prot · H80974 · 2021-02-02 00:00:00 — Regelverkets krav för att en försäkrad ska beviljas förmånerna ska bli mer ändamålsenliga och i möjligaste mån ta till vara den försäkrades arbetsförmåga. Uppdraget ska redovisas . Regeringen har gett flera uppdrag vad gäller aktivitetsersättning. presenterade Inspektionen för socialförsäkringen sitt svar på regeringsuppdraget att analysera variationen i avslag och nybeviljande av aktivitetsersättning. ISF:s granskning visar på stora variationer i försäkringsutfall inom aktivitetsersättningen . Vad gäller har regeringen tidigare gett i uppdrag att förstärka stödet till de unga som får avslag på aktivitetsersättning. De unga som får avslag på ansökan om aktivitetsersättning ska ges hjälp och stöd för att kunna arbeta eller studera. Uppdraget ska slutredovisas . ISF har också ett pågående regeringsuppdrag att granska utredningsskyldighet i ärenden gällande bland annat aktivitetsersättning. Uppdraget ska redovisas . I regleringsbrevet ges och Arbetsförmedlingen ett gemensamt uppdrag om förstärkta insatser för bland annat unga med aktivitetsersättning. Myndigheterna ska också arbeta för att samordningsförbunden ska prioritera att finansiera insatser för målgruppen. Motsvarande uppdrag har lämnats även i tidigare regleringsbrev och är ett viktigt verktyg för att säkerställa att unga med aktivitetsersättning ges rätt stöd. Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera sammanträdet till . § 16 (forts.) Svar på interpellation 2020/21:340 om ersättning för personer i daglig verksamhet 59 (M): Jag tackar statsrådet för svaret. Interpellationen handlar om funktionsnedsatta som tvingas till försörjningsstöd. Interpellationen handlar om att antalet personer som tvingas söka försörjningsstöd från trots att de har en funktionsnedsättning och deltar i daglig verksamhet har ökat kraftigt. Det är SVT som har tagit fram siffrorna med hjälp av . Ett rättsombud för personer med intellektuell funktionsnedsättning säger klart och tydligt i SVT:s inslag: ”Det här drabbar de allra fattigaste i vårt samhälle.” Vi pratar alltså om personer med funktionsnedsättning. Både läkare och Arbetsförmedlingen har bedömt att de inte kan klara av ett vanligt arbete. Samma slutsats har kommunens handläggare gjort. För att de här personerna ska ha en sysselsättning går de ofta på någonting som kallas daglig verksamhet. Det är alltså personer som sannolikt aldrig någonsin kommer att få ett jobb, oavsett om det är subventionerat eller osubventionerat. Vad har då hänt? För ett drygt år sedan stod jag och statsrådet här och förde samma debatt. Statsrådet var rasande och upprörd. Man kan gå tillbaka och läsa protokollet och se vad statsrådet sa för . står vi här igen, fru talman. Vi kan ta del av förskräckliga siffror som säger att antalet personer som är i den här situationen har ökat kraftigt, till och med mycket kraftigt. funktionsnedsatta har haft en tuff tid . Vi har sett kraftiga nedskärningar i LSS. Enligt regeringens egen budget ska fortsättningsvis tusentals personer tappa sin personliga assistans. Vi har sett skrämmande rapporter om hur personer som är beroende av bilstöd inte har fått det beviljat – även om det har skett förbättringar . De personer som vi pratar om , fru talman, samhällets absolut mest sårbara individer, hamnar i försörjningsstöd för att sparkar ut dem ur aktivitetsersättningen. Det är naturligtvis helt oacceptabelt att , ett välfärdssamhälle, sparkar ut personer ur aktivitetsersättningen – de personer som vi andra betalar skatt för, de personer som vi alla som har ett jobb värnar. Det som är fundamentet i den svenska samhällsmodellen är ju att vi värnar den som är svagast. Jag blir lite förvånad över att statsrådet i sitt interpellationssvar nämner att man gett ett uppdrag till och Arbetsförmedlingen att värna dem som blir utsparkade ur aktivitetsersättningen. Det handlar om att kunna få hjälp till ett jobb. Det är en mycket lovvärd ambition, men många av de personer som vi pratar om är inte aktuella för arbetsmarknaden. Det är därför de är på daglig verksamhet. Det är därför läkaren i går ut i och är helt förtvivlad. För stod vi här och debatterade samma sak. Varför har ingenting hänt, statsrådet? Varför har situationen förvärrats? 60 Statsrådet (S): Jag tackar återigen för frågeställningen och för engagemanget i de frågor som handlar om våra trygghetssystem för människor som förlorat sin arbetsförmåga på grund av sjukdom eller funktionsnedsättning. Ett samhälles styrka ska mätas utifrån skyddet för de mest sårbara. Det håller jag med om. Det är mot den bakgrunden en viktig del av välfärdsstatens uppbyggnad under 40‑, handlade om att öka skyddet för människor som förlorat sin arbetsförmåga på grund av funktionsnedsättning, sjukdom eller arbetsplatsolycka. blev en förebild för resten av världen. Man åkte till för att studera den svenska sjukförsäkringen, våra trygghetssystem och de ekonomiska försäkringarna för människor som förlorat sin arbetsförmåga. Så var det . kom förändringarna, som klubbades i den här kammaren, med kraftiga försämringar av reglerna för sjuk- och aktivitetsersättning. Vi gick från att vara ett föregångsland till att bli ett av de mest restriktiva länderna i västvärlden vad gäller regler för sjuk- och aktivitetsersättning. Jag kan påminna den ärade ledamoten om att om man studerar den svenska lagstiftningen för sjuk- och aktivitetsersättning, som gällt , och jämför den med lagstiftningen i övriga , övriga och övriga noterar man att vi har den mest restriktiva lagstiftningen. Eftersom den lagstiftningen tillämpats i 2008 och bekräftats i praxis i våra domstolar har vi en mycket restriktiv tillämpning av rätten till ekonomisk ersättning vid långvarig nedsättning av arbetsförmågan på grund av sjukdom eller funktionsnedsättning. Det har hänt mycket sedan vi stod här och debatterade, . Vi har gett i uppdrag till en särskild utredare att föreslå ändringar av lagstiftningen. De ändringarna kommer att landa på regeringens bord . kommer vi att få förslagen om förändringar av sjuk- och aktivitetsersättningen. På den här sidan har det hänt mycket. Arbetet är igång. Lagförslagen kommer att vara på vårt bord. Vi kommer att agera för att ändra lagstiftningen. Det som är sorgligt, fru talman, är att det inte har hänt tillräckligt mycket på den andra sidan. Jag sa redan då till : Snälla, ta med dig det här budskapet till den moderata partiledningen och ! Han har haft det uppdrag som jag har , är väl insatt i de här frågeställningarna och borde rimligen känna till bristerna i lagstiftningen. Förändra Moderata samlingspartiets inställning till trygghetssystemen och till våra socialförsäkringar! Men när den moderata budgeten lades fram i den här kammaren kunde jag tyvärr konstatera att inte bara accepterade försämringarna med den nu gällande ordningen, som rått i , utan dessutom föreslog ytterligare försämringar, ytterligare begränsningar och ytterligare skärpningar i våra trygghetssystem för de sjuka och för de funktionsnedsatta. bör nog ta med sig frågeställningen, dialogen och interpellationen till den moderata riksdagsgruppen och föra en diskussion internt. För vår del kommer vi att agera. Vi kommer att ha förslagen på vårt bord. Vi kommer att agera för att förändra lagstiftningen, så att de människor som förtjänar samhällets stöd och skydd får det. Det är inte den politiska mittenvänstern som tänker acceptera situationen. Frågorna som bör ställas är: Kommer att argumentera för sin sak på nästa moderata riksdagsgruppsmöte? Kommer han att argumentera för att ska ändra inställning och för att inte ska se socialförsäkringarna som en finansieringskälla för skattesänkningar utan som ett försäkringssystem som är skapat för att ge trygghet åt de människor som behöver samhällets stöd för sin försörjning? Detta är frågor som bör tas upp med den moderata ledningen. 61 (M): Jag tror att det är uppenbart för alla som följer den här debatten att statsrådet ägnade åt att prata om moderat politik. Det är något även jag gärna och ofta gör. Men statsrådet fråntar sig hela ansvaret, trots att han ingår i en regering som har hela makten. Det är statsrådet som har makten att skriva regleringsbrev till . Det var ju det som den här regeringen gjorde 2016, när finansministern i en uppmärksammad intervju i sa: Vi måste spara pengar på funktionsnedsatta. Mycket riktigt gav man också ett uppdrag till att minska antalet timmar i LSS och antalet personer som hade LSS. Det är sannolikt så även i den här frågan. Det är alltså ingen slump att de svagaste i samhället, som behöver samhällets stöd allra mest, de individer som är på daglig verksamhet, blir utsparkade ur aktivitetsersättningen. Jag tycker att statsrådet hade kunnat utnyttja makten. Han hade kunnat läsa i protokollet vad han själv sa för . Han hade kunnat skriva ett regleringsbrev till om att bryta den här utvecklingen. Men i själva verket låter man den fortgå. Vi kan titta på vad Inspektionen för socialförsäkringen sagt, som har granskat flera av beslut när det gäller aktivitetsersättningen. Den har sett en formulering som kan tyda på att tolkar lagen för hårt. Sedan berättar utredaren om varför. Statsrådet och andra kan naturligtvis ta del av det. Jag förutsätter att statsrådet har gjort det. Är det så att statsrådet vill lämna den politiska retoriken och det höga tonläget har statsrådet hela makten att instruera sin myndighet att ändra sig, att instruera sin myndighet att agera på ett acceptabelt sätt. Jag tror att det är väldigt få förutom statsrådet och regeringen som anser att det är lämpligt att personer som går i daglig verksamhet sparkas ut ur aktivitetsersättningen för att hamna i kommunernas försörjningsstöd. Det spelar väl ingen roll att regeringen har gett ett uppdrag att hjälpa den som har tappat aktivitetsersättningen att kunna få försörjningsstöd. Vad är människovärdet i det? Vad är människovärdet i att en ung man i ska hamna i försörjningsstöd? Han kommer aldrig någonsin att få ett reguljärt jobb. Det säger i varje fall kommunen, läkare och alla andra. Att i det läget om man är minister och har hela möjligheten att instruera sin myndighet, hela makten att lägga fram förslag till , och inte gör det men använder ett högt tonläge i stället blir det bara falsk retorik. Det kan vara personer som tog del av debatten för och lyssnade på statsrådet. Statsrådet sa redan då: Jodå, vi ska ändra regelverket. Samma sak säger statsrådet till Öst enligt en tidningsartikel här: Vi vill ändra regelverket. Då kvarstår frågan: Varför gör inte ministern någonting? Det är ministern som har makten. Det är ministern som kan agera. Om han inte agerar är det tyst samtycke. Om han inte instruerar att det verkligen på riktigt är oacceptabelt att de som behöver samhällets stöd allra mest sviks, är det helt i linje med finansminister uttalande att man skulle spara pengar på funktionsnedsatta. Det är bara att ta del av Ekots intervju i . Det finns Google. Om ministern inte har hört det kan han gå in och lyssna på sin egen finansminister. Problemet är inte att sa det. Problemet är hur regeringen har agerat mot svagaste. Det är de som vi betalar skatt för, de som verkligen behöver trygghetssystemen. Varför agerar inte regeringen, fru talman? 62 Statsrådet (S): Tack, , för inlägget! Den här frågan är så viktig och så grundläggande för den svenska välfärdsstaten att vi kan lägga undan all retorik. Vi kan fokusera på den grundläggande konkreta frågeställning som handlar om: Bör regelverket för sjuk- och aktivitetsersättning ändras eller inte? Jag har som statsråd med ansvar för dessa frågor landat i slutsatsen att regelverket bör ändras. Vi har ett alltför restriktivt regelverk som drabbar enskilda, de mest sårbara i vårt samhälle. Regeringen har tillsatt en utredning. I den utredningen finns också en parlamentarisk referensgrupp, och Moderata samlingspartiet ingår i det arbetet. kommer den utredningen – precis som jag indikerade i debatten förra gången, – att lägga fram förslag om ändrade regelverk. De som är i behov av ekonomisk trygghet på grund av långvarig nedsättning av arbetsförmågan ska inom vårt sjukförsäkringssystem få det stöd som de behöver. Kommer då Moderata samlingspartiet, , att överge den besparingspolitik som vi har sett i den här kammaren? Kommer man att ställa sig bakom regeländringar som innebär att skyddet för dem som har sjuk- och aktivitetsersättning förbättras? Kommer man att rösta för de förslagen i den här kammaren? Om det är så kan vi verkligen njuta av den här debatten och konstatera att svensk vänster och höger kan enas kring det faktum att skyddet för dem med långvarig nedsättning av arbetsförmågan har försämrats kraftigt och behöver återupprättas. Då har vi löst den frågeställningen. Om det är så att tar samma debatter som den ärade ledamoten tar med mig också internt i är frågan delvis löst. Då borde det finnas förutsättningar att i den här kommaren, så snart förslagen har remitterats och behandlats av remissinstanserna, fatta de nödvändiga besluten. vet som en erfaren riksdagsledamot att regeringen inte kan diktera hur styr rättstillämpningen. Våra myndigheter är i enlighet med svensk grundlag självständiga i rättstillämpningsfrågor. Sättet som politiken kan ändra rättstillämpningen på är förändring av regelverket. är också väl medveten om att dessa regler finns i svensk lag stiftad av denna kammare. Det innebär att om man nu är missnöjd – vilket man bör vara med den här rättstillämpningen och behandlingen av människor med funktionsnedsättning och sjukdom – bör man verka för att denna kammare ska ändra svensk lag så att vi ökar tryggheten. Låt oss lägga undan retoriken, . Är beredd att här och tydligt informera medborgare om att är beredda som parti att stödja lagändringar för att förstärka skyddet för dem som borde ha rätt till sjuk- och aktivitetsersättning? Är som parti beredda att göra det? 63 (M): De som är insatta i de här frågorna – RBU, FUB och representanter för dessa grupper – vet naturligtvis att statsrådet nu har ägnat åt tom luft. De vet att regeringen har möjlighet att skriva regleringsbrev till . Det var nämligen det regeringen gjorde i ett regleringsbrev när den sa åt : Knuffa bort människor ur LSS, ta bort de personliga assistenterna för dem som behöver det. Det är klart att det inte är värdigt en välfärdsstat att det dog en kvinna på toaletten i för att hon hade fått sin assistans indragen. Sedan den förra debatten, när statsrådet hade samma höga tonläge och kom med samma retorik, har den regering som statsrådet ingår i sett till att det är 25–fler än vad det var då som har tappat sin aktivitetsersättning. Det handlar om de unga funktionsnedsatta som är i daglig verksamhet och som är de som vi betalar skatt för. Jag tror att svenska folket är stolt över att vi har välfärdssystem och att vi hjälper samhällets svagaste. Jag tror att det finns en bred folklig acceptans för det. Det är därför som folk blir så förbannade och upprörda på finansministerns uttalande där hon sa att vi ska spara pengar på funktionsnedsatta. Jag tror inte att det folkliga stödet och acceptansen finns. Jag hade uppskattat om statsrådet hade haft lägre tonläge i retoriken och större ödmjukhet. Han borde i stället agera så att de unga funktionsnedsatta som är i daglig verksamhet inte ska behöva gå till kommunerna med mössan i handen och begära försörjningsstöd. Det är precis just den gruppen som ska vara i sjuk- och aktivitetsersättningen. Det är precis den gruppen som ska ha samhällets stöd. Det är precis därför som jag har ställt den här interpellationen. Jag vill få svar på vad statsrådet och regeringen tänker göra för att unga funktionsnedsatta ska få stöd. 64 Statsrådet (S): Tack, , för interpellationen! Även om jag inte fick svar på min fråga väljer jag att tolka inlägg optimistiskt. Jag väljer att tolka inlägget på så sätt att det verkar finnas människor som sitter i denna kammare och som tillhör andra partier än de partier som ingår i det nuvarande regeringssamarbetet som är beredda att tänka om och tänka rätt. Om det nu är så borde det finnas möjligheter för oss att ändra regelverket så att vi ger skyddet till de människor som förtjänar skyddet. Förslaget kommer att finnas på vårt bord . Då behöver vi inte argumentera, använda oss av retoriska grepp och stå i interpellationsdebatter. Då finns det ett konkret förslag om regeländringar. I slutändan kommer det att avgöras av hur de politiska partierna ställer sig till de regelförbättringarna. Det kommer att kosta pengar. Det är poängen med de sociala försäkringar som vi finansierar tillsammans att de ska skydda inkomstbortfallet vid nedsättning av arbetsförmågan. Om då partierna kommer fram till att det är värt att investera pengar i våra socialförsäkringar kommer vi att kunna ha en diskussion som handlar om förbättringar i socialförsäkringarna . Då kommer vi att kunna stå här och konstatera att vi såg ett problem, gjorde någonting åt problemet och löste frågan. Men den här retoriken och den här debatten kommer inte att leda till någon förändring om det inte också blir positionsförflyttningar hos de politiska partierna. Jag väljer ändå att tolka den här debatten optimistiskt. Jag ser fram emot ett samarbete med de politiska partier som vill återupprätta skyddet inom de svenska socialförsäkringarna. Låt oss nu hoppas på förbättringar, för förslagen kommer att finnas på vårt bord . Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2020/21:337 om vägar på landsbygden 65 Infrastrukturminister (S): har ställt flera frågor till mig om vägar på landsbygden. En god tillgänglighet i hela är nödvändig för att det ska vara möjligt att bo, leva och verka i alla delar av landet samt för att få ett som håller ihop. Regeringen beslutade om en nationell plan för transportinfrastrukturen som innebär en satsning . Planen möjliggör investeringar i hela landet och medför en rekordstor satsning på vägunderhåll om totalt . Regeringen har fortsatt att satsa på vägunderhållet. Efter regeringens förslag i en extra ändringsbudget tillfördes ytterligare medel till underhåll av vägar i landsbygd omfattande totalt . Efter regeringens förslag i budgetpropositionen har anslaget för vägunderhåll utökats med –2023, där fokus är på det finmaskiga vägnätet på landsbygden. Regeringens satsningar möjliggör för att genomföra angelägna underhållsåtgärder på hela det statliga vägnätet. av underinvesteringar kan jag konstatera att regeringen nu genomför satsningar som skapar förutsättningar för en hög nivå av standard på vägnätet. Satsningarna bidrar till en god tillgänglighet, hög trafiksäkerhet och även ökad sysselsättning. 66 (M): Efter statsrådets retorik i svaret tänkte jag återkomma till verkligheten. Jag tänker hålla mig till verkligheten i . Ännu större hål, gropar och djup lera. i flera mil. I det här fallet har jag tagit upp en av länsvägarna i , 546 i norra . Den socialdemokratiske kommunstyrelseordföranden där kallar vägen helt ofarbar, och de boende kallar den en dödsfälla. Jag förstår om statsrådet inte tar del av SVT , men rubriken på deras hemsida är ”har landets sämsta statliga vägar”. Nästan en fjärdedel anses vara mycket dåliga med mycket sprickor och spårbildning, enligt Transportföretagens analys. Vad säger då ? Jo, säger: Vi är medvetna om att vägarna i inte når upp till den satta standarden. Vår prioritet är det högtrafikerade vägnätet. Min interpellation handlar om vardagen för dem som bor i landsbygd med det kallar lågtrafikerad väg. Vi är inte i något gammalt öststatsland. Vi är i , och i säger yrkeschaufförer: Vi kan inte köra säkert. Vi fastnar efter grusvägen. Vi fastnar i modden. Vi fastnar, fru talman! Detta är helt oacceptabelt. är väldigt tydligt. De säger att regeringen har avsatt för lite pengar. Vi kan inte renovera vägnätet, säger de. De säger också att anledningen till att de gör om vägar från asfaltvägar till grusvägar och sänker hastigheter är att de tycker att det skulle vara mer trafiksäkert. Jag kan dock försäkra, fru talman, att den yrkeschaufför i som kör virkestransporterna – är ett väldigt bra skogslän – får en oacceptabel arbetsmiljö. Kommunstyrelsens ordförande i har tillsammans med alla andra politiker i krävt av att de asfalterar vägen, att de ser till att det finns framkomliga vägar. säger då till att de håller med om att vägarna i är feldimensionerade. De säger att behovet finns, men de säger också att de inte får tillräckligt med pengar för just lågtrafikerade vägar på landsbygd. Jag skulle gärna vilja höra vad infrastrukturministern har för besked till dem som bor i , eller för den delen i . I den här undersökningen konstaterar man att har landets sämsta statliga vägar. Samma personer som bor i kan läsa om fantasifulla höghastighetstågsprojekt som kommer att kosta hundratals miljarder. Det är samma personer som kör fast med bilen efter grusvägen och samma yrkeschaufförer som kör fast med sina virkeslass. Jag skulle vilja fråga infrastrukturministern: ministern nöjd med de satsningar som är gjorda? Och delar ministern analys att det inte finns pengar till de lågtrafikerade vägarna? 67 Infrastrukturminister (S): När det gäller den aktuella sträckan tror jag att det är viktigt att påpeka att det var 2012, under den moderatledda regeringen, som man konstaterade att vägen var nedsliten och inte hade fått underhåll . Det är det första. Det andra är att vi nu av underinvesteringar tar tag i såväl underhållet av vägar och järnvägar som behovet av nyinvesteringar. Vi hade en finansminister, , som gjorde en poäng av att inte satsa på infrastruktur. När vi tillträdde lade vi ett tillskott på över 100 miljarder till den nationella planen för att få utrymme att ta tag i vägunderhåll och järnvägsunderhåll – eller för del delen också påbörja angelägna nyinvesteringar, eftersom vi har kapacitetsbrist inte minst i järnvägssystemet. Det är klart att det finns stora brister och stora utmaningar fortfarande. Det är ett av skälen till att vi utöver de 164 miljarder som vi beslutade om 2018 och som ligger i nuvarande nationell plan gör ett tillskott i varje budget, nu senast med 1 ½ miljard kronor, öronmärkt för att satsa på vägar i landsbygd. Den aktuella vägen är intressant. Det är ju en väg som skogsindustrin använder sig av. Vi har, till skillnad från den tid då styrde, nu gjort stora investeringar i det man kallar BK4, bärighetsklass 4, det vill säga att öka bärigheten så att just skogsindustrins lastbilar på ända upp till ska kunna ta sig fram. Det har en tydlig näringspolitisk profil, och det är viktigt, inte minst i landsbygden. Jag kommer själv från , ett ställe mitt i med 800 invånare. Där finns det inga höghastighetståg eller andra stora infrastrukturprojekt. Där finns det många mindre vägar, och där är det bilen man använder sig av. Jag känner väl till alla utmaningar och ser nu hur vi faktiskt gör investeringar för att ibland upprätthålla kapacitet och ibland förbättra den. Jag ser också hur länen har fått, som förra gången, ytterligare resurser inom ramen för länsplanerna just för att förbättra kvaliteten. Mycket återstår dock att göra; det är ingen tvekan om det. Där handlar det i grunden om hur mycket pengar man är beredd att satsa. När och partikamrater hade chansen att styra förra gången prioriterade man skattesänkningar. Det var inte investeringar i förbättrad vägkvalitet man satsade på. Jag tror att det är helt avgörande att vi inser att det är viktigt att göra rätt insatser för trafiksäkerheten och för att näringslivet ska ha bra transporter, och jag tror att det är viktigt att vi gör investeringar både i storstäder och på landsbygden så att man känner att det här är satsningar som görs i hela landet. Det är också därför som det nu i de inriktningsunderlag som har tagit fram och som regioner, inte minst egen hemregion, har fått lämna synpunkter på finns förslag om mer resurser till vägunderhåll och till Ostkustbanan, trafiksäkerhetsinsatser och annat. Det är denna kammare i som ska besluta hur mycket pengar som ska finnas till förfogande. En sak är klar.