prot · H80973 · 2021-01-29 00:00:00 — Men har alla expertenheter uttalat sig. Ett positivt beslut skulle bli startskottet för ett av största och viktigaste miljöskyddsprojekt och sätta igång investeringar på och generera 1 500 arbetstillfällen. 1 500 arbetstillfällen är ganska många, speciellt i en glesbygd, speciellt , i en coronapandemi där många skulle behöva en nystart. som går innan beslut tas om att sätta igång kostar SKB , enligt källor på SKB. har det snart kostat 2,2 miljoner också. SKB:s ansökningar om tillstånd för att bygga ett kärnbränsleförvar i Forsmark och en inkapslingsanläggning i har prövats av och mark- och miljödomstolen och ligger nu alltså hos regeringen för beslut. Hade det inte varit fränt, fru minister, att ta detta beslut nu innan ni slutar? granskning av är kopplad till SKB:s forskningsverksamhet och ingår inte i prövningen av slutförvaret. SKB:s forskningsprogram, FUD-program 2019, har granskat och rekommenderat regeringen att godkänna. Regeringen godkände FUD 2019 så sent som . Det är jättebra att ser frågan som prioriterad och ser slutförvar, inkapslingsanläggning och utökad lagring i Clab som ett samlat system och att frågan ska hanteras skyndsamt. Då ministern säger att frågan är prioriterad undrar jag, fru talman, om regeringen har för avsikt att fatta beslut . Hur många 2,2 miljoner ska det behöva kosta? 18 Miljö- och klimatminister (MP): Tack, och , för denna viktiga interpellationsdebatt! Det är precis som påpekar att frågan har funnits på regeringens bord . citerade jag ledamoten – jag har själv inte kontrollerat uppgiften. satte igång en omfattande kärnkraftsutbyggnad, precis som många andra länder, utan att ha en lösning för hur man skulle förvara eller ta hand om avfallet från kärnkraftverken. Än finns det inga slutförvar, utom i som har påbörjat ett arbete enligt samma metod som . Det var djupt oansvarigt att tidigare generationer tog sådana steg utan att veta hur man skulle göra med avfall som är farligt inte bara , inte bara i 1 utan i 100 . Vi behöver nu fatta ett beslut som handlar om att lagra detta avfall säkert i 100 . Det är klart att det är ett väldigt stort beslut. Det handlar om hur man ska kunna överföra kunskapen. Vi vet att vi inte kan läsa hieroglyfer . Vad menade antikens egyptier med sina pyramider? Det är sådana problem som forskningen och vi beslutsfattare står inför. Vad kommer att hända med geologiska förändringar och klimatet? Hur ska vi vara säkra på att det är säkert? Det är viktigt med öppenhet i denna fråga, och därför är det bra att vi har i denna debatt. Jag vill passa på att berätta lite om vad det handlar om. Det är ett system som vi behandlar och som ligger på regeringens bord och som handlar om två delar: en anläggning för mellanlagring och inkapsling av kärnavfall i och en underjordisk slutförvarsanläggning i i kommun. Det underjordiska kärnbränsleförvaret omfattar – så stort är det – . Att bygga ut det kommer att ta . Det ska enligt ansökan förvara högaktivt avfall som alltså är farligt i 100 . Avfallet ska placeras i kopparkapslar som var och en väger . Och kopparhöljet, som det har varit osäkerhet kring och som mark- och miljödomstolen bad om kompletteringar om, är . Det ska omges av en buffert av bentonitlera och placeras djupt i urberget. Man kan visualisera vad detta handlar om. Men sedan har vi en mängd steg att ta i själva behandlingen av detta. Det är tre lagar som styr miljötillståndsprövningen: , lagen om kärnteknisk verksamhet och strålskyddslagen. Tillstånd för slutförvar krävs enligt både kärntekniklagen och . Ansökan som har inkommit omfattar hela systemet och inte dess olika delar. Man kan inte ta en i taget, utan man måste ta hela systemet för att ge ett godkännande enligt dessa lagar. Prövningen gäller säkerhet och strålskydd samt anläggningens lokalisering och effekter på markanvändning i kommun. Flera frågor kring dessa saker har varit ute på remiss och varit föremål för kungörelse, och det har kommit in både tillstyrkanden och negativa remissvar. 19 (L): Jag tackar även för detta svar. Om man har ett remissförfarande kommer man alltid att få både positiva och negativa remissvar. Det har nog aldrig förekommit ett remissförfarande utan båda dessa två delar. Det som är relevant att titta på här är vad expertmyndigheten säger, vad de kommuner som är berörda säger, vad säger och vad de lagar och regler som vi har gällande detta säger. Och varför är det så att regeringen, trots att vi tickade i box efter box när det gäller de krav som ställs på att ha ett slutförvar, sitter på händerna och väntar intensivt? har man sagt att man jobbar intensivt. verkar det som att man mest väntar på att andra ska göra saker som de redan har gjort. Man väntar alltså mest. Vad beror det på att regeringen väljer att överpröva kommuns demokratiska beslut om att tacka ja? Vad beror det på att regeringen väljer att fortsätta att framhärda i att överpröva mark- och miljödomstolens beslut genom att inte gå fram med detta? Vad beror det på att regeringen fortsätter att hävda att man kanske behöver ha ytterligare ett Esbosamråd, trots att det inte finns någonting som pekar på det? De kompletteringar som har gjorts har ju gjort att detta behov är mindre än när man gjorde detta samråd 2016, vilket inte är särskilt länge sedan. Vad beror det på att regeringen fortsatt vill vänta in denna extra granskning av , trots att regeringens egen expertmyndighet, , säger att man kan köra på? Jo, det beror självklart på att och väntar på att slippa sitta i en regering som fattar det beslut som innebär att vi kommer att kunna fortsätta att ha kärnkraft i . Det handlar om att har ideologiska skygglappar som innebär att man vill svälta ut detta kraftslag ur svensk energimix genom att strypa denna möjlighet. Jag tycker faktiskt att detta är ansvarslöst. Om man är orolig över dessa frågor och om man tar dessa frågor på allvar, då vill man ha ett slutförvar som fungerar. Det är därför som vi har lagar och regler, det är därför som vi har expertmyndigheter, det är därför som vi har dessa demokratiska processer och det är därför som vi har samråd som vi har haft och som har gett grönt ljus. Det är av detta skäl. har vi kärnbränsleavfall som vi måste hantera, som vi måste ta hand om och som vi behöver slutförvara. Låt oss då göra det på det säkra sätt som har godkänts av instans efter instans i stället för att på grund av ideologiska skygglappar försöka svälta ut denna viktiga del av svensk energimix. Det är sant att detta är saker som kommer att finnas kvar och som vi behöver ha en process för att hantera och så vidare. Så är det också med till exempel tungmetaller. Det är också något som vi människor har utvunnit och behöver ha ett bra sätt att hantera. Men där ser vi inte samma ideologiska skygglappar från , och man har inte samma typ av hanteringsprocess som vi kritiserar här i kammaren . Det är klart att detta beror på någonting annat. vill inte göra som mark- och miljödomstolen säger, vill inte göra som kommun säger och vill inte göra som säger. Man vill nog helt enkelt inte ha kärnkraft. Därför sitter man och väntar väldigt intensivt. 20 (M): Jag håller med ministern om att frågan om slutförvaringen av använt kärnbränsle är en komplex och svår fråga. Men man har ändå jobbat med detta innan jag föddes. Detta är ett av de största miljöärendena i någonsin, och det är ett jättestort infrastrukturprojekt. Det är vi också överens om. Men undrar i sin interpellation om det finns någon expertmyndighet eller domstol som har missat någonting och varför ärendet i så fall inte skickas tillbaka till de instanser som besitter den expertis som behövs för att hantera just detta ärende. Det undrar jag också. Ministern svarar nu bara att det granskningsarbete av slutförvarsansökan som pågår i inte upprepar den granskning som mark- och miljödomstolen och har gjort men att det krävs kompletterande samråd i Esbosamråd. Då har man gjort det, men ändå har man skickat kompletteringar tillbaka till för ställningstagande i frågan igen. Jag undrar vilken tidsplan som finns och om det finns någon tidsplan. Vad är tempot i frågan? Vi sitter med problemet i knät. Vi kan inte trolla bort detta avfall. Vi behöver ta ansvar för det. Man har, som sa, jobbat med detta. är det att ta ansvar och faktiskt ta ett beslut. Alla experter säger okej. bygger enligt vår modell. Och 1 500 arbetstillfällen skulle kunna möjliggöras i Forsmark. Alla instanser har godkänt detta. Då undrar jag: Varför kommer inga beslut? Eller kommer vi att få ett beslut i närtid? Dessa 1 500 arbetstillfällen handlar om människor som antagligen kommer att pendla dit eller flytta dit. Det finns såklart också en del som redan bor där. Det är 1 500 människor som också kan föra kunskaperna om kärnavfall vidare och som kan hjälpa till med forskning, precis som ministern var inne på. Dessa personer är viktiga, och dessa personer behöver komma på plats så att vi inte tappar kompetenser i denna fråga. Ministern ska ju sluta, och jag önskar henne lycka till . Och jag önskar att det arbete som hon ändå har gjort ligger till grund för att vi faktiskt ska kunna få ett beslut i närtid. 21 Miljö- och klimatminister (MP): Jag tackar och för frågorna. Jag tror att vi kan vara överens om en sak, och det är att detta troligtvis är det största miljöärende som någon regering någonsin har hanterat. Det kommer att få väldigt långtgående effekter och konsekvenser, inte bara för kommun och arbetstillfällen här och , utan detta är en byggnation som förväntas ske . Därefter ska detta material kunna förvaras säkert och kontrolleras enligt de internationella konventioner som vi har. Man ska se till att detta material inte hamnar i orätta händer och används för kärnvapentillverkning eller liknande. Dessa konventioner måste vi följa. Vi måste också se till att det finns kunskapsöverföring som gör att detta inte på något sätt missuppfattas av kommande generationer i 100 . Jag skulle vilja säga att liknelsen med tungmetaller inte är helt parallell, eftersom radioaktivitet har en helt annan giftighet. Bara något gram av detta material är direkt dödligt. Därför är det väldigt viktigt att vi gör ett så genomtänkt och transparent arbete med detta som över huvud taget är möjligt. Jag håller inte med om att detta är något slags intensivt väntande. Det handlar om att följa de internationella överenskommelser vi har i och med Esbokonventionen och att vara helt säkra på att det inte behövs ytterligare konsultation. Om det behövs ytterligare konsultation ska det naturligtvis göras, för det här handlar om konsekvenser som verkligen kan vara gränsöverskridande. Därför behöver vi titta på detta så att vi gör det på ett korrekt sätt. Sedan handlar det även om LOT-försöken, och det handlar om de remissynpunkter som har kommit in och som vi fortsatt tittar på. Då är det också viktigt att titta på rapporter, där man uttrycker en ganska stor oro inte bara för kopparkapslarna utan också för det järnmaterial – segjärnet – som utgör det första höljet. Där tycker jag ändå att vi behöver få ett ytterligare kompletterande svar från LOT-försöken. Det finns ju en grupp forskare från KTH som har avstyrkt att verksamheten ska tillåtas, liksom flera miljöorganisationer. Det finns också två lagstiftningar som vi behöver följa noggrant. Den ena är kärntekniklagen, och den andra är , vad gäller lokaliseringen. Här har vi faktiskt arbetat väldigt intensivt sedan ärendet kom på bordet. Vi har tittat på slutansvaret, och där har vi tagit flera steg framåt. Det var viktigt för kommunerna i fråga. har vi slagit fast att det är staten som har det slutliga ansvaret för kärnavfallet och inte ett företag, som kanske går i konkurs . Det hade gjort att medborgarna i en viss kommun sitter med ansvaret framöver. Det är i stället staten som kommer att ta det ansvaret, och det var ett stort steg framåt i den frågan. Det visar att vi tar frågan på yttersta allvar. 22 (L): Tack för en god debatt, statsrådet! Jag antar att det är statsrådets sista debatt i kammaren som statsråd, och det har varit roligt att få vara med om den. Med det sagt, fru talman, vill jag ändå säga följande. Ytterst handlar detta om kärnkraften, och vi ska vara ärliga med att det är väldigt svårt att fortsätta med kärnkraft om vi inte löser den här frågan. Någonstans är det ju ganska lätt att misstänka att det är därför det här tar så . Om man inte gillar kärnkraft vill man nämligen att den här processen ska ta , så att kärnkraften helt enkelt måste stänga. Eftersom det är en så laddad fråga förstår jag att det alltid kommer att finnas en och annan som är kritisk, precis som statsrådet redogör för. Men i grund och botten är det också därför vi behöver ha våra lagstiftade processer, vår demokratiska förankring och så vidare – för att det är en så laddad och svår fråga och för att den är så stor som statsrådet beskriver. Det är därför det är märkligt att man hittar nya ursäkter för att inte komma igång, trots att mark- och miljödomstolen, , de här kommunerna och – med Esbosamråd och så vidare – allihop, en efter en, ger grönt ljus och säger att det är okej att köra. Man hittar ursäkter, trots att det är oerhört viktigt att vi får ett slutförvar av detta mycket farliga avfall. Vi behöver ett slutförvar. Det är vårt ansvar för kommande generationer, och det har getts grönt ljus av expertmyndigheter och andra instanser. Vi kör nu – kom igen! 23 (M): Tack för debatten, ministern! Jag håller verkligen med om det ministern sa om att detta är det största miljöskyddsärende vi någonsin tar beslut om. Därför undrar jag återigen varför ministern inte vill komma till beslut. Vi vet inte och kan omöjligen veta hur världen ser ut om 100 . Vi kan bara göra något utifrån det vi vet och utifrån den forskning och det underlag vi har. Vi kan bara göra så gott vi kan, och vi kan bara göra något utifrån de fakta vi har . Vi kan omöjligen veta hur man kommunicerar om 100 – om det är med hieroglyfer eller inte. Om regeringen inte beslutar om detta, vad är då alternativet? Ska vi behöva vänta till? 800 miljoner blir väldigt mycket pengar. Det handlar dock inte bara om pengar. Vi sitter ju med avfallet i knäet. Vi har det ansvaret; det går inte att trolla bort. Vi behöver ta ansvar för att det tas om hand, och det börjar liksom bli fullt. Det spelar alltså ingen roll om man gillar kärnkraft eller inte och om man tycker att vi ska ha kärnkraft eller inte, för vi behöver ta ansvar för det här avfallet . Det är vårt politiska ansvar. Jag undrar därför återigen: Vad skulle alternativet vara om man inte tar det här? 24 Miljö- och klimatminister (MP): Tack för frågorna, båda interpellanterna – och tack även för era tack! Jag önskar er fortsatt lycka till i ert arbete. Jag vill verkligen understryka för att våra myndigheter inte har sagt att Esbosamrådet redan är omhändertaget och att vi nu kommer tillbaka med något litet påfund, utan det har kommit in kompletteringar. Det domstolen beslutade om var att överlämna till regeringen att man ansåg att den här metoden var tillräckligt säker men att det fanns betydande osäkerheter kring kopparkapseln. Det var det arbete man överlämnade till regeringen, bland annat. Det finns även frågor kring lokaliseringen. Det är de kompletteringar vi har fått in, och det är ingen oviktig sak att hålla Esbosamråd kring. Jag anser att det med dessa tidsperspektiv inte handlar om ett tidtagarur som ska ticka fram i något slags tänkt vinst här och , 2021, utan vi behöver ta ett ansvar för kommande generationer – för många, många kommande generationer. Därför gäller det att vi verkligen vänder på varje sten, lyssnar på varje invändning och lyssnar på dem som varnar för det som eventuellt kan hända, så att vi ser till att vi så säkert som möjligt tar hand om avfallet. Det här är avfall från något som har tjänat oss i den här generationen; vi har byggt vår rikedom väldigt mycket på den här kärnkraften. Det är väldigt viktigt att vi ser att detta även har ganska oöverskådliga konsekvenser för 100 framåt. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 8 Svar på interpellationerna 2020/21:313 och 335 om stöd till restaurangbranschen 25 Näringsminister (S): har frågat finansministern vilka åtgärder hon avser att vidta för att korta handläggningstiderna på och om hon avser att vidta några ytterligare åtgärder för att kompensera de näringsidkare som fortsatt drabbas av regeringens alkoholförbud. har frågat mig om jag avser att vidta några ytterligare åtgärder för att snabbt kunna bistå den så hårt drabbade restaurangbranschen. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på den första interpellationen. Jag väljer att besvara både interpellationerna i ett sammanhang eftersom de huvudsakligen handlar om samma bransch. För stora delar av vårt samhälle har coronavirusets spridning inneburit omfattande svårigheter och utmaningar, och vi befinner oss fortfarande i ett allvarligt läge. Många branscher, företag och företagare har drabbats ekonomiskt till följd av viruset. Regeringen har därför mycket skyndsamt infört ett flertal stöd för att mildra konsekvenserna av pandemin för jobb och företag som restaurangnäringen kan ta del av. Dessa inkluderar bland annat omställningsstöd, omsättningsstöd för enskilda näringsidkare och möjlighet till korttidspermittering för att minska lönekostnader. De omfattar möjlighet till anstånd med skatteinbetalningar, kreditgarantier såsom Företagsakuten, sänkta arbetsgivaravgifter och egenavgifter samt lättnader i a-kassan för företagare. I samband med att smittspridningen tilltagit har regeringen meddelat att flera av dessa stödåtgärder förlängs för att stötta svenska jobb och företag genom krisen. Regeringen har också föreslagit ett nytt nedstängningsstöd och meddelat att man även avser att föreslå en ny period med statligt stöd under vilken vissa lokalhyresgäster får rabatt på hyran. Avseende stödet vid korttidsarbete har beviljat närmare 73 800 ansökningar fram till . Det beviljade nettobeloppet uppgår till , vilket inkluderar avräkning av vissa återkrav, och omfattar 579 000 anställda. För att möta det stora söktrycket har gjort personalförstärkningar och prioriterat om arbetsuppgifter för befintlig personal till förmån för handläggning av korttidsstöd. har därtill efter förslag från regeringen förstärkt förvaltningsanslag med sammanlagt . Vidare har regeringen i ytterligare en extra ändringsbudget föreslagit att förvaltningsanslag förstärks med sammanlagt 2021. Avslutningsvis vill jag säga att jag och regeringen noggrant följer de ekonomiska effekterna för företagen och att vi löpande analyserar behovet av erforderliga åtgärder för näringslivet i en mycket svår tid. 26 (SD): Pandemin har slagit hårt mot delar av näringslivet, och för många företag har effekterna inneburit slutet på en annars livsduglig verksamhet. Som tur är har regeringen efter hårda påtryckningar från oppositionen i lyckats få ett flertal stödåtgärder på plats. Trots att vissa av dessa initialt fyllde sitt syfte kan det konstateras att motsvarande krispaket i jämförbara stater kom på plats snabbare och dessutom var avsevärt större än de svenska. Såväl i våra grannländer som i , , etcetera har stöden varit större. befinner vi oss dessutom i en situation där redan beslutade stöd inte når de företag som har rätt till dem eller inte ens går att söka . I praktiken resulterar det i att näringsidkarna själva nödgas ligga ute med hela lönekostnaden, vilket kraftigt försämrar likviditeten och riskerar att tvinga många näringsidkare att plocka ned skylten. Detta sker trots att det finns politiska lösningar i form av diverse stödåtgärder – i detta sammanhang inte minst korttidspermitteringarna. Detta är stödåtgärder som redan har beslutats här i riksdag och som jag och andra ledamöter slitit för att få på plats. Det är inte som är orsaken till att näringsidkare riskerar att gå under. I stället, fru talman, är det så att de stödåtgärder som vi har lyckats få på plats har fastnat i den socialdemokratiska byråkratin och därför inte når de företag som har rätt till dem. Exempelvis har stödpengar för tidigare permitteringar fastnat hos . Den förnyade möjligheten att få anstånd med skatteinbetalningar dröjer. Förlängningen av omställningsstödet, som ska röra månad , lyser med sin frånvaro, och nedstängningsstödet kommer tidigast att gå att ansöka om . I praktiken har enskilda näringsidkare nödgats ligga ute med pengar – uppemot – för att regeringen återkommande misslyckats med att säkerställa att stöden faktiskt betalas ut. Denna problematik har sannolikt drabbat besöksnäringen allra värst, och regeringens plötsliga förlängning av alkoholförbudet underlättar knappast för restaurang- och krogägarna inom branschen. Regeringen har begränsat deras näringsfrihet utan att i gengäld erbjuda dem någon ekonomisk kompensation för detta. I stället har regeringen återkommande hänvisat till de redan existerande stöden, vilka, som jag precis redogjorde för, inte kommer de berörda företagarna till gagn. Vi kan konstatera att vi åtminstone inte ser någon ljusning. Besöksnäringen tycks inte se någon lättnad. Den enda som tycks vara nöjd med situationen är näringsministern själv. I en intervju med slog ifrån sig kritiken och sa att det nog inte finns någon regering som har jobbat snabbare. Jag är osäker på om drabbade restaurangägare känner igen sig i den bild som vill måla upp av regeringens arbete. Jag vill därför på nytt fråga vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att korta handläggningstiderna för de olika stödåtgärderna och säkerställa att pengarna betalas ut. 27 (M): Statsrådet och regeringen talar om att rädda liv, bekämpa smitta och mildra effekterna på jobb och företag. Dagens debatt handlar om den sista delen i detta – att mildra effekterna på jobb och företag. Jag skulle vilja börja med ett exempel från besöksnäringen, från min hemregion . ställde om i stället för att ställa in. De skapade ett system med förbokning för familjer. De använde slottider för att besöka anläggningen. Detta gjorde att de fick kontroll på antalet personer som kom till dem så att dessa kunde gå in med avstånd. Väl inne på anläggningen och på vägen in mötte besökarna personal som snällt påminde om de regler besökarna skulle rätta sig efter gällande avstånd. Man ställde om skyltarna inne på anläggningen så att det bara gick att gå i ett varv för att människor skulle röra sig i samma riktning runt. Det fanns också handsprit längs vägen. Familjer kunde bo i sina egna tält på eget område. Mat levererades till tälten, där de själva lagade frukost och kvällsmat i covid-19-säkrade miljöer. Det här är för mig vad det handlar om när det gäller att mildra effekterna på jobb och företagande. är ett exempel på hur man genom att hitta ett system med inloggning, ställa om skyltar och ordna boende ute i miljön där varje familj sköter sitt med mat kan ha öppet och driva sitt företag, som då kan leva vidare. Fru talman och statsrådet! Detta skulle jag önska hade varit den röda tråden parallellt med att rädda liv och bekämpa smitta. I pandemistrategin skulle man genomgripande ha börjat med detta – för företagen, för svensk ekonomi och för enskildas jobb och försörjning. Man skulle ha haft ett spår för människor, hälsa och livräddande insatser kombinerat med ett spår för de ekonomiska hjulen så att företagen kunde driva sina verksamheter vidare på annat sätt. Man skulle alltså ha gjort både och. Tidigt såg vi också exempel på lösningar från andra länder i nyhetsrapporteringen. Ett inlägg visade hur familjer kunde besöka konserter genom att arenorna delades in i rum. Man använde avspärrningsstaket för att skapa dem, och så fick varje familj sin egen ruta. Det, statsrådet, anser jag är kreativt och smart tänkande. Att få möjlighet att inkomma med förslag på lösningar och att kunna omsätta dem i praktiken är att tänka om när man behöver ställa om. I tisdagens interpellationsdebatt tog jag upp krögaren uttalade i TV4 att det behövs en sund dialog med regeringen. Jag tolkade detta uttalande som att det inte fanns någon sådan.