frs · H8121166 · 2021-01-13 00:00:00 — Svar på fråga 2020/21:1161 av (SD) om Myndighet för mänskliga rättigheter samt på fråga 2020/21:1166 av (SD) har frågat mig om hur jag motiverar tillsättandet av en myndighet vars uppgift redan finns på annat håll, och om jag menar att den kostnad och arbetsbörda som myndigheten kommer att orsaka innebär ett effektivt användande av resurser ur skattebetalarnas perspektiv. har frågat mig om jag kan ge ett konkret exempel på att mänskliga rättigheter ”ifrågasatts” i , och varför och på vilket sätt regeringen inte lyckas säkerställa fullvärdig respekt för internationella åtaganden . Jag svarar samlat på frågorna. Syftet med en nationell rättigheter enligt Parisprinciperna är att främja och skydda de mänskliga rättigheterna på nationell nivå. Av Parisprinciperna framgår vidare att en sådan institution ska ha ett så brett uppdrag som möjligt som ska vara tydligt formulerat i grundlag eller annan lagstiftning där även institutionens sammansättning och behörighet specificeras. Kravet på oberoende kan sägas genomsyra alla delar av principerna och omfattar således institutionens uppdrag, sammansättning, finansiering och arbetsmetoder. har tidigare tillkännagivit för regeringen att skyndsamt på nytt låta utreda frågan om en nationell rättigheter i med utgångspunkten att institutionen inte bör placeras under . Frågan om hur en sådan institution ska utformas är utredd i Ds 2019:4 Förslag till en nationell rättigheter i . Utredaren bedömde att institutionen ska inrättas som en ny myndighet. Utredaren övervägde möjligheten att inrätta institutionen i olika former, bl.a. vid en befintlig myndighet, men ansåg att en sådan lösning varken skulle vara lämplig eller förenlig med Parisprinciperna. Den lösning som kvarstår är därför att inrätta institutionen, benämnd , som en ny myndighet under regeringen. Jag noterar att har anfört att det finns skäl att införa ett rättigheter enligt Parisprinciperna vilket är glädjande. (Motion 2020/21:3115 av m.fl. (SD). pågår en rad insatser inom ramen för regeringens strategi för det nationella arbetet med mänskliga rättigheter. Ansvaret för att förverkliga de mänskliga rättigheterna åligger alla offentliga aktörer. Det saknas dock en sammanhållande aktör som utifrån ett helhetsperspektiv kan analysera och bedöma bl.a. vilka behov som finns och insatser som behövs. ska i enlighet med Parisprinciperna ha ett brett uppdrag att främja säkerställandet av de mänskliga rättigheterna. Det finns ingen myndighet som har ett sådant uppdrag. Vi lever i som kräver att de internationella åtagandena om mänskliga rättigheter tas på största allvar. Det är av vikt att genomförande av mänskliga rättigheter bevakas också i . Det pågår en utveckling i vår omvärld som innebär att de mänskliga rättigheterna allt oftare ifrågasätts, begränsas och åsidosätts. Det är därmed av vikt att strukturer som främjar och skyddar de mänskliga rättigheterna finns. En institution för mänskliga rättigheter är central i en sådan struktur. har återkommande fått rekommendationer från internationella organ och andra länder om att inrätta en nationell institution enligt Parisprinciperna. Regeringen har åtagit sig politiskt att inrätta en sådan institution. Jag bedömer därför att det är väl använda medel.