prot · H809138 · 2021-06-10 00:00:00 — om exploaterade människor som hamnat i ett kriminellt sammanhang där de utsätts för allt från människohandel till fullständigt orimliga villkor har samlat hela i en gemensam syn på att allt måste göras för att förhindra detta utnyttjande. Låt mig påminna om något som inte har nämnts så mycket i debatten. Det rapporten verkligen pekar på är att de personer som har hamnat i en situation där de har förespeglats saker och där myndigheterna har fått besked om villkor som inte alls stämmer ska veta sin rätt och inte vara rädda för att gå till myndigheter. De ska också kunna få rätt och därmed kunna kräva att få ut lön och få boendeförhållandena korrigerade om de inte är så som de har sagts till dem och myndigheterna. Detta står vi alla bakom. Dessutom har vi på ett klokt sätt enats om att de sekretessbarriärer som har funnits mot att dela information mellan olika myndigheter måste ändras skyndsamt så att man kan dela information, se problemen, komma åt dem och ändra på dem. Detta har med flera och även regeringen drivit. har i ett annat yrkande som hamnade i ett annat betänkande också lyft upp det som denna rapport går in på. När inspekterar ska man också kunna börja utreda, för annars förlorar polisen mycket väsentlig information om det pågår exploatering eller människohandel. När de sedan kommer in kan de inte göra lika mycket, och de har också många andra uppgifter. Här borde alltså kunna hjälpa polisen med information. Jag yrkar givetvis inte på detta här och eftersom det tillhör ett annat betänkande, men det ligger nära dagens fråga. Så långt det fina med enighet och stödet bakom den. Jag ska också säga något om de personer som kommit till och velat vara del av vår arbetsmarknad och som i många fall verkligen hade kunnat bidra om de inte hade blivit utsatta för exploatering. Till dem ska vi inte säga att vårt mål är att stoppa deras möjlighet att komma till och bidra i bristyrken, till exempel som kockar, vilket nämndes, eller, som det vanligaste faktiskt är, i yrken som inte berörs av denna typ av exploatering inom it-sektorn. om statens insatser mot exploa-tering av arbetskraft Det finns en väldig våg nu att blanda ihop dessa utsatta personers situation med att vi alla vill försvara dem och med att man ska stoppa arbetskraftsinvandringen över huvud taget. Man blandar ihop ytterlighetsfallen med en överlag oerhört framgångsrik arbetskraftsinvandring inom väldigt många sektorer som kritiska för att stödja svenska jobb och utvecklingen här. Jag vill påminna om något. Om en person har en utsatt ställning, ger det då trygghet att veta att minsta lilla fel som arbetsgivaren gör innebär att personen kan bli utkastad ur landet? Det kallas ibland för kompetensutvisningar då det ofta är personer med hög kompetens som hamnar i sådana situationer. Eller ger det personen trygghet att veta vad som gäller och kunna kräva sin rätt och att polisen utreder och stoppar och att börjar med det? Det är naturligtvis det senare, inte att dra åt tumskruvarna, som många här i kammaren vill göra för dem som vill göra rätt för sig i och för dem som faktiskt sedan vill göra rätt för dem. Man bör straffa dem som gör fel, som bör upptäckas och som bör sanktioneras, och hjälpa dem som blir utsatta. Tryggheten i en lyckad arbetskraftsinvandring, som finns i många länder och på många ställen, också i allt väsentligt i , ligger i att reglerna är tydliga, enkla och klara och att man, när någon bryter mot dem, vet sin rätt och att det kan beivras. Så snälla, i den här debatten, när vi värnar om dessa personer, låt oss inte göra dem ännu mer utsatta genom att gå emot arbetskraftsinvandringen som princip och idé som vi vill stå upp till dessa personers försvar! 101 (KD): Låt mig börja med att säga att all exploatering av arbetskraft, av människor ska bekämpas . Det är sammanfattningen av exploatering av arbetskraft. Det är framför allt för den enskildes skull, den som utsätts för vidrigheter, men också för samhället i stort, eftersom exploatering av arbetskraft sätter konkurrensen ur spel. som vill göra och gör rätt slås ut på marknaden därför att andra fuskar och prisdumpar. Det är inte hållbart på något sätt. Om detta är tack och lov hela överens. Det kan alltid vara lockande när man får tid i talarstolen att hålla på länge, men jag tänker inte göra det eftersom vi är överens. Det är uppenbart att vi har samma mål, att ingen ska exploateras som arbetskraft i . Jag är väldigt glad över att utskottet anslöt sig till vår och motion om att se till att sekretesslagstiftningen fungerar på ett bättre sätt, även om det skedde fem i tolv. Det är alltid bättre sent än aldrig. Därmed yrkar jag bifall till utskottets förslag. 102 (MP): Jag vill börja med att slå fast att arbetskraftsinvandring är bra för . Den gör att företag kan rekrytera den kompetens som de behöver och därmed växa och konkurrera i en global ekonomi. skapar detta fler jobb i . Den gör också att vi får in skattepengar för att bekosta välfärden, och det ger möjlighet för människor från andra länder att skapa sig ett bättre liv. om statens insatser mot exploa-tering av arbetskraft är utan tvekan ett land med behov av internationell kompetens. råder det arbetskraftsbrist i både lågkvalificerade och högkvalificerade yrken. Syftet med det svenska regelverket för arbetskraftsinvandring är att, under seriösa och kontrollerade villkor, tillföra kompetens till branscher och sektorer med brist på arbetskraft. Men det finns också allvarliga problem kopplade till arbetskraftsinvandring. Arbetskraftsexploatering är ett stort och växande samhällsproblem, trots alla insatser som har gjorts för att motverka den. Utnyttjandet drabbar främst arbetskraftsinvandrare och innebär att arbetstagaren får låg eller ingen lön, långa arbetsdagar, farlig arbetsmiljö och undermåliga levnadsförhållanden. Exploateringen riskerar att leda till att seriösa företag konkurreras ut av företag som exploaterar sin arbetskraft. Och för att kunna konkurrera om internationell arbetskraft måste vara ett attraktivt land för utländska arbetstagare. Utvecklingen när det gäller fusk, regelöverträdelser och brottslighet i arbetslivet är oroande och på väg åt fel håll. Det är av största vikt att vi kommer till rätta med dessa problem. Människor från andra länder ska inte behöva arbeta under sämre villkor än svenskar, och arbetsgivare som lurar och utnyttjar arbetskraftsinvandrare måste upptäckas och lagföras. har varit med och infört flera kontrollsystem för att skärpa tillsynen. Vi har exempelvis infört krav på arbetsgivare att redovisa arbetsgivaravgifter och system med personalliggare så att myndigheter kan kontrollera vilka som arbetar på en arbetsplats. visar dock tydligt att de insatser som har gjorts inte räcker. arbetar en utredning för att förbättra såväl kontrollen som sanktionerna ytterligare. Utredningen ser över regelverket och ska föreslå åtgärder för att stärka konkurrenskraft, stoppa kompetensutvisningarna, underlätta för att locka hit talanger, motverka missbruk av arbetskraftsinvandringen och förhindra exploatering av människor. kom utredningens delbetänkande, som innehåller förslag om utökade kontroller av arbetskraftsinvandrares villkor. Det är viktiga förslag som har varit ute på remiss. I den fortsatta beredningen är det dock viktigt att påminna om att den svenska arbetsmarknadsmodellen innebär att det i första hand är arbetsmarknadens parter som förhandlar om löner och övriga villkor på arbetsmarknaden. Den principen gäller även för arbetskraftsinvandrare. Utredningens slutbetänkande ska redovisas . Redan i slutet av den här månaden får vi också ta del av betänkandet från den särskilda utredare som har haft i uppdrag att analysera om vi behöver stärka skyddet för offer för människohandel ytterligare. om statens insatser mot exploa-tering av arbetskraft Vi har precis debatterat regeringens arbetsmiljöstrategi här i kammaren. I den lyfts bland annat en arbetsmarknad utan brott och fusk fram som ett av strategins fyra huvudsakliga delområden. Det är positivt att regeringen tar den här frågan på stort allvar. Utöver detta föreslår utskottet ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med förslag på hur sekretessreglerna kan ändras för att motverka exploatering av arbetskraft och förbättra möjligheterna till myndighetssamverkan på det här området. Jag ser fram emot att vi i ska återkomma till de här viktiga frågorna . Det är bara genom att komma till rätta med missbruket av regelverket som vi kan värna det som är bra med arbetskraftsinvandringen. Ingen ska utnyttjas på svensk arbetsmarknad. Vi ska dock se värdet av att människor vill komma till och bidra. Det gör bättre, det är bra för våra företag och det är bra för vår välfärd. Med det sagt vill jag yrka bifall till utskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 13 Socialtjänst- och barnfrågor betänkande 2020/21:SoU24 103 ACKO ANKARBERG (KD): De sociala nätverken skapas av människor tillsammans. De är en naturlig och avgörande del av våra liv. Dessa sociala nätverk framstår som särskilt betydelsefulla när människor drabbas av svårigheter av olika slag. Målet för socialpolitik är att stödja gemenskaperna och de enskilda människorna till egen försörjning, att ge god omvårdnad och att möjliggöra aktivt deltagande i samhället. har därför en vid och fundamental uppgift inom det offentliga. har det yttersta ansvaret för att människor i kommunerna ska ha det bra, tak över huvudet och mat på bordet. Uppdraget är dock vidare än så och handlar om att ge trygghet socialt och ekonomiskt och arbeta för goda levnadsvillkor och delaktighet i samhällslivet. har således ett brett områdesansvar som ska ses både geografiskt och innehållsmässigt. Det ställer stora krav på en kommun, och det är en av kommunens huvuduppgifter. har präglats av ett allt större uppdrag när fler människor behöver hjälp under en del av livet. har personalbristen blivit akut inom flera områden, och såväl kontinuitet som kvalitet påverkas. Kommunerna har ansvar för . Även om de generella statsbidragen blivit större upplever de flesta kommuner ett allt större tryck genom personalbrist och ökade kostnader som inte möts av tillräckligt ökade statsbidrag. Men det krävs också reformer som påverkar förutsättningarna för verksamheten och uppdraget. Om tillåts att försämras genom brist på personal och brist på ekonomiska resurser när uppdraget ökar uppstår ett välfärdssvek. Människor har på goda grunder rätt att förvänta sig att klarar sitt uppdrag som yttersta skyddsnät och att den kan ge stöd och hjälp till den som inte klarar sig själv. och dess medarbetare utför ett viktigare och svårare arbete än vad de får ett erkännande för. Att ytterligare stärka professionens ställning, kompetens och auktoritet i det arbetet är därför en viktig politisk uppgift. Genom stöd och handledning och möjligheter till specialist- och vidareutbildning stärks kompetensen hos personalen. En god tillgång till handläggare med rätt kompetens är viktigt för dem som behöver stöd och hjälp från . För att ska fungera på ett bra sätt är det avgörande att personalen kontinuerligt får del av kompetenshöjande insatser. Likaså är det viktigt att olika arbetsinsatser grundar sig i metoder som är beprövade och fungerar. Här krävs forskning om redan etablerade arbetssätt samt utveckling av nya metoder. Jag är glad att utskottet har kunnat forma en majoritet för många tillkännagivanden inom socialpolitiken. Ett av dem handlar om att stärka kompetensen inom . är med självklarhet lokal. Det är i kommunen som har att ta områdesansvar och bedöma insatser utifrån förutsättningarna. finns det i många fall behov av kunskapsinsamling och forum för spridning av densamma. Då kan ett nationellt vara ett gott stöd för . vill att regeringen utreder hur ett ska kunna inrättas som stöd för i hela landet. Kunskapsinhämtning och kunskapsspridning är viktigt, och ett nationellt kan bidra till att stödja en god utveckling. Flera av de tillkännagivanden som föreslås från utskottet har fokus på barn, både i detta betänkande och i andra. Det är för att vi känner en oro kring barns uppväxt. Barns rättigheter behöver stärkas, och barns rätt behöver synliggöras i all relevant lagstiftning. Jag är glad att vi Kristdemokrater aktivt medverkade till att blev svensk lag. Men det räcker inte att vi antagit . Vi måste följa upp och redovisa hur barns situation ser ut innan vi fattar nya beslut av olika slag, inte bara i kommunerna eller i regionerna. Det behövs också ett uppföljningsarbete nationellt. Jag vill därför yrka bifall till reservation 66. Vi har också instämt i ett yrkande som kommer från Liberalerna och som vi menar borde ha fått en majoritet. Jag beklagar att vi är för få partier som ger stöd till det. Det handlar om forskningsanknytning som behöver stärkas. Verksamhetsnära forskning behöver uppmuntras, och man behöver kunna kombinera en forskarutbildning med arbete på deltid. Detta är en fråga som vi kommer att återkomma till därför att det tillhör det som behöver prioriteras i . Sammantaget, fru talman, visar motionsbetänkandet från socialutskottet ett stort och brett intresse för arbete och för barnfrågor. Det finns många tillkännagivanden, och i många frågor har vi ett enigt intresse i utskottet av att åstadkomma något mer än . Socialpolitiken behöver synliggöras och få en starkare plats i debatten och i samhället. Jag hoppas att utskottet genom betänkandet bidrar till det. 104 (S): Grunden i socialtjänstlagen ska vara att ge människor ekonomisk och social trygghet, jämlikhet i levnadsvillkor och aktivt deltagande i samhällslivet. Så står det i socialtjänstlagens portalparagraf. Men tyvärr växer inte alla barn och unga upp i denna trygghet . Klyftorna i ekonomin har gjort samhället mer ojämlikt. Vi ser att barn som är födda i och bor i villaområden har betydligt större möjligheter att lyckas än de barn som bor i lägenhet i ett miljonprogramsområde. Vi ser också att fler människor lever i ett utanförskap, där just bristen på tillgång till arbete och språket gör att de hamnar vid sidan om. Barnen i dessa bostadsområden träffar sällan barn som är från andra delar av staden eller samhället. Möjligheterna att prata svenska är begränsade, och ofta får de som bor där hålla sig inom det egna samhället på grund av att de saknar bil, körkort och helt enkelt ekonomi. Många familjer som bor där längtar efter ett annat liv – att kunna komma in i arbete och att barnen får lära sig bra svenska, klarar skolan och inte hamnar i svårigheter. Vi ser detta tydligt inom , där gruppen som lever på försörjningsstöd ökar i tider av arbetslöshet. Men vi ser också att fler blir kvar i arbetslöshet och bidragsberoende även när konjunkturen går upp. Därför behöver försörjningsstödet kompletteras med olika insatser som på riktigt kan ge förutsättningar till en egen försörjning och ett självständigare liv. Att lära sig svenska är bra, men det bör kombineras med praktik, breda arbetsmarknadsinsatser och utbildning på olika nivåer. Regeringens satsning i vårbudgeten på jobb och utbildning, där just yrkesutbildningar kombineras med sfi, är ett bra exempel på en viktig insats för dem som är långtidsarbetslösa att snabbare komma in på arbetsmarknaden. Vi socialdemokrater är övertygade om att ingen människa frivilligt vill leva på försörjningsstöd, eftersom stödet man får gör att man lever på knappa marginaler. Familjer får kämpa för att få ekonomin att gå ihop. Och det är extra tufft för barnen som får stanna hemma från aktiviteter och får vänta med att köpa nya skor när de gamla är utslitna. Därför är det viktigt att nivån på försörjningsstödet är skäligt och att det anpassas även till barnens behov. Barn ska inte straffas för att familjen får försörjningsstöd. Vi har under sett en 50-procentig ökning av orosanmälningar till i vissa kommuner. Det är framför allt skolan som ser att fler barn mår dåligt och far illa. Det är allt från psykisk press att klara skolan under hemstudierna till att någon förälder har blivit arbetslös eller att det pågår våld eller drickande i familjen. Här behöver samhället agera snabbt, för vi vet att när barn far illa är det viktigt med tidiga insatser. Insatserna ska bestå av beprövade metoder som vi vet ger resultat, allt för att ge fler barn och unga ett bättre liv så att de lättare kan bli en del av samhället. Regeringen har därför lagt stor tyngdpunkt på att kvalitetssäkra stödet till barn och unga inom barn- och ungdomsvården och inom ungdomspsykiatrin. Här följer några exempel: Utredningen om en sammanhållen god och nära vård för barn och unga trycker på att ungdomspsykiatrin måste bli mer likvärdig över hela landet och att det inom primärvården ska bli lättare att få hjälp av kuratorer och psykologer, men även på att en större samverkan ska ske mellan vården, skolan och så att olika hjälpinsatser kan samordnas på ett bättre och tydligare sätt. Vidare har Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd, MFoF, ett viktigt uppdrag att ta fram en handlingsplan för brottsförebyggande föräldraskapsstöd, där syftet är just att ta fram verkningsfulla och hållbara arbetssätt som på ett tydligt sätt kan ge ett gott stöd till föräldrarna. Beredning pågår också inom gällande utredningen om barnets bästa, som presenterades . Utredningen lämnade flera förslag för att komma till rätta med tryggheten och säkerheten runt placeringar av barn och unga. Bland annat ska barns bästa tas i beaktande i större utsträckning vid omprövning av vård enligt LVU. Det ska också vara ställt utom allt tvivel när vård enligt LVU ska upphöra och ett barn ska flytta hem till sina föräldrar. Ett annat förslag som det arbetas med är att ska följa upp en hemflytt från exempelvis ett familjehem , allt för att säkra att det fungerar för familjen och barnet vid hemflytten. Vidare väntar vi på den nya socialtjänstlagen; utredningen presenterades och bereds nu inom regeringen. Här lägger utredaren stor tyngdpunkt på att insatser behöver bli mer jämlika och att insatserna ska vara beprövade och ge resultat. har ett stort behov av hög kompetens och erfarenhet. Tyvärr har tendensen av genomströmning i yrket gjort att många svåra ärenden inom kommit att hanteras av oerfaren personal. En utredning av en familj kan leda till en placering som påverkar hela livet för barnet och familjen. Därför behövs kunniga och erfarna utredare. Här finns det ansvar både i riksdag och kommuner för att göra vad man kan för att höja statusen på socionomyrket. Det räcker inte att endast göra yrket legitimationsgrundande, utan det behövs bättre vidareutbildning och möjliga karriärvägar för att göra yrket attraktivt. Regeringen har –2020 satsat 360 miljoner på ökad bemanning och kompetenshöjning inom . Stödet ska utvärderas nu , men regeringen var redan i vårens budget tydlig med att det behöver göras mer på detta område. Avslutningsvis vill jag lyfta fram debatten om våld i nära relationer, som genomfördes . har tagit steg framåt i detta viktiga arbete. Vi vet också att regeringen arbetar vidare med ytterligare lagförslag som ska minska mäns våld mot kvinnor. Det som jag ytterligare vill lyfta fram är hur vi stärker barnperspektivet för barn som bor i skyddade boenden. Här måste samhället bli bättre. Barn som följer med sin mor till ett skyddat boende måste erbjudas behandling för sina traumatiska upplevelser, kunna gå i skolan och få vara som andra barn. Här har samhället fortfarande mycket att lära. Därför ser jag fram emot att fler insatser införs från utredningen fönster av möjligheter som kom 2017. Regeringen bereder just nu flera förslag från utredningen. De berör bland annat åtgärder för hur barnet ska synliggöras och göras mer delaktigt i frågor som rör barnet i skyddat boende, men också för hur barnens rätt till skolgång, hälso- och sjukvård, tandvård, stöd och behandling säkerställs när man vistas i skyddat boende. Jag ställer mig bakom samtliga av våra reservationer men yrkar bifall endast till reservation nummer 7. 105 ACKO ANKARBERG (KD) replik: Jag noterade att ledamoten nämnde den kommande socialtjänstlagen. Den har utretts av . Den har också rönt ganska mycket kritik i remisserna. har regeringen – ganska klokt, tycker jag – bett om en äldreomsorgsutredning, vilket innebär att man ska ha en egen äldreomsorgslag. Är det ledamotens bedömning att vi kommer att gå fram med socialtjänstlagen så som det var tänkt? Är det inte läge att göra ett omtag och i stället lyssna på både kritiken och remissen och kanske tänka om utifrån att vi bryter ut äldreomsorgsdelen? 106 (S) replik: Jag tackar Acko Ankarberg för frågan. Det har efter att socialtjänstlagen presenterades blivit en diskussion om en äldreomsorgslag, som vi från regeringens sida står för att utreda. Jag har inte det senaste från departementet, men jag kan konstatera att det finns en socialtjänstlag som bereds och att man tittar på hur den ska se ut. Resultatet av beredningen är inte färdigt , utan det får vi återkomma till. Men det är klart att man får ta ett omtag efter att det här med äldreomsorgslagen kom. 107 ACKO ANKARBERG (KD) replik: Jag tackar ledamoten för svaret. Jag tror att vi behöver göra ett omtag, både utifrån de nya förutsättningarna och utifrån kritiken eller remissynpunkterna – det är naturligt att man kommer med synpunkter i en remiss. Men även det som har hänt när det gäller barns rättigheter och det arbete som inte minst det här utskottet har bedrivit gör att vi nu nog skulle behöva se detta i ett nytt ljus. Vi är några som har föreslagit det, men det finns inte en majoritet för det, och ledamoten delar inte den åsikten. Det är ändå gott att höra att det inte är låst, för det här är en fråga som vi behöver ha öppen och titta och tänka på framöver. 108 (S) replik: Jag känner att de här frågorna är så pass viktiga att vi inte bara kan gå på. Vi behöver hitta breda kompromisser, som vi till exempel gjorde när vi diskuterade Sis-frågan. Att bara gå på skulle inte gagna barnen och de familjer som far illa. I de här frågorna behöver vi hitta bra vägar som är hållbara över flera mandatperioder. 109 (M): Vi står naturligtvis bakom samtliga av våra reservationer, men för tids yrkar jag bifall endast till reservation 17. Det finns så otroligt många viktiga frågor som det måste arbetas med, men få saker som känns så oerhört viktiga som att förbättra möjligheter och förutsättningar för våra barn. Jag kommer från ett parti som mycket tydligt arbetar för att det inte ska spela någon roll varifrån man kommer; det är vart man är på väg som ska betyda något. Så mycket i är fantastiskt, och möjligheterna är så många – men inte för alla. För barn som växer upp i olika slags dysfunktionella familjer och placeras när hemmet inte fungerar och för barn som växer upp på platser med institutionell karaktär går det inte alltid lika bra. Vi vet till exempel att placerade barn i förfärande liten utsträckning klarar sin utbildning. Vi vet också att den absolut bästa vaccinationen mot ett framtida utanförskap är en avslutad och avklarad skolgång och utbildning. För de här barnen har vi ett ansvar. Vi har en skyldighet att se till att samhället står starkt när det behöver göra det. För ett drygt år sedan började en intensiv resa för socialutskottet. Det har för oss inte bara handlat om covid-19 utan också om det som startade med det uppmärksammade fallet ”Lilla hjärtat”. Vi moderater föreslog ett utskottsinitiativ med tre skarpa lagförslag från en utredning som kom 2015 och som den rödgröna regeringen valt att stoppa i byrålådan. Först när vi i började att bereda dessa lagförslag fick regeringen eld i baken. Sex av åtta partier, samtliga förutom de två regeringspartierna Socialdemokraterna och , ställde sig bakom det moderata förslaget. Utan att vi hade jobbat så tajt och så konstruktivt tillsammans, och utan det engagemang som ledamöterna i socialutskottet bär, hade vi inte kunnat göra det vi nu gör. Detta är verkligen ett lagarbete.