prot · H809106 · 2021-04-13 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. Tredje vice talmannen meddelade att i (M) avsagt sig uppdragen som ledamot i finansutskottet och som suppleant i socialförsäkringsutskottet, att (M) avsagt sig uppdraget som ledamot i socialförsäkringsutskottet samt att (M) avsagt sig uppdragen som suppleant i finansutskottet, i utrikesutskottet och i försvarsutskottet. Kammaren biföll dessa avsägelser. § 3 Anmälan om kompletteringsval Tredje vice talmannen meddelade att partigrupp anmält som ledamot i finansutskottet, i som ledamot i socialförsäkringsutskottet och som suppleant i finansutskottet, som suppleant i utrikesutskottet och i försvarsutskottet samt som suppleant i socialförsäkringsutskottet. Tredje vice talmannen förklarade valda till i (M) i (M) § 4 Anmälan om subsidiaritetsprövningar Tredje vice talmannen anmälde att utdrag ur följande protokoll i ärenden om subsidiaritetsprövning av EU-förslag hade kommit in: 2020/21:24 för från näringsutskottet och 2020/21:26 för från trafikutskottet. § 5 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2020/21:614 Interpellation 2020/21:614 Den nationella planen för transportinfrastruktur av (V) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. Interpellation 2020/21:637 Interpellation 2020/21:637 Beredskapsflygplatser av (C) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. § 6 Anmälan om återkallelse av proposition Tredje vice talmannen meddelade att regeringen genom skrivelse 2020/21:179 återkallat prop. 2020/21:48 Organdonation. Skrivelsen lades till handlingarna. § 7 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2020/21:3929, 3936, 3940, 3943, 3952 och 3958 till socialutskottet 2020/21:3897 och 3902 till utrikesutskottet Följande dokument anmäldes: 2020/21:3921 av i och (båda SD) 2020/21:3930 av m.fl. (V) 2020/21:3948 av m.fl. (KD) 2020/21:3955 av m.fl. (M) Kammaren biföll talmannens förslag att ovanstående motioner skulle hänvisas till socialförsäkringsutskottet. 2020/21:3978 av m.fl. (KD) Kammaren biföll talmannens förslag att ovanstående motion skulle hänvisas till finansutskottet. § 8 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2020/21:SfU18 Arbetskraftsinvandring 2020/21:SfU20 Migration och asylpolitik 2020/21:SkU36 Anpassning av lagen om omställningsstöd 2020/21:AU8 Arbetsrätt 2020/21:AU9 Integration 2020/21:AU10 Jämställdhet och åtgärder mot diskriminering 2020/21:UbU12 Grundläggande om utbildning Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2020/21:MJU14 Kemikaliepolitik Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera sammanträdet till , då interpellationssvar skulle lämnas. § 9 Svar på interpellation 2020/21:595 om laddstolpar för elfordon 1 Statsrådet (S): har frågat mig när får ett enkelt system för att ladda elfordon vid publika laddpunkter och vilka konkreta åtgärder jag vidtar för att så ska bli fallet. har också frågat mig om min bedömning av hur stort antalet publika laddpunkter behöver vara 2030. Jag har , när jag och senast debatterade denna fråga här i kammaren, haft kontinuerlig dialog med branschen om enhetliga betallösningar vid elbilsladdning. Senast , , träffade jag stora delar av branschen för att vidare diskutera deras förslag till lösningar. Laddinfrastrukturbranschen är fortfarande ny, och det är viktigt att ge marknaden tid och förtroende att lösa de problem som upptäcks innan vi konstaterar marknadsmisslyckande och går in med regleringar. Jag är övertygad om att vi tillsammans kommer att komma framåt i frågan . Vidare frågar hur stort jag bedömer att antalet publika laddpunkter behöver vara till 2030. Klimatklivet har beviljat stöd till drygt 30 000 laddpunkter, ett viktigt bidrag till att det finns ungefär en publik laddpunkt per 20 laddbara personbilar i . De laddbara personbilarna, både rena elbilar och laddhybrider, utgör redan av personbilsflottan, och huvuddelen av laddningen sker när fordonen står parkerade hemma eller vid arbetsplatserna. Det väsentliga är att tillgången till laddning, både publik och icke-publik, behöver vara tillräcklig för att klara den elektrifiering av transportsektorn som behövs för att vi ska nå våra klimatmål. Regeringen har initierat ett antal åtgärder för att följa utvecklingen av hur transportsektorn elektrifieras för att kunna vidta ytterligare åtgärder om det skulle behövas. Som exempel kan nämnas den satsning på att bygga ut snabbladdning längs de större vägarna där det inte är marknadsmässigt lönsamt som nu framgångsrikt har sjösatt. Den första utlysningen har bidragit till stöd till 20 publika snabbladdningsstationer fördelat på sju län, även i inland där de största bristerna finns . har även fått i uppdrag att med hjälp av Lantmäteriet och föreslå åtgärder för bättre tillgång till laddinfrastruktur, oavsett boendeform. Det uppdraget redovisas . Slutligen vill jag passa på att nämna att arbetet med elektrifieringsstrategin pågår, och där är laddinfrastruktur en av de nyckelfrågor som utreds. 2 (V): Jag vill tacka energiministern för svaret på min interpellation. Vi vet att vi står inför en väldigt stor utmaning: Vi ska minska våra utsläpp från transportsektorn med till 2030. Där kommer laddbara fordon att spela en väldigt viktig roll. Men det är inte så mycket värt för människor att införskaffa ett laddbart fordon om det sedan är en massa krångel när man ska ladda fordonet. Det är ungefär där vi står . fungerar det så att regeringen via ger stöd till uppbyggnad av laddinfrastruktur. Ungefär hälften av kostnaden för att sätta upp en laddstolpe står staten för. Men det finns inga motkrav på att laddstolpen ska vara enkel att använda, att det ska finnas ett standardiserat betalningssystem etcetera. Detta har fått till följd att den som kör ett laddbart fordon och vill ladda det vid en offentlig laddstolpe ofta möts av en myriad av olika betalnings- och igångsättningssystem. Det kan vara brickor som ska blippas eller appar som måste laddas ned. Man kanske ska swisha pengar medan man på andra platser kan betala direkt med ett kreditkort. Vissa, oftast kommuner, är föredömliga i så måtto att det inte finns något betalningssystem alls, utan det är bara att sätta igång och ladda bilen. Tyvärr innebär allt detta att det är mycket krångligare än det skulle behöva vara. Jag och anser att vi när vi går in med så stora statliga medel till utbyggnaden av den offentliga laddinfrastrukturen också ska ställa motkrav på att den ska vara så användarvänlig som möjligt. Och, fru talman, jag anser att en laddstolpe längs en statlig väg borde betraktas som en del av den statliga infrastrukturen. Optimalt hade alltså varit om vi använt våra pengar direkt till att låta till exempel bygga upp laddinfrastrukturen längs våra statliga vägar och att man då också skulle kunna ha ett standardiserat och enkelt laddsystem för detta. är vi inte där , och det beklagar jag. Jag skulle vilja återkoppla till den tidigare debatt som jag hade med energiministern . Då lyfte jag just dessa frågor: att det måste vara enkelt att ladda elbilen. Då svarade energiministern mig så här: ”Så vi kan nog ha en lösning utrullad och på plats om .” Det där Statsrådet (S) alltså , och skriver vi mitten av april. Och vi har fortfarande inte någon lösning på detta problem. Det är fortfarande väldigt krångligt att ladda ett laddbart fordon vid en offentlig laddstation. Jag vill därför fråga ministern: När kommer detta problem att vara löst? När har vi ett enkelt och enhetligt ladd- och betalningssystem för de publika laddstolparna? 3 Statsrådet (S): I de diskussioner jag har med branschen menar de att de har kommit långt i detta och att av marknaden kommer att ha möjlighet att omfattas av det de kallar för ett enhetligt betalningssystem . Jag har en lite annan uppfattning eftersom deras system kräver att du har tre olika appar. Jag menar att vi snarare måste ha en ordning där du ska kunna betala med en app. Där har vi alltså lite olika uppfattning, men branschen och jag diskuterar vidare. Jag hoppas att ett än mer enhetligt system ska vara på plats under det här året. Det är värt att påpeka att detta är något som vi gör i diskussion med branschen. Vi överväger inte, som önskar, ett förstatligande av alla dessa punkter, oavsett om de är kommunala, privata eller kooperativa. menar att laddningen ska vara en del av det statliga vägnätet och sortera under . Jag vill fråga : Menar du på samma sätt att de fossila drivmedlen ska gå samma väg? Ska vi förstatliga bensinstationerna? Är det personal som ska sälja korv längs våra vägar? Det måste vara den enda rimliga analogin till resonemang. 4 (V): Då har vi fått ett nytt löfte från energiministern, nämligen att frågan ska vara närmare en lösning under det här året. När jag debatterar med energiministern den här gången är han inte lika tydlig. Han kan inte lova att frågan om laddkrånglet ska vara löst ens det här året. Det tycker jag är djupt problematiskt utifrån det faktum att det är våra skattepengar som till stor del finansierar de publika laddstationer som monteras upp. Varför, fru talman, har energiministern inte satt upp någon form av villkor för att ta emot pengar för att bygga upp offentlig laddinfrastruktur, nämligen att man också ska leverera elen på det enklast tänkbara sättet? Precis som ministern är inne på ska det vara en app och inte 15 olika och ett kort som man kan betala med – inte en mängd olika betalningssystem. Jag tycker att det här är ett stort underbetyg till regeringen. Under den långa tid som har gått har man inte lyckats ställa dessa motkrav. Jag tror att det finns välmenande aktörer där ute som vill lösa detta, men det är ändå regeringen som sitter på pengarna och kan ställa villkoren för den laddinfrastruktur som vi nu bygger upp och som kanske ska finnas framöver. Sedan tycker jag att ministern är lite ohederlig när han debatterar. Han säger att jag och vill förstatliga laddinfrastruktursystemet. Det jag pratar om är att våra myndigheter, förslagsvis , själva ska kunna förfoga över de statliga medel som anslås och bygga upp laddinfrastruktur längs det statliga vägnätet. Jag skulle också vilja fråga ministern hur han ser . Som det är nu har vi ungefär 10 000 publika laddpunkter i , till stor del finansierade med offentliga medel. Jag läste en rapport från organisationen , en organisation som jag vet att ministern har haft mycket att göra med under dessa samtal. Där talar man om att vi fram kommer att behöva ungefär 90 000 publika laddplatser, alltså nästan tio gånger så många som det finns . Ska vi bygga upp laddinfrastrukturen till en sådan omfattning tror jag att det behövs ett mycket högre tempo än . Jag vill fråga ministern om han delar den bilden: Är det skala 10 som gäller, alltså att det behövs ungefär tio gånger så många publika laddplatser som ? Jag skulle också vilja kommentera den framgångsrika satsning som ministern talar om, där man har lyckats finansiera 20 publika snabbladdningsstationer fördelat på sju olika län i norra . Jag tror inte att vi med den hastigheten kommer att nå de mål vi behöver nå för att uppnå klimatmålet om att minska utsläppen från transportsektorn . Tycker man alltså att detta är en framgångsrik och snabb utbyggnad? Och när dessa 20 publika snabbladdningsstationer har byggts upp, finns det då ett enhetligt och enkelt betalningssystem för dem? 5 Statsrådet (S): Antingen gör sig dummare än han är, eller så låtsas han att verkligheten ser ut på ett annat sätt än den gör. Vi har ju redan ett landsomfattande nät av publika laddplatser. Det finns 12 000 platser. Vi har två områden med vita fläckar: inland och inland, och så finns det enskilda punkter utöver det. Annars är det ingenstans på det grundläggande nationella vägnätet som man har mer än till en publik laddplats. Jämför gärna det med något annat land i eller EU! Det är klart att dessa sista punkter gör väldigt stor nytta. Sedan frågar om jag håller med om slutsatserna i Circles rapport. Nja, jag gör inte det, för det kommer inte att vara en linjär uppbyggnad. 90–av laddningen kommer att ske i hemmet och på arbetsplatser, alltså inte på publika laddstationer. Över tid kommer de publika laddstationerna snarare att ersätta reservdunken än bensinmackarna. Jag tror att det är den analogin man ska ha framför sig. Räckvidden i våra elfordon kommer ju att fortsätta att öka. Sedan säger att han inte vill se statliga laddstationer och att det inte ska vara grunden. Du får väl gå tillbaka och läsa vad du själv sa i debatten! Det var detta jag lyssnade på och ifrågasatte. Men det spelar inte så stor roll. Kraft bygger nu tillsammans med OKQ8 350 publika laddstolpar. Hur vill att de ska ha en enhetlig betalningslösning? Min modell är att vi samlar branschen och kommer överens om hur vi ska klara detta framöver. Jag tror att den kommer att vara framgångsrik. Men nota bene: Om branschen inte klarar av att lösa detta har jag inget problem med att ställa krav i samband med stödet, även om det kanske inte löser så mycket eftersom stödet till största delen, vilket vet, redan är utbetalt och använt för utbyggnaden. Det förändrar inte läget för de 12 000 laddplatser vi redan har i . Det förändrar dock för de tillkommande, men det är en liten andel som kommer att byggas med stöd. Jag är inte främmande för reglering. Jag tror att vi kommer att få se en EU-reglering framöver. Jag tror dessutom att det som vi ser som betalningslösning är ett övergående fenomen. Vi har redan en ISO-standard för bilstyrd laddning, och jag tror att det är det som kommer att vara framtiden. Jag tror alltså inte att man kommer att behöva visa upp vare sig kort eller bricka, utan bilen kommer själv att förhandla det hela med laddstolpen eller laddstationen. Så ser jag på utvecklingen framåt. Både betalningssystemen och laddningssystemen är i snabb teknisk utveckling. Detta gör det synnerligen olämpligt med lagstiftning. Vi riskerar att lagstifta om något som var gårdagens lösning. Det tror jag vore dumt. I stället ska vi se till att få enhetliga betalningsstandarder på plats. Det gör vi i samarbete med branschen, och vi hoppas att branschen är lyhörd för detta. säger att jag lovar det ena eller andra. Jag ger uttryck för vad branschen har sagt till mig. har branschen för höga ambitioner och ibland för låga. Men jag måste ta de besked man ger till mig på allvar. Jag är som sagt beredd att använda lagstiftningsinstrumentet om det krävs, men jag har också värderat det instrumentet och sett att det är ett mycket sämre instrument än att frivilligt och tillsammans gå framåt. 6 (V): Jag tror att vi just fick förklaringen till varför det går så långsamt med utbyggnaden av publika laddstationer och med att få ett enhetligt och enkelt system att använda, nämligen att energiministern är nöjd med situationen som den är. Han talar om att vi redan har en utbyggd laddinfrastruktur och att det nu på i princip alla platser i finns en laddplats mindre än . Men problemet är ju att många av de publika laddplatserna inte fungerar för den som vill använda dem. Betalningssystemen är för krångliga. Laddplatserna är inte igångsatta. Det finns inget nationellt system för att enkelt se var den närmaste stationen finns, om den fungerar eller om den är upptagen och så vidare. Detta oroar mig, i synnerhet med tanke på att vi bara är i början av elbilsrevolutionen. Vi kommer att få otroligt många fler elfordon. Då behövs det fler laddplatser och ett mycket enklare system. Återigen, fru talman, tycker jag att ministern glider på formuleringarna. Vi har inte talat om att förstatliga befintlig laddinfrastruktur. Jag säger att vi ska ställa krav på hur pengarna används, våra gemensamma medel, och att det kanske är enklare och rimligare att självt får bygga ut för de pengar som vi anslår. Jag skulle vilja avsluta med att fråga ministern vad vägen framåt är. När har ministern nästa möte med branschen, och när får vi se nästa steg mot att ta fram ett enkelt och enhetligt system för detta? Som det fungerar nu är det inte tillräckligt bra – den saken är helt klar. 7 Statsrådet (S): Här ser vi magiska reptrick: Genom att ställa krav på 20 stationer ska 12 000 stationer förändras. Tänk om det vore så enkelt! Vi måste ha med oss huvudmännen för de 12 000 stationer som har byggts för att vi ska kunna lösa problemet. Vi är överens om grundproblemställningen. Det är därför jag har kallat till möte med branschen långt innan började skriva interpellationer om frågan. Det är därför vi har tagit fram enhetliga lösningar, och det är därför vi har ett speciellt stöd för att täcka vita fläckar. Det är därför det säljs fler elbilar i än i något annat land i EU. Det beror inte på avsaknaden av statliga bensinmackar eller statliga laddstolpar. Det finns en marknadskraft som driver detta framåt. Marknaden driver utvecklingen. Vi får fler och fler som väljer att köra elbil. Vi får fler och fler laddplatser. Det om något borde glädja , som är engagerad i klimatfrågan, vet jag, . Vi kan stå här och älta vad som är exakt rätt antal eller inte rätt antal och exakt var de ska ligga, men i grunden har vi en positiv utveckling. Vi säljer flest elbilar i EU. Vi har fler laddplatser i glesbygden än vad man har i något annat land i EU, i princip. Vi har lägre elkostnader än de flesta andra länder i EU, och vi har ett större överskott på el än alla länder i EU. Detta kommer att leda fram till ett snabbt teknikskifte när det gäller elbilar. Med den elektrifieringsstrategi som jag satte igång med kommer vi också att ha ett stort nät av både laddnings- och snabbladdningsstationer i – och det utan att behöva förstatliga en enda bensinmack. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellation 2020/21:616 om sommarens revision av kärnkraften 8 Statsrådet (S): har frågat mig vilka åtgärder jag planerar att vidta i närtid för att utöka marginalerna i kraftsystemet. Vidare har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att garantera att uppfyller kraven i elmarknadsförordningen. Slutligen har frågat mig om vilka åtgärder jag avser att vidta för att garantera tillräckligt med kraftproduktion i . Jag skulle först vilja lyfta fram våra goda förutsättningar när det gäller elförsörjningen i . Vi har exempelvis en elproduktion med låga utsläpp av koldioxid. Vi har konkurrenskraftiga elpriser som hushåll och industri kan dra nytta av. Vi har gott om el, och rekordstora export på årsbasis är en tydlig indikation på att elen kostar mer i andra länder. Dessa fördelar innebär också att vi har ett gynnsamt läge inför kommande elektrifiering av industri och transportsektor. Men det finns också utmaningar som behöver lösas, och berör några av dessa. Det är viktigt att komma ihåg att har ett tydligt ansvar åtminstone när det gäller de två första frågorna, men regeringen arbetar naturligtvis aktivt med flera delar i dessa frågor. I sammanhanget vill jag också beklaga att parti, , valde att lämna samarbetet inom energiöverenskommelsen där den typ av frågor som tar upp diskuterades i en bred politisk krets för att möjliggöra så stabila och långsiktiga spelregler som möjligt. När det gäller den första frågan har regeringen bland annat beslutat om ett uppdrag till att vid behov lämna förslag till ersättningsmodeller och regeländringar när det gäller stödtjänster och avhjälpande åtgärder. Vidare kommer den nya elförbindelsen Sydvästlänken att förbättra förhållandena i . När det gäller den andra frågan är det något oklart vad syftar på, men jag kan konstatera att ansökt hos om att för vissa utlandsförbindelser få undantag från kravet att tillgängliggöra 70 procents sammanlänkningskapacitet . beslutade om ett sådant undantag . har tagit fram en metod med åtgärder som ska vidtas för att lösa problemen som ligger till grund för undantaget. Slutligen vill jag som svar på den tredje frågan om tillräckligt med kraftproduktion i understryka att jag ser flera lösningar framför mig, framför allt en utbyggnad av förnybar elproduktion och förstärkningar i transmissionsnäten för bättre elöverföring genom landet. Jag kan också konstatera att de långsiktiga scenarierna från indikerar att även kärnkraften förväntas utgöra en del av energimixen under överskådlig framtid. Som en del av lösningen bör vi heller inte underskatta möjligheterna framöver för elförbrukare att kunna vara mer flexibla i sin elanvändning, delta på elmarknaden och därmed också kunna spara på sina egna elkostnader. Ett arbete pågår även med en nationell elektrifieringsstrategi som ska ta ett helhetsgrepp om förutsättningarna i energisektorn för att bidra till klimatmålen 2030, 2040 och 2045. Strategin ska bidra till en snabb, smart och samhällsekonomiskt effektiv elektrifiering. Det ingår också i arbetet att ta fram en plan för att hantera eventuella hinder för en ökad elektrifiering. 9 (M): Tack, statsrådet, för svar och möjlighet att diskutera! blev läget akut på den svenska elmarknaden. Staten tvingades då att akut sluta avtal med men också med oljekraftverket i och med gaskraftverket i för att elsystemet i helt enkelt skulle fungera. har det om möjligt blivit kämpigare med det svenska elsystemet, bland annat efter att har stängts, med minskade marginaler. Framför oss har vi en önskad stor elektrifiering, där vi kan ställa om industrin och transporterna. Det kan betyda väldigt mycket för nya arbetstillfällen i landet och mycket för den gröna omställningen. Experter pratar inte bara om 50 utan även om 75 och kanske till och med om , alltså en dubblering av den svenska elanvändningen framåt. För mig är detta inte bara ett scenario utan faktiskt en önskad samhällsutveckling. Men vi ser också, fru talman, ett antal problem eller utmaningar för oss kring att få det svenska elsystemet att fungera. Vi pratar alltså inte om den klassiska konflikten, om det ska vara kärnkraft eller om det ska vara vindkraft. Vi pratar helt enkelt om att hushåll, familjer och företag ska kunna räkna med en trygg tillgång till el och annan energi och om att man måste få det svenska elsystemet att fungera. Med anledning av detta och den kris som var har jag därför ställt ett antal frågor till energiministern inför den stundande sommaren. Den första handlar om vilka åtgärder som statsrådet planerar att vidta i närtid för att utöka marginalerna. De har ju minskat nu när har stängts. slöts de här panikavtalen med bland annat , och i . Enligt det som kallas för emergency and restoration regulation, , som är en EU-förordning, bör man jobba långsiktigt med den typen av åtgärder. Där har gett beskedet att det inte är aktuellt med liknande avtal nu . Då är frågan till statsrådet: Hur ser alternativen ut för att man ska kunna säkra funktionen och för att och ska kunna leva upp till EU-förordningen och göra det på ett kostnadseffektivt och bra sätt? Det andra frågan handlar om hur regeringen och statsrådet agerar för att ska leva upp till elmarknadsförordningen. När det gäller den här typen av elledningar måste man nämligen i normalfallet tillgängliggöra av kapaciteten på el- och energimarknaden. Bara i undantagsfall kan man ansöka om undantag från detta, och man måste ha en plan för hur man går vidare. Vi kan se att vi nu börjar komma i ett läge där vi har en bristande förmåga att överföra elektricitet i , från norra till . Även om man gör nödvändiga utbyggnader av stamnätet kommer inte hela kapaciteten att kunna nyttjas. Likadant är det med Sydvästlänken. Där säger experter nu att bara två tredjedelar av kapaciteten kommer att nyttjas. Då är frågan: Vad gör statsrådet för att vi ska kunna nyttja den fulla potentialen av stamnätet och för att vi ska kunna få en lite mer jämn prisbild och bättre stabilitet? Den tredje frågan handlar om vad vi gör långsiktigt i för att garantera produktion i .