sou · H9B324 · 2021-04-15 00:00:00 — Den el som produceras normalt i har endast fossilt ursprung (Energiföretagen, 2020b) och det producerades under värme och el från avfallsförbränning (Avfall , 2020). I nedanstående kapitel om de olika fraktionerna har ett approximativt värde beräknats ur data som redovisas ovan. är osäkerheten dock som angavs för Miliute-Plepiene (2020). I den rapporten finns ett kapitel om osäkerheterna i beräkningarna. Vi har sett att rötning ger en viss positiv återvinningsklimatpotential (ÅKP) jämfört med om man måste producera fossilt bränsle för fordon istället för metanet som rötningen ger samt jord- förbättringsmedel. Tre studier visar på en viss positiv klimateffekt. Om maten istället skulle förbrännas kan värmen som bildas användas till fjärrvärme och el, men den biogena koldioxiden som bildas vid förbränningen räknas i denna studie som fossilfri. Det är även den värme och el som måste produceras approximativt anses vara om mindre mängd mat förbränns. Undvikande av förbränning när man rötar istället för att förbränna ger därför ingen ytterligare märkbar klimateffekt. Också i de två övriga studierna rapporteras en viss liten fördel med rötning respektive kompostering. En publicerad norsk studie där en jämförelse gjorts mellan rötning och avfallsförbränning i anläggningar i Oslotrakten erhölls en skillnad till rötningens fördel på CO2e/kg matavfall vilket är i linje med de data vi funnit i denna studie. Den inkluderade en inte obetydlig mängd kol som gick till lagring i biogödsel som tillverkas vid rötning (och , 2020) men frågan är om detta kol kan räknas med till rötningens fördel, eftersom den kan betraktas som biogen och eftersom det är osäkert hur länge kolet blir kvar i jorden. Om man tar bort kolinlagringen i beräkningen fås en mindre fördel för rötning än de CO2e/kg matavfall som redovisas i deras rapport. Olika LCA- studier visar dock olika resultat, beroende på vilka antaganden som görs. Detta gör att man i stort kan dra slutsatsen att det inte spelar någon roll om det rötas eller förbränns ur ett klimatperspektiv. En kvalitativ jämförelse visar följande: 1.Vid jämförelse mellan förbränning och rötning antar vi här att skillnaden i insamling och transport är försumbar. 2.Vid rötning erhålls biogas som uppgraderas till fordonsgas, som kan antas ersätta bensin eller diesel. av det organiska materialet i matavfallet omvandlas till biogas, resten blir kvar i rötresten som används som rötresten och ersätter handelsgödsel i jordbruket. , i samband med rötning och uppgradering sker läckage av metan, av det bildade metanet läcker ut. Eftersom metan är en aggressiv växthusgas (metan motsvarar ungefär fossil koldioxid) innebär det att ungefär hälften av miljövinsten med att framställa fordonsbränsle äts upp av metanläckaget. Det är en viss klimatnytta med att använda rötresten som gödsel men den är betydligt mindre per ton matavfall än vad energivinsten är och är av liten betydelse i detta sammanhang. 3.Vid förbränning av matavfall sker inga utsläpp av fossil koldioxid, och energin från matavfallet ersätter i de flesta fall biobränsle, som räknas som koldioxidneutralt. Det sker mindre mängder fossila utsläpp i samband med avverkning och skörd av biobränsle men de är relativt små. Dock bildas avfall vid förbränning i form av aska. Av detta drar vi slutsatsen att det totalt sett är små skillnader vad gäller klimatpåverkan från rötning och förbränning av matavfall. ÅKP för rötning är sammantaget cirka 0-0,CO2e/kg För kompostering är ÅKP cirka 0 eller strax under CO2e/kg. Vid avfallsförbränning av fossilt producerad polyeten och polypropen uppstår växthusgasutsläpp om CO2e/kg (Gabi10). Att undvika förbränning av innebär alltså att CO2e/kg sparas, eftersom den el och värme som måste produceras extra när plasten som bränsle försvinner, till allra största delen är fossilfri i Man skulle kunna välja andra systemgränser såsom att både primärproduktionen och återvinningen delar på miljönyttan av återvinningen och även undersöka hur mycket plast som kan återvinnas och därför skulle kunna spara ännu mer koldioxid. Men här tänker vi att återvinning av plast sparar förbränning av plast och återvinningen ensamt får räkna hem nyttan med återvinningen, och inte produktionen av jungfrulig plast. Totalt blir alltså plastens och plastförpackningarnas återvinningsklimatpotential (ÅKP) cirka 0,8+3=3,CO2e/kg plast i Koldioxidutsläppen som sker vid pappersförbränning är biogen och räknas därför oftast inte som växthusgas. Därför är det endast effekten av att undvika nyproduktion som räknas in i återvinningsklimatpotentialen (ÅKP). Totala ÅKP för pappersförpackningar är därför cirka 0,2 och för returpapper cirka 0,7 (tidningar). För kontorspapper borde siffran ligga någonstans inom detta spann enligt Miliute-Plepiene et al. (2019). För pappershanddukar erhölls följande information av producenten , som gjort en LCA- studie ur ett medeleuropeiskt perspektiv för sin återvinningstjänst Tork Paper Circle®. ”Den stora klimatvinsten/fördelen för klimatavtrycket för återvinning av pappershanddukar uppkommer genom att man bidrar med ny råvara för pappersproduktion och därmed kan frigöra biogen råvara (vedbaserad fiber) som kan användas till att ersätta fossil råvara i andra applikationer. Den LCA studie som gjorts av Essity visade att det totala klimatavtrycket minskade då pappershanddukarna, istället för att skickas till förbränning med energiåtervinning, återvanns och därmed frigjordes biogena resurser som användes för energipelletsproduktion. Vidare kräver returfiberproduktion generellt sett lägre energiåtgång än nyfiberproduktion. används dock fossilfri energi i högre utsträckning i nyfiberproduktion än i returfiberproduktion, detta för att nyfiberproduktionen till stor del kan drivas av biogena restprodukter från tillverkningsprocessen. Det innebär att man måste ta med både ursprung av råmaterial samt val av energi i både tillverkningen av färsk vedbaserad eller återvunnen vedbaserad fiber för att få korrekt klimatpåverkan” Vi kunde inte i denna studie ange någon ÅKP för mjukpapper, eftersom studien hade andra systemgränser och därför inte är jämförbara med andra fraktioner. Glas brinner inte i avfallsförbränningen, och det bildas inte koldioxid. Därför är det endast effekten av att undvika nyproduktion som är återvinningsklimatpotentialen (ÅKP). Totala ÅKP är CO2e/kg. Metallerna i sig bildar inte koldioxid vid avfallsförbränning. Totala återvinningsklimatpotentialen (ÅKP) är CO2e/kg (i detta fall ett medelvärde av alla fyra referenser). . Aluminium har störst potential, CO2e/kg och stål har CO2e/kg. Generellt handlar återvinning om att spara resurser. Därför presenteras i detta kapitel ett utdrag av index framtagna inom systemet (EPS, (2020)). Dessutom är många rå-material kritiska för EU och därför har kommissionen tagit fram en kritikalitetslista (EU, 2020). Den har sin grund i geo-politiska risker för försörjning till EU. Se exempel på råvarors miljöskadekostnad och förekomst på EU:s kritiska lista nedan i tabell 4, Resursaspekter hos vissa utvalda råvaror från naturen (miljöskadekostnad samt om de finns på EU:s kritikalitetslista) kritikalitetslista (EU, systemet ($/kg) Bauxit (mineralet) och flusspat (används i Antimon (finns som flamskyddsmedel i plasten i elektronik) Litium (i litium- och litium-jonbatterier, i Produktion genererar avfall, som vi inte ser när vi köper och slänger våra produkter. Exempel på data för mängd avfall som uppkommer vid produktion av produkter finns i Figur 2. Figur 2 Mängd avfall som olika varor ger upphov till (och , 2015). 3.4Detaljer om återvinningen och ytterligare om miljöpåverkan från fraktionerna Enligt bakgrundsinformationen till (): ”Organiskt material omvandlas till humusmaterial i en anaerob process där även metan och koldioxid bildas (biogas). Biogasen kan tas tillvara som fjärrvärmekälla och ersätta medelfjärrvärme, eller som drivmedel (efter upparbetning) och ersätta diesel”. Utöver biogas bildas även jordförbättringsmedel. De krävs alltså inget extra processteg för att återvinna den för EU kritiska råvaran fosfor till gödningsmedel. Det finns 36 så kallade samrötningsanläggningar i där matavfall kan rötas (Energigas , 2020). I kommer metan att fortsatt vara viktigt som drivmedel, åtminstone för den tunga trafiken, som använder stora mängder i . Det är främst den lätta trafiken som elektrifieras. Användningen av metan som drivmedel kommer till och med att öka inom en förutsägbar framtid enligt , expert på IVL, som utkom med en rapport där fordonsflottans sammansättning 2030 räknats fram och redovisas i bilaga 1 (et al., 2020). Enligt bakgrundsinformationen till ():” Organiskt material omvandlas till humusmaterial. Processen ger bl.a. upphov till ammoniak NH3 (bidrar till övergödning och försurning) och lustgas N2O (bidrar till klimatpåverkan). sedan som jordförbättringsmedel och antas ersätta handelsgödsel. En del av komposten antas användas som konstruktionsmaterial (anläggningsjord, täckjord etc.) och kommer inte att ersätta handelsgödsel”. Den mesta plasten i fraktionen brännbart är förpackningar, och därför hänvisas till det kapitlet. (2019) redovisar att det mesta av plastförpackningarna består av PP, PE och PET, se figur 4. En del av PET, som står för av förpackningarna, går till dryckesförpackningar med pant, som därför vanligtvis inte finns i det kommunala avfallet. Därför menar vi att approximationen PE och PP i studien av Miliute-Plepiene et al (2019) är realistisk. Dessutom släpper jungfrulig PET-produktion ut högre mängd växthusgaser per kg jämfört med produktion av polyolefiner, enligt Swedish Lifecycle Center (2020), en relativt gammal, men öppen databas, jämfört med CO2/kg. Växthusgasutsläpp för produktion av PE respektive PP är ungefär samma och rapporteras enligt Swedish Lifecycle Center (2020) till CO2/kg för produktion av jungfrulig pellets i . Fördelning av plasttyp i avfall från plastförpackningar inom (et al (2019). Enligt et al (2019) var totala årliga plastmängd i hushållsavfallets restavfall varav var plastförpackningar . De återvanns inte. på Svensk Plaståtervinning, som sorterar förpackningsplast från förpackningsåtervinningen (alltså inte från det kommunala avfallet) i , uppger att cirka 10- av de plastförpackningar som sätts på marknaden passerar deras sorteringsprocess. ska siffran vara och inom EU. I sorteras plastförpackningar varav 40%¤ skickas till energiåtervinning istället för materialåtervinns. Efter tvättning och sortering skickas plasten som ska återvinnas till där de återvinns till plastpellets och vidare till nya produkter såsom exempelvis nya förpackningar, dock inte till matförpackningar, eftersom det måste vara helt säkerställt att de inte innehåller ämnen som inte får komma i kontakt med mat. Övriga produkter som plasten återvinns till är inredning för bilindustrin, avloppsslamstankar, trädgårdsutrustningar (vattenkärl) och produkter för agrikultur (, 2020). Att så lite återvinns av den sorterade plasten beror på att designen består av flera typer av plast och varje plasttyp kan vara av många olika kvaliteter och innehålla olika molekylviktsfördelningar hos polymeren samt tillsatser. Den kan vara svår att tvätta och den kan vara ytbehandlad vilket försvårar återvinning. Är förpackningen svart kan den inte lätt sorteras ut. Vissa plaster innehåller också toxiska ämnen som man inte vill ska återvinnas. Svensk Plaståtervinning ger designtips på sin hemsida där några av dessa aspekter tas upp (Svensk Plaståtervinning, 2020). Det finns alltså många hinder för mekanisk återvinning. forskas därför på kemisk återvinning, det vill säga att man bryter ner polymermolekylerna för att sedan polymerisera igen för produktion av ny plast. Enligt Miliute-Plepiene et al. (2019) återvinns pappersförpackningar i av Fiskeby , eller i utlandet. Författarna redovisar att produktionen i mest använder jungfrulig fiber. I denna fraktion ingår inte wellpapp, som återvinns vid massa-/pappersbruk till exempel i . Det är mycket mer återvunna fibrer i wellpapp än i andra pappersförpackningar i . Flera pappersbruk återvinner returpapper. Det blir tidningspapper, toapapper och hushållspapper. Enligt Miliute-Plepiene et al. (2019) återvinns glasförpackningar i . I sorteras och renas glaset. Sedan skickas det till olika glasindustrier och blir nya glasförpackningar, glasfiber (till bl.a. isolering, glasskum, med mera). Information från FTI (2020): ”Burkarna och flaskorna matas in i glaskrossanläggningen i , färgade för sig och ofärgade för sig, och krossar där till rätt storlek. Ut från anläggningen kommer ofärgat och grön och brun glaskross samt kross av sämre kvalitet. Det ofärgade och bruna glaskrosset lastas med lastmaskin och körs dels till glasbruk i dels till vid för vidare transport med båt till glasbruk utanför . Vid glasbruken blir krosset till nya glasburkar och glasflaskor”. Merparten av det gröna glaskrosset tar samma väg, men en del blir kvar i och krossas till korn som hamnar i två stora silos för att köras till till Isover i och i för att bli till glasullisolering. Glaskross av sämre kvalitet blir till skumglas”. Enligt Miliute-Plepiene et al. (2019) sorteras och skickas metallförpackningar till och därefter materialåtervinns stålförpackningar i . Stål beräknades även överslagsmässigt i GaBi. Med antagandet av elektrisk bågugn för återvinning liksom produktion av många stålsorter och transport enligt ovan erhålles växthusgasutläpp är CO2e/kg stål för produktionen av det återvunna stålet. För aluminium räknades överslagsmässigt för det fall att aluminium ”sheet” som är gjort på primärt aluminium, som är det vanliga sättet, och som därefter återvinns. Data var från GaBi10: ”European aluminium environmental profile”. Nyttan i växthusgasutsläpp räknades fram till CO2e/kg stål om man återvinner aluminium jämfört med att producera primärt aluminium. Denna studie rapporterar dagens potentialer för materialåtervinning ur klimatsynpunkt men kan förändringar i energisystem göra att bilden delvis blir en annan, till exempel om samhället elektrifieras i högre utsträckning och därmed behöver större mängder elektricitet. kommer även återvinning av papper, som kräver mindre energi än tillverkning med nyfiber, också att drivas med fossilfri energi, som redan ofta är fallet vid produktion med nyfiber. Att metan släpps ut till atmosfären vid rötning borde gå att åtgärda . Plast blir successivt mer biobaserad och klimatutsläppen från transporter minskas . Osäkerheten i data påverkar inte slutsatsen att plast, plastförpackningar, metall, glas och returpapper är lönsamt att återvinna. För torkpapper har vi endast en referens som är från ett tillverkande företag, som menar att det är lönsamt att återvinna ur klimatsynpunkt. Man kan transportera alla fraktioner som vi hade litteraturreferenser till, utom mat, långt till återvinningen och ändå få klimatnytta. Det räcker i princip med en återvinningsplats i för respektive fraktion. För mat är det annorlunda och rötning behöver ske på flera ställen i landet vilket också redan görs, och dessutom kanske anläggningar redan nu har reducerat den metan som släpps ut till atmosfären vilket i så fall skulle göra rötning mer positivt ur klimatsynpunkt. För pappers- förpackningar skulle det kunna vara lite av gränsfall för transporter maximalt långt från om man räknar med extremen i studiens osäkerhetsangivelse Lägger man till resurshushållnings- och avfallsperspektivet bör återvinningen i form av rötning av mat och återvinning av pappersförpackningar klart vinna eftersom det vid rötning av matavfall erhålls resursen fosfor i biogödseln och eftersom resursen skog är en begränsad råvara. Transporternas resursförbrukning bör också tas med i beräkningen, men då får man inte glömma att även räkna med transporterna till avfallsförbränningen. I är det aktuellt med central sortering av kommunalt avfall, Materials Recovery Facility (MRF). Om det är en bra idé ur klimatsynpunkt torde bero på hur mycket extra transport och energiförbrukning det kräver i relation till hur mycket plast och metall det innehåller, eftersom dessa fraktioners klimatvinst vid återvinning förblir stor. Dessutom sparas resurser genom återvinning, vilket även är en viktig faktor för rötning av mat och återvinning av papper. Att det är så svårt att få till återvinning av plast beror bland annat på att det är så många olika kvaliteter som blandas vid insamlingen. En del-lösning på problemet skulle kunna vara miljövarudeklarationer eller göra plasten spårbar. Data för plastproduktionens koldioxidavtryck specifikt från olika plasttillverkare skulle kunna göra plasten mer värdefull och därmed mer intressant för återvinning och på så sätt möte klimatmål. Baserat på olika studier och egna beräkningar har index för återvinningsklimatindex (ÅKB) av olika fraktioner inom hushållsavfallet tagits fram räknat i CO2e/kg. Dessutom jämfördes med hur mycket det skulle motsvara i km lastbilskörning också räknat avseende koldioxidavtryck. Se tabell 5. Återvinningsklimatpotential (ÅKP) hos olika avfallsfraktioner Dessa data är indikativa och felmarginalen är . Typ återvinning i beräkningen, (CO2e/kg)* Rötning: metan bildas och används som bränsle och ersätter förbränning av fossil bensin eller diesel samt biogödsel som ersätter Kompostering: olika växthusgaser och jordförbättring bildas och bildas och ersätter mineralgödsel Mekanisk återvinning, ersätter 3,8 (plast baserad produktion med jungfruliga fossila på fossila råvaror) ersätter annat primärt material av samma typ som återvinns (tidningar, även ersätter tidningar med jungfruliga Typisk glasåtervinning och ersätter Återvinns och ersätter metall tillverkat av jungfruliga råvaror *för svenska förhållanden ** gick inte att kvantifiera i denna studie Man måste tänka på att resursförbrukningen (till exempel energiförbrukningen) också är en viktig faktor och ursprungliga orsaken till återvinning. Olja används vid framdrift av lastbilar och metallerna har olika miljöskadekostnader beroende på hur sällsynta de är. Vissa är också kritiska eller att kritiska råmaterial krävs i tillverkningsprocessen. Dessutom minskas avfallsgenereringen vid exempelvis gruvor eller avfallsförbränning när man ökar återvinning av material. Slutsatsen i studien är att plast och plastförpackningar samt metallförpackningar har högst återvinningspotential ur aspekten utsläpp av växthusgaser och är därför viktigast att materialåtervinna. Återvinningen av dessa fraktioner är också mycket viktig ur ett resursperspektiv. Papper och glas är också klimatmässigt lönsamt att återvinna om än mindre lönsamt än plastförpackningar och metall. För pappersförpackningar är klimatlönsamheten lägre, men ändå positiv. För alla fraktioner utom möjligtvis mat får man alltså en tydlig klimatvinst av återvinning även om det endast finns en återvinnare i , tack vare att man kan transportera dem långt utan att all klimatvinst går förlorad. För rötning av mat finns dock redan 36 anläggningar i som möjliggör korta transporter dit i många fall. Med resursperspektivet är pappersförpackningar och mjukpapper klart viktigt att återvinna med tanke på att skogen som råvara är begränsad. Återvinning av mjukpapper har också fördelen att energiförbrukningen vid återvinningen är lägre än för mjukpapper gjort av nyfiber samt att återvinns den sparas skogsråvara. Rötning av matavfall är också bra ur resurssynpunkt eftersom den både ger bränsle i form av metan och jordförbättringsmedel med den kritiska resursen fosfor, samt den ger inte upphov till aska som för avfallsförbränning Osäkerheten i data påverkar inte slutsatsen att plastförpackningar och metall är mycket lönsamma att återvinna ur klimatsynpunkt. För övriga fraktioner är klimatvinsten mindre och för mat till och med på gränsen till 0. Men lägger man till resurshushållnings-och avfalls-perspektivet vinner ändå återvinningen. Avfall (2020). Hämtad från Internet . , , , Stenmarck och (2013). Indikatorer för en resurseffektiv avfallshantering. SP projektnr WR-53. Energiföretagen(2020a).https:///energifakta/miljo-och-klimat/fjarrvarmens- miljopaverkan/fjarrvarmens-miljonytta/ Hämtad från Internet . Energiföretagen (2020b). svensk-el-produceras/ Hämtad från Internet . Energigas (2020). Hämtat från Internet . EU (2020) Hämtad från Internet . FTI (2019). "Med metall in i evigheten." Retrieved , from . FTI (2020)- Hämtat från Internet . LCA-program med databas för livscykelinventering. Från företaget sphera. , , , och (2015). Climate Benefits of Material Recycling - Inventory of Average Greenhouse Gas Emissions for , and . Rapport till , TemaNord 2015:547 (2020). Utvecklingsingenjör på Svensk Plaståtervinning. , , och (2020). Hållbar elektromobilitet - Vad krävs för att eldrivna vägtransporter ska vara miljömässigt och socialt hållbara. och med bidrag från , , Haben Tekie, (2015). Produkters totala avfall - en studie om avfallsfotavtryck och klimatkostnad. Populärvetenskaplig rapport från IVL nr B 2444. , , Boss , och (2019). Kartläggning av plastavfallsflöden, återvinningsmetoder och marknader: kunskapsunderlag för ett returraffinaderi. IVL nr C 516. och (2020). Livsløpsvurdering av produktene og tjenestene av Romerike biogassanlegg. Norsus, Norsk institutt for baerkraftsforskning. Miliute-Plepiene , , Stenmarck och (2019). Klimatpåverkan från olika avfallsfraktioner. IVL nr B-2356, juni. PlasticsEurope (2020). _facts2019_14102019.pdf . (2020). Monetary valuation of the environmental impacts – models and data. Environmental-Impacts-Models-and-Data//p/book/9781138366565#googlePreviewContainer , J.-O. och D. (2010). Underlag för avfallsprevention för förbättrad avfallshantering. IVL nr B1930. Svensk Plaståtervinning (2020). Hämtad från Internet . Swedish Life Cycle Center (2020). IVL // Box 210 60 // 100 31 Tel // STUDIE OM KONSEKVENSER VID HANTERING AV VERKSAMHETERS KOMMUNALA AVFALL STUDIE OM KONSEKVENSER VID HANTERING AV Studie om konsekvenser vid hantering av verksamheters kommunala avfall FO-nummer 0101197-5, Moms reg. Kommunalt avfall som är föremål för förändringen Avfallsströmmar och -mängder samt hanteringssätt Effekter på avfallsproducenter som förändringen berör Effekter på avfallshanteringsbolagen på den fria marknaden Avfallsmängder per näringsgren, område och avfallsfraktion Restavfall blandat brännbart, ton Sensitivity of evaluation (in English) Målet i detta uppdrag är att bistå Utredningen om verksamheters kommunala avfall med underlag till de konsekvensanalyser som Utredningen ska presentera i sitt arbete med att utreda alternativa lösningar för ökade möjligheter för yrkesmässiga verksamheter att ta hand om sitt kommunala avfall (tidigare s.k. avfall jämförligt med hushållsavfall). Lösningarna ska möjliggöra utveckling av nya modeller och metoder för en cirkulär ekonomi genom ett så kallat frival. Frival innebär att verksamheterna kan välja att hantera avfallet på annat sätt än genom att lämna det till kommunen. Det är viktigt att en lösning, där verksamheterna kan välja en annan aktör än kommunen för att hantera sitt avfall, ska kunna bidra till att stimulera framväxten av en marknad med innovativa cirkulära lösningar. I förslaget till förändrade regler svarar kommunen för hanteringen av företagens kommunala avfall också i fortsättningen, men företagen ska också få möjlighet att ordna sin avfallshantering själva tillsammans med den privata avfallshanteringssektorn, med ett så kallat frival. Enligt den svenska modellen tvingas inte företag att flytta ur det kommunala systemet utan kan välja att flytta om de så önskar. I är situationen den motsatta, vilket innebär att den privata avfallshanteringssektorn i princip sköter företagens avfallshantering och om tjänster inte finns tillgängliga, är kommunen skyldig att i andra hand ordna avfallshanteringen inom ramen för sin kapacitet (Finska Avfallslagen 33 §). I har det länge pågått en diskussion om hur omfattande frival inom avfallstransport och hanteringen ska vara.