sou · H9B333 · 2021-05-11 00:00:00 — Utgångspunkter för utredningens arbete (4 kap. skollagen) bedömer utredningen att genomförda förändringar har varit till gagn för förskoleklassens verksamhet och för elevernas kunskapsutveckling. Utredningens arbete har därför inriktats mot att finna ytterligare utrymme att förtydliga mål och styrning av verk- samheten samt öka fokus på elevernas tidiga läs- och skrivinlärning och grundläggande matematiska förmågor för att stärka kvaliteten och likvärdigheten i utbildningen än mer. 4.5.4En reform för stärkt kvalitet i undervisningen och ökad likvärdighet Utredningens målsättning är alltså att reformen ska leda till en stärkt kvalitet i undervisningen och en ökad likvärdighet för eleverna. Att en kvalitativt god undervisning är av mycket stor betydelse för ele- vers lärande framkommer i både svensk och internationell forskning (se t.ex. 2012). Det finns också stöd i forsk- ning för ett samband mellan undervisningstid och utbildnings- resultat (SOU 2017:35). Som tidigare redovisats så framkommer även en samstämmig bild i forskningen gällande vikten av att barn i skol- startsåldern får lära genom lekintegrerad undervisning, och att en för tidigt formaliserad utbildning riskerar att missgynna elever i deras fortsatta utbildning (SOU 2010:67, SOU 2015:81, 2006, samt bilaga 3). En utgångspunkt för utredningens arbete har således varit att mer undervisning av hög kvalitet bör kunna påverka elevernas kunskaps- utveckling positivt och att undervisningen för elever i nya årskurs 1 behöver kombinera förskolans och skolans pedagogik och arbetssätt. Undervisningen i nya årskurs 1 behöver fortsatt präglas av en varia- tion av arbetssätt och arbetsformer, där lek och rörelse är en naturlig integrerad del av skoldagen, som elevernas tidiga läs- och skrivutveckling samt utvecklande av grundläggande matematiska för- mågor ges mer utrymme. Utredningen menar även att det finns goda skäl till att, utifrån ett likvärdighets- och barnrättsperspektiv, säker- ställa att detta gäller för alla elever, oavsett om de tillhör , grundsärskolans, specialskolans eller sameskolans målgrupp. Utredningen bedömer att det finns tre avgörande komponenter för att få detta till stånd: ändringar i skolförfattningarna, fortbild- ning och kompetensutveckling, samt ett adekvat stöd för huvud- männens lokala implementering. För att kunna förverkliga intentio- Utgångspunkter för utredningens arbete nen att förskolans och pedagogik och arbetssätt ska komplettera varandra i den nya första årskursen så behöver bl.a. läro- planerna och kursplanerna för samtliga berörda skolformer ändras för att understödja detta. Därutöver är det viktigt att harmoniera regelverket, samt se till att det understödjer och möjliggör en väl fungerande övergång mellan olika skolformer, samt kontinuitet och progression i elevernas lärande och utveckling. Vidare behöver det säkerställas att de som ska arbeta i nya årskurs 1 har den behörighet och kompetens som krävs för att på bästa sätt ta emot barnen från förskolan, såväl som adekvata kunskaper i tidig läs- och skrivinlär- ning och grundläggande matematik – både avseende ämneskunskaper och ämnesdidaktik. Det är även viktigt att se till att huvudmännen ges likvärdiga förutsättningar att implementera reformen. En bärande princip i utredningens arbete har varit att de obliga- toriska skolformerna ska vara så lika varandra som möjligt. Ett vik- tigt skäl till detta är att underlätta övergångar mellan skolformerna samt för de elever som är integrerade i en skolform men följer en annan skolforms läroplan. De förslag som redovisas i de följande kapitlen kommer dock i vissa avseenden att behöva vara tillräckligt flexibla för att tillgodose de behov som eleverna kan ha i de olika skolformerna. Grundsärskolan har en heterogen målgrupp och inne- fattar elever som läser ämnen, ämnesområden eller både och. I special- skolan är elevernas språkutveckling av central betydelse. I bägge dessa skolformer behöver det råda stor flexibilitet för att möta elevernas skilda behov och förutsättningar. När det gäller sameskolan ska varje elev efter genomgången sameskola vara funktionellt tvåspråkig och utöver det svenska språket även kunna tala, läsa och skriva samiska. Utredningens föresats är, som framhållits, att förslagen som läm- nas ska stärka förutsättningarna för att alla elever ska få en utbild- ning av hög och likvärdig kvalitet och att grunden till detta ska läggas under de tidiga skolåren. De förslag och bedömningar som redovisas i betänkandets kommande kapitel handlar både om att bibehålla och utveckla rådande system. 5Lågstadiet ska utökas med en ny årskurs 1 I detta kapitel redovisas utredningens överväganden och förslag gällande hur en tioårig grundskola, en tioårig grundsärskola, en elva- årig specialskola och en sjuårig sameskola kan utformas. Kapitlet omfattar frågor om utbildningens syfte, undervisningstid och timplan, ändringar i läroplaner, nya kunskapskrav, garantin för tidiga stödinsatser, samt utvecklingssamtal och individuella utveck- lingsplaner. Vidare omfattar kapitlet överväganden och förslag om skolplik- tens inträdande, mottagande till grundsärskolan och specialskolan, samt övergången mellan förskola och skola. Slutligen redovisas överväganden och förslag som rör vissa andra bestämmelser som modersmålsundervisning, särskilt stöd, definitio- nen av nyanlända elever, disciplinära åtgärder och fjärrundervisning. 5.1Förskoleklassen upphör och lågstadiet utökas med en ny årskurs 1 Förslag: Förskoleklassen ska upphöra som egen skolform. Grund- skolan, grundsärskolan, specialskolan och sameskolan ska utökas med genom en ny första årskurs. Därmed blir tioårig, grundsärskolan tioårig, specialskolan elvaårig och sameskolan sjuårig. Lågstadiet i , grundsärskolan och sameskolan kom- mer att omfatta årskurs 1–4 samt i specialskolan årskurserna 1–5. Lågstadiet ska utökas med en ny årskurs 1 Skälen för utredningens förslag Förskoleklassen infördes som en egen skolform. Avsikten var bland annat att underlätta en verksamhetsmässig integ- rering mellan förskolan och skolan, där det bästa av verksamheterna skulle kunna tillvaratas och vidareutvecklas (prop. 1997/98:6 s. 42 f). Förskoleklassen och dess uppdrag skrevs in i läroplanen i samband med att skolformen instiftades. läroplan för det obligato- riska skolväsendet (Lpo 94) gällde också för förskoleklassen. Regeringens intention med förskole- klassen var att ge alla elever möjlighet att delta i en tioårig pedagogisk verksamhet, för att därmed ge goda förutsättningar för lärande och utveckling, och möjlighet att nå kunskapsmålen i (prop. 1997/98:94 s. 17). Det har dock visat sig att verksamheten i förskoleklassen inte riktigt har fungerat som den var tänkt. Skolinspektionen genomförde 2015 en kvalitetsgranskning av undervisningen i förskoleklassen, Undervisning i förskoleklass (Skolinspektionen 2015). Resultatet visade att undervisningen i de granskade verksamheterna inte alltid planerades, genomfördes och följdes upp utifrån läroplanens över- gripande mål för kunskaper. Det framkom även brister avseende anpassningen av undervisningen efter elevernas individuella behov, samt uppföljningen av elevernas utveckling och lärande. Ofta sakna- des dessutom ett pedagogiskt samarbete mellan lärarna i förskole- klassen och . Verksamheten utgick i stor utsträckning från övergripande läroplansmål, utan konkretiserade verksamhets- mål för förskoleklassen. Skolinspektionen konstaterade att detta var ett problem i förhållande till likvärdighetsprincipen i skollagen (1 kap. 4 §). Skolinspektionen konstaterade även att den statliga styr- ningen av förskoleklassen hade stora brister. har flera reformer genomförts i syfte att förbättra styrningen av förskoleklassen (se vidare avsnitt 4.1). Förskoleklassen fick ett särskilt avsnitt i läroplanerna 2016. I och med detta för- tydligades dels skolformens syfte och centrala innehåll, dels delarna om samverkan mellan förskoleklassen och skolan. blev förskoleklassen en obligatorisk skolform (prop. 2017/18:9). För- skoleklassens syfte, uppdrag och innehåll bibehölls emellertid. Såväl lärare som förskollärare skulle fortsatt vara behöriga för undervis- ningen. I propositionen angavs att om man i ett senare skede skulle Lågstadiet ska utökas med en ny årskurs 1 vilja omvandla förskoleklassen till en del av så bedöm- des det underlätta att förskoleklassen redan ingick i det obligatoriska skolväsendet. gäller även garantin för tidiga stödinsatser i förskoleklassen och lågstadiet. En del av garantin utgörs av en obli- gatorisk kartläggning i förskoleklassen av språklig medvetenhet och matematiskt tänkande. Kartläggningen följs upp genom användan- det av obligatoriska bedömningsstöd i läs- och skrivutveckling respek- tive taluppfattning i årskurs 1. Kartläggningsmaterial och bedömnings- stöd ger läraren stöd i att göra bedömningen av elevers möjlighet att nå de kunskapskrav i läsförståelse respektive i svenska och mate- matik som gäller för årskurs 1 respektive årskurs 3 i och sameskolan, samt årskurs 4 i specialskolan. Det finns emellertid fortfarande stora skillnader i styrningen av utbildningen i förskoleklassen respektive och motsva- rande skolformer. Undervisningen i förskoleklassen ges inte i ämnen och skolformen omfattas inte av några kunskapskrav. fram- går det dock av läroplanen att undervisningen ska ge eleverna förut- sättningar att utvecklas i riktning mot de kunskapskrav som senare kommer att ställas i de efterföljande skolformerna. Förskoleklassen omfattas inte heller av bestämmelsen om att eleverna ska ges struk- turerad undervisning för att skapa förutsättningar för eleverna att nå kunskapskraven. Rätten till extra anpassningar och särskilt stöd gäller i förskoleklassen, men inte på ett sätt som helt motsvarar systemet i och övriga obligatoriska skolformer. Svenska elevers resultat i internationella kunskapsmätningar var mycket goda för att därefter försämras påtagligt (se t.ex. 2009a). Flera undersökningar visar att resultaten har förbättrats (se t.ex. 2016a, 2016b, 2017a, 2019b, 2020f). Trots dessa förbättringar behöver mer göras. Både kunskapsresultaten och likvärdigheten behöver stärkas. Alla elever ska ges förutsättningar att uppnå de nationella målen och utveckla sina kunskaper, färdigheter och kompetenser så långt som möjligt. Skillnaden i kunskapsresultat är, utifrån bl.a. socioekono- misk bakgrund och kön, fortsatt stora mellan olika elevgrupper i fråga om betyg i årskurs 9 och andelen elever som blir behöriga till gymnasieskolans nationella program. Vidare når alltför många elever inte godkänt resultat på de nationella proven. Därtill saknar mer än Lågstadiet ska utökas med en ny årskurs 1 av eleverna som avslutar årskurs 9 behörighet till gymnasie- skolans nationella program. Genom att låta förskoleklassen omfattas av samma regel- och kompetensmässiga struktur som kan den nationella lik- värdigheten och kvaliteten på utbildningen stärkas. Detta skulle inne- bära att eleverna får mer tid att delta i strukturerad undervisning i ämnen enligt kursplaner, vilket bör öka elevernas förutsättningar för lärande och ökade kunskaper. Det viktigaste för elevernas kunskaps- resultat är undervisningens kvalitet, men det finns också internatio- nell forskning som stöder sambandet mellan undervisningstid och kunskapsresultat (se t.ex. skolkommissions slutbetänkande Samling för skolan [SOU 2017:35] samt promemorian Vissa tim- planefrågor [U2015/06066/S]). Mer undervisningstid av hög kvalitet bör därmed kunna påverka elevernas kunskapsutveckling positivt. Även möjligheterna att tidigt utreda stödbehov och sätta in stöd- insatser skulle kunna underlättas av en ny årskurs 1, som omfattas av samma styrdokument som övriga årskurser i lågstadiet. För att kunna förbättra elevernas kunskapsresultat är det särskilt viktigt att tidigt upptäcka vilka elever som behöver extra anpassningar eller särskilt stöd. Behov av förbättrade insatser för ökad måluppfyllelse finns såväl i som i grundsärskolan, specialskolan och sameskolan. Det är ur ett likvärdighetsperspektiv angeläget att alla elever, oavsett i vilken skolform de fullgör sin skolplikt, ges goda förutsättningar att på både kort och lång sikt kunna nå så långt som möjligt i sin kunskapsutveckling. En gemensam struktur kan också underlätta över- gångar dels mellan och motsvarande skolformer, dels mellan förskolan och samt motsvarande skolformer. Det bedöms även kunna underlätta för de elever som är inskrivna i en skolform men läser enligt en annan skolforms läroplan (se vidare avsnitt 5.3.2). När det gäller grundsärskolan ska särskilt uppmärksammas att nuvarande bestämmelser innebär att förskoleklassen är obligatorisk även för elever som tillhör grundsärskolans målgrupp (7 kap. 4 § skol- lagen). I de fall det tidigt står klart att ett barn tillhör grundsär- skolans målgrupp är det likväl inte självklart att förskoleklassen är det mest lämpliga alternativet för den enskilda eleven. Av den anled- ningen är det därför inte ovanligt att vissa barn tillhörande grund- särskolans målgrupp väljer att stanna i förskolan Lågstadiet ska utökas med en ny årskurs 1 och skjuta upp skolplikten alternativt börja i grundsärskolans årskurs 1 (tidigare skolstart). När det gäller övriga skolformer finns förskoleklasser som anordnas på skolenheter med grundskola, specialskola och sameskola, vilket innebär att det finns en given väg och en utbildning som är anpassad för eleverna inom dessa skolformer. När det gäller grundsärskolan finns det därför särskilt starka likvärdighetsskäl för att införa en ny årskurs 1. Utredningen föreslår mot denna bakgrund, och i enlighet med utredningens direktiv, att förskoleklassen upphör som egen skol- form och att , grundsärskolan, specialskolan och same- skolan samtliga utökas med genom en ny första årskurs. i det obligatoriska skolväsendet kommer därmed inte att utgöras av förskoleklass utan av en första årskurs i , grundsärskolan, specialskolan eller sameskolan. Utredningens förslag innebär sammanfattningsvis: •Grundskolan kommer att ha tio årskurser, som indelas i låg- stadium, mellanstadium och högstadium. Lågstadiet kommer att bestå av årskurs 1–4, mellanstadiet av årskurs 5–7 och högstadiet årskurs 8–10. •Grundsärskolan kommer att ha tio årskurser, som indelas i låg- stadium, mellanstadium och högstadium. Lågstadiet kommer att bestå av årskurs 1–4, mellanstadiet av årskurs 5–7 och högstadiet årskurs 8–10. •Specialskolan kommer att ha elva årskurser, som indelas i låg- stadium, mellanstadium och högstadium. Lågstadiet kommer att bestå av årskurs 1–5, mellanstadiet av årskurs 6–8 och högstadiet årskurs 9–11. •Sameskolan kommer att ha sju årskurser som indelas i lågstadium och mellanstadium. Lågstadiet kommer att bestå av årskurs 1–4, mellanstadiet av årskurs 5–7. Därefter går eleverna över till grund- skolan, där de börjar i årskurs 8 i högstadiet. Lågstadiet ska utökas med en ny årskurs 1 5.2Det nya lågstadiets innehåll och utformning Förslag: Syftet med utbildningen i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan ska vara oförändrat och ska även gälla för nya årskurs 1. Skälen för utredningens förslag Eftersom utredningen i avsnitt 5.1 föreslår att förskoleklassen ska upphöra som skolform kommer bestämmelserna om förskoleklassen att tas bort, däribland bestämmelsen som reglerar syftet med skol- formen. Förskoleklassen ska enligt förslaget ersättas av en ny års- kurs 1 i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan. Utredningen har övervägt om det kan finnas skäl att göra ändringar i syftesbestämmelserna i dessa skolformer med anledning av den nya årskursen. Närmare om syftet med utbildningen i förskoleklassen enligt skollagen Enligt den bestämmelse som reglerar förskoleklassens syfte ska för- skoleklassen stimulera elevers utveckling och lärande och förbereda dem för fortsatt utbildning. Utbildningen ska vidare utgå från en helhetssyn på eleven och elevens behov. Förskoleklassen ska dess- utom främja allsidiga kontakter och social gemenskap (9 kap. 2 § skol- lagen). Enligt förarbetena till skollagen ska varje elev i förskoleklassen få möjlighet att utvecklas utifrån sina förutsättningar och verksamheten ska anpassas till varje elevs behov. Vidare anges att lek och skapande ingår som väsentliga delar i det aktiva lärandet i förskoleklassen och att elevens lust och nyfikenhet ska tas tillvara. Utgångspunkten är att utveckling och lärande ska ske ständigt, inte bara eller ens huvudsak- ligen i arrangerade inlärningssituationer. Det är enligt förarbetena kombinationen av förskolans och arbetssätt och meto- dik som ger förskoleklassen dess identitet (prop. 2009/10:165 s. 358). Enligt äldre förarbeten var syftet med förskoleklassen också att föra in förskolans pedagogik i genom en verksamhets- Lågstadiet ska utökas med en ny årskurs 1 Det framhölls vidare att förskoleklassen skulle fungera som en inledning och ligga till grund för fortsatt skolgång. Ett ökat pedagogiskt samarbete mellan förskolan och skolan skulle bidra till att utveckla en helhetssyn på barn samt barns lärande och utveckling, vilket skulle leda till en bättre kvalitet i verksamheterna (prop. 1997/98:6 s. 41 f). Närmare om syftet med utbildningen i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan enligt skollagen ska ge eleverna kunskaper och värden och utveckla ele- vernas förmåga att tillägna sig dessa (10 kap. 2 § skollagen). Kunska- per kompletteras med värden för att betona uppdrag att förbereda eleverna för ett fullvärdigt samhällsliv där de förmår att göra aktiva livsval samt där respekt för de mänskliga rättigheterna råder (prop. 2009/10:165 s. 367). Utbildningen ska vidare utformas så att den bidrar till personlig utveckling och ligger till grund för fortsatt utbildning. Med fortsatt utbildning avses ett mer långsiktigt perspektiv, inte bara den gymnasieutbildning som vanligtvis följer efter grundskoleutbildningen (a. prop. s. 367). Utbildningen ska där- utöver främja allsidiga kontakter och social gemenskap och ge en god grund för ett aktivt deltagande i samhällslivet. Av förarbetena fram- går också att skolan måste möta eleverna på olika sätt och att skol- gången därför ska anpassas efter varje elevs förutsättningar och behov (a. prop. s. 367). Det finns väsentliga likheter mellan syftet med utbildningen i och syftet med utbildningarna i grundsärskolan, special- skolan och sameskolan, men också olikheter som anknyter till de olika skolformernas särart. Grundsärskolan ska ge elever med utvecklingsstörning en för dem anpassad utbildning som ger kunskaper och värden och utveck- lar elevernas förmåga att tillägna sig dessa (11 kap. 2 § skollagen). Utbildningen ska utformas så att den bidrar till personlig utveckling, förbereder eleverna för aktiva livsval och ligger till grund för fortsatt utbildning. Utbildningen ska främja allsidiga kontakter och social gemenskap och ge en god grund för ett aktivt deltagande i samhälls- livet. Specialskolan ska ge barn och ungdomar med vissa funktions- nedsättningar en utbildning som är anpassad till varje elevs förutsätt- Lågstadiet ska utökas med en ny årskurs 1 ningar och som så långt det är möjligt motsvarar den utbildning som ges i (12 kap. 2 § skollagen). Utbildningen ska ligga till grund för fortsatt utbildning. Sameskolan ska ge en utbildning med samisk inriktning som i övrigt motsvarar utbildningen i årskurs 1–6 i (13 kap. 2 § skollagen). Behöver syftet med utbildningen i och motsvarande skolformer ändras? Utredningen har övervägt om de nuvarande bestämmelserna om syftet med och motsvarande skolformer också bör omfatta den nya årskurs 1, eller om det vore lämpligare och mer ändamåls- enligt med särskilda regleringar som enbart gäller elever i den nya första årskursen, som i högre grad knyter an till syftet med utbild- ningen så som det är formulerat för förskoleklassen (se vidare avsnitt 3.6). Varje barn har, enligt , rätt till utbildning (artikel 28 och 29). Utbildningen inom det svenska utbildnings- väsendet syftar enligt skollagen till att barn och elever inhämtar och utvecklar kunskaper och värden och i utbildningen ska hänsyn tas till barns och elevers olika behov (1 kap. 4 §). Av detta följer att utbildningen bör vara anpassad till barnets ålder, mognad och ut- veckling, för att barnet ska kunna tillgodogöra sig den utbildning som rättigheten avser. Barn har också rätt till lek, vila och fritid (artikel 31). Det medför till exempel att det inom all utbildning för barn bör tas hänsyn till barnets behov av pauser och avkoppling, och utifrån barnets ålder och mognad, behovet av lek. Hur behoven ser ut kan variera beroende på individuella förutsättningar. Barn med funktionsnedsättningar har särskilda rättigheter enligt barnkonven- tionen (artikel 23). De kan också ha behov som kan se olika ut. En del barn behöver exempelvis tillgång till specialpedagogik, särskilda hjälpmedel eller anpassningar av den fysiska miljön. Andra kan ha behov av vila, rörelse eller tystnad, till exempel vid problem med koncentrationsförmågan. Skolan måste anpassa utbildningen efter ett brett spektrum av förutsättningar och behov. gäller som svensk lag och skollagstiftningen anses i princip stå i överensstämmelse med konventionen. Bestäm- melserna som rör syftet med de olika skolformerna bör därför för- Lågstadiet ska utökas med en ny årskurs 1 stås i denna kontext. Oavsett skolform ska det i utbildningen tas hänsyn till barnens och elevernas ålder och mognad, förutsättningar och behov (jfr 1 kap. 4 § skollagen). Enligt förarbetena till skollagen ska varje elev i förskoleklassen få möjlighet att utvecklas utifrån sina förutsättningar och verksamheten ska anpassas till varje elevs behov (prop. 2009/10:165 s. 358). För framgår att skolan måste möta eleverna på olika sätt och att skolgången därför ska anpassas efter varje elevs förutsättningar och behov (a. prop. s. 367). Det- samma gäller för grundsärskolan, specialskolan och sameskolan, även om det finns vissa skillnader i syftena i de olika skolformerna. Forskningsöversikten som utredningen låtit ta fram pekar på att lärande för barn i skolstartsåldern ska betraktas som aktiva hand- lingar och utforskande. För barn i den åldern är leken ett viktigt red- skap för att förstå och utforska omvärlden. Att utveckla en lekbase- rad och undersökande undervisning för barnen i är därför centralt enligt forskningen. Utredningens bedömning är mot denna bakgrund att det också fortsättningsvis är av stor betydelse att de arbetssätt och den peda- gogik som präglat förskoleklassen sedan den bildades och som har sin grund i en verksamhetsmässig integrering mellan förskola och skola, på det sätt som beskrivs i tidiga förarbeten till förskole- klassen (prop. 1997/98:6), också har sin givna plats i nya årskurs 1. Utbildningen i nya årskurs 1 bör därmed kombinera förskolans och arbetssätt och metodik på det sätt som sker i för- skoleklassen och som även beskrivs i förarbetena till skollagen (prop. 2009/10:165 s. 358). En sådan kombination kan handla om att variera undervisningen på olika sätt, arbeta ämnesöverskridande i teman som knyter an till elevernas vardag, föra in moment med rörelse och utevistelse i under- visningen, och tillvarata elevers nyfikenhet och lust att lära. Det kan också innebära ett stort fokus på skapande och olika uttryckssätt i undervisningen i olika ämnen. Vidare kan det handla om att skolan både inom och utom ämnesundervisningen kan arbeta med det sociala samspelet, gruppstärkande aktiviteter och aktiviteter i syfte att motverka kränkande behandling. I en analys av syftet med utbildningen i förskoleklassen respek- tive de övriga obligatoriska skolformerna är det viktigt att beakta hur utbildningen i och motsvarande skolformer är utfor- mad och vilka rättigheter som tillkommer elever där. Lågstadiet ska utökas med en ny årskurs 1 och motsvarande skolformer utgår ifrån att eleverna ges undervisning i ämnen utifrån kursplaner och kunskapskrav.