prot · H80961 · 2021-01-08 00:00:00 — När regeringen slutligen lägger fram propositionen är det – – som gäller. anser att regeringen bör underställa dessa beslut , men senast inom . Det är rimligt eftersom det ger en chans att agera om vi anser att åtgärden inte är proportionerlig. Det hade inte varit rimligt . Jag är tacksam över att denna tidsfrist också blev utskottets ställningstagande, och jag förutsätter att regeringen kommer att följa den. Då var regeringen nöjd efter det att man kommit överens med samtliga partier i . Bemyndigandelagen upphörde utan att regeringen använt den en enda gång. har smittspridningen ökat, och vi har de facto en andra våg. Denna andra våg är i nivå med, eller kanske värre , den första vågen . Det är anmärkningsvärt att regeringen inte tidigt presenterade en ny pandemilag som kunde ha gett nödvändiga verktyg för att bryta den eskalerande smittspridningen i samhället. Regeringens passivitet har varit kostsam på många sätt. När regeringen inte agerade togs initiativ i . Jag noterade initiativ månad. Nog var de tidigt ute med de första promemoriorna om att det behövs en pandemilag. Men beslöt att det behövs en pandemilag och att en sådan skulle innehålla riktlinjer för ekonomisk ersättning till verksamheter som drabbas. Då först blev det fart på regeringen, och lämnade man en lagrådsremiss som innehöll förslag på en lag som ska börja gälla . Propositionen kom till . fattar vi beslut. är inte långsam. Regeringen är långsam. och jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. 6 (M): Det är i sanning en orolig tid vi befinner oss i. Runt om i världen når oss scener som vi knappast trodde var möjliga, och globalt kämpar vi mot en pandemi som slår, och har slagit, hårt mot människors liv och mot sjukvårdens personal, som kämpar på ett sätt som jag tror att få av oss riktigt förstår. Den slår mot företag och arbetstillfällen där människor ser sina livsverk brytas ned och försvinna. De effekter ett nedstängt samhälle får är många för människors fysiska och psykiska hälsa och för människors försörjning och förmåga att betala för något så grundläggande som mat och hyra. Det blir effekter för värden inom bland annat musik, historia, kultur och idrott – värden som kanske kommer att vara omöjliga att återställa. Ljuset i denna pandemitunnel är att vaccinationerna mot covid-19 har kommit igång. Även om inte har stängt ned lika mycket som många andra länder har de ekonomiska effekterna för många verksamheter och många människor varit skoningslösa, och många har fått se sina livsverk gå till spillo. Vi moderater är stolta över att vi har varit en konstruktiv part genom hela pandemin och knuffat regeringen framför oss när det gäller viktiga stöd till bland annat näringsliv och företag – stora likaväl som de så viktiga småföretagen. Under sen vår kontaktade statssekreterare ett antal av oss talespersoner för olika partier i socialutskottet för att man behövde skarpare verktyg för att hantera smittspridningen. hände det igen. Det är ett faktum att saknar de lagar många andra länder har eller snabbt har fått på plats för att begränsa eller stänga ned verksamheter där smittspridningen måste begränsas. Man behövde då, och man behöver , därför en tillfällig lag som ska gälla under bara i den akuta situationen. Det är också uppenbart att måste få en lag som gäller vid civila kriser. Det räcker inte med den lagstiftning som finns vid händelse av krig. En sådan lag kräver dock ett stort och omfattande arbete och kommer att ta betydligt att få på plats. Vi moderater vill understryka vår grundläggande inställning att i kriser samarbetar man. Så gjorde vi , och så gjorde vi över jul och nyår. Vi konstaterar att samarbetet har skett snabbt och utan att ytterligare försena det redan alltför senfärdiga arbetet från regeringen. Resultatet var bland annat att vi tillförde den viktiga underställandemekanismen, som innebar att regeringen nu senast inom måste underställa de beslut man fattar om eventuella nedstängningar med stöd av denna tillfälliga pandemilag. Denna underställandemekanism fanns , glädjande nog, med i förslaget redan från början, även om det har skett en anmärkningsvärd hantering från regeringens sida, där man i det ursprungliga förslaget hade skrivit 30 dagars underställandetid, snabbt drog ned , efter bland annat riksdagspartiernas kritik, och sedan snabbt accepterade efter Lagrådets kritik. Att initialt ha utgått kan inte anses som seriöst. Det slutliga resultatet när det gäller underställande innebär nu att regeringen ges den handlingskraft man efterfrågar som det säkerställs att demokratin vidmakthålls. När förslaget presenterades vid en presskonferens lovordade socialminister både lagförslaget och samarbetet som hade gjort lagförslaget bättre. När man hade fått det man behövde för att bekämpa smittspridningen hade man äntligen fått lagen på plats. Denna lag trädde i kraft och upphörde i och med juni månads utgång. Denna tillfälliga lag användes inte en enda gång. När vi debatterade denna fråga var inte socialministern på plats. Regeringspartierna företräddes av utskottets vice ordförande , och jag hade fyra frågor till henne om regeringens agerande som hon valde att inte besvara. Jag är glad att socialministern är på plats för att svara på dessa frågor, som faktiskt är lika aktuella än . Den första är varför lagen aldrig användes. Om ministern var så nöjd som det uttalades på presskonferensen undrar jag varför den aldrig användes. Jag tycker och tror, herr talman, att man kan ha stor förståelse för att det hände mycket och gick snabbt den våren, och det är min uppfattning att alla arbetade stenhårt. Men, icke desto mindre, regeringen styr riket och har ansvar därför. Att man kom tillbaka utan förslag på hur man skulle möta en eventuell andra våg och ökad smittspridning ter sig både obegripligt och oansvarigt. Det har många kritiserat, inte minst Lagrådet. Regeringen får svidande kritik för sin senfärdighet, och det är ytterst berättigat. Min andra fråga berörde och berör just detta. Varför hade inte regeringen använt sommaren till att förbereda hösten? Hade man så till den grad köpt strategi eller plan eller framtidsspaning om att det inte skulle bli en andra våg? Hade man inte lyssnat på vad WHO sa och varnade för? Varför var man helt enkelt inte bättre förberedd från regeringens sida? När smittspridningen snabbt eskalerade lades ett utskottsinitiativ om en pandemilag på socialutskottets bord. Det var ett välkommet initiativ som vi moderater naturligtvis stödde. Regeringen förklarade att man faktiskt hade påbörjat ett arbete med en pandemilag. Utskottsinitiativet lades fram . Som brukligt är – och eftersom regeringen påstod sig arbeta med en dylik lag – kallade vi i utskottet regeringen till utskottet för att vi på sedvanligt vis skulle kunna börja bereda frågan. Det tog innan statssekreteraren kom till utskottet. Var och en kan ju fundera över vad det betydde för beredningen. Min tredje fråga handlar om detta. Varför kom inte regeringen till utskottet när utskottet vid upprepade tillfällen kallade den? Det är ändå välkommet att lagen nu kommer på plats för att ge regeringen verktyg att mer träffsäkert bekämpa pandemin. Men man kan inte säga att tajmning är den här regeringens grej. Det konstaterade i sin rapport om äldreomsorgen, och pandemilagen är nästa sorgliga exempel på detta. kom den tydligen på plats vid fel tillfälle, och jag tror att alla är överens om att situationen nu är så allvarlig att lagen redan borde vara på plats. Denna nya tillfälliga lag ska utgå från verksamheters möjlighet att undvika smittspridning. Den ska ge de drabbade verksamheterna möjligheter till förutsägbarhet och förutsebarhet och vara logisk och rimlig för befolkningen. Bara så bygger man förtroende. Vi har samlat , , och Liberalerna tillsammans med för att tvinga regeringen att säkerställa ekonomisk kompensation till företag och verksamheter som drabbas av denna tillfälliga lag. Jag har hört flera regeringsrepresentanter, däribland socialministern , uttala sig som om det inte vore någon större skillnad mellan vad regeringen säger och vad våra fem partier säger. Låt mig vara mycket tydlig på den punkten: Ett löfte om att göra en konsekvensanalys leder inte till pengar till blödande företag. Det gör däremot en ersättning som faktiskt betalas ut. Därför är min allra sista fråga densamma som , då jag inte fick svar. Kan socialministern lova att drabbade företag och verksamheter får ekonomisk ersättning och inte bara en konsekvensanalys? Avslutningsvis: Behövs då lagen? Ja, situationen är mycket allvarlig – jag skulle säga förtvivlad på många ställen. Domen över regeringen kommer att bli hård för att man inte gjorde mer i ett mycket tidigare skede. Men det blir en senare debatt i denna kammare. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. I detta anförande instämde (M). 7 (C): Det råder inga som helst tvivel om att vi befinner oss i ett mycket allvarligt läge. Drygt 9 000 svenskar har dött i covid-19. Smittspridningssituationen är fortsatt besvärlig, och sjukvårdspersonalen gör allt den förmår och mer därtill. En del av dem som insjuknat i covid-19 vittnar fortfarande, månader efter insjuknandet, om allvarliga hälsobesvär som trötthet, muskel- och ledvärk, försämrad livskvalitet och försämrad fysisk och psykisk hälsa. Bara att ta sig upp ur sängen beskrivs som en dags kraftansträngning. Sjukvården är återigen mycket hårt ansträngd. Många har försökt dra sitt strå till stacken för att platta till kurvan. Man har tagit hänsyn och stort personligt ansvar. Man har tagit cykeln till jobbet eller gått. Man har stannat hemma vid minsta symtom. Man har jobbat, gått i skolan eller läst på hemifrån i månader. Många har lidit av isolering och ensamhet, av att inte få det där härliga besöket eller kunna krama om barnbarnen och av avsaknaden av sociala sammanhang. Man har försökt hålla i och hålla ut. Men det mänskliga lidandet har inte begränsats till dem som avlidit i covid-19 och lämnat sörjande och saknande anhöriga efter sig, till de tusentals som insjuknat och tillfrisknat eller till andra som lidit umbäranden och gjort uppoffringar. Pandemins effekter i världen och i har varit skoningslösa. Företag har gått omkull. Människor har sett sina livsverk, sina hus och hem och sina eventuella besparingar gå om intet när deras företag inte klarat att alla intäkter försvunnit över som kostnaderna kvarstått och tickat på, dag ut och dag in och . Företag står på ruinens brant när efterfrågan på deras varor eller tjänster tvärnitat. Även om det, enligt affärsinformationsföretaget , inte blev en sådan konkursvåg som många av oss befarade vet vi ännu inte hur länge pandemin kommer att pågå eller hur länge företag kommer att klara av att överbrygga och hålla ut ytterligare. Resebyråer, eventföretag, hotell och restauranger tillhör alla den bransch som är hårdast drabbad av de restriktioner som meddelats. Vi måste nu vidta åtgärder som är tillräckligt kraftfulla för att få effekt på smittspridningen så att läget lugnar sig. Vi behöver minska smittspridningen, sjukligheten och inläggningarna på landets intensivvårdsakuter. har krävt att regeringen skaffar sig verktyg för att bekämpa pandemin. Att av omvärlden uppfattas ha valt en annan väg beror till stor del på regeringens passivitet. , när smittspridningen först fick fäste i det svenska samhället, stod det klart att nuvarande lagstiftning inte kunde tillhandahålla nödvändiga verktyg för att stoppa smittspridningen. har inte kunnat begränsa shoppingcentrum eller kollektivtrafik så som andra länder har kunnat göra. Det är obegripligt att regeringen inte har skaffat sig verktyg utan försökt hantera den värsta katastrof drabbats av med alkohollag, ordningslag och goda råd. har alltså drivit på regeringen för att inleda ett arbete med en ny, genomarbetad pandemilag som fokuserar på möjligheterna att begränsa smittspridningen och som klargör rätten till ersättning för dem som drabbas av begränsade eller helt stängda möjligheter att bedriva sin verksamhet. Våra principiella ingångar har varit att lagen, baserat på risk för smittspridning, ska innehålla möjlighet till restriktioner för och även stängning av verksamheter som ökar smittspridning och självklart rätt till ekonomisk kompensation för de verksamheter som drabbas av dessa begränsningar. Det var först efter att lagt fram ett utskottsinitiativ som regeringen reagerade med ett pressmeddelande och aviserade en pandemilag med ikraftträdande . En enig riksdag ställde sig bakom utskottsinitiativ med ikraftträdande . Med tanke på det mycket allvarliga läget växlar regeringen nu upp med sikte på ikraftträdande nu . Vi är nöjda över att vi lyckats driva regeringen framför oss och är de första att välkomna att regeringen nu lägger i en högre växel i arbetet med att få lagstiftning på plats som ger den och myndigheterna fler verktyg i smittbekämpningsarbetet. kan vi inte annat än känna sorg över att lagen inte trädde i kraft . Hur många liv och hur många företag hade då kunnat räddas? Vi välkomnar att regeringen har lyssnat och lagt fram förslag på en lag som kan få bättre träffsäkerhet. kommer att rösta ja till lagen, men vi är fortsatt kritiska till några olika delar i den. Liksom i den så kallade bemyndigandelagen, som inledde arbetet med , ser vi i den här lagstiftningsprodukten brister och tillkortakommanden i principiellt viktiga hänseenden. Regeringen hävdar, givet lagens mycket breda tillämpningsområde, att det inte låter sig göras att i särskilda ersättningssystem reglera frågan om och i vilken mån ersättning ska utgå till dem som kommer att drabbas av föreskrifter meddelade i lagen. Här har regeringen, trots en enig riksdag, missat hela poängen. Det begär är inte att lagen fullständigt ska reglera ersättningssystemen. Det begär är att lagen ska fastställa rätten till ersättning för drabbade verksamheter. Låt mig påminna om den verklighet jag inledde mitt anförande med. och företagare riskerar att hamna – och många har redan hamnat – mellan stolarna i befintliga ersättningssystem. Låt mig även påminna om att de stödsystem som har införts för pandemins konsekvenser, som omställningsstöd, omsättningsstöd för enskilda näringsidkare, stöd vid korttidspermittering och hyresstöd, har tillkommit – låt vara ofta sent och först efter långvariga och högljudda krav från , , och näringslivs- och branschorganisationer – för att något lindra pandemikrisens generella effekter. Stöden har inte inrättats för att möta en ekonomisk nedgång orsakad av legala restriktioner. är inte övertygat om att de stöd som finns nödvändigtvis lämpar sig som ersättning för begränsningar enligt pandemilagen. anser därför att det är absolut nödvändigt att tydligt fastställa principen om att ersättning ska utgå till berörda verksamheter. Det är inte bara en moralisk självklarhet att långtgående ingrepp från det allmänna i enskildas ekonomiska förhållanden ska utgöra grund för ersättning, utan också en rättsstatlig grundsats som kommer till uttryck såväl i regeringsformens reglering av egendomsskyddet som i . En tydlig hantering som säkerställer principen om rätt till ersättning bidrar också till att skapa förutsebarhet och trygghet hos de verksamheter som berörs. Det skulle också skapa en bra incitamentsstruktur för alla normgivare att ta fram så avgränsade och träffsäkra begränsningar som möjligt. Mot bakgrund av detta vill vi, som framgår av det gemensamma förslag som också utskottet nu stöder, att regeringen återkommer med förslag som innebär att drabbade verksamheter får ersättning. Det finns många fler problem med lagstiftningen, med konstitutionella förtecken. Det rör sig om en mycket långtgående delegation av makt från till regeringen och till myndigheter. Det finns giltighetstider i förordningar som kanske borde kortas. Man nämner inte den grundlagsskyddade religionsfriheten, bland andra grundlagsfästa medborgerliga fri‑ och rättigheter. Allt detta har beskrivit i vår motion. Sist men inte minst skulle jag vilja slå fast att vi självklart står bakom alla de sju yrkanden vi har i våra motioner, men jag väljer att nu yrka bifall till utskottets förslag. 8 (L): När jag ställde en skriftlig fråga till statsrådet om beredskap ifall det som är känt som covid-19 skulle sprida sig till var jag orolig, och svaret skavde. Men detta hade jag aldrig förväntat mig: att jag , , skulle stå här, herr talman, för att rösta ja till en tillfällig lag som ger långtgående möjligheter att begränsa trängsel, skilja mellan riskabla och mindre riskabla verksamheter och ytterst stänga verksamheter. Jag trodde aldrig detta. Det är klart, herr talman, att när denna tillfälliga lag används för att förhindra smittspridning säkras det skyddet genom stora ingrepp i människors vardag, ekonomi och frihet. Detta får vi inte sticka under stol med. Det här är ingrepp vi aldrig skulle acceptera i vanliga tider. Men det är inte vanliga tider. Vi klipper håret över sopkorgen. Vi träffar inte vänner och släktingar över huvud taget, eller kanske väljer vi att träffa ett fåtal av dem och fira jul utomhus i minusgrader. Vi följer begravningar på länk. Och vi gör detta för att skydda någons mormor eller storebror och för att intensivvårdsspecialisterna ska få gå hem och få ett andrum hos sin familj. Vi liberaler ser alltså, herr talman, att den nya pandemilagen är nödvändig, trots att den i vanliga fall hade varit helt otänkbar. Men just för att den är så ingripande är det oerhört viktigt att den är tillfällig, att den är tydlig med att restriktionerna aldrig får gå längre än vad smittläget kräver i närtid och att förbud eller nedstängningar underställs inom . So far, so good. Men det fattades en bit. På en punkt ansåg vi liberaler att regeringens förslag var otillräckligt. Det handlar om att staten när den fattar beslut om neddragningar eller nedstängningar, herr talman, också behöver ta ansvar för detta beslut. När denna lag eller lagen om tillfälliga smittskyddsåtgärder på serveringsställen används måste som huvudregel kompensation utgå till de verksamheter som direkt drabbas ekonomiskt. Jag är därför väldigt tacksam över att utskottet ställde sig bakom detta krav, och jag yrkar bifall till utskottets förslag. Man måste naturligtvis kunna betala hyran eller fritis för sina barn genom denna pandemi, även om man arbetar i privat sektor eller är småföretagare. Detta är ingen företagarfråga, herr talman, även om det hade räckt så. Det här är avgörande för oss alla. För det är ju från företagen, från deras moms och från skatterna som deras anställda betalar in pengarna kommer som vi behöver för att betala undersköterskornas löner långsiktigt och för att betala poliserna, brandmännen och intensivvårdsspecialisterna som sliter i detta . Hela cirkeln behövs. Helheten kräver sina delar, herr talman. Utan företagen faller skyddsnätet och hela välfärden. Det måste vi vara på det klara med. Lagen är alltså tillfällig. Det behövs en permanent lag, men en sådan ska inte tas fram under tidspress, herr talman. Lagen är mycket tydlig med att den aldrig får användas mer än vad som är absolut nödvändigt ur smittspridningssynpunkt för att rädda liv och hälsa, just nu och här. Och de stora besluten ska underställas inom . Därutöver måste jobb och livsverk samt skyddsnätet säkras genom kompensation vid de riktigt stora besluten. Under de fyra förutsättningarna röstar Liberalerna ja till detta förslag, för vi behöver som förtroendevalda göra allt vi kan för att invånare och hälso- och sjukvården ska kunna ta sig igenom detta och vi helskinnade ska kunna lägga denna eländiga pandemi bakom oss. 9 Socialminister (S): Dagens debatt handlar om regeringens förslag till en tillfällig pandemilag – en covid-19-lag. I likhet med stora delar av och världen har vi även i fortsatt en omfattande smittspridning. Vi har en tyngd och ansträngd sjukvård. Även om de vaccinationer som dragit igång inger hopp, som många har nämnt, vet vi att covid‑19 finns i samhället och kommer att göra det . Det behövs mer träffsäkra åtgärder som är möjliga att hålla i . Låt mig börja med en liten tillbakablick över det gångna året, som med all rätta har beskrivits i olika mörka termer härifrån talarstolen. antog regeringen den förordning som klassar covid-19 som en allmänfarlig och samhällsfarlig sjukdom och som sedan bekräftades av . Beslutet innebar att de befogenheter som följer av smittskyddslagen aktiverades. Det fanns tidigt en bred politisk enighet om vikten av att vidta ytterligare åtgärder. En nära dialog fördes vid veckovisa möten mellan samtliga partiledare, vilket var bra. Den politiska enigheten innebar också en tydlighet gentemot svenska folket om betydelsen av att just följa råd, rekommendationer och restriktioner. Det breda politiska stödet för den svenska strategin var en viktig del för genomslaget. Det övergripande målet med strategin är, och har varit, att minska smittspridningen för att på så sätt skydda människors liv, hälsa och jobb. Ett stort antal åtgärder har vidtagits för att direkt minska smittspridningen men också för att lindra pandemins konsekvenser för människor och företag. En viktig utgångspunkt för strategin är, och har varit, den expertkunskap som regeringens myndigheter bidrar med. Med den som grund är vår avsikt att vidta rätt åtgärd . Åtgärderna för att begränsa smittspridning har varit omfattande. De har byggt på en kombination och frivillighet och förbud. Det viktigaste har varit åtgärdernas effekt och resultat. innebar det till exempel begränsningar för hur människor får samlas med stöd av ordningslagen. Det har varit förbjudet att besöka olika vård- och omsorgsinrättningar och rått förbud mot alkoholservering , och inom gymnasieskolan har undervisning tvingats övergå till att ske på distans, bland annat. har andra åtgärder förutsatt människors eget ansvarstagande och solidaritet sinsemellan. Genom en omfattande kommunikation från regering och myndigheter har människor informerats om grunderna för hur covid-19 sprids och också fått råd och rekommendationer om hur man bör agera – hur man ska ställa om sin vardag, helt enkelt. fungerade detta väl. Vi höll avstånd, vi tvättade händerna och vi stannade hemma vid minsta symtom. Vi såg att de korta sjukskrivningarna ökade kraftigt, att många stannade hemma när karensavdraget avskaffades och att vabuttaget var rekordstort. Det ska tolkas som att människor tog ansvar. Förändrade beteenden ledde till färre besök, färre resor, färre aktiviteter och färre, om ens några, möten människor emellan. De som kunde arbetade hemifrån, kollektivtrafiken gapade tom och verksamheter tvingades att begränsa tillgängligheten. Det svenska samhället stängde till stora delar ned. behövde vi därför inte, som många andra länder, fatta regelrätta beslut om att stänga verksamheter. Regeringen bedömde dock att läget kunde komma att försämras och att vi i så fall behövde beredskap för att kunna fatta sådana beslut. Det var skälet till att regeringen lämnade ett lagförslag till om just ett sådant bemyndigande, att kunna stänga ned verksamheter. Den lagen behövde aldrig användas. Varken regeringen eller något annat parti såg att det var motiverat med beslut om nedstängningar. Mig veterligen är det inget parti som heller nu anser att vi borde eller att vi bör stänga ned någon specifik verksamhet eller bransch. Efter en sommar med låg smittspridning påbörjade regeringen arbetet med att ta fram den nu aktuella pandemilagen, eller covid-19-lagen som den kallas. Jag tycker att alla debattinlägg så här långt vittnar om svårigheten att därefter göra rätt avvägningar och om vilka olika intressen vi kommer att ha som står emot varandra. Men med den här lagen får regeringen, kommuner och statliga förvaltningsmyndigheter bättre möjligheter att besluta om mer träffsäkra regler som är anpassade efter hur olika verksamheter ser ut och fungerar. Detta är en ramlag som tillfälligt ger regeringen befogenhet att besluta om fler bindande smittskyddsåtgärder än vad som är möjligt .