaper som krävs för behörighet i enlighet med utredningens förslag i avsnitt 6.3.4–6.3.6. Huruvida den behörighetsgivande fortbildningen som omfattar 30 högskolepoäng och som föreslås i avsnitt 6.4.2 ska anses räcka för att förskolläraren ska kunna bli behörig att undervisa i ett eller flera ämnen i lågstadiet beror på förskollärarens tidigare studier och arbetserfarenheter. Det är emellertid som får avgöra om studierna inom ramen för den behörighetsgivande fortbildningen är tillräckliga för legitimation för den enskilde förskolläraren. För förskollärare som arbetat i mindre än kan legitimation i sådana fall endast ges i svenska och matematik i årskurs 1–4 efter- som alla förutsättningar för behörighet i alla ämnen i årskurs 1 och 2 inte är uppfyllda. Förskolläraren kan också på eget initiativ ha läst till kurser och även dessa bör kunna tillgodoräknas. Det krävs dock att dessa studier är relevanta i både omfattning och ämnesinnehåll, och en sådan bedömning får göras av i samband med ansökan om legitimation. 6.4.4Statsbidrag för fortbildning av förskollärare Förslag: Statsbidrag ska utgå för fortbildning som syftar till att förskollärare ska bli behöriga att undervisa i årskurs 1 och 2 i låg- stadiet. Statsbidrag ska även utgå för fortbildning som syftar till att ge förskollärare behörighet i ett eller flera ämnen i lågstadiet. Stats- bidraget ska vidare kunna sökas av huvudmän för , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan. Statsbidrag ska kunna utgå för de förskollärare som är anställda för undervisning i förskoleklassen, träningsskolan i grundsärskolan eller nya års- kurs 1. Statsbidraget bör vara tidsbegränsat och möjligt för huvud- männen att söka . Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling Skälen för utredningens förslag Regeringen beslutade om förordning (2021:151) om statsbidrag för fortbildning av förskollärare. Förordningen inne- håller bestämmelser om statsbidrag för fortbildning av förskollärare verksamma i förskoleklassen i syfte att stärka deras kompetens att kunna undervisa i de första årskurserna i (1 §). Stats- bidrag får lämnas för ersättning för lön till förskollärare som deltar i uppdragsutbildning enligt förordningen (2007:223) om uppdrags- utbildning för fortbildning av lärare och förskollärare, eller motsva- rande utbildning som anordnas av en enskild utbildningsanordnare (5 §). Statsbidrag utgår under förutsättning att förskolläraren har förskollärarexamen eller motsvarande äldre examen och är anställd för undervisning i förskoleklassen. För att statsbidrag ska utgå ska utbildningen syfta till att ge förskolläraren kompetens om elevers läs-, skriv- och matematikinlärning. Statsbidraget får lämnas till huvud- män för förskoleklassen (3 §). Förordningen träder i kraft . Utredningen föreslår i avsnitt 6.3 att förskollärare, som uppfyller vissa villkor, genom behörighetsgivande fortbildning ska ges möj- lighet att bli behöriga att undervisa i lågstadiet. Vidare föreslår utred- ningen att ska ges i uppdrag att i samverkan med läro- säten utforma den behörighetsgivande utbildningen (se avsnitt 6.4.5). Eftersom förskoleklassen tas bort som skolform bör huvudmän för , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan kunna erbjuda förskollärare, som vid reformens genomförande är anställda att undervisa i förskoleklassen, träningsskolan inom grundsärskolan eller i nya årskurs 1, deltagande i den behörighetsgivande utbild- ningen som föreslås i avsnitt 6.4.2. Dessa huvudmän ska också kunna erbjuda förskollärare en möjlighet att läsa in kompletterande hög- skolepoäng. Förskollärarna kan på så sätt uppnå behörighet i ett eller flera ämnen i lågstadiets årskurs 1–4. För att främja förskollärares deltagande i behörighetsgivande utbildning föreslår utredningen att statsbidrag utgår för detta ändamål. För de utbildningsinsatser som utredningen föreslår i avsnitt 6.4.2 och 6.4.3 bör därför statsbidrag utgå i enlighet med förordning (2021:151) om statsbidrag för fort- bildning av förskollärare. Detta bör framgå av statsbidragsförord- ningens syfte. Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling Utbildningsinsatsen som föreslås i avsnitt 6.4.2 syftar till att ge förskollärare behörighet i alla ämnen i årskurs 1 och 2, alltså en mer vidsträckt behörighet än vad som kan ges genom förslaget i av- snitt 6.4.3. Statsbidraget bör därför i första hand betalas ut till de huvudmän som söker medel för förskollärare som omfattas av be- stämmelsen om behörighet i årskurs 1 och 2, som föreslås i avsnitt 6.3.1– 6.3.3, och som ska studera den behörighetsgivande utbildningen om 30 högskolepoäng, som föreslås i avsnitt 6.4.2. För att reformen ska kunna genomföras bör stats- bidraget vara tidsbestämt. Eftersom det rör sig om ett bestämt antal förskollärare bör tiden begränsas till den tidpunkt när det kan för- väntas att samtliga förskollärare som kan bli aktuella för behörighets- givande utbildning har genomfört en sådan utbildning. I avsnitt 6.2.2– 6.2.4har utredningen bedömt att förskollärare som arbetar i för- skoleklassen ska ges en tillfällig behörighet att arbeta som behörig lärare i årkurs 1 i grundsärskolan från att reformen genom- förs, dvs. Utredningen anser därför att statsbidraget bör vara möjligt för huvudmännen att söka . Angå- ende överväganden om tiden för övergångsperioden se avsnitt 8.9. Utredningen vill i sammanhanget betona vikten av att beakta resultatet av den pågående översynen av de riktade statsbidragen på utbildningsområdet. I budgetpropositionen aviserade reger- ingen en översyn av hur systemet med riktade statsbidrag till skolan kan förenklas och förbättras (prop. 2017/18:1 utg.omr. Reger- ingens ambition att de riktade statsbidragen på utbildningsområdet ska bli betydligt färre och enklare kommer även till uttryck i budget- propositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. Där konsta- teras att det dock även fortsättningsvis kommer att finnas behov av att staten riktar väl avvägda statsbidrag till specifika verksamhets- områden med stora utvecklingsbehov. Ett sådant område som pekas ut är en långsiktig bidragsstruktur för fortbildning. Det av utredningen föreslagna statsbidraget bör hanteras i sam- klang med den hantering av övriga bidrag gällande behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling av förskollärare och lärare som framgår av budgetpropositionen (prop. 2020/21:1 utg.omr. Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling 6.5Kompetensutvecklande insatser för lärare m.fl. Förslag: ska ges i uppdrag att genomföra en kompe- tensutvecklande insats i syfte att säkerställa att de lärare som ska arbeta i blivande årskurs 1 kan integrera förskolans pedagogik och arbetssätt på lämpligt sätt i undervisningen. Detta bör ske i sam- verkan med lärosäten. Insatsen bör genomföras som ett Förskolepedagogiskt lyft för lärare och rikta sig till lärare och andra berörda personalgrupper som arbetar i förskoleklassen eller i lågstadiet, och som i sin grundutbildning saknar kompetens gällande förskolans pedagogik och arbetssätt. uppdrag bör innefatta såväl framtagandet av kom- petensutvecklingsinsatser med detta ändamål, som revidering av befintliga insatser som riktar sig mot nuvarande förskoleklassen och lågstadiet. Dessa bör även vara anpassade för att kunna tillämpas i nya årskurs 1. Vid behov av särskilt anpassad kompetensutveckling för lärare inom grundsärskolan, specialskolan och sameskolan bör tillgången till skolformsspecifika insatser säkerställas. Skälen för utredningens förslag Utredningen föreslår i avsnitt 5.1 att förskoleklassen ska upphöra som skolform, och att lågstadierna i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan samtliga utökas med genom en ny första årskurs. Om förslaget realiseras medför det att årskurs 1 i större omfattning än tidigare kommer att innefatta elever i sexårs- åldern som enligt nu gällande system vanligen återfinns i förskole- klassen. Förskoleklassens verksamhet kännetecknas av att den, i högre grad än de övriga obligatoriska skolformerna, kombinerar förskolans och skolans pedagogik och arbetssätt, vilket även återspeglas i att både förskollärare och lärare är behöriga att undervisa i förskoleklassen. För att intentionen med reformen ska kunna förverkligas bedömer utredningen att det är av avgörande betydelse att undervisningen i blivande årskurs 1 även framgent präglas av detta arbetssätt, och att de lärare som ska arbeta i den nya första årskursen kan integrera Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling förskolans pedagogik och arbetssätt på lämpligt sätt i undervisningen (se avsnitt 5.2 samt avsnitt 4,4. Den tidigare refererade forskningsöversikten som på uppdrag av utredningen genomförts av Ackesjö och lyfter fram bety- delsen av att lärare för barn i skolstartsåldern i sin undervisning kan integrera undervisning och lek, ämnesfokus och barnfokus (se av- snitt 4.4 och bilaga 3). Lärarna behöver både ämneskunskaper och kunskaper om hur barn utvecklar förutsättningar för sin läs- och skrivförmåga och sina matematiska förmågor. De behöver också kunna använda flera olika strategier och metoder i sin undervisning. Lärare med en examen med inriktning mot arbete i förskoleklass och årskurs 1–3 har i mindre omfattning läst kurser avse- ende förskoledidaktik och ämnesdidaktik inklusive metodik som krävs för undervisning och lärande inom det förskolepedagogiska området (se tidigare avsnitt 6.1.2). Särskilt kan detta gälla lärare med en äldre lärarexamen som saknar inriktningen mot arbete i förskole- klass. Utredningen bedömer därför att det behövs en kompetensutveck- lingsinsats vars syfte är att säkerställa att de lärare som ska arbeta i nya årkurs 1 kan integrera förskolans pedagogik och arbetssätt på ett lämpligt sätt i undervisningen. Utredningen föreslår att , i samverkan med lärosäten, bör ges i uppdrag att utforma och genom- föra ett Förskolepedagogiskt lyft för lärare med detta ändamål. uppdrag bör innefatta såväl framtagandet av nya kompetensutvecklingsinsatser med detta ändamål, som revidering av befintliga insatser (t.ex. utbildningsmoduler, webbkurser och stöd- material) som riktar sig mot nuvarande förskoleklassen och lågstadiet och som bedöms kunna anpassas för att även vara tillämpliga i nya årskurs 1. Innehållet i kompetensutvecklingen kan behöva utformas på olika sätt beroende på om den riktar sig till lågstadiet i , grund- särskolan, specialskolan eller sameskolan. I utformningen av insatserna är detta något som får överväga. Vid behov av särskilt an- passad kompetensutveckling för lärare inom grundsärskolan, special- skolan och sameskolan bör tillgången till skolformsspecifika insatser säkerställas. Det kan också finnas skäl att överväga om kompetens- utvecklingsinsatser med detta ändamål även kan behövas för övriga personalgrupper som är anställda i nuvarande förskoleklass och låg- stadium. Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling Det föreslagna Förskolepedagogiska lyftet för lärare ska ses som ett komplement till det stöd till huvudmännens lokala implemen- tering som utredningen föreslår i avsnitt 7.1.3. I det kapitlet föreslås ett uppdrag till att utarbeta och genomföra implemen- teringsinsatser. Insatserna kan bl.a. omfatta att göra det övergripande syftet med de reviderade styrdokumenten och innehållet i dessa känt och begripligt för huvudmän, rektorer, skolchefer och lärare samt andra berörda personalgrupper. Här ingår också att främja förståel- sen för varför revideringarna kommit till och det centrala innehållet i de förändrade styrdokumenten i jämförelse med de tidigare, men också vad förändringarna kommer att medföra för planeringen och genomförandet av undervisningen. I anslutning till detta så kan det föreslagna Förskolepedagogiska lyftet för lärare erbjuda en väl avvägd och för ändamålet anpassad kompetensutveckling som tar avstamp i de ändringar i läroplaner och kursplaner som utredningen föreslagit att ska få i uppdrag att ta fram förslag till (se avsnitt 5.2.4). Förslag: Ändringarna i behörighetsförordningen och högskole- förordningen ska träda i kraft och tillämpas först . Ändringen i förordning (2021:151) om statsbidrag för fort- bildning av förskollärare ska träda i kraft i två steg, dels , dels . Skälen för utredningens förslag Utredningen föreslår att bestämmelserna i behörighetsförordningen och högskoleförordningen ska träda i kraft och att de nya bestämmelserna ska tillämpas . Ändringarna i förordningen (2021:151) om statsbidrag för fort- bildning av förskollärare föreslås träda i kraft i två steg, dels , dels . Det beror på att reglerna om behörighet träder i kraft , men ska börja tillämpas först . Eftersom förskoleklassen fortfarande finns kvar som Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling skolform –2026 behöver skrivningarna i förordningen ta hän- syn till detta förhållande. När bestämmelserna ska börja tillämpas behöver flera förbere- dande åtgärder av skolmyndigheterna vara vidtagna, se avsnitt 7.1.3. Utredningen bedömer att myndigheterna behöver från ikraft- trädandet för säkerställa att alla förberedande åtgärder är på plats när bestämmelserna ska börja tillämpas. Förslag: En lärarlegitimation som avser behörighet att undervisa i årskurser i , grundsärskolan, specialskolan eller same- skolan som utfärdats enligt 2 kap. 16 § skollagen före ska anses gälla för de motsvarande årskurser enligt 10 kap. 3 §, 11 kap. 4 §, 12 kap. 3 § och 13 kap. 3 § skollagen i dess nya lydelse, som den äldre legitimationen avser. Ett beslut om lärarlegitimation som utfärdats enligt 2 kap. 16 § skollagen före och som avser behörighet som omfattar lågstadiet enligt 10 kap. 3 §, 11 kap. 4 §, 12 kap. 3 § och 13 kap. 3 § skollagen i dess äldre lydelse ska anses gälla för låg- stadiet i nämnda bestämmelsers nya lydelse. får fatta beslut om legitimation med nya årskursbeteckningar som ersätter befintliga beslut. Skälen för utredningens förslag ska efter ansökan meddela legitimation till lärare eller förskollärare som har behörighetsgivande examen enligt 2 kap. 16 § skollagen. Av samma paragrafs fjärde stycke framgår att läraren eller förskollärarens behörighet att bedriva undervisning i skolväsendet ska anges på legitimationen. Av 4 kap. 4 § behörighetsförordningen fram- går vidare att det på legitimationen ska anges i vilken eller vilka skolformer eller fritidshem, årskurser eller motsvarande, ämnen eller ämnesområden som läraren eller förskolläraren är behörig att under- visa i. Utredningens förslag om en tioårig grundskola, en tioårig grund- särskola, en elvaårig specialskola och en sjuårig sameskola innebär Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling att tidigare utfärdade lärarlegitimationer behöver justeras för att dessa ska överensstämma med de nya årskursbeteckningarna i nämnda skolformer. Utredningens förslag innebär vidare att de som är behöriga att undervisa i , grundsärskolan, specialskolan och same- skolan fortsättningsvis ska vara behöriga att undervisa i skolformer- nas nya årskurser. När det gäller nya årskurs 1 innebär utredningens förslag att de lärare som är behöriga att undervisa i lågstadiet, t.ex. årskurs 1–3 i , fortsättningsvis ska vara behöriga att undervisa i det nya lågstadiet, dvs. årskurs 1–4 i . Skol- verket bör få möjlighet att ändra befintliga legitimationer, så att dessa följer de nya årskursbeteckningarna i skollagen. Ändringarna av utfärdade lärarlegitimationer är således av redaktionell art och inne- bär ingen förändring av den enskilda lärarens rätt att utöva sitt yrke. För att upprätthålla ordning i legitimationssystemet och för att underlätta för alla aktörer inom skolväsendet att överblicka lärar- behörigheten föreslår utredningen att får fatta beslut om legitimation med nya årskursbeteckningar som ersätter befintliga beslut om legitimation. Förslag: Den som har påbörjat en utbildning till grundlärare med inriktning mot förskoleklass och årskurs 1–3, grundlärare med inriktning mot årskurs 4–6 eller ämneslärare med inriktning mot årskurs 7–9 och avlägger examen efter ska erhålla examen enligt den nya lydelsen i bilaga 2 till högskoleförordningen (examens- ordningen). Skälen för utredningens förslag Utredningens förslag om en tioårig grundskola, en tioårig grund- särskola, en elvaårig specialskola och en sjuårig sameskola innebär att årskursbeteckningarna för respektive stadium förändras. Grund- lärarexamen med inriktning mot arbete i förskoleklass och grund- skolans årskurs 1–3, grundlärarexamen med inriktning mot grund- Behörighet, behörighetsgivande utbildning och kompetensutveckling skolans årskurs 4–6 och ämneslärarexamen med inriktning mot årskurs 7-9 byter beteckningar till grundlärarexamen med inriktning mot årskurs 1–4, grundlärarexamen med inriktning mot årskurs 5–7 och ämneslärarexamen med inriktning mot grundskolas årskurs 8–10. Utredningen har inte föreslagit några andra förändringar av de olika lärarexamina i bilaga 2 till högskoleförordningen, än justeringar av årskursbeteckningarna.