frs · H8121157 · 2021-01-20 00:00:00 — Svar på fråga 2020/21:1157 av (SD) Mötet mellan regeringen och nätjättarna 2018 har frågat mig vad som diskuterades och beslutades på mötet mellan mig och nätjättarna 2018 vad gäller nätjättarnas inskränkningar i svensk yttrandefrihetslag. Den fria åsiktsbildningen utgör en av demokratins hörnstenar. Yttrandefriheten, som har en lång tradition och stark ställning i , är därför fastslagen i våra grundlagar. Var och en är gentemot det allmänna tillförsäkrad en frihet att meddela upplysningar och uttrycka tankar, åsikter och känslor. Ett fåtal inskränkningar i yttrandefriheten finns, bland annat i fråga om hets mot folkgrupp och olaga hot. Regeringen står upp för det fria ordet. Att regeringen uttrycker synpunkter på enskilda publiceringar eller enskilda mediers publiceringar ska i princip inte förekomma, och förekom inte i det möte som nämner. Som jag har sagt har regeringen inte på något sätt försökt censurera något innehåll. Ansvaret för att utreda brott som hör samman med inskränkningarna i yttrandefriheten åligger rättsväsendets myndigheter. Det senaste årtiondets teknologiska utveckling har inneburit att enskilda har fått helt nya möjligheter att sprida tankar och idéer, att ta del av kultur och information och att delta i den allmänna debatten. De stora internetplattformarna, som tillhandahåller tjänster för att ladda upp användargenererat innehåll, har utvecklats till viktiga förmedlare av information och kommunikation. De har skapat möjlighet för många fler än tidigare att både ta del av andras åsikter och att själv sprida information om egna åsikter. Det ger nya förutsättningar för den fria åsiktsbildningen, men utvecklingen har också medfört utmaningar bl.a. när det gäller spridningen av olagligt material på internet. Det kan handla om vissa former av terrorpropaganda, olaga hot, hets mot folkgrupp och sexuellt övergreppsmaterial. Internet ska inte vara en frizon för brottslighet. Brott ska bestraffas både när de begås online och offline. Därför är det viktigt att komma till rätta med brottsligt innehåll som sprids via olika plattformar som t.ex. Youtube och Facebook. För att lyckas krävs insatser från alla relevanta aktörer. Som redan nämnts ska brott utredas av polis och åklagare och lagföras i domstolarna. Men plattformar måste också ta ett eget ansvar när det gäller uppenbart olagligt innehåll som sprids av användarna av deras tjänster. Det möte som jag bjöd in företrädare för Google, Facebook och Twitter till syftade till att informera mig om bolagens arbete med att ta bort olagligt innehåll på sina plattformar. Mötet hölls mot bakgrund av den granskning som förekommit i svenska medier och som visade att det fanns material som var uppenbart olagligt som inte plockas bort trots att det påtalades av berörda enskilda. Det innebar bl.a. att bolagen inte levde upp till sina egna villkor om hur deras tjänster fick användas. Före mötet hade jag haft en dialog med företrädare för Tidningsutgivarna för att informera mig om deras bild av problemet. Vid mötet med plattformsbolagen deltog även digitaliseringsminister och företrädare för Tidningsutgivarna. Facebook valde att inte delta vid mötet. Mitt huvudbudskap vid mötet var att bolagen måste bli mer tillgängliga för att kunna ta emot anmälningar om olagligt innehåll på sina plattformar och agera snabbare när det väl kommer in sådana anmälningar. Individens yttrandefrihet gäller gentemot det allmänna. Yttrandefriheten innebär att det allmänna, med några undantag, inte kan straffa dig för något du uttrycker. På samma sätt syftar censur på att det allmänna förhindrar vissa yttranden. De stora internetplattformarna är inte allmänna utan privata aktörer. Ingen kan tvinga dem att sprida material som de inte vill sprida. En enskild som inte får sitt material tillgängliggjort på en viss plattform har fortfarande möjlighet att yttra sina åsikter i alla andra sammanhang. Den enskildes användning av de stora internetplattformarnas tjänster är föremål för de användarvillkor som den enskilde accepterat för att kunna nyttja tjänsten. Det är med andra ord en civilrättslig (avtalsrättslig) fråga mellan den enskilde och plattformen.