prot · H809117 · 2021-04-30 00:00:00 — I sitt svar säger utrikesministern att hon uppfattar att den linje har är välkänd och respekterad bland våra grannländer och att det inte skulle påverka. Då är frågan: Har man egentligen från regeringens sida gjort en ordentlig utredning av vad detta skickar för signaler till omvärlden, eller bygger detta bara på enskilda uppfattningar? Och så en annan fråga: Hur tror utrikesministern att den här konventionen över huvud taget ska kunna bära frukt med tanke på att inga kärnvapenstater har skrivit under den utan har förkastat den? För mig är det helt obegripligt att man tror att man ska kunna fortsätta att driva på en konvention som de berörda inte över huvud taget är intresserade av. Det blir ju bara ett slag i luften. Något sekretariat är inte heller bundet till detta. Då är frågan: Hur ska man över huvud taget kunna följa arbetet och konventionens utveckling, som utrikesministern säger? Hur ska man kunna kontrollera detta? Jag uppfattar det hela som att detta, 2017 när röstade ja till den här konventionen, var en fråga som dåvarande utrikesminister drev. Men hon mötte motstånd i sin egen regering, från försvarsminister , och sedan kom observatörskapet som någon sorts kompromiss inom regeringen. Jag skulle återigen vilja ställa dessa frågor till utrikesministern: Hur ska man kunna följa utvecklingen av konventionen när det inte finns något sekretariat knutet till den? Och har regeringen gjort en ordentlig utredning av vilka signaler detta skickar till vår omvärld? 55 Utrikesminister (S): Jag kan börja med den sista frågan. Vi kommer troligen den 12–att få veta hur sekretariatet kommer att se ut. Då har kallat till det första statspartsmötet. tror jag inte att vi kommer att ha några ordentliga svar, men då kommer vi att få mer svar när det gäller hur sekretariatet ska se ut. Det är inte så att NPT och icke-spridningskonferensen inte är viktiga; här råder inte någon konflikt. Vi tycker att detta är väldigt viktigt. Alla försök att lyfta fram nedrustning och icke-spridning och skapa samförstånd och engagemang kring detta är viktiga. Därför är också TPNW en viktig sak i nedrustningsarkitekturen. Men de rådande geopolitiska spänningarna, där till exempel och moderniserar och vidareutvecklar sina arsenaler, bidrar till ökad osäkerhet, och det kan inverka negativt på hela det globala säkerhetsläget. Också senaste tillkännagivande om att man avser att öka det numerära taket för sin kärnvapenarsenal är ett tecken i tiden. Vårt fokus nu är därför att bidra till icke-spridningsavtalets översynskonferens, som är tänkt att äga rum i FN – vi får väl se om pandemin tillåter. Den bidrar till att stärka fördraget. Vår målsättning är att framsteg ska göras inom NPT:s alla tre pelare: nedrustning, icke-spridning och fredlig användning. Att TPNW över huvud taget kom till stånd ska man se i ljuset av rådande klimat och kärnvapenstaternas begränsade implementering av nedrustningsåtgärder. är ett väldigt bra tillfälle för samtliga statsparter att på nytt bekräfta sina tidigare konventionsåtaganden, inklusive de åtaganden som rör direkt nedrustning. Vi har alla ett ansvar att bidra till att denna konferens får ett önskat utfall. Men jag skulle vilja säga att kärnvapenstaterna har ett särskilt ansvar. För att NPT ska bli en hörnsten i den globala nedrustningsarkitekturen krävs att det görs framsteg. Här har vi varit väldigt aktiva. Stockholmsinitiativet för kärnvapennedrustning är en viktig del i arbetet. Det omfattar 15 andra partnerländer, som alla representerar olika geografiska och säkerhetspolitiska kontexter. Natomedlemmar är med. Vi fortsätter arbetet för att minska spänningar i världen, få till stånd ett ökat förtroende och transparens och motverka de negativa trender mot en stark polarisering som har präglat nedrustningsdiplomatin . Initiativet har faktiskt blivit det tongivande bidraget till kommande förändring genom att vi har en inkluderande ansats och process. 56 (SD): Jag tycker att det är lite märkligt att man har beslutat att vi ska bli observatörer i TPNW, men man vet inte hur sekretariatet kommer att utformas eller hur mycket detta kommer att kosta . Man vet inte heller hur det skulle påverka kärnvapenstaterna eftersom de inte är intresserade av att vara med. Jag delar utrikesministerns uppfattning om vikten av NPT. Jag tycker att vi skulle fortsätta jobba inom NPT och vidareutveckla det. Men att skapa en ny konvention, som inte över huvud taget kan bära frukt eftersom de som är berörda inte ens vill vara med och har förkastat konventionen – hur kommer det att göra att nedrustning sker? Det måste ju finnas en plan för det om man ansluter sig, antingen genom att ratificera konventionen eller genom att ansluta sig som observatör, som regeringen vill. Än en gång: Hur kan man bestämma sig för att bli observatör i något som man egentligen inte vet någonting om, vare sig hur det kommer att se ut, vad det kommer att kosta eller hur det över huvud taget ska nå någon framgång? Jag vill ändå tacka utrikesministern för debatten och passar på att göra det . 57 Utrikesminister (S): Tack, , för interpellationen! Det verkar som att interpellanten ser ett motsatsförhållande mellan NPT och TPNW. Vi ser det inte på det sättet. Vi ser det som att det är delar i en nedrustningsarkitektur där olika avtal ingår. Till exempel är det mycket glädjande att mellan och nu får fortsätta, vilket var oklart in i det sista. Som jag sa tidigare lägger vi nu och tillbaka den mesta kraften när det gäller nedrustningsarbetet på NPT. Därför är vi ledande i det arbetet, tillsammans med och – men även 15 andra länder deltar. Där ingår 22 konkreta steg för nedrustning, så jag tror väldigt mycket på att lägga all tid och kraft på det. Men i och med att TPNW nu har trätt i kraft – det skedde när 50 stater ratificerat – måste vi förhålla oss till det. Att då välja att bortse från konventionen och avstå från att bevaka hur det kommer att gå och från att försöka påverka den tror jag vore ett misstag. Andra likasinnade har gjort samma bedömning. Det beror på pandemin att vi inte vet hur sekretariatet ser ut; man har ansett att det inte är rimligt att samla alla statsparter. Men, som jag sa, kommer vi att få se det. Vi har också fördelningsnyckeln och vet hur mycket det skulle kosta om det, som , är 50 stater och hur mycket det kommer att kosta sedan. Det handlar inte om några jättesummor. Jag har sett vad det är om det är fruset exakt som . Så oklart är det alltså inte. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2020/21:651 om utträde ur konvention mot våld mot kvinnor 58 Utrikesminister (S): har frågat mig hur jag tänker stå upp för och lyfta konventionen mot våld mot kvinnor internationellt, hur jag avser att arbeta med konventionen bilateralt och genom EU gentemot , om regeringen kommer att stärka det svenska stödet till kvinnorättsorganisationer och andra civilsamhällesorganisationer som kämpar för jämställdhet och kvinnors rättigheter i och hur jag avser att arbeta i min roll som ordförande i för att de länder som närmar sig att lämna konventionen i stället ska ratificera den. beslut att frånträda Istanbulkonventionen är djupt beklagligt. Att förhindra alla former av våld mot kvinnor och att tillförsäkra kvinnor och flickor fullt åtnjutande av mänskliga rättigheter är och förblir en prioritering av yttersta vikt för regeringen. Regeringen är pådrivande i EU och i internationella forum för att uppmärksamma kränkningar av de mänskliga rättigheterna. feministiska utrikespolitik innebär att utrikesförvaltningen genomgående arbetar med att uppmärksamma och bidra till jämställdhet och en bättre situation för kvinnor och flickor. Att stoppa alla typer av våld mot kvinnor och flickor är en central målsättning i den feministiska utrikespolitiken. I linje med detta har regeringen offentligt uppmärksammat frånträde från Istanbulkonventionen. Vi har också tagit upp saken inom ramen för EU-samarbetet, i dialog med likasinnade och med organisationer som arbetar för kvinnors mänskliga rättigheter i samt i internationella organisationer, senast i . Regeringen har inom , , och deltagit i flera uttalanden om beslut om utträde ur Istanbulkonventionen. De svenska utlandsmyndigheterna i verkar för ökad respekt för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer som en viktig del av det diplomatiska uppdraget. Inom ramen för bilaterala reformstöd stöder vi det civila samhället, medier och andra förändringsaktörer, inte minst för att förbättra kvinnors situation i . stöder till exempel against Sexual Violence, som arbetar för att uppmärksamma och motverka sexuellt våld och sexuella trakasserier i det turkiska samhället. Såväl mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer som jämställdhet utgör prioriteringar för det svenska ordförandeskapet i . Detta är något som på olika sätt lyfter fram . Som ordförande uppmanar vi deltagande stater att implementera de åtaganden och principer som vi gemensamt kommit överens om. Det gäller även för detta område. stod även i nationell kapacitet bakom ett uttalande i permanenta råd om frånträde från Istanbulkonventionen. 59 (V): Tack, utrikesministern, för det positiva svaret på min interpellation! Jag är fullt medveten om att både ministern och regeringen jobbar aktivt med jämställdhet, och jag är också glad över att redan har agerat gentemot olyckliga beslut att lämna Istanbulkonventionen. Jag tycker dock att Istanbulkonventionen är så viktig att vi bör lyfta detta till debatt här i kammaren. Jag hoppas även att ministern och regeringen kommer att fortsätta att stärka sitt arbete med konventionen ytterligare. När antog Istanbulkonventionen 2011 var det ett stort framsteg för världens kvinnor. Det var en seger för jämställdhet och kvinnors rättigheter. Konventionens syfte är att skydda kvinnor och flickor mot alla former av våld och att förebygga, lagföra och avskaffa våld mot kvinnor och våld i hemmet. Den slår fast att våld mot kvinnor är ett uttryck för historiskt ojämlika maktförhållanden mellan kvinnor och män. Äntligen fanns det ett juridiskt bindande avtal som förbjuder alla former av våld mot kvinnor både i hemmet och i samhället – en efterlängtad konvention som sätter fokus på det faktum att kvinnor och flickor i världen ofta utsätts för olika former av våld, trakasserier och förtryck bara för att de är kvinnor. Enligt UN Women utsätts en av tre kvinnor i världen under sin livstid för fysiskt eller sexuellt våld. Våld mot kvinnor är en allvarlig kränkning av de mänskliga rättigheterna och drabbar kvinnor oavsett religiös eller etnisk tillhörighet, social status eller geografisk plats. beslut att lämna Istanbulkonventionen är naturligtvis ett stort svek och ett bakslag för alla världens kvinnor och i synnerhet för de turkiska kvinnorna. var med och tog initiativ till konventionen och var också första land att ratificera den. Konventionen har undertecknats av hela EU och ett stort antal länder inklusive . väljer att lämna konventionen och fjärmar sig därmed än mer från det europeiska samarbetet. väljer att lämna Istanbulkonventionen i en situation när förtrycket mot kvinnor i ökar. Det är minst sagt anmärkningsvärt. Våld mot kvinnor är ständigt närvarande i , och under pandemin har våldet ökat. Enligt WHO utsätts av landets kvinnor för våld från en partner. Det är hårresande! Kvinnors situation i är svår. Bara mördades 33 kvinnor av män. Regeringen i visar inga tecken på att försöka vända den negativa utvecklingen, utan tvärtom spär man på och legitimerar våldet och förtrycket. Det sker exempelvis genom gripande av kvinnorättsaktivister som demonstrerar för kvinnors rättigheter och genom legitimering i statliga medier av våld mot kvinnor. Politiker i konservativa partier, inklusive AKP, menar att konventionen underminerar turkiska familjevärderingar. måste fortsätta att stå upp för och försvara Istanbulkonventionen i alla sammanhang där det är möjligt. måste också med ännu större kraft framföra sin kritik till regim angående beslutet att lämna denna viktiga konvention. Vi måste göra helt klart för den turkiska regimen att det är helt uteslutet för att ansöka om medlemskap i så länge landet inte respekterar grundläggande mänskliga rättigheter inom alla områden. Istanbulkonventionen om att bekämpa alla former av våld mot kvinnor är självklart en fundamental del av dessa grundläggande mänskliga rättigheter. 60 Utrikesminister (S): Tack, , för att du tar upp den här frågan i en interpellation! Jag håller helt med om att det bör föras en debatt om detta i kammare. har ett starkt engagemang för jämställdhet och kvinnors rättigheter i . Vi har uppmärksammat att utvecklingen nu går i fel riktning. Vi har tagit upp frågorna direkt med våra turkiska motparter och samarbetar med organisationer som arbetar för att stärka kvinnors fulla åtnjutande av mänskliga rättigheter. Under mitt besök i träffade jag bland annat UN Women, FN:s enhet för jämställdhet och kvinnors egenmakt, för att diskutera specifika utmaningar när det gäller respekt för kvinnors mänskliga rättigheter i . När jag mötte utrikesminister tog jag självfallet också upp vikten av respekten för mänskliga rättigheter och kvinnors rättigheter. När vi nåddes av beskedet om frånträde från Istanbulkonventionen framförde vi i vår bilaterala dialog både i och i vår oro över beslutet och betonade konventionens betydelse. Detta kommer vi att fortsätta att göra. Våra utlandsmyndigheter i är engagerade för att uppmärksamma och bidra till jämställdhet och kvinnors och flickors fulla åtnjutande av mänskliga rättigheter. Det gör de bland annat genom politisk dialog, kommunikation och samverkan inom EU och FN på plats i . har samarbete med flera aktörer i landet som på olika sätt verkar för att stärka demokrati och mänskliga rättigheter. Samarbetet sker inte minst genom vårt bilaterala reformstöd, som prioriterar fristående civilsamhällesorganisationer. I ett läge där utrymmet för civilsamhället är begränsat och fortsätter att krympa blir detta arbete ännu viktigare. Reformstödet har en stark jämställdhetsprofil, och det möjliggör påverkansarbete liksom konkret stöd till de mest utsatta genom civilsamhällets organisationer. samarbetar med organisationer som stöder våldsutsatta kvinnor och flickor i , bland annat genom rådgivning och skyddade boenden. gav också stöd till framtagandet av en särskild manual som vänder sig till män och lyfter frågeställningar om maskulinitet och könsbaserat våld. Ett annat exempel är stöd till en organisation som löpande publicerar statistik om mord på kvinnor i på sin hemsida. Dessa uppgifter utgör en viktig referens för aktörer som arbetar med kvinnors och flickors åtnjutande av mänskliga rättigheter. 61 (V): Jag tackar ministern för svaret, och det är uppenbart att vi är överens i denna fråga. Det är bra att ministern har haft en direkt kontakt med motparten. Det är också bra att på plats i träffa de olika organisationer som jobbar mot kvinnovåld och för jämställdhet. Jag har också besökt och träffat denna typ av organisationer, och jag vet hur viktigt det är att de får höra att de inte är ensamma och att de har ett stöd. Detta arbete måste därför fortsätta och intensifieras. beslut att lämna Istanbulkonventionen har upprört en hel värld, och protester har kommit från en rad länder och internationella organisationer, självklart även från de turkiska kvinnorna och deras organisationer. Just nu pågår en rättsvidrig rättegång mot 108 politiker , varav 50 är kvinnor. finns tusentals politiska fångar i . HDP uppskattar att fler än 4 000 är medlemmar av HDP och att fler än 1 500 av dessa är kvinnor. Kvinnliga politiker upplever att de är mer utsatta. Erdoğan verkar anse att kvinnor inte ska ägna sig åt politik och helst inte förvärvsarbeta över huvud taget. Erdoğan anser att kvinnor i stället ska stanna hemma och föda barn, helst fem. Erdoğan vill helt enkelt införa ett mer konservativt islamiskt samhälle, och där passar Istanbulkonventionen inte in. har konsekvent jobbat för ett mer jämställt och kallas ofta för kvinnopartiet. HDP har i sina stadgar att en man och en kvinna måste väljas till alla ledande positioner. HDP:s arbete för jämställdhet och kvinnors rättigheter ses av den turkiska regimen som ett hot och är en av anledningarna till att partiet har utsetts till måltavla av regimen. Kvinnoorganisationer i får allt svårare att verka och blir ofta utsatta för trakasserier. Omkring hundra kvinnoorganisationer, det är svårt att säga exakt, har stängts ned. Många fortsätter ändå trots hot om fängelse och trakasserier. Allt färre kvinnor förvärvsarbetar. lämnar Istanbulkonventionen när den behövs som allra mest sett ur de turkiska kvinnornas perspektiv. Våldet mot kvinnor i ökar för . dödades över 300 kvinnor av män, och, som jag sa tidigare, enligt Amnesty och kvinnorättsorganisationer i landet dödades 33 kvinnor bara . Det är uppenbart att de turkiska kvinnorna behöver mer skydd, inte mindre. Men om regimen får sin vilja igenom kommer kvinnor att sakna ett effektivt skydd. Men kvinnor finner sig inte i detta. Efter att drog sig ur konventionen har stora demonstrationer genomförts i flera delar av landet med tusentals deltagare. Även om det är hoppfullt riskerar det att våldsamheter ökar mellan demonstranter och polis. Flera av demonstranterna menar att Istanbulkonventionens vara eller inte vara är en fråga om liv och död. Flera oppositionspartier har glädjande nog överklagat beslutet till högsta domstolen mot bakgrund av att den turkiska författningen säger att landet enbart kan lämna internationella åtaganden med parlamentets goda minne. Beslutet att lämna konventionen fattades utan att parlamentet konsulterades, och det är i högsta grad anmärkningsvärt. Det är otroligt viktigt att stöder de krafter i som står upp för Istanbulkonventionen, jämställdhet och kvinnors rättigheter. De partier och de kvinnoorganisationer som vågar trotsa regimen är värda allt vårt stöd, både politiskt och ekonomiskt. Det är bra att redan har ett stöd till kvinnoorganisationer i , vilket ministern redogjorde för. Men anser ministern att detta stöd behöver utökas mot bakgrund av den allvarliga situation som kvinnor befinner sig i och mot bakgrund av att lämnat Istanbulkonventionen? 62 Utrikesminister (S): Vi är överens om utvecklingen i , och jag redogjorde precis för alla de kontakter vi har i , inte minst med kvinnoorganisationer. Det finns en bred enighet om detta. I vår feministiska utrikespolitik arbetar vi kontinuerligt med frågan om avskaffandet av våld mot kvinnor och flickor. Det handlar inte bara om individer, utan det påverkar hela samhället. Vi har som mål att uppmärksamma våld i nära relationer och verka för att fler länder ansluter sig till bindande konventioner som Istanbulkonventionen för att detta mål ska uppnås. Då måste vi verka för att den inte undergrävs eller ifrågasätts och använda samarbeten med lokala FN-aktörer och politisk dialog och så vidare för detta. När Istanbulkonventionen ifrågasätts och inte minst när bestämmer sig för att lämna konventionen måste vi agera, och det har vi också gjort. Vi har till exempel bidragit med ett starkt uttalande i , och vi var pådrivande i EU för en stark reaktion. gjorde klart i dialogen med att respekten för mänskliga rättigheter är central i relationen mellan och . Att har skyldighet att respektera kvinnors mänskliga rättigheter framhölls specifikt. Jag kan också berätta att jag höll tal inför ministerkommittén i i . Jag hade då också ett långt samtal med generalsekreterare , som var min utrikesministerkollega i , och vi pratade mycket om Istanbulkonventionen och hur vi ska göra för att få fler länder att ratificera den. Det finns ett par länder som behöver pushas lite till så att de verkligen gör det. Hon sa faktiskt att den sorgligaste dagen i hennes roll som generalsekreterare för var när hon fick detta meddelande, så jag vet att har en oerhört dedikerad generalsekreterare, särskilt i denna fråga. Vårt engagemang för Istanbulkonventionen är en del i ett bredare perspektiv på som handlar om mänskliga rättigheter och demokrati. Vad gäller HDP noterar jag att kallar det för ett vänsterparti. HDP betyder Folkens demokratiska parti, och jag vet att de inte är lyckliga över att antingen kallas kurdiskt eller vänster, men låt gå. Även socialdemokrater, liberaler och säkert centerpartier har också samarbete med Folkens demokratiska parti. Alla dessa fängslanden är hur som helst helt oacceptabla. Det är rent politiska processer som pågår, och även detta bör vi protestera emot. 63 (V): Tack, utrikesministern, för svaret! Det är utmärkt att ministern har diskuterat med generalsekreterare eftersom det är konvention vi pratar om. Istanbulkonventionen är den mest omfattande konventionen för kvinnors rättigheter som tagits fram, och den har ratificerats av näst intill samtliga länder i . Konventionens styrka och potential ligger i att den innehåller bestämmelser och krav på åtgärder, lagstiftning och förebyggande arbete som en stat har ansvar att uppfylla. I slutänden har konventionen som syfte att avskaffa alla former av diskriminering av kvinnor och att främja faktisk jämställdhet mellan kvinnor och män. Detta är fantastiskt. ser vi tyvärr att jämställdheten går tillbaka i många länder, särskilt i länder där högernationalistiska regimer kommit till makten. beslut att lämna konventionen får självklart oerhört negativa konsekvenser för kvinnor världen över, men särskilt för de turkiska kvinnorna. Jag är djupt orolig för att det turkiska exemplet sprider sig till fler länder så att vi får se fler länder lämna denna viktiga konvention. Det är därför oerhört viktigt att och andra demokratiska länder fortsätter att stå upp för Istanbulkonventionen med full kraft, stärker arbetet med att försvara konventionen och förmår fler länder, inte färre, att ratificera den. Ordförandeskapet i är ett utmärkt tillfälle att intensifiera arbetet med Istanbulkonventionen och andra jämställdhetsfrågor. Till de kämpande kvinnorna i och till de partier och organisationer som oförtrutet fortsätter att försvara Istanbulkonventionen om att stoppa våld mot kvinnor i hemmet och i samhället och står upp för kvinnors rättigheter vill jag säga: Ni är inte ensamma. Vi är många som står bakom er. Tack för debatten! 64 Utrikesminister (S): Att motverka våld i alla former är en viktig fråga för regeringen. När det gäller arbetet för att motverka mäns våld mot kvinnor och våld i nära relationer utgör Istanbulkonventionen ett centralt instrument. Vårt engagemang för konventionen innefattar att fortsätta att bidra till påverkansarbetet för att fler länder ska ratificera konventionen. frånträde från Istanbulkonventionen är mycket beklagligt. Detta har vi framfört till , och i internationella sammanhang har vi arbetat för att brett uppmärksamma beslutet. På plats i kommer vi att fortsätta vårt långvariga engagemang för kvinnors och flickors fullständiga åtnjutande av mänskliga rättigheter. Tyvärr ser vi en negativ utveckling på flera områden när det gäller demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer i . kommer att fortsätta att verka för att EU på lämpligt sätt ska använda de verktyg som vi har till vårt förfogande. Regeringen menar att det är genom dialog, inklusive tydlig kritik, som EU bäst kan påverka . kommer även fortsättningsvis att i multilaterala forum, inklusive som ordförandeland i , verka för kvinnors fulla åtnjutande av mänskliga rättigheter. Därmed tackar jag interpellanten för debatten och önskar en trevlig första maj. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellation 2020/21:658 om folkmord på den uiguriska folkgruppen i Xinjiang 65 Utrikesminister (S): har frågat mig om jag och regeringen avser att på något sätt agera mot den kinesiska regimen med anledning av uppgifterna om pågående folkmord i . Vidare har frågat mig om jag är beredd att definiera övergreppen mot uigurerna som folkmord, på det sätt som skett i , och .