sou · H9B369d2 · 2021-08-20 00:00:00 — Om den försäkrade beviljas sjukpenning efter en avslutad period med rehabiliteringspenning ska arbetsförmågan återigen bedömas utifrån aktuell dag i rehabiliteringskedjan. Rehabiliteringsersättningens särskilda bidrag ska ersättas av reha- biliteringsbidrag. Förutsättningarna för att en försäkrad ska kunna beviljas bidraget är i allt väsentligt desamma. Regleringen om att i samråd med den för- säkrade ska se till att den försäkrades behov av rehabilitering klarläggs ska kompletteras med krav på att en försäkrads rehabili- teringsbehov ska klarläggas senast dag 60 i sjukperioden. 22.1.1Steglös ersättning för inkomstförlust Utredningens förslag: Rehabiliteringspenning ska beviljas steg- löst för inkomstförlust motsvarande den tidsåtgång som rehabili- teringsåtgärden tar i anspråk. För att rehabiliteringspenning ska kunna beviljas krävs att en försäkrad har nedsatt arbetsförmåga med minst en fjärdedel. För insatser som överstiger ska ersättningen vara steglös, motsvarande tidsåtgången för reha- biliteringsinsatsen. I det fall en försäkrad utöver deltagandet i en arbetslivsinrik- tad rehabiliteringsåtgärd har nedsatt arbetsförmåga och uppfyller kriterierna för att beviljas sjukpenning ska han eller hon beviljas rehabiliteringspenning i stället för sjukpenning för denna del. Ersättningen i form av rehabiliteringspenning ska i så fall motsvara den totala omfattningen av den försäkrades nedsatta arbetsförmåga. Detsamma ska gälla för en försäkrad som får rehabiliteringspenning i särskilda fall. Han eller hon ska få rehabiliteringspenning i särskilda fall i stället för sjukpenning i särskilda fall om nedsättning av arbetsförmågan utöver deltag- Förmåner vid rehabilitering – utredningens överväganden och förslag andet i rehabiliteringen uppkommer. För dessa försäkrade ska vissa bestämmelser om sjukpenning och beräkning av sjukpen- ning tillämpas. En försäkrad ska inte kunna få rehabiliteringspenning tillsam- mans med någon annan förmån i (som också ersätter inkomst- förlust) i en sammantagen högre omfattning än . Skälen för utredningens förslag: En förklaring till det begränsade användandet av rehabiliteringsersättningen en minskad förekomst av arbetslivsinriktade rehabiliteringsinsatser som en försäkrad kan be- viljas rehabiliteringspenning för. En förklaring till att arbetslivsinrik- tad rehabilitering sker i mindre uträckning är att sådan rehabilitering sätts in allt senare i sjukfallen, se avsnitt 19.4.2. En grundläggande tanke med utredningens förslag är komma till- rätta med dessa problem genom att rehabiliteringspenningen i högre utsträckning än ska möjliggöra för den försäkrade att på ett flexibelt sätt kunna delta i arbetslivsinriktad rehabilitering och sam- tidigt kunna få ersättning i de fall inkomstförlust uppkommer. Utredningen anser att de nuvarande reglerna om rehabiliterings- penning och sjukpenning försvårar ett flexibelt upplägg av den ar- betslivsinriktade rehabiliteringen. Enligt utredningens mening krävs ett mera flexibelt ersättningssystem som tillåter en successiv upp- trappning av den försäkrades arbetsinsats i takt med hans eller hennes tillfrisknande. Utredningens bedömning är därför att systemet inte ska vara bundet till fasta nivåer utan att ersättningen i stället kan bestämmas utifrån den inkomstförlust den försäkrade gör för tid då han eller hon genomgår rehabilitering. Därför är förslaget att rehabi- literingspenning bör utges efter en steglös skala. Ett sådant system hindrar naturligtvis inte att ersättningen i ett enskilt fall liksom kan bestämmas efter en 25, 50, 75 eller 100 ersättning För att in- komstförlusten ska kunna kompenseras med rehabiliteringspenning ska rehabiliteringsinsatsen liksom omfatta . Rehabiliteringspenning ska dessutom liksom beräknas på samma beräkningsunderlag som för sjukpenning. Genom att rehabiliteringspenning kan beviljas steglöst, kan den försäkrade trappa upp återgången till arbete i en steglös omfattning vartefter personen får förbättrad arbetsförmåga. Det kan t.ex. gälla om den försäkrade först arbetstränar på heltid. Ifall den försäkrade insatsen pågår återfår arbetsförmåga på , kan Förmåner vid rehabilitering – utredningens överväganden och förslag han eller hon alltså fortsätta med arbetsträningen på och även få utbetalning av rehabiliteringsersättning. Utgångs- punkten för rätten till rehabiliteringspenning ska alltså vara om den försäkrade, ifall han eller hon inte hade genomgått rehabiliterings- insatsen, hade haft inkomst genom arbete. Även arbetslösa försäk- rade kan kompenseras för inkomstförlust om de har nedsatt arbets- förmåga och är förhindrade att söka och ta förvärvsarbete p.g.a. att de genomgår arbetslivsinriktad rehabilitering. Det ska liksom krävas att den försäkrade har en SGI för att han eller hon ska kunna få rehabiliteringspenning.13 Utredningen kan konstatera att en tänkbar nackdel med att reha- biliteringspenningen kan beviljas steglöst är att det kan bli svårare både för den försäkrade och att få överblick över ersättningen och mycket ersättning som ska betalas ut. Utredningen bedömer dock att fördelarna med att den försäkrade får ersättning för den faktiska inkomstförlust som han eller hon gör för deltag- andet i en rehabiliteringsinsats överväger nackdelarna. Ersättningen baseras på rehabilitering enligt rehabiliteringsplanen Rehabiliteringspenningen ska baseras på den faktiska inkomstförlust den försäkrade gör på grund av att han eller hon är förhindrad skaffa inkomst genom arbete på grund av deltagande i en arbetslivsinriktad rehabiliteringsåtgärd. Beräkningen av inkomstförlusten baseras som utgångspunkt som den försäkrade enligt rehabiliteringsplanen avstår från förvärvsarbete. Vid beräkningen av den sammanlagda tidsåtgång en viss rehabilitering kommer att ta i anspråk ska tiden avrundas nedåt till närmaste hel timme. För att en sådan beräkning ska vara möjlig kommer det att ställas högre krav på innehållet i en rehabiliterings- plan med precisering av när, i vilken omfattning och hur länge reha- biliteringsinsatsen kommer att pågå. 13Ersättningsformen rehabiliteringspenning i särskilda fall i 31 a kap. SFB kvarstår dock. Denna typ av ersättning kräver inte att den försäkrade har en SGI. Förmåner vid rehabilitering – utredningens överväganden och förslag Steglös ersättning för inkomstförlust i praktiken En försäkrad har rätt till ersättning i form av rehabiliteringspenning för den inkomstförlust han eller hon gör till följd av att delta i arbetslivsinriktad rehabilitering. Denna ersättning ska enligt utred- ningens förslag vara steglös. Det innebär att ersättningen inte är bunden till kvartiler, som är fallet för exempelvis sjukpenningen eller dagens rehabiliteringspenning, utan att det är den faktiska inkomst- förlusten som ersätts. för prövningen av rätt till rehabiliteringspenning krävs, för rätt till ersättning, att den försäkrades arbetsförmåga be- döms nedsatt med . Detta är en förutsättning även för att sjukpenning ska kunna beviljas. Bedömningen görs mot det arbetsförmågebegrepp som är aktuellt enligt rehabiliteringskedjans tidsgränser när den försäkrade ansöker om ersättningen. Det innebär exempelvis att en anställd försäkrad som påbörjar rehabilitering vid dag 89 i sitt sjukfall kommer att få sin arbetsförmåga bedömt mot sitt ordinarie arbete hos arbetsgivaren. För en person som påbörjar rehabiliteringen först efter att dag 180 har passerats ska arbetsförmå- gan som utgångspunkt jämföras mot sådant arbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden.14 Det vanligaste scenariot för en person som påbörjar arbetslivs- inriktad rehabilitering är att han eller hon först har varit sjukskriven med sjukpenning. För en anställd försäkrad inleds arbetsgivarens rehabiliteringsansvar när arbetsförmågan blir nedsatt. Senast ska arbetsgivaren ha upprättat en plan för återgång i arbete.15 I samband med att rehabiliteringspenning beviljas ska även För- säkringskassan ha upprättat en rehabiliteringsplan i samråd med den försäkrade. Denna plan beskriver den arbetslivsinriktade rehabiliter- ingen, dess mål och hur och när rehabiliteringen ska genomföras. Det är rehabiliteringsplanen som ligger till grund för exempelvis i vilken omfattning rehabiliteringsinsatsen ska ske och hur upptrappning i arbete planeras. I tidigare avsnitt har utredningen redogjort för att arbetslivsin- riktad rehabilitering ofta sker eller i kombination med medicinsk rehabilitering och att detta inte utgör något hinder för att 14Här ska dock även beaktas om övervägande skäl talar för att personen kommer att kunna återgå i arbete innan han eller hon har haft nedsatt arbetsförmåga , se 27 kap. 1530 kap. 6 § SFB. Förmåner vid rehabilitering – utredningens överväganden och förslag rehabiliteringspenning ska kunna utbetalas. Så länge den försäkrade genomförs arbetslivsinriktad rehabilitering till någon del ska endast rehabiliteringspenning betalas ut för den totala inkomstförlust han eller hon gör. Den närmre fördelningen av rehabiliteringsåtgärd- ernas typ får i ett sådant fall inte betydelse för den utbetalda ersätt- ningen. En försäkrad som exempelvis är sjukskriven med en nedsatt arbetsförmåga på kan delta i arbetslivsinriktad och medi- cinsk rehabilitering upp till halvtid och får i så fall rehabiliterings- penning . På samma sätt kan en försäkrad som är helt sjukskriven och har bedömts ha helt nedsatt arbetsförmåga, som genomgår arbetslivsinriktad rehabilitering och har beviljats rehabili- teringspenning ha en varierande omfattning på rehabiliteringsåtgärd- erna men ersätts ändå med rehabiliteringspenning för hela arbets- förmågenedsättningen. Den steglösa ersättningen får betydelse främst i frågan om sam- ordning mellan inkomst från förvärvsarbete och rehabiliteringser- sättning. Avsikten med arbetslivsinriktade rehabilitering är att den försäkrade på ett effektivt sätt ska återfå arbetsförmågan och kunna återgå i arbete. En rehabiliteringsplan innehåller typiskt sett en plan för stegvis återgång i arbete. Likaså är medicinska rehabiliterings- planer i regel upplagda för att arbetstiden ska trappas upp . Den steglösa ersättningen innebär att den försäkrade, till skillnad från vid sjukpenning, kan få ersättning för inkomstförlust för den faktiska tid som han eller hon behöver avstå från förvärvsarbete. Den som exempelvis har återgått i arbete på och genomgår arbetslivsinriktad rehabilitering på får ersättning för den del där rehabilitering pågår, tros att arbetsförmågan är nedsatt med . Ett minimikrav på för att rehabiliter- ingspenning ska kunna betalas ut är dock att arbetsförmågans ned- sättning ska vara . Nedan redogörs för två exempel för hur ersättningen blir i fall där den försäkrade har rehabiliteringspenning vid en arbetslivsinriktad rehabiliteringsinsats. Förmåner vid rehabilitering – utredningens överväganden och förslag Den försäkrade är anställd och har blivit sjukskriven på till följd av utmattningssyndrom. Efter 30 dagars sjukskrivning på- börjas arbetslivsinriktad rehabilitering i form av arbetsträning i ar- betsgivarens regi med stöd av företagshälsovården. Den försäkrade ansöker om rehabiliteringsersättning för insatsen. bedömer arbetsförmåga mot den försäkrades ordinarie arbete och beslutar att förmånen kan beviljas. Den försäkrade beviljas rehabili- teringspenning för hela arbetsförmågans nedsättning, trots att den innehåller en större del vila och en mindre del arbets- träning. Enligt rehabiliteringsplanen ska den försäkrade trappa upp arbetstiden och vara åter i heltidsarbete . arbetar den försäkrade , , , och den försäkrade är åter i arbete . med upptrappning får den försäkrade steglös rehabiliteringspenning för den inkomstför- lust som uppkommer: vid 60 procents arbete är rehabiliteringspen- ningen , vid 70 procents arbete är rehabiliteringspenningen och så vidare. En försäkrad har helt nedsatt arbetsförmåga till följd av sjukdom. Efter 212 dagars sjukskrivning påbörjas arbetslivsinriktad rehabiliter- ing. Fram till dess har endast medicinsk behandling pågått. Den försäkrade beviljas rehabiliteringspenning på trots att den arbetslivsinriktade rehabiliteringen endast pågår . Sjukpenning betalas alltså inte ut så länge den arbetslivsin- riktade rehabiliteringen pågår. Ett bakslag i rehabiliteringen gör att rehabiliteringsinsatsens omfattning måste minskas och rehabiliteringsplanen revideras. Detta påverkar emellertid inte den försäkrade ersättning som utgörs av rehabiliteringspenning för hela nedsättningen av arbetsförmågan. Under kortare oförmåga att genomföra rehabiliteringen, , behåller den försäkrade också rehabiliteringspenningen. Den försäkrade uppnår 20 procents arbetsförmåga och ersätts då till övriga av rehabiliteringspenningen. Förmåner vid rehabilitering – utredningens överväganden och förslag periodens slut blir den försäkrade direkt sjukskriven på heltid. Den enskilde behöver då ansöka om sjukpenning igen eftersom någon arbetslivsinriktad rehabilitering inte längre pågår. Under tid med reha- biliteringspenning har i rehabiliteringskedjan passerat och den försäkrades arbetsförmåga bedöms utifrån den aktuella bedömningsgrunden i rehabiliteringskedjan, dvs. arbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden. En problematik som kan uppstå vid tillämpningen av steglös ersätt- ning för inkomstförlust vid arbetslivsinriktad rehabilitering är att en försäkrad parallellt med rehabiliteringsersättning kan ha rätt till andra ersättningar, exempelvis sjukpenning, och att han eller hon i dessa fall kan den försäkrade bli underkompenserad eftersom de andra er- sättningssystemen inte har samma steglösa nivåer på ersättningen utan beviljas i kvartiler. Om en försäkrad exempelvis arbetstränar och sedan drabbas av ytterligare sjukdom och parallellt blir sjukskriven för en arbetsförmåga som totalt uppgår till heltid, kan sjukpenning endast betalas på efter- som den förmånen beviljas i kvartiler. Den försäkrade skulle i en sådan situation alltså kunna bli underkompenserad vad gäller hans eller hennes totala inkomstförlust för nedsatt arbetsförmåga. Både rehabiliteringspenning och sjukpenning beviljas personer som har nedsatt arbetsförmåga. I de fall en person har rätt till rehabiliteringspenning och sjukpenning föreslår utredningen därför att den försäkrade ska beviljas rehabiliteringspenning som motsvarar personens totala nedsatta arbetsförmåga, såväl på den del den försäk- rade deltar i arbetslivsinriktad rehabilitering som på den del per- sonen har nedsatt arbetsförmåga utöver deltagandet i rehabiliter- ingen. Det betyder t.ex. att den försäkrade i nämnda exempel, som deltar i en rehabiliteringsinsats och som parallellt är sjukskriven på en omfattning som totalt motsvarande heltid, således kommer att få rehabiliteringspenning.16 Med denna lösning kommer försäkrade som genomgår både arbetslivsinriktade och medicinska rehabiliteringsinsatser med 16Detta förslag baseras till delar på förslag i Ds 2018:32. Förmåner vid rehabilitering – utredningens överväganden och förslag andra ord ha samma sorts ersättning oavsett vilket slags rehabilitering personen genomgår. Det kan poängteras att rehabiliteringspenning ersätter sjukpenning också om den försäkrade först efter påbörjad rehabiliteringsperiod med rehabiliteringspenning blir sjukskriven, t.ex. om rehabiliteringen pågår på halvtid och den försäkrade därefter blir sjukskriven på övriga för en ny sjukdom. Eftersom rehabiliteringen syf- tar till att den försäkrade ska återfå arbetsförmågan omfattar syftet även en ny sjukskrivning och ersättningsformen blir i ett sådant fall rehabiliteringspenning. Samordning även mellan rehabiliteringspenning i särskilda fall och sjukpenning i särskilda fall En försäkrad som saknar eller har låg sjukpenninggrundande inkomst kan under vissa förhållanden ha rätt till rehabiliteringspenning i sär- skilda fall enligt bestämmelserna i 31 a kap. SFB under tid som han eller hon genomgår arbetslivsinriktad rehabilitering. En sådan för- säkrad kan också ha rätt till sjukpenning i särskilda fall vid nedsatt arbetsförmåga enligt bestämmelserna i 28 a kap. SFB. I avsnittet ovan redogjordes för utredningens förslag om att en försäkrad som genomgår arbetslivsinriktad rehabilitering och har rehabiliteringspenning till någon del ska få rehabiliteringspenning i stället för sjukpenning vid nedsatt arbetsförmåga utöver deltagan- det i rehabiliteringen. Utredningen menar att samma konstruktion ska gälla för en försäkrad som får rehabiliteringspenning i särskilda fall och som utöver deltagande i rehabiliteringen har nedsatt arbets- förmåga till följd av sjukdom och uppfyller kriterierna för att beviljas sjukpenning i särskilda fall. Den försäkrade ska då i stället för sjuk- penning i särskilda fall beviljas rehabiliteringspenning i särskilda fall för att kompenseras för hela nedsättningen av arbetsförmågan. Vissa bestämmelser om sjukpenning och beräkning av sjukpenning ska tillämpas för de försäkrade som har rehabiliteringspenning En försäkrad som får rehabiliteringspenning i stället för sjukpenning för nedsatt arbetsförmåga utöver deltagande i en rehabiliteringsåt- gärd ska i huvudsak omfattas av samma bestämmelser som en för- Förmåner vid rehabilitering – utredningens överväganden och förslag säkrad som har sjukpenning. Detta inkluderar även de situationer som uppstår innan ersättning har beviljats, som frågan om sjuk- anmälan. Avsikten med förslaget är att förenkla tillämpningen och underlätta för en flexibel rehabiliteringsprocess som tillåter en steg- vis upptrappning av arbete. Avsikten är att en försäkrad varken ska gynnas eller missgynnas av att söka och beviljas rehabiliteringspen- ning i stället för sjukpenning vid nedsatt arbetsförmåga i den aktuella situationen och i princip ska behandlas på samma sätt. Det sagda innebär att relevanta bestämmelser om sjukpenning och beräkning av sjukpenning i 27 kap. och 28 kap. SFB kommer att vara tillämpliga för en försäkrad i denna situation. Vissa bestämmelser i dagens regelverk om rehabiliteringsersättning (31 kap. 10 och 13 §§) hänvisar till bestämmelser i 27 och 28 kap. SFB. Dessa bestämmelser gäller generellt för rehabiliteringsersättningen. Därut- över ska alltså ett antal bestämmelser i 27 och 28 kap. vara tillämpliga för en försäkrad som omfattas av reglerna om rehabiliteringspenning i stället för sjukpenning. Dessa innefattar bestämmelser i 27 kap. om –samordning med sjuklön, –sjukpenning vid kortare sjukdomsfall, –krav på läkarintyg efter sjunde dagen, –allmänt och särskilt högriskskydd, –utbetalning till arbetsgivare m.m. I 28 kap. innefattas bestämmelser om –beräkningsunderlag vid sjuklön, –arbetstidsberäknad sjukpenning, –samordning med samtidig lön. Förmåner vid rehabilitering – utredningens överväganden och förslag Relationen till andra förmåner Med hänsyn till att rehabiliteringspenningen föreslås kunna beviljas steglöst kommer försäkrade som parallellt får en ytterligare social- försäkringsförmån som kompenserar för inkomstförlust kunna få ersättningarna på en sammantagen nivå som inte motsvarar kvartiler. En försäkrad som exempelvis får både rehabiliteringspen- ning och föräldrapenning kan tänkas ha den senare ersättningen i en omfattning om och den förra i en omfattning om 30 pro- cent. Den försäkrade arbetar då i en sammantagen omfattning om En försäkrad kan dock inte få rehabiliteringspenning och en annan förmån som också ersätter inkomstförlust i en högre omfattning än totalt ersättning per dag. En försäkrad som t.ex. får reha- biliteringspenning i en omfattning om och som sedan ansöker om föräldrapenning på får i så fall minskad reha- biliteringspenning till . Detta eftersom rehabiliterings- penningen ger ersättning för inkomstförlust. Om den försäkrade får föräldrapenning i en omfattning på kan den försäkrade alltså som mest kompenseras för inkomstför- lust vid rehabilitering. Den försäkrade behöver i ett sådant här fall alltså anpassa sitt deltagande i rehabiliteringsåtgärder till kvartiler. Ramen för hur mycket rehabiliteringspenning den försäkrade kan få i dessa slags fall är det kvarvarande del som den försäkrade inte har ersatts för inkomstförlust med en annan förmån för ersättningen avser och med den högsta omfattning den försäkrade kan få sett till personens SGI. Det kan också konstateras att enligt dagens regelverk hade den försäkrade i nämnda exempel inte kunnat ha rehabilitering, utan endast i kvartiler. 22.1.2Rehabiliteringsersättningens koppling till rehabiliteringskedjan Utredningens förslag: För tid som den försäkrade genomgår arbetslivsinriktad rehabilitering och är beviljad rehabiliterings- penning ska arbetsförmågan inte bedömas mot de fasta tidsgräns- erna i rehabiliteringskedjan. Arbetsförmågan ska bedömas utifrån den tidpunkt i rehabiliteringskedjan som var tillämplig vid den Förmåner vid rehabilitering – utredningens överväganden och förslag tidpunkt då rehabiliteringspenning först beviljades för den aktuella rehabiliteringsåtgärden. För en försäkrad som har rehabiliteringspenning ska även prö- vning av nedsatt arbetsförmåga till följd av sjukdom utöver del- tagandet i rehabiliteringen och göras enligt den bestämmelse som var tillämplig den tidpunkt då rehabiliteringspenning först bevil- jades för den aktuella rehabiliteringsåtgärden. Vid prövning av rätt till sjukpenning efter en avslutad period med rehabiliteringspenning ska en försäkrads arbetsförmåga be- dömas mot det arbetsmarknadsbegrepp som gäller den aktuella dagen i rehabiliteringskedjan. Skälen för utredningens förslag: Enligt nuvarande regelverk räknas dagar i rehabiliteringskedjan såväl när den försäkrade får rehabili- teringspenning som när han eller hon får sjukpenning. Båda ersätt- ningarna ingår i sjukperioden enligt 27 kap. 26 § SFB. Utredningen bedömer att dagar i rehabiliteringskedjan även fortsättningsvis ska räknas för rehabilitering som ersätts med rehabiliteringspenning. Utredningen föreslår dock att någon bedömning av arbetsför- mågan inte ska göras i relation till de fasta tidsgränserna i rehabili- teringskedjan som den försäkrade deltar i arbetslivs- inriktad rehabilitering och får rehabiliteringspenning. ska i stället arbetsförmågan jämföras mot den bedömningsgrund som var aktuell vid det initiala beviljandet av rehabiliteringspenning. Om den försäkrade ansöker om sjukpenning efter att den arbets- livsinriktade rehabiliteringen avslutats, kommer arbetsförmågan be- dömas mot de fasta tidsgränserna i rehabiliteringskedjan utifrån vilken dag i sjukperioden den försäkrade befinner sig vid den tid- punkten, även inräknat tiden med rehabiliteringspenning. kommer den försäkrade således befinna sig på i rehabiliteringskedjan som om han eller hon haft sjukpenning under hela sjukperioden, även om den försäkrade haft rehabiliteringspenning. Som exempel kan nämnas en försäkrad som innan dag 181 i sjuk- skrivningen påbörjar arbetslivsinriktad rehabilitering. med rehabiliteringspenning räknas dagar i rehabiliteringskedjan. När den försäkrade når dag 181 ska arbetsförmågan dock inte prövas mot normalt förekommande arbete om han eller hon fortfarande deltar i arbetslivsinriktad rehabilitering. Först om den försäkrade återigen Förmåner vid rehabilitering – utredningens överväganden och förslag blir sjukskriven efter att den arbetslivsinriktade rehabiliteringen har avslutats, ska den försäkrade åter få sin arbetsförmåga bedömd mot tidsgränserna i rehabiliteringskedjan. Utredningen anser att denna lösning utgör en väl avvägd balans mellan intresset av att en försäkrad ska kunna rehabiliteras åter till sitt befintliga arbete och kraven på den försäkrade att ställa om till ett (annat) normalt förekommande arbete på arbetsmarknaden. Förslaget påverkar inte tillämpningen av nuvarande regler i 27 kap. 19 § SFB om sjukpenning ska börja utbetalas på fortsättningsnivå. Så är fallet eftersom även dagar den försäkrade får rehabiliteringspenning fortfarande ska räknas som dagar i rehabili- teringskedjan.