sou · H9B354 · 2021-07-02 00:00:00 — Utredningens förslag om ändringar i bestämmelserna om be- frielse från svenskt medborgarskap bedöms innebära positiva – icke mätbara – effekter för både barn och vuxna. Ett system med bestämmelser om automatiska förvärv av svenskt medborgarskap för vissa statslösa födda i bedöms få positiva effekter för enskilda – annars statslösa – individer. Förslaget om ett krav på frånvaro av allvarlig brottslighet (avsnitt 7.4) innebär att möjligheten till förvärv av svenskt medborgarskap för barn, unga vuxna och de som vill återfå svenskt medborgarskap be- gränsas. Med hänsyn till den innebörd av begreppet ”allvarlig brotts- lighet” som utredningen föreslår, bedömer dock utredningen att för- slaget endast får en begränsad inverkan på barns möjligheter att förvärva svenskt medborgarskap. Sannolikheten att barn är skäligen misstänkta, eller har dömts för allvarliga brott är relativt liten. Före- slaget bedöms få större inverkan på gruppen unga vuxna och de som vill återfå svenskt medborgarskap. Motsvarande borde enligt utred- ningen gälla för förslaget om krav på att den som anmälan avser inte får bedömas utgöra ett hot mot säkerhet eller allmän säker- het (avsnitt 7.5) liksom förslaget om krav på att den som anmälan avser inte får ha varit verksam i, eller haft bestämmande inflytande över, en organisation eller grupp vars verksamhet innefattat terrorist- handlingar eller systematiska, omfattande och grova övergrepp på andra människor (avsnitt 7.6). Som framgår av avsnitt 7.4–7.6 anser dock utredningen att förslagen är motiverade med hänsyn till att bevil- jande av svenskt medborgarskap i det enskilda fallet inte ska anses stötande för den allmänna rättskänslan. Som påpekas i avsnitt 7.9 är en förutsättning för att de föreslagna kraven i avsnitt 7.4–7.6 ska kunna kontrolleras och bli meningsfulla att den handläggande myndigheten känner till anmälarens identitet. Eftersom det inte finns något identitetskrav i anmälningsärenden föreslås därför ett sådant i avsnitt 7.9. Kravet ska formuleras på samma sätt som i 12 § andra stycket medborgarskapslagen. Det faktum att det nu förs in ett krav på att det ska göras sannolikt att den uppgivna identiteten är riktig innebär att möjligheten att för- värva svenskt medborgarskap efter anmälan begränsas jämfört med . Eftersom förslagen om krav på frånvaro av allvarlig brottslig- het m.m. (avsnitt 7.4–7.6) förutsätter att den som vill förvärva svenskt medborgarskap efter anmälan inte har begått något sådant brott anser utredningen att begränsningen får anses motiverad. Utredningens förslag om krav på frånvaro av allvarlig brottslighet m.m.förutsätter också att det görs kontroller som riskerar att kränka enskildas integritet. Med den kompletterande bestämmelse som ut- redningen föreslår i medborgarskapsförordningen (avsnitt 12.2.5) an- ser utredningen dock att det finns författningsstöd för den person- uppgiftsbehandling som utredningens förslag kräver och att det författningsstödet också utgör ett ändamålsenligt skydd för den enskilde. När det gäller förslaget om krav på barns samtycke till befrielse från svenskt medborgarskap och en bedömning av barnets bästa vid en ansökan om befrielse bedöms detta, som framgår av avsnitt 11.3.2, utgöra ett extra skydd mot förlust av svenskt medborgarskap, om än inte en garanti. Detsamma bedöms gälla förslaget i avsnitt 11.4.2 om att befrielse ska kunna vägras om det finns anledning att anta att sök- anden inte själv vill befrias från sitt svenska medborgarskap. Några större mätbara effekter kan dock inte förutses även om bestämmel- serna kan antas få stor betydelse för den enskilda individen. Om ett system med automatiskt förvärv av svenskt medborgar- skap för vissa statslösa barn födda i införs, bedömer utred- ningen att detta kommer att få såväl en principiell som faktisk betydelse för vissa barn och unga (jfr avsnitt 4.4.1). Vid ett införande av ett system med automatiska förvärv får sannolikt fler statslösa barn svenskt medborgarskap och än enligt befintliga bestämmelser eftersom de kräver ett aktivt agerande av barnets föräldrar, eller barnet själv när han eller hon blivit myndig. Detta bedöms vara en positiv effekt för den enskilda individen. Effekten är dock inte mätbar. Bedömning: Förslagen bedöms inte få några EU-rättsliga konse- kvenser. Förslagen bedöms respektera de konventionsåtaganden och internationella avtal som har att följa. Utredningen har i sina förslag förhållit sig till de konventionsåtag- anden och internationella avtal som finns på området. I avsnitt 7.7.2 föreslår utredningen, med hänvisning till konven- tionsåtaganden och internationella avtal som har att följa, att statslösa födda i och nordiska medborgare och deras barn inte ska omfattas av utredningens föreslagna krav på frånvaro av all- varlig brottslighet m.m. (jfr avsnitt 7.4–7.6). Vidare föreslås den änd- rade tidpunkten för förvärv av svenskt medborgarskap efter anmälan i avsnitt 9.3 inte omfatta anmälningsärenden enligt 18 och 19 §§ medborgarskapslagen med hänvisning till åtaganden enligt internationella avtal. I avsnitt 4.4.3 redogör utredningen för ett system som möjliggör för statslösa barn födda i att kunna förvärva medborgarskap automatiskt vid födelsen, om minst en förälder har permanent uppe- hållstillstånd i och hemvist här. Bestämmelser om automatiskt förvärv ex lege finns i flera konventioner som reglerar rättigheter för statslösa. Förslaget om automatiskt förvärv av svenskt medborgar- skap för vissa statslösa födda i medför att tiden som statslös förkortas eller försvinner. Detta bidrar till att bättre uppfylla syftet som uttrycks i artikel 7 i att varje barn från födel- sen ska ha rätt till ett medborgarskap. Genom förslaget om justering av hemvisttiden för förvärv av medborgarskap efter anmälan i 8 § medborgarskapslagen bedöms fullt ut uppfylla de tidsfrister som ställs upp i 1961 och konventioner när det gäller med- borgarskapsförvärv (avsnitt 4.5). Kravet på permanent uppehållstill- stånd vid förvärv ex lege innebär att förslaget inte fullt ut motsvarar det automatiska förvärv av medborgarskap som regleras konvention, men bidrar till att motverka uppkomsten av statslöshet vilket är syftet med konventionen. Förslagen bedöms inte få några EU-rättsliga konsekvenser. 15.5Förslag till finansiering av förslagen Förslag: Utredningens förslag på nya krav, ändrad tidpunkt för förvärv av medborgarskap i anmälningsärenden och överflyttning av alla anmälningsärenden till ska främst finan- sieras genom avgifterna för anmälningsärenden i 11 § medborgar- skapsförordningen. Avgiften för anmälningsärenden enligt 7–9 §§ lagen om svenskt medborgarskap ska höjas med till och det ska införas en avgift för ärenden enligt punkt 2 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen (2014:481) om ändring i lagen om svenskt medborgarskap som ska uppgå till . kostnader med anledning av de nya kraven föreslås täckas genom att medel tillförs Utgiftsområde 8 Migra- tion. Säkerhetspolisens kostnader med anledning av de nya kraven på frånvaro av allvarlig brottslighet m.m. föreslås täckas genom att medel tillförs Utgiftsområde 4 Rättsväsendet. Bedömning: Kostnaderna som bedöms uppkomma om Migra- tionsverket får i uppdrag att bistå med en bedömning av statslöshet hos barn födda i och kontroll av om någon av barnets föräldrar har permanent uppehållstillstånd i landet, bör finansieras genom att myndigheten tillförs medel till Utgifts- område 8. De kostnader som får vid ett införande av ett system med automatiskt förvärv av svenskt medborgarskap bör finansieras genom att medel tillförs Utgiftsområde 3 Skatt, tull och exekution. Utredningens antaganden i avsnitt 15.1.2 utgår ifrån att avgifterna i medborgarskapsförordningen för de olika ärendetyperna speglar kostnaden för deras respektive handläggning . Vidare antas att de nya kraven och den ändrade tidpunkten för förvärv av medbor- garskap medför en väsentligt ökad arbetsinsats i de anmälningsären- den där den utökade prövningen ska göras. Om dessa antaganden är riktiga innebär det att en höjning av avgiften för anmälningsärenden med till skulle finansiera utredningens förslag när det gäller sådana ärenden (7–9 §§ medborgarskapslagen). Utredningen noterar att någon avgift inte tas ut enligt 11 § med- borgarskapsförordningen vid förvärv enligt 10 § medborgarskapslagen. sker förvärv av svenskt medborgarskap enligt 10 § medborgar- skapslagen i princip automatiskt. Det har därför inte funnits någon grund för att ta ut en avgift. Om utredningens förslag i dels delbetänk- andet (SOU 2021:2), dels detta betänkande, blir lagstiftning kommer dock ärenden enligt 10 § medborgarskapslagen att behöva handläggas på samma sätt som andra anmälningsärenden. Det skulle därför kunna framstå som omotiverat att inte ta ut någon avgift i dessa fall. Med hänsyn till bestämmelsens särart samt att det endast bedöms vara fråga om ett fåtal fall anser utredningen emellertid att någon avgift för dessa inte ska införas. Enligt 11 § medborgarskapsförordningen tas det ut en avgift med för anmälningsärenden enligt punkt 4 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen (2001:82) om svenskt med- borgarskap, men däremot inte för anmälningsärenden enligt punkt 2 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen (2014:481) om ändring i lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap. För att systemet ska vara konsekvent och rättvist föreslår utredningen att det ska tas ut en avgift på vid handläggningen av ärenden avseende båda dessa övergångsbestämmelser. Sammanfattningsvis föreslår utredningen att förslagen på nya krav, ändrad tidpunkt för förvärv av medborgarskap i anmälningsärenden och överflyttning av alla anmälningsärenden till ska finansieras främst genom en höjning av avgiften i 11 § medborgar- skapsförordningen för anmälningsärenden enligt 7–9 §§ samt genom införande av en avgift för anmälningsärenden enligt punkt 2 i ikraft- trädande- och övergångsbestämmelserna till lagen (2014:481) om ändring i lagen om svenskt medborgarskap. Avgiften för anmälnings- ärenden enligt 7–9 §§ medborgarskapslagen föreslås höjas med 300 kro- nor och avgiften för ärenden enligt punkt 2 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen (2014:481) om ändring i lagen om svenskt medborgarskap föreslås uppgå till . Dessa avgifter kommer, liksom , att tillfalla statsbudgeten. kostnader med anledning av de nya kraven föreslås därför täckas genom att medel tillförs Utgiftsområde 8. När det gäller bedömningen av kostnader kopplade till ett system med automatiskt förvärv av svenskt medborgarskap för vissa statslösa barn födda i framgår av avsnitt 15.1.2 och 15.1.4 att Migrations- verket och bedöms få ökade kostnader vid införandet av ett sådant system. Utredningen anser att de kostnaderna i sådana fall ska finansieras genom att det tillförs medel till Utgiftsområde 3 Skatt, tull och exekution respektive Utgiftsområde 8. 16.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap Paragrafen innehåller bestämmelser om förvärv av svenskt medbor- garskap vid födelsen. Punkt 3 föreslås föras in om ett system med automatiskt förvärv av svenskt medborgarskap för vissa statslösa barn födda i ska införas. I bestämmelsen anges att ett barn förvärvar svenskt medborgar- skap vid födelsen om han eller hon föds i och är statslös vid födelsen samt en förälder till barnet har permanent uppehållstillstånd och hemvist här i landet. Att medborgarskapet förvärvas vid födelsen innebär att medbor- garskapsförvärvet ska gälla från och med födelsedagen, även om hand- läggningen av födelseanmälan och registreringen av barnets medbor- garskap i folkbokföringsdatabasen inte sker . Statslös person definieras i artikel 1.1 angående statslösa personers rättsliga ställning som ”den som ej av någon stat med tillämpning av dess lagstiftning anses såsom dess medborgare”. Det ska vara fråga om ofrivillig statslöshet, dvs. barnet ska vara statslöst utan egen eller föräldrarnas förskyllan och barnets eventuella möjligheter att bli medborgare i ett annat land ska inte påverka bedömningen av om barnet ska anses vara statslöst (jfr prop. 1999/2000:147 s. 75). Att en förälder till barnet ska ha perma- nent uppehållstillstånd och hemvist i ska förstås som att det är en och samma förälder som ska uppfylla dessa krav. Innebörden av hemvist är att en person har sitt hemvist där han faktiskt och på ett varaktigt sätt är bosatt - ett boende med avsikt att Hemvistbegreppet är inte knutet till krav på en viss minsta tids vistelse (jfr Ds 1983:17 s. 12). Övervägandena finns i avsnitt 4.4. Paragrafen reglerar förutsättningarna för barn födda i och som sedan födelsen är statslösa, att förvärva svenskt medborgarskap efter anmälan av den eller dem som har vårdnaden om barnet. I första stycket har ordet genom anmälan bytts ut mot ordet efter anmälan för att markera att prövningen av förvärv av svenskt med- borgarskap enligt denna paragraf ska utgå från förhållandena vid tid- punkten för beslutet i stället för, som tidigare, vid anmälningstillfället och att förvärv av svenskt medborgarskap ska fastställas till besluts- dagen. Ändringen innebär att en anmälan kan avslås om barnet efter anmälningsdagen förlorar sitt hemvist i eller om hans eller hennes uppehållstillstånd har återkallats innan prövningen av anmälan har gjorts. Om barnet i stället får uppehållstillstånd eller tar sitt hem- vist här under handläggning kan anmälan bifallas. Ändringen att villkoren ska vara uppfyllda för be- slutet i stället för vid anmälan innebär dock inte att tidpunkten i tredje stycket ändras, utan fortsatt gäller att anmälan ska göras innan barnet har fyllt . För innebörden av att vara statslös, se kommentaren till 2 §. Övervägandena finns i avsnitt 9.3. Paragrafen reglerar förutsättningarna för ett barn som inte har svenskt medborgarskap att förvärva sådant efter anmälan av den eller dem som har vårdnaden om barnet. I första stycket har ordet genom anmälan bytts ut till ordet efter anmälan. Innebörden av bytet framgår av kommentaren till 6 §. Övervägandena finns i avsnitt 9.3. I andra stycket, som är nytt, införs nya krav för medborgarskap. Enligt dessa kan medborgarskap för barn som har fyllt för- värvas bara om det görs sannolikt att barnets uppgivna identitet är riktig och barnet varken är skäligen misstänkt eller dömt för allvarlig brottslighet, bedöms utgöra ett hot mot säkerhet eller allmän säkerhet, eller har varit verksamt i, eller haft bestämmande inflytande över, en organisation eller grupp vars verksamhet innefattat terro- risthandlingar eller systematiska, omfattande och grova övergrepp på andra människor. Kraven gäller bara för barn som vid beslutstillfället har fyllt (avsnitt 7.3 och 7.7.1). Kravet på att det måste göras sannolikt att barnets uppgivna identitet är riktig är i den här bestämmelse främst riktad till den som har vårdnaden om barnet. Kravet har formulerats med 12 § andra stycket medborgarskapslagen som förebild (avsnitt 7.9). Med begreppet allvarlig brottslighet avses brott med ett maximi- straff fängelse i straffskalan (avsnitt 7.4.1), utländsk brottslighet (avsnitt 7.4.2) och upprepad brottslighet (avsnitt 7.4.3). När det gäller uttrycket utländsk brottslighet omfattar det dels sådana allvarliga brott som har ett maximistraff fängelse i straffskalan (avsnitt 7.4.1), dels mindre allvarliga brott om de är en del i upprepad brottslighet. Såväl misstankar som domar rörande utländska brott omfattas. Med utländska brott avses att brottet har begåtts utomlands. Vid bedömningen av upprepad brottslighet är det typen av brott och hur allvarliga de är, hur många brott det handlar om och hur det har gått mellan brotten och tidpunkten för anmälan som ska beaktas. Vägledning för hur en sådan bedömning kan göras bör i viss utsträckning kunna hämtas från de karenstider som gäller vid pröv- ningen av kravet på hederligt levnadssätt i 11 § 5 medborgarskaps- lagen i naturalisationsärenden (se avsnitt 5.3.2). Det är inte bara allvar- lig brottslighet som någon dömts för som avses utan även skälig misstanke om allvarlig brottslighet omfattas (avsnitt 7.4.5). När det gäller kravet på att den som anmälan avser inte får be- dömas utgöra ett hot mot säkerhet eller allmän säkerhet ska samma bedömningar göras som vid prövningen av kravet på hederligt levnadssätt enligt 11 § 5 medborgarskapslagen i naturalisationsären- dena (avsnitt 7.5). Kravet att den som anmälan avser inte får ha varit verksam i, eller ha haft bestämmande inflytande över, en organisation eller grupp vars verksamhet innefattat terroristhandlingar eller systematiska, omfat- tande och grova övergrepp på andra människor, har formulerats ut- ifrån praxis från regeringen och Migrationsöverdomstolen rörande prövningen av kravet på hederligt levnadssätt enligt 11 § 5 medbor- garskapslagen i naturalisationsärenden. Avsikten är att innebörden av vad som avses med verksamhet i, eller bestämmande inflytande över, en organisation eller grupp, liksom vad som avses med en orga- nisation eller grupp vars verksamhet innefattat terroristhandlingar eller systematiska, omfattande och grova övergrepp på andra män- niskor, som utvecklats i Migrationsöverdomstolens praxis, ska gälla även vid prövningen av detta krav (avsnitt 7.6). Övervägandena finns främst i avsnitt 7.3–7.7, 7.9 och 9.3. Paragrafen ger unga vuxna möjlighet att ge in en egen anmälan om att förvärva svenskt medborgarskap. I första stycket har ordet genom anmälan bytts ut mot ordet efter anmälan. Innebörden av bytet framgår av kommentaren till 6 §. För att bestämmelsen ska vara i enlighet med FN-kon- vention om begränsning av statslöshet har första stycket justerats så att det av punkt 1 framgår att det är den som har fyllt 18 men inte vid anmälningstillfället som kan förvärva medborgarskap enligt bestämmelsen, om övriga förutsättningar är uppfyllda (se avsnitt 9.3). Innebörden av detta är att anmälan kan ges in av den som har fyllt 18, men inte . Som en följd av detta har kraven i de tidigare punkterna 1 och 2 numrerats om till 2 och 3. Punkt 2, som innehåller krav på permanent uppehållstillstånd i , motsvarar den tidigare punkten 1. Någon ändring i sak har inte gjorts. Punkt 3, som motsvarar den tidigare andra punkten, har ändrats på så sätt att det som huvudregel krävs hemvist här i landet , i stället för som tidigare sedan utlänningen fyllde . För den som är statslös, gäller delvis ett annat krav på hemvist, som innebär att de statslösa har fler alternativa sätt att uppnå hemvist- kravet. Enligt punkterna 3 a–c) gäller för den som är statslös ett krav på hemvist i , under sammanlagt , eller sedan han eller hon fyllde . Ändringarna innebär bl.a. att kraven på hemvist för statslösa födda i anpassas till artikel 6.2 om begränsning av statslöshet. Övervägandena finns i avsnitt 4.5. Andra stycket ändras på så sätt att hänvisning sker till första stycket 2 i stället för första stycket 1. Ändringen är en följd av att det i första stycket 1 införs ytterligare en förutsättning för förvärv av medbor- garskap (se ovan) och innebär ingen ändring i sak. I tredje stycket, som är nytt, införs nya krav för förvärv av medbor- garskap. Enligt dessa kan medborgarskap förvärvas bara om utlän- ningen gör sannolikt att hans eller hennes uppgivna identitet är riktig, och han eller hon varken är skäligen misstänkt eller dömd för allvarlig brottslighet, bedöms utgöra ett hot mot säkerhet eller allmän säkerhet, eller har varit verksam i, eller haft bestämmande inflytande över, en organisation eller grupp vars verksamhet innefattat terrorist- handlingar eller systematiska, omfattande och grova övergrepp på andra människor. Kraven är utformade på samma sätt och har samma innebörd som 7 § andra stycket med undantag för att kravet på att det måste göras sannolikt att den uppgivna identiteten är riktig i tredje stycket är riktat till den som anmäler, dvs. den unga vuxna. För den närmare inne- börden av bestämmelsen i övrigt hänvisas till kommentaren till 7 § andra stycket. Enligt fjärde stycket, som är nytt, framgår att kraven i tredje stycket inte gäller statslösa födda i . Stycket är en anpassning till konventionsåtaganden (se 7.7.2). Övervägandena finns främst i avsnitt 4.5, 7.4–7.7, 7.9 och 9.3. Paragrafen reglerar förutsättningarna för den som fyllt och som har förlorat eller befriats från sitt svenska medborgarskap att återfå detta efter anmälan. I första stycket har ordet genom anmälan bytts ut mot ordet efter anmälan 6 §. Innebörden av bytet framgår av kommentaren till 6 §. I andra stycket, som är nytt, införs nya krav för den som vill återfå sitt medborgarskap. Enligt dessa kan medborgarskapet återfås bara om den som anmälan avser gör sannolikt att den uppgivna identiteten är riktig, och han eller hon varken är skäligen misstänkt eller dömd för allvarlig brottslighet, bedöms utgöra ett hot mot säkerhet eller allmän säkerhet, eller har varit verksam i, eller haft bestämmande inflytande över, en organisation eller grupp vars verksamhet inne- fattat terroristhandlingar eller systematiska, omfattande och grova övergrepp på andra människor. Kraven är utformade på samma sätt och har samma innebörd som 7 § andra stycket. Kravet på att det måste göras sannolikt att den upp- givna identiteten är riktig är dock riktat till den som anmälan avser, dvs. den som vill återfå svenskt medborgarskap. Kravet syftar i det här fallet bl.a. till att säkerställa att det verkligen är fråga om en person som varit svensk medborgare. För den närmare innebörden av be- stämmelsen i övrigt hänvisas till kommentaren till 7 § andra stycket. Övervägandena finns främst i avsnitt 7.4–7.7, 7.9 och 9.3. Paragrafen reglerar under vilka förutsättningar ett barn till en utlän- ning som förvärvar eller återfår svenskt medborgarskap efter anmälan enligt 6–9 §§ kan förvärva svenskt medborgarskap. Para- grafen är tillämplig också enligt punkt 3 i ikraftträdande- och över- gångsbestämmelserna till lagen (2014:481) om ändring i lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap på barn till dem som förvärvat medborgarskap enligt punkt 4 i ikraftträdande- och övergångsbestäm- melserna till lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap och enligt punkt 2 i samma ikraftträdande- och övergångsbestämmelser när en person förvärvar medborgarskap enligt den upphävda 5 § medbor- garskapslagen (se avsnitt 7.7.1). I tredje stycket, som är nytt, införs nya förutsättningar för förvärv av medborgarskap. Bestämmelsen innebär att ett barn som har fyllt förvärvar svenskt medborgarskap som sin förälder bara om det görs sannolikt att barnets uppgivna identitet är riktig, och om barnet inte är skäligen misstänkt eller dömt för allvarlig brotts- lighet, bedöms utgöra ett hot mot säkerhet eller allmän säkerhet, eller har varit verksamt i, eller haft bestämmande inflytande över, en organisation eller grupp vars verksamhet innefattat terrorist- handlingar eller systematiska, omfattande och grova övergrepp på andra människor. Kravet är utformat på samma sätt som och har samma innebörd som 7 § andra stycket. För den närmare innebörden av bestämmelsen hänvisas därför till kommentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns främst i avsnitt 7.4–7.7, 7.9 och 9.3. Paragrafen reglerar förutsättningarna för befrielse från svenskt med- borgarskap. Första stycket ändras på så sätt att befrielse kan vägras om det finns anledning att anta att sökanden inte själv vill befrias från sitt svenska medborgarskap, eller om det annars finns särskilda skäl. Exempel på när det skulle kunna antas att sökanden inte själv vill befrias från sitt svenska medborgarskap är om det finns anledning att misstänka att personens ansökan om att bli befriad från sitt svenska medborgar- skap inte är ett uttryck för hans eller hennes vilja, utan beror på t.ex. hedersförtryck eller otillbörlig påverkan från annan, t.ex. en fysisk person, en organisation eller annan stat. Även den situationen att någon gett in en förfalskad ansökan bör kunna omfattas av uttrycket.