prot · H80969 · 2021-01-22 00:00:00 — Jag tycker att det är uppenbart att vår krisberedskap och vår motståndskraft har varit alldeles för svaga. Vi har djupa strukturella problem med vår krisledningsförmåga som jag tror behöver hanteras här och . Det är också sådana frågeställningar som jag tycker att en nationell säkerhetsstrategi måste förhålla sig till om den ska bli legitim och relevant. Låt mig ta några exempel kopplat till att jag inte tror att det är just hotbildsanalysen som är det stora problemet. I den nuvarande strategin framgår det till exempel att pandemier och smittsamma sjukdomar är ett av åtta hot mot säkerhet. Jag ska villigt erkänna att jag när jag läste det kanske inte tyckte att detta var så relevant att det var i paritet med exempelvis ett väpnat angrepp eller cyberhotet med avseende på sannolikhet och konsekvens. Efteråt har vi ju sett att pandemin sköljt över oss med all önskvärd tydlighet. Problemet jag ser när jag läser den här strategin är att det som strategin föreslår att man ska genomföra inte var på plats . Strategin är tydlig med att man behöver lagerhållning av läkemedel och skyddsutrustning och att man behöver ha beredskapsplaner och stärkta samordnings- och samverkansplaner. Det är precis sådana här saker som vi inte riktigt hade . Återigen: Det är implementeringen av strategin som jag tror är riktigt viktig. Inrikesministern säger i svaret att regeringens säkerhetspolitiska råd kontinuerligt följt tillämpningen och genomförandet av strategin. Om detta är värdemätaren på hur effektivt det verkligen har varit skulle jag i all välmening rekommendera regeringen att titta på det moderata förslag som vi har lagt fram om ett nationellt säkerhetsråd. Ett nationellt säkerhetsråd skiljer sig rätt så mycket från regeringens säkerhetspolitiska råd. Ett nationellt säkerhetsråd har en permanent stab, har en nationell säkerhetsrådgivare som driver det dagliga arbetet, står direkt under statsministern och har framför allt en förmåga att samla hela förmåga att leda kriser. Det är, enligt vad jag har förstått, ett forum för information och diskussioner rörande strategiska och säkerhetspolitiska frågor. När man skriver en sådan här nationell säkerhetsstrategi tror jag att man bör jämföra med andra länder. Om vi jämför den svenska strategin med till exempel Strategy står den sig givetvis rätt så slätt. Men jag tror också att vi har rätt så mycket att lära av på det här området. De har ju haft en säkerhetsstrategi . Där samlar presidenten alla som jobbar med säkerhetsrelaterade frågor och dömer av ett antal frågor, så att man snabbt vidtar åtgärder mot de brister som finns på beredskapsområdet. Jag vill fråga inrikesministern hur han ser på möjligheten att införa ett nationellt säkerhetsråd. 75 Statsrådet (S): Exakt hur man väljer att organisera verksamheten i är upp till en tillträdande eller befintlig statsminister att avgöra. Jag tror att det är ganska viktigt att man låter en statsminister organisera arbetet i hela . Syftet med är ju att bistå regeringen i arbetet med att uppnå politiska målsättningar, strategier och annat. Jag vill helst inte att vi snabbt drar slutsatser om exakt hur man ska organisera sig just , eftersom vi just har tillsatt en utredning om hur krishanteringen under coronapandemin har fungerat. När man funderar över detta tror jag att det är viktigt att fundera över ett antal frågeställningar. lyfter fram flera viktiga frågeställningar, men man måste också fundera över balansen mellan strategiska diskussioner och operativa frågor. Detta är viktigt. Vi har sett ganska många sammanhang där frågor av operativ karaktär blandas för mycket med frågor av strategisk karaktär. Då vet vi vad som tar överhanden. Det blir det operativa arbetet som helt dominerar. Oavsett vilket system man väljer måste man ha en förmåga att hantera detta, så att man inte tappar det strategiska perspektivet, som ofta är mer långsiktigt. Det handlar om att styra om system och få dem att förändras i en riktning, medan de operativa insatserna enligt den krishanteringsregim vi har i bygger på ansvarsprincipen och närhetsprincipen. De som vanligtvis hanterar en fråga i fred och normalläge gör det även i kris, eftersom de har mest kunskap och förmåga att hantera det. Ska man göra skillnad på det och ändra det måste man fundera på: Vad får det för konsekvenser för befogenheter, ansvarsutkrävande och hur systemet fungerar? Jag säger det inte därför att jag inte tycker att det är en viktig diskussion. Jag tycker bara att man måste ta diskussionen i ett och samma sammanhang så att man ser helheten av detta. Därför tror jag att vi från regeringens sida i varje fall, eftersom vi fortfarande hanterar pandemin, vill vänta in utvärderingar av krishanteringen för att sedan diskutera hur man operativt vill förändra eller kanske strategiskt vill förändra organisation framöver. Man vill helst inte i en kris vända upp och ned på ansvarsförhållanden. Vi har gjort det där vi har skiftat lite ansvarsförhållanden under krisen. Det blir intressant att studera det också. Det har inte varit de snabbaste processerna. Det har inte alltid varit glasklart för alla involverade parter vad som har gällt när vi har skiftat ansvar. Det är otroligt viktigt att ta med nationell säkerhetsstrategi. Poängen med en strategi är att man också kan träna, öva och förbereda sig för ett antal scenarier, något som är otroligt viktigt. Med det får man också möjlighet att hitta brister, utveckla verksamheten och reda ut ansvarsförhållanden redan när det inte är ett krisläge. Jag ser fram emot att fortsätta diskussionen och att ta del av riksdagspartiernas åsikter och idéer om detta. Men det finns ett antal svåra avvägningar som man måste göra när man tittar på hela systemets utveckling . Det bör man göra i ett och samma sammanhang. 76 (M): Tack, inrikesministern, för den här debatten! Pandemin har varit ett betydande stresstest för vår krisledningsförmåga. Det är uppenbart att vi behöver dra ett antal slutsatser. Man har gjort jämförelsen med om detta inte hade varit en kris utan ett krig och hur väl förberedda och rustade vi hade varit för det. Jag tror att det manar till efter-tanke. Efter att ha berört riksdag, regering och myndigheter vill jag också säga några ord om säkerhetsstrategin kopplat till näringslivet och det bredare samhället. Den skulle kunna användas för att skydda näringslivet bättre än vad den gör . långsiktiga ekonomiska konkurrenskraft blir en allt viktigare del av vår samlade säkerhet. hotas den konkurrenskraften till exempel av rätt så systematiska och statssanktionerade cyberangrepp och cyberspionage. Vi ser också en ökad underrättelseaktivitet riktad mot svenska ekonomiska intressen. Detta sker inte minst mot företag som ofta utför samhällsviktig och säkerhetskänslig verksamhet. Regeringen talar ofta om det breda säkerhetsbegreppet. Jag skulle där råda till att man också värderar ekonomiska säkerhet och långsiktiga konkurrenskraft när man värderar de här frågorna. vet inrikesministern att det gjordes en utredning om näringslivets roll i totalförsvaret som pekade på ett antal rättsliga begräsningar när det kom till statsstöd och konkurrensneutralitet. I , som hade samma upphandlingsregler som , löste man det problemet genom att identifiera långsiktig ekonomisk konkurrenskraft som ett vitalt säkerhetsintresse. Sedan lade man in det i den nationella säkerhetsstrategin. Därigenom fick man också en bättre juridisk bas för att ha en rådighet och kunna skydda samhällsviktiga och säkerhetskänsliga företag. Min fråga till inrikesministern är helt enkelt om man värderar att även långsiktig ekonomisk konkurrenskraft kan bli en del av det vidgade säkerhetsbegreppet. 77 Statsrådet (S): Jag tror inte att jag vill föregå det analysarbete som görs. Börjar jag att sätta olika rubriker för detta är vi snart fast i att jag har bestämt innan vad strategin ska innehålla. Jag väntar med det. Det är ett intressant perspektiv som tas upp. Där har vi också stora utredning som jobbar för att kunna skydda svenska intressen internationellt. Det handlar om både att monitorera vilka affärer som kan förekomma mot svenska intressen och vår möjlighet att hindra eller ytterst stoppa det. Det är en otroligt viktig utredning som pågår. Vi har redan tagit steg när det gäller säkerhetskänslig verksamhet som inte kan överlåtas. Där har vi en ny lagstiftning på plats. När det gäller ekonomisk säkerhet handlar det också om den andra delen, som jag tror att både och regeringspartierna har ett stort intresse av att fortsätta att diskutera i ett europeiskt och internationellt perspektiv. Det är vårt fortsatt stora beroende av internationell handel och investeringar. Det gäller att diskussionen inte slår över i fullskalig protektionism. Det skulle kunna skada våra svenska nationella intressen enormt mycket om vi inte ser de stora investeringar som skapar jobb i och också tillträde till den stora marknad som svenska företag behöver. Vi är trots allt bara 10 miljoner invånare. Ska våra globala företag kunna konkurrera på världsmarknaden behöver de tillträde till internationella marknader. Perspektivet är definitivt intressant. Vi ser fram emot att fortsätta att diskutera det. Jag hade också ett rundabordssamtal för bara någon vecka sedan med näringslivsrepresentanter och branschorganisationer för att diskutera just försörjningsberedskapsfrågorna som har aktualiserats under pandemin. Vi kommer också att tillsätta ett tvärsektoriellt näringslivsråd framöver inom ramen för det civila försvarets utveckling. Dessutom har vi inrättat ett cybersäkerhetscenter. Ett av syftena är att försvara svenska intressen inklusive samarbeta med näringslivet mot till exempel cyberhot och spionage. Jag har stora förväntningar på att det utvecklas . Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellation 2020/21:286 om förtroendet för statsråden 78 Statsrådet (S): har frågat statsministern om han har fortsatt förtroende för de ministrar som inte har följt regeringens skarpa uppmaningar om hur man ska uppträda under pandemin och om statsministern kommer att vidta några åtgärder. Interpellationen har överlämnats till mig. har smittspridningen av det virus som orsakar sjukdomen covid-19 ökat, och läget är och har varit mycket allvarligt . Regeringen och berörda myndigheter har fattat flera beslut om nya råd, restriktioner och andra åtgärder för att minska smittspridningen. har det varit angeläget att i möjligaste mån hålla samhället öppet. För att det ska fungera är det nödvändigt att den som rör sig ute i samhället undviker all form av trängsel. Statsministern har förtroende för sina statsråd. 79 (SD): Jag kan konstatera att detta korta svar till trots har statsministern uteblivit från det ansvar som han borde ha som statsminister att stå här och svara på den här angelägna frågan. Jag vill ändå tacka statsrådet för svaret. Det är inte lätt att vara just på grund av att statsministern är feg nog att inte vara här. används för att statsministern inte kan stå till svars för sin regerings kompletta misslyckande. Av den anledningen tycker jag att såväl som svenska folket förtjänar bättre än en statsminister som flyr ett ansvarsutkrävande. Jag skulle kunna stå här och tala vitt och brett om den så kallade svenska strategin som grundar sig på frivillighet och eget ansvar. Det har hetat att det är en långsiktigt hållbar strategi som fungerar bäst till följd av vår kultur och vårt sätt att leva här i . Vi kan dock konstatera att den varken är långsiktigt eller kortsiktigt hållbar. Vidare tycks rätten till frihet vara väldigt viktig för regeringen. Det låter ju fint. Men det innebär också att vi har sett en ständig skepsis från regeringen när det kommer till olika restriktioner. Man har varit skeptisk till minsta lilla restriktion. Vad man inte har nämnt i sammanhanget är att den frihet som regeringen värnar inte gäller för alla. Man värnar rätten för en 25-åring att ta ett par öl på krogen. Men man värnar inte samma rätt för en 80-åring att säkert kunna handla förnödenheter på sin lokala matbutik. I långa personer har riskgrupperna tvingats isolera sig för att de ska kunna hålla sig från smittan som härjar i samhället. Det har legat på deras ansvar att skydda sina liv just för att det är en livshotande sjukdom, och i vissa fall har de inte kunnat göra det. Det gäller dem som har bott på särskilda boenden eller som har haft hemtjänstpersonal. De har helt enkelt inte kunnat skydda sig själva. Allt detta sker på grund av att regeringen värnar frihet för vissa och säger sig tro på eget ansvar, något som uppenbarligen inte fungerar. Förtroendet för svenska myndigheter är högt, har vi återkommande fått höra, varför man förväntar sig att svenskarna följer restriktionerna. I kombination med halvluddiga och ibland otydliga rekommendationer har man manat människor att ta detta på allvar. Det har varit tydligt inte minst i statsministerns så kallade tal till nationen. Han har varit väldigt allvarsam. sa han följande: Det vi som land gör fel nu får vi lida för . Det vi gör rätt nu får vi glädje av . Det vi gör nu påverkar hur luciafirandet kommer att se ut, hur julfirandet kommer att se ut och vilka som fortfarande kommer att vara med oss i jul. Det kan låta hårt, och det kan låta brutalt. Men det är precis så hård och brutal verkligheten är. Ett flertal statsråd, statsministern inkluderad, har struntat i den här uppmaningen. har statsråd fått avgå för mindre övertramp. I regering handlade det om något så enkelt som obetalda avgifter. Två ministrar fick avgå inom loppet av – för obetalda avgifter! Och här har man äventyrat folkhälsan. Varför gäller inte dessa riktlinjer regeringen eller dess myndighetschefer? 80 (SD): I samband med en pressträff då regeringen tillsammans med redogjorde för nya restriktioner i syfte att stoppa spridningen av covid-19 sa statsministern: ”måste julen bli annorlunda. Situationen är fortfarande allvarlig.” Och för de allra flesta, fru talman, blev det på något sätt en annorlunda jul. För många som jobbar inom vården, särskilt inom iva, blev det en jul utan nära och kära då de i stället var tvungna att vårda dem som drabbats hårdast av pandemin. Dessa vårdanställda är kanske de som om några förtjänar att få lite julledigt efter månader av stress och hårt arbete med att ta hand om våra medmänniskor. Många människor i landet lyssnade på regeringens uppmaningar. De avstod från både resor, julhandel och mellandagsrea. Regeringen har uppmanat till att endast företa resor om dessa verkligen är nödvändiga – allt för att hålla resandet och smittspridningen nere. Men det framgår nu tydligt att dessa uppmaningar och rekommendationer inte gäller regeringen själv. Finansministern åkte på skidsemester till och besökte en skiduthyrning . Vi ska komma ihåg att också hade ett utbrott bland personalen, där flera hade drabbats av covid-19. Socialministern ska enligt källor ha synts på mellandagsrea i köpcentrumet i och andra butiker. Detta har hon dock dementerat i ett svar på en skriftlig fråga; det ska nämnas. Justitie- och migrationsministern besökte Nova i på mellandagsrean. Statsministern var ute i här i . Försvarsminister åkte på privat semesterresa över nyårshelgen till . avslöjar att det inte var första gången han åkte på privata resor, utan han har företagit minst tre privata resor . Jag skrev frågor till berörda statsråd om deras förehavanden. Svaren har kommit, och jag kan konstatera att statsministern, försvarsministern och finansministern hukar bakom socialministern, som alltså dementerar sina egna klavertramp. Därmed gjorde de tre nämnda statsråden, inklusive statsministern, det väldigt lätt för sig och undslapp att svara för de klavertramp som de har gjort. Jag måste säga precis som om att statsministern inte står här och svarar på interpellationen: Det är ett ganska fegt beteende. Men det är väl tyvärr talande för sittande regering. Justitie- och migrationsministern svarar dock själv, och det ska han ha en eloge för. Däremot kommenterar han inte alls sitt mellandagsshoppande. Så sent som skrev justitie- och migrationsminister på Facebook: ”Säger man en sak till väljarna men gör något helt annat kallas det för hyckleri.” Att stå på pressträffar och hålla tal till svenska folket om att avhålla sig från saker som julhandel, mellandagsrea och resor som man själv inte gör det – det, fru talman, kan med rätta kallas för hyckleri. Precis som riksdagsledamoten nämnde har statsråd fått avgå för mindre förseelser, som obetalda tv-licenser. Men den nuvarande regeringens statsråd verkar kunna göra precis vad de själva vill utan att det får några som helst konsekvenser. Kanske återspeglar det hur de ser på sig själva – som oantastliga politiska aristokrater där mottot är makten framför allt. 81 Statsrådet (S): Jag funderade lite grann på hur den här interpellationsdebatten skulle utvecklas och på vilket sätt tonläget skulle hållas. Jag hörde orden hyckleri, feg och makten framför allt. Man kan föra en politisk diskussion på det låga sättet om man vill. Det är uppenbart att tror att det gynnar deras intressen att sänka debattnivån till detta läge. Låt mig i stället lyfta debattnivån lite och ta fasta på det som säger här. De kritiserar på något sätt att inte mer stängdes ned i samhället . Den menar att det är en ologisk strategi att både hålla samhället öppet och att försöka minska smittspridningen och att människor därmed måste ta ansvar för att följa råd och rekommendationer. Jag noterade att i början av pandemin ville stänga skolor; jag vet det. Men sedan blev det tyst kring det. Det försvann bort, och så sa inte särskilt mycket på väldigt länge om vilka andra verksamheter som man verkligen ville stänga eller lägga ned under pandemin. Det är väl detta som är det stora dilemmat för i den här debatten. Man låtsas nu att man tyckte någonting helt annat under pandemin men att man inte redogjorde för det. Man tog inte chansen att säga vad som borde stängas ned eller vad som borde göras helt annorlunda. Det gör att trovärdighet minskar ganska kraftfullt även . Jag kan bara konstatera att det som statsministern sa om hur vi skulle behöva fira jul var helt sant. Vi skulle behöva göra det i ett helt annat format med mycket färre vänner och släktingar än annars, och vi skulle inte kunna bete oss på samma sätt. Det blev också så att svenska folket ställde om och agerade på ett annorlunda sätt. Detta såg vi i och med att smittspridningen kulminerade någonstans och därefter minskade. Det var det här som var poängen; vi var tvungna att få ned smittspridningen. Just nu ser vi att smittspridningen minskar ganska kraftfullt i , men vi tar inte för givet att det kommer att fortsätta. Detta kan mycket väl ändras om människor slutar med att hålla avstånd, för det är det som är det absolut viktigaste i strategin. Först och främst handlar det om att stanna hemma om man har minsta symtom – då är man hemma så att man inte smittar någon – och om att hålla avstånd. Vi har en massa olika regler och rekommendationer för att på något sätt åstadkomma detta. Om folk är hemma när de är sjuka och om de håller avstånd minskar smittspridningen, och då kan vi hantera pandemin. Sedan kan man göra detta på olika sätt. När vi nu har en pandemilag som är uppdaterad finns det större möjlighet att reglera verksamhet som förut inte gick att reglera lagligt i med begränsningar på hur många som får vara i affärer och mycket annat. Det är en stor lättnad för oss att vi har en en lagstiftning på plats som gör det möjligt för oss att vara mer träffsäkra. Jag skulle ändå önska att valde att ha ett annat tonläge i diskussionen om detta. Det är en stor kris vi går igenom. Många människor har påverkats. Många har blivit sjuka. Många har dött. Man har blivit av med anhöriga eller vänner. Det här är en så pass seriös fråga att jag tror att vi tjänar på att försöka jobba så mycket som möjligt ihop i och att vi försöker ha en linje som innebär att vi både hanterar smittspridningen, håller igång samhället och ser till att barn och ungdomar får en bra utbildning så att de kan klara sig också efter krisen. Inte minst handlar det också om att se till att den personal som jobbar i äldreomsorgen och i hälso- och sjukvården får möjlighet att göra sitt jobb under rimliga förhållanden. Då måste smittspridningen inte bara minska just nu utan fortsätta att vara låg. Vårt fokus just nu är att se till att vaccinationen går framåt på det sätt som vi planerar och att regionerna kan göra detta enligt den plan som innebär att i princip hela den vuxna befolkningen kommer att kunna vara vaccinerad . 82 (SD): Än en gång kan jag konstatera att jag fortfarande tycker att det är synd om för att han ska behöva stå här i stället för statsministern. När det kommer till trovärdigheten kan jag tala för mig själv. Jag har lyft de här frågorna . Jag tror att det var som jag första gången skickade in en skriftlig fråga till regeringen, och lyfte jag de här frågorna i offentligheten. Men då var nonchalansen från regeringens företrädare total. Vi hade dessutom en borgfred, som jag hade respekt och förståelse för, och därför blev det inga större skarpare debatter. Men jag respekterar som sagt att , som normalt inte jobbar med den här typen av frågor, inte har hundraprocentig koll på det. Gällande ordvalet hyckleri är det faktiskt ministerkollegas ord. Det är som har kallat det regeringen just nu gör för hyckleri. Man säger en sak men gör någonting helt annat. Vad skulle annars kalla det för? För sedan satt jag i telefon med en vän. Han tillhör inte den klassiska riskgruppen men drabbades av covid . Han låg på sjukhus hela december och har fortfarande inte riktigt återhämtat sig. Hans lungor och hjärta har tagit stor skada. Han låg på iva i . Det var inte säkert att han skulle överleva. Om han inte hade ringt ambulansen hade han kvävts till döds i sitt hem. Det här är en person som inte levde särskilt riskfyllt i pandemin. Det var slumpen som gjorde att han drabbades. Han har som sagt legat på sjukhus, träffat andra patienter och har själv den här erfarenheten. Han har träffat vårdpersonal. Vårdpersonalen, de som är de sanna hjältarna i pandemin, vädjar om en lockdown på grund av att de inte klarar av detta. De är utslitna. De har dåligt betalt; de får egentligen inget mer än vad de brukar få när de jobbar inom vården. De sliter ut sig själva. Vi vet att många har blivit sjukskrivna. Många har blivit sjuka. Många orkar inte mer. Det finns de som inte vill gå tillbaka till jobbet på grund av situationen inom vården. Det här är hjältarna i pandemin, och de vädjar om en total nedstängning. Det är mer än vad jag har förespråkat under pandemin. De vädjar om det på grund av att de inte orkar mer. Och sedan har vi dem som drabbas, dem som är sjuka, som min kompis. Vad säger man till dem när regeringen inte ens kan följa sina egna uppmaningar? Det är ett hån mot dem. Min kompis har själv sagt det. Han kände att det var ett hån när statsministern valde att gå ut och shoppa i strid med sina egna uppmaningar. I statsministerns novembertal som jag nämnde tidigare, med den skarpa uppmaningen, manade han samtliga invånare att tänka om rörande precis allt man ville göra. Det som inte var ytterst nödvändigt skulle man tänka om kring. Han sa: Ställ in, boka av, skjut upp! Så än en gång skulle jag vilja fråga statsrådet: gäller inte dessa riktlinjer regeringen eller regeringens myndighetschefer? 83 (SD): Jag noterar att statsrådet undviker att kommentera sina statsrådskollegors förehavanden när de bröt mot sina egna rekommendationer. Man kunde ha koncentrerat debatten här till att prata om regeringens misslyckade politik och åtgärder när det gäller pandemibekämpningen, men jag valde att fokusera på just detta att statsråden bryter mot sina egna uppmaningar och rekommendationer som man förutsätter att svenska folket ska följa. säger att nivån på debatten sänks och tar upp ord som hyckleri, men det är faktiskt regeringens egna statsråd som är väldigt duktiga på att sänka debattnivån generellt.