prot · H80979 · 2021-02-10 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2020/21:379 Interpellation 2020/21:379 Länsstyrelsernas hantering av bygglovsprocesser av (KD) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. Interpellation 2020/21:396 Interpellation 2020/21:396 Företagens tilltro till rättsstaten av (C) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. Interpellation 2020/21:400 Interpellation 2020/21:400 Adoptioner från av (V) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. § 3 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2020/21:87 till finansutskottet COM(2021) 36 till miljö- och jordbruksutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . COM(2020) 829 till försvarsutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . § 4 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2020/21:CU15 Skadeståndets omfattning vid finansiell rådgivning 2020/21:CU7 Hyresrätt m.m. 2020/21:CU8 Associationsrätt 2020/21:FöU8 Militära frågor och frågor om Försvarsmaktens personal 2020/21:UbU7 Förskolan § 5 Frågor om placerade barn och unga betänkande 2020/21:SoU19 Frågor om placerade barn och unga 1 (S): Jag vill berätta historien om . Frågor om placerade barn och unga föds i en familj där hans pappa och mamma dricker en del. tar pappa droger, och då blir han våldsam. är liten, blir rädd och orolig, är utåtagerande på förskolan och kissar ofta på sig. Förskolepersonalen anar att det inte står rätt till i familjen men tänker att det kanske är ett övergående problem. Men när kommer med blåmärken och tydligt visar att han inte vill bli hämtad av sin far gör förskolan en orosanmälan. tar emot anmälan och har ett möte med Jacks mamma, som deklarerar att det inte finns några problem i familjen, att allt är bra. Utredningen läggs ned. går på högstadiet och är med i det tuffa gänget som skolkar och dricker mycket . Det förekommer också droger. är en av de drivande personerna i gänget. har försökt med frivilliga insatser, men och hans föräldrar har tackat nej. går det riktigt illa. knivskär en annan ungdom vid ett rånförsök. Ungdomen hamnar på sjukhus, och blir tagen av polisen. Men som minderårig överlämnas han i vård. Den här gången finns det så mycket på att socialnämnden gör ett omhändertagande enligt LVU. blir placerad på ett särskilt ungdomshem, där han snabbt kommer in i en miljö som tyvärr påminner mycket om den som var hemma i kvarteret. Historien om är givetvis påhittad. Men den skulle kunna vara direkt från verkligheten, för hur det går för ett litet barn handlar mycket om familjen och miljön som barnet växer upp i. Familjen spelar alltid en avgörande roll, och när familjen sviker blir omgivningen, förskola, skola och socialtjänst allt viktigare. debatterar vi frågor om placerade barn och unga. Vi kan se att samhället blivit alltmer ojämlikt. Ekonomi, arbetslöshet, missbruk och ensamhet tenderar att bli en klassfråga. När vi tittar på vems barn som blir placerade ser vi att det sällan handlar om barn från välbärgade hem som hamnar på HVB-hem, Sis ungdomshem eller familjehem. Vi vet att det sociala skyddsnätet spelar en avgörande roll. Den ensamstående mamman i förorten har ofta ett mycket skörare skyddsnät än familjen i villan på fina gatan. Vilka barn som blir placerade speglar ofta ojämlikheten i samhället. vet vi att i ett ojämlikt samhälle tjänar alla på att de som har det tuffast får det bättre. Här är välfärdsfrågorna helt avgörande – att det finns bra med resurser i förskola och skola och att det finns fritidsgårdar och en fungerande socialtjänst. Oppositionen vill med ett antal tillkännagivanden till regeringen markera att det behövs fler lagändringar inom området placerade barn och unga. Här behöver det nämnas att ställde sig bakom lagändringar om bland annat vårdnadsöverflyttning, vårdplan och att barnets juridiska ombud ska ha rätt kompetens. Det behöver också nämnas att regeringen kommer att presentera sin utredning av hur principen om barnets bästa kan stärkas vid beslut om tvångsvårdens upphörande. Utredaren har i uppdrag att se över möjligheten att tidigarelägga vårdnadsöverflyttning och undersöka om det bör införas en skyldighet att följa upp barns situation efter en placering men också se över möjligheten att göra drogtester av vårdnadshavare vid umgänge eller hemflytt till föräldrar – allt i syfte att trygga situationen för barnet efter en placering. Frågor om placerade barn och unga Vi socialdemokrater anser att det behövs en större helhet runt LVU, tvångslagen. Det är givetvis viktigt vad som händer efter att tvångsvården upphör. Men det är minst lika viktigt vilka insatser som sätts in före ett LVU och under ett LVU, för är det något vi lärt oss om tvångsomhändertagna barn är det tyvärr att det finns alltför många familjehem, HVB-hem och särskilda ungdomshem som inte alltid är så bra på att ge placerade barn en säker, trygg och högkvalitativ vård. Programmet har lyft fram situationen på statliga ungdomshem. Där har man sett flera exempel på att ungdomar blivit slagna, sexuellt ofredade och satta i isoleringsrum upprepade gånger och långa perioder. Det är fruktansvärda beskrivningar. Om barns bästa ska gälla måste det också gälla i hela samhällsvården, i familjehem men också på HVB-hem och särskilda ungdomshem. Det finns en annan sida av familjehemsvården och ungdomsvården som tyvärr sällan lyfts fram i debatten. Det är de familjer och socialarbetare som faktiskt ser uppdraget som ett kall och gör fina insatser för utsatta barn och ungdomar. De är värda att nämnas. går det inte att vänta på att ”dåliga” familjehem eller ungdomshem blir bättre, för så länge tiden går är det fler barn och ungdomar som far illa. Här behöver vi se över om , Inspektionen för vård och omsorg, behöver mer muskler så att man kan komma till rätta med de stora brister som uppmärksammats på särskilda ungdomshem men även se över hur tillsynen kan förbättras på HVB-hem och i familjehem. I betänkandet finns förslag som handlar om att säkra upp kontrollen av till exempel familjehem, bland annat ett förslag om att skapa ett nationellt register. Vi socialdemokrater är inte emot detta i sak, men vi har förstått att det inte med lätthet går att tvinga in föräldrar i ett register. Ska vi ha ett sådant register bör alla familjehem ingå eftersom syftet med ett register borde vara att kvalitetssäkra verksamheten. Flera motioner tar också upp behovet av uppföljning och stöd efter en placering. Hur den uppföljningen ska se ut är något som ses över i förslaget om ny socialtjänstlag men som sagt även i regeringens pågående utredning om barnets bästa. Vi socialdemokrater anser att när det gäller uppföljning kan tidsaspekten spela roll, men innehållet är helt avgörande. Slutligen, fru talman: Det känns viktigt att frågan om placerade barn nu uppmärksammas. Men framför allt behöver vi ta ett helhetsgrepp om barn som far illa, långt innan de blir tvångsomhändertagna. Ett barn väljer inte vilken familj det föds i, men det är ofta avgörande för ett barn vilken familj det föds i. Därför är samhällets kompensatoriska roll avgörande för de barn som inte får rätt förutsättningar. Vi i S står självklart bakom samtliga våra reservationer, men för att spara tid yrkar jag bifall endast till reservation 15. 2 (M): En barndom går aldrig i repris. Betydelsen av att ha en trygg och bra barndom kan nog inte överskattas. Vi vet att alldeles för många barn inte har detta. blev vi brutalt påminda om det i och med att berättelsen om ”Lilla hjärtat” nystades upp framför oss. Men dessa barn är många, och även om berättelsen om ”Lilla hjärtat” blev startskottet för ett väldigt viktigt arbete vet vi alla här att det finns många barn som behöver bättre förutsättningar, som behöver bättre lagstiftning och som behöver politiker som verkligen bryr sig och är handlingskraftiga. Frågor om placerade barn och unga En trasig uppväxt kan ge skador och ärr i själen, som min kollega beskrev i sin berättelse om . När hemmet inte klarar av att ta ansvaret är det viktigt att samhället finns där. var det 22 800 barn och unga som behövde insatser och fick bo i ett familjehem enligt SoL eller LVU. Det är många barn, men vi vet att det är betydligt fler som far illa. Vad behöver då ett barn? Jo, ett barn behöver väldigt mycket kärlek. Man kommer väldigt långt på mycket kärlek, men man klarar sig inte bara på det. Och dessvärre får många barn inte ens kärlek där de borde få det, nämligen i sitt hem. Men man behöver också mat i magen. Det gör mig ont att veta hur många barn som går till skolan utan att ens ha fått det där målet mat. Vi vet också att det finns barn som får gå ut och gå till skolan utan att ha tillräckligt mycket kläder på sig, när det är minus tolv grader. Man behöver också bli lyssnad till, förstådd, sedd och uppmärksammad för att få den start i livet som gör att man blir en välfungerande människa. Där kommer bland annat de oerhört viktiga familjehemmen in. I det betänkande vi diskuterar finns en rad förslag som tar sin utgångspunkt i hur viktiga familjehemmen är. Jag vill börja med att säga att vi har många fantastiska familjehem. Men vi vet också att det finns barn som går ur askan i elden – från en fruktansvärd familjesituation till ett familjehem som inte håller måttet. Just därför behöver vi ha ett register, och det ska vara tvingande, anser vi. Alla familjehem ska ingå i ett register. Det ska inte vara möjligt att i en kommun ha verksamhet som inte uppfyller de kvalitetskrav som man har rätt att ställa på ett familjehem för att sedan flytta verksamheten någon annanstans och fortsätta där. Men vi anser också att det ska finnas licensiering. Det innebär inte minst att man kan lyfta alla de fantastiska familjehemmen genom utbildningar och att de får relicensieras. Men det är också viktigt att man ser över det uppdrag som våra familjehem har. Detta är på många sätt ett nytt betänkande, och jag är väldigt glad över det. Vi har brutit ut yrkanden från den allmänna motionstiden som handlar om just utsatta barn. Jag vill markera att det i detta betänkande finns yrkanden från , . Men de övriga tre partierna är inte med. Jo, de valde helt enkelt att inte lägga in sina förslag i betänkandet. Jag kan tycka att det finns många svek i detta, men det allra viktigaste sveket tycker jag gäller barnen. Jag ser nämligen som mitt uppdrag som politiker att i alla sammanhang arbeta för de förslag som vi moderater lägger fram och göra mitt yttersta för att se till att de får en majoritet. Därför pratar vi moderater med alla partier i riksdag och gör allt vi kan för att säkerställa att dessa majoriteter finns. Vad behöver ett barn? Jo, förutom allt det andra jag har pratat om behövs politiker som inte bara pratar utan också är beredda att agera och fatta beslut. Frågor om placerade barn och unga lade vi moderater ett utskottsinitiativ på bord. Det hade sin utgångspunkt i det fruktansvärda som hänt ”Lilla hjärtat” och i att vi bestämde oss för att det nu fick vara bra; detta fick inte hända någon mer gång. Jag kan se tillbaka på ett på många sätt fantastiskt år, då har visat sina bästa sidor och åtta partier tillsammans har arbetat för att få en rad lagförslag på plats. Därför är jag lite extra besviken och ledsen över att vi inte har med och deras yrkanden i utskottets förslag i dagens betänkande. De har valt att reservera sig, tillsammans med Socialdemokraterna och . Det jobb vi då gjorde resulterade bland annat i att vi har några förslag till nya lagar . Det handlar bland annat om vårdplan och vårdnadsöverflyttning. Det saknas inte förslag, mina vänner. Alliansregeringen tillsatte 2012 en utredning vars betänkande Barns och ungas rätt vid tvångsvård presenterades 2015 men inte hanterades av den rödgröna regeringen. kom Se barnet!, ett betänkande från en utredning som Alliansen tillsatte 2014. Inte heller detta har hanterats av den rödgröna regeringen. Den rödgröna regeringen har också tillsatt en egen utredning som lämnade betänkandet Ett fönster av möjligheter, men vi har ännu inte sett lagförslagen. Barnen kan inte vänta. Barndomar går inte om. Det betyder att vi behöver göra betydligt mer än vi gör . Jag hade hoppats att vi skulle se socialministern i kammaren, men inte heller kommer hon hit och diskuterar våra utsatta barn. Det finns nämligen en hel del förslag att diskutera. Förutom dem jag har nämnt gällande familjehem finns det bland annat förslag om att införa lagkrav på obligatoriska drogtester av föräldrar eller vårdnadshavare när de ansöker om umgänge, när omprövning av vård enligt LVU sker eller i samband med att sådan vård upphör. Det finns förslag om lagkrav på att uppföljning av en placering i familjehem eller jourhem ska dokumenteras skriftligt. Det handlar om en rad förslag som kan tyckas små men som är oerhört viktiga i den fortsatta hanteringen. Eftersom socialministern inte är på plats tänker jag att , som är på plats, kanske kan berätta varför ministern inte är här och varför det inte har hänt något med alla dessa utredningar. Är det inte dags att det börjar hända saker? Varför finns det inte en proposition på den propositionsförteckning som vi har tagit del av i socialutskottet? De må heta , , , eller – dessa barn är många, och måste det vara slut med ord och i stället bli handling och förändring. Jag kan lova att vi moderater bara har börjat vårt arbete när det gäller detta. Jag yrkar bifall till reservation 4. 3 (SD): Vi debatterar som sagt betänkandet Frågor om placerade barn och unga, och jag ställer mig också såklart bakom alla de tio tillkännagivanden som utskottet lägger fram. Utöver detta vill jag även yrka bifall till vår reservation 12, som handlar om barnombud. Frågor om placerade barn och unga Precis som nämnde tidigare går en barndom aldrig i repris. Jag kommer så länge jag har möjligheten att påverka att göra min röst hörd för de barn och unga som omfattas av insatser , men även för dem som har omfattats eller kommer att omfattas. arbete och funktion är av oerhörd betydelse för ungas chans till en förändring men innebär också en ny möjlighet i många ungas liv. Att stödja och hjälpa barn i svåra situationer i livet är inte bara en självklarhet, utan arbete är också kopplat till känslor och mående. Ett stort ansvar vilar därför på socialsekreterarna men även på de lokala politiker i landets nämnder som ansvarar för dessa frågor och i synnerhet på lagstiftarna. Det gäller att rätt beslut tas och rätt insatser sätts in i rätt tid och att dessa är väl avvägda. I detta betänkande hanterar vi bland annat förslag om certifiering av familjehem och framtagande av ett nationellt register över familjehem och jourhem. Detta har också lagts fram som ett tillkännagivande. Att tidigare inte har haft ett organiserat system för familjehem kan tyckas beklagligt, inte minst ur ett barnperspektiv, då det faktiskt har riskerat att sätta barn i en osäker och otrygg situation. Varje enskild kommun ansvarar för att rekrytera och utreda sina egna familjehem. De ska även erbjuda familjehemmen utbildning och säkerställa att de bedriver en vård som håller god kvalitet. är det svårt för en kommun att ta del av en annan kommuns information. Det innebär att det finns en överhängande risk för att familjehem som visat sig vara olämpliga i en kommun kan fortsätta att ta emot barn från en annan kommun, eftersom familjer kan anmäla sitt intresse i flera kommuner. Det saknas en gemensam kontroll. Det är inte rimligt att olämpliga familjehem gång på gång och utan kommuners vetskap om historiken kan göra nya ansökningar som leder till att de får barn placerade hos sig. Det är heller inte rimligt att familjehem som har fråntagits barn på grund av exempelvis vanskötsel felaktigt ska kunna hävda att de tagit emot barn. Det är oseriöst. Genom att samla familjehemmen i ett nationellt register underlättar man kommunernas granskning, dels i syfte att undvika dåliga placeringar, dels för att man på ett strukturerat och hyfsat lättillgängligt sätt ska hitta goda, licentierade familjehem. Utöver detta ger det möjlighet att matcha hemmet med den unges behov, med målsättningen att placeringen ska bli så bra och lyckad som möjligt. Hela tanken med att placera ett barn är ju att barnet ska få det bättre och få den vård och det stöd som behövs. Kan inte leva upp till detta är det ett stort misslyckande för varje individ som drabbas. I vilket fall som helst innebär en placering en separation i någon form, även om den oftast är positiv. Vi är alltså oerhört glada över att detta tillkännagivande läggs fram, och vi hoppas innerligt att regeringen skyndsamt agerar i frågan. Ett område som kan upplevas lite väl definitivt är när ett familjehem får frågan om att ta över vårdnaden. Vid den överflyttningen upphör den formella kontakten med . Det innebär att familjehemmet, som då blir vårdnadshavare, inte längre har rätt och tillgång till hjälp när det gäller bland annat sjukvård eller barn- och ungdomspsykiatrin och inte heller när det gäller stöd till familjen. Detta hinder skulle kunna göra det svårt för en del att ta ett beslut om en vårdnadsöverflyttning. Det anser vi är synd. Det är därför viktigt att stöd och tillsyn fortsätter också efter att en vårdnadsöverflyttning har skett, i synnerhet initialt eller då hemmet har behov av det. Det behövs därför en bred översyn med förslag till stödåtgärder vid vårdnadsöverflyttning. Ett sådant stöd skulle kunna innebära att allt fler barn får möjlighet att växa upp i trygg vetskap om var de hör hemma – i en familj, alltså. Frågor om placerade barn och unga Vi har noterat att många barn som är placerade i hem enligt socialtjänstlagen upplever att de inte blir lyssnade på. De bollas mellan socialtjänst, familjehem och eventuella biologiska föräldrar. Barnen behöver förhålla sig till alla dessa efter bästa förmåga. Det är viktigt att barnet och den unge har någon att luta sig mot som är helt oberoende av myndigheter och socialtjänst. Vad jag talar om är ett barnombud. Det är en person som ska finnas som ett stöd för den unge mellan familjehem och socialtjänst, lite som en god man. Tanken är att barnombudet också ska ha anmälningsplikt om denne upptäcker oegentligheter eller missförhållanden. Barnombudet ska också ges möjlighet att ha insyn över den del i det ekonomiska stödet som korrekt kallas omkostnadsbidrag, vilket är tänkt att kompensera för de omkostnader som hemmet har för den unge eller barnet. Jag vill absolut inte påstå att familjehem generellt tar uppdrag för att stärka sin privata ekonomi, men faktum är att sådana familjehem finns. Av den anledningen är det oerhört viktigt att man säkerställer att de pengar som avses gå till den unge också gör det och att det inte i stället investeras i nya ytterdörrar eller en ny häst i stallet. Jag kan anses tuff i mina ord, men här har vi ett problem som vi måste prata om. Det finns lösningar. Här är en av dem. Utöver det jag har framfört har det gjorts ytterligare tillkännagivanden till regeringen. Det är många viktiga förslag och förbättringar som leder till fler trygga placeringar, och vi hoppas verkligen att regeringen tar till sig tillkännagivandena. För övrigt uppmanar jag att vid nästa behandling av dessa frågor titta lite extra på förslaget om barnombud, så att vi även kan få en bättre tillvaro för våra barn. 4 (C): Så står jag här i talarstolen igen och får möjlighet att tala om barns rätt till delaktighet, att få komma till tals och framför allt att få en trygghet! Att sätta barnen främst är otroligt viktigt. Det är något som socialutskottet har arbetat ganska hårt med under ungefär . Det arbetet har lett till höstens beslut, som kom till genom en proposition och framför allt också genom tillkännagivanden, för att stärka barns rättigheter. De besluten handlade om kunskapskrav på offentliga biträden och om vad som behöver finnas med när vi överväger en vårdnadsöverflytt. Dagens betänkande bygger vidare på de beslut vi tog . Det handlade om att jobba vidare med att stärka barns rättigheter. I det här betänkandet finns det ett antal konkreta förslag som lämnas som tillkännagivanden till regeringen. Det handlar bland annat om stöd till de familjer som väljer att ta emot ett barn och även göra en vårdnadsöverflytt och om uppföljningen när ett barn har flyttat tillbaka till sin ursprungsfamilj. Detta är två förslag som har lagt fram och som bidrar till tillkännagivandet. Frågor om placerade barn och unga gäller det för regeringen att man börjar visa att man också vill sätta barnens bästa främst. Med risk för att bli tjatig vill jag säga att det tyvärr inte räcker med att ändra i lagstiftningen. Vi måste också jobba med den kunskap som finns hos alla de duktiga medarbetare som arbetar med barn. Deras kunskap behöver stödjas, och vi behöver också se över vilka metoder som används när man gör utredningar om barn. Kunskapen behöver stärkas både inom och inom polis- och domstolsväsendet. Jag tror att vi också behöver se över kraven och vad man får med sig i sin grundutbildning. Från första början ska man kunna sätta barns bästa främst. Det handlar om barns möjlighet till delaktighet och att komma till tals och framför allt att få en trygg uppväxt. Vi ska självklart motverka att barn behöver omhändertas. Vi måste lägga fokus på att stötta de familjer som behöver stöd. För mig handlar det om både frivilliga insatser och ibland tvångsinsatser, där vi hjälper familjer och den unge att komma på rätt sida, om jag får använda ett sådant uttryck. Att omhänderta ett barn är ett otroligt stort ingripande. Det gäller att vi försöker göra allt vi kan innan det blir aktuellt. Det handlar som sagt om vissa tvångsåtgärder men även om att ge stöd till de föräldrar som brister i sin omsorgsförmåga. Men när det går så långt att vi måste omhänderta ett barn är våra familjehem otroligt viktiga. Utan dem skulle detta inte fungera. Då måste vi också se till att familjehemmen får resurser och möjligheter att vara goda familjehem. De behöver också ett stöd. De behöver handledning och kunskap. Några av mina kollegor har varit inne på frågan om familjehemsregister. Det är något som jag tror är bra just för att direkt olämpliga familjehem inte ska kunna flytta sin verksamhet till en annan kommun. Jag tror också att ett sådant register skulle kunna underlätta matchningen mellan familjehem och barn som behöver en placering. Skälet till att ett barn eller en ung person flyttar mellan olika familjehem kan nämligen ibland vara att det inte blev rätt från början. Familjen fick inte det barn som de har förmåga att stötta i sin vardag. Vi måste alltså bli bättre på att följa upp matchningen. Återigen: Ett register skulle kunna underlätta de här sakerna. Jag nämnde förut att stödet, efter en vårdnadsöverflytt, måste kunna fortsätta till ett familjehem, både för att de ska vilja göra detta och för att det ska bli bra för barnet att vara där. Det viktigaste för mig och är barnets bästa. Därför är det med glädje jag ser att vårt förslag vinner gehör i kammaren. Det som är väldigt bra för de allra flesta barn är när en placering kan upphöra. När familjen har fått stöd och barnet kan återgå till sin ursprungsfamilj måste man fortfarande säkerställa att det just är till barnets bästa. Av det skälet tycker jag att det är viktigt att har möjlighet att följa upp hur det går för barnet när det har flyttat hem till sina föräldrar igen. Man ska inte behöva vänta på nya orosanmälningar, utan vi behöver förlänga den tid då kan göra ett hembesök för att se att det faktiskt fungerar. Jag vill se att det kan vara upp till som man har möjlighet att följa upp barnet. Frågor om placerade barn och unga Det är, återigen, glädjande att detta vinner gehör i kammaren. Men vad svarar regeringen när det gäller de förslag som finns i betänkandet?