prot · H809112 · 2021-04-22 00:00:00 — Det måste bli naturligt att känna trygghet och att känna att välfärdssystemen finns där, oavsett på vilket sätt man väljer att organisera sitt arbetsliv. Avslutningsvis vill jag säga något mer om Liberalernas reservation 26 som jag yrkar bifall till. Som jag beskrev inledningsvis är det Liberalernas bestämda uppfattning att sjukskrivna ska få en trygg, begriplig och rättvis bedömning och rätt vård- och rehabiliteringsinsatser genom samlade sjukskrivningsteam. samordningsuppdrag behöver därför renodlas, förtydligas och stärkas, inte minst samverkan med sjukvården, arbetsgivare och Arbetsförmedlingen. Regeringen behöver därför tillsätta en utredning om ett reformerat arbetssätt för , där man också för in en ny portalparagraf för förebyggande insatser och sätter samverkan i centrum. måste också kunna medfinansiera behandlingar och rehabiliteringsinsatser som kan sänka sjuktalet, särskilt för försäkrade som annars riskerar långvarig sjukskrivning, detta i stället för utförsäkring och det bollande med människor mellan myndigheter som pågår . Detta skulle, fru talman, frigöra resurser till vården och värna arbetslinjen samt leda till snabbare vård och återgång till arbete och egen försörjning för den försäkrade. Jag yrkar bifall till reservation 26. 20 (SD) replik: Tack för anförandet, ledamoten ! Jag har en fråga som lite grann liknar den jag hade förut. Vi har ju ett förslag i det här betänkandet, och en reservation, gällande att vi tycker att regeringen borde gå vidare med det förslag som finns i utredningen om en tryggare sjukförsäkring med människan i centrum – att göra vissa lättnader i reglerna om dag 365. Det gäller inte minst med anledning av att vi ser att det är många som är långtidssjuka i covid-19 och som riskerar att stöta i den gränsen och utförsäkras. Det gäller också med tanke på det som ledamoten sa i anförandet om att det är viktigt att förändra arbetssättet på – att man ska stödja och lotsa och att man ska värna rehabilitering. Det låter jättebra, och jag instämmer i de ambitionerna. Men detta kan handla om människor som är inne i en rehabilitering. Rehabiliteringen kan ha kommit igång men inte vara slutförd, och då riskerar man att förstöra det genom att ha alltför rigida och strikta bedömningar. Sedan ska man givetvis ha avstämningar vid tidsgränserna, men tidsgränserna riskerar att göra mer skada än nytta. De riskerar att avbryta viktig rehabilitering. Hur ser Liberalerna och ledamot på detta, och varför dröjer det så med det här förslaget? Regeringen vill gå fram med det här men kan tydligen inte göra det på grund av det inte går att nå en överenskommelse mellan partierna som samarbetar gällande budget. Kan vi alltså få något besked om hur Liberalerna ser på den här problematiken och om det finns någon väg framåt? 21 (L) replik: Tack för frågan, ! Det här betänkandet innehåller 34 reservationer, tror jag, och långt fler förslag än så om man även räknar alla de enskilda motionsförslag och andra förslag som de åtta olika partierna inte har stöttat. Bland dem finns naturligtvis en lång rad förslag som var och en av oss tycker är antingen bra eller mindre bra, och därför behandlas de som de behandlas. Just frågan om de fasta tidsgränserna är otroligt viktig, för tillämpningen från inte minst sida – det försökte jag vara tydlig med i mitt anförande – har ju glidit iväg något så våldsamt. Det har gått från att handla om en avstämningspunkt, som själv beskriver att det bör vara, till att ha blivit en utförsäkringspunkt. Det har blivit ett sätt att möjligtvis följa det uppdrag som regeringen har givit, det vill säga minska antalet sjukskrivna. Det är egentligen inte sak att göra det, utan det är andra instanser runt den sjukskrivne som ska se till att sjukskrivningstiderna blir kortare och i vissa fall uteblir. Det handlar om förebyggande insatser och så vidare. pågår budgetförhandlingar, precis som min kollega från sa. Detta är en av frågorna som finns på bordet, vad jag vet – jag sitter inte med i det rummet. Det är dock en viktig fråga, och vår ambition är helt klar: Vi ska tillbaka till en tillämpning från sida där detta är avstämningspunkter. De är så viktiga för den enskilde sjukskrivne, för vården och för alla andra instanser runt den sjukskrivne. Det handlar om att komma vidare i processen. 22 (SD) replik: Jag håller helt med om att detta har utvecklats från att vara en rehabiliteringskedja till att bli en utförsäkringskedja. Tidsgränserna används alldeles för mycket för att uppnå regeringens mål att få ned sjukpenningtalen, så det är väl att se något slags litet ljus i tunneln. Det kanske är på väg att förändras. Jag ställer frågan igen. Är Liberalerna beredda att i dessa förhandlingar verka för att det faktiskt blir avstämningspunkter – och att vi i och med det stöttar, inte stjälper, människor när de är inne i en rehabiliteringsprocess? Vi har en annan situation i sjukförsäkringen; det görs inte bara enkla bedömningar av kanske rent fysiska åkommor, utan den vanligaste sjukskrivningsorsaken är psykisk ohälsa. Vi har också det här med långtidscovid, där vi saknar väldigt mycket kunskap och skulle behöva ge de människorna den tid de behöver för att de ska kunna rehabiliteras. Har alltså Liberalerna ett intresse av att faktiskt verka för att vi får en mer ändamålsenlig rehabiliteringskedja och att det inte ska fortsätta vara en utförsäkringskedja som bara ska uppfylla regeringens tidigare mål om att få ned sjukpenningtalen? Sedan vill jag bara skicka med att det är väldigt bra att vi nu har det här förslaget om angivet arbete på bordet. Jag hoppas att ambitionen med lagändringen även från Liberalernas sida är att vi faktiskt får mer humana bedömningar i sjukförsäkringen och att vi får se en förändring av de mycket inhumana bedömningar som har varit. 23 (L) replik: Tack, återigen, för frågan, ! När det gäller den sista delen i fråga, alltså delen som rör det förslag som ligger på bordet, är vi vad jag förstår helt överens. När det gäller den andra delen, tidsgränserna, är det precis som jag sa i mitt anförande: Vad som behövs är ett löpande och väl genomtänkt reformarbete för att faktiskt titta på helheten och se till att försäkringssystemet – socialförsäkringssystemet och sjukförsäkringssystemet – i varje tid och stund levererar den trygghet till och har den lyhördhet gentemot medborgarna som man faktiskt kan kräva för den enskildes väg tillbaka till arbete. Det här är otroligt viktigt. I detta är 365-dagarsgränsen en viktig komponent, men det behövs långt fler komponenter för att få till det här. Som jag ser det är det framför allt myndighetens tillämpning som de facto är det stora problemet , och jag förväntar mig av både våra budgetförhandlare och regeringen att man faktiskt ska komma tillbaka med förslag som stöder den enskilde i dennes rehabiliteringskedja. Med det sagt står jag fortfarande fast vid att rehabiliteringskedjan i grund och botten är bra. Det behövs fasta avstämningspunkter för alla inblandade instanser, men det behövs också – det vill jag vara väldigt tydlig med – en insikt om att unika och första uppdrag är att stötta och lotsa människor genom sjukskrivning tillbaka till ett friskt liv. Det är huvudinsatsen, och det kan inte göra själv. Det behövs det fler till. 24 (S): I dagens andra debatt ska vi avhandla de motioner på socialförsäkringsområdet som inkommit under allmänna motionstiden. Jag börjar med att yrka bifall till utskottets förslag och därmed avslag på motionerna, till förmån för regeringens pågående arbete. , när jag senast debatterade här i kammaren, var jag fortfarande hårlös efter min egen cancerbehandling. Sjukdom och olycka kan drabba vem som helst av oss, vilket är något som allt fler garanterat har insett i den förfärliga pandemi som vi nu tillsammans kämpar oss igenom. Våra allmänna socialförsäkringar är en central del i den svenska välfärdsmodellen och har bidragit till att skapa trygghet och motverka ekonomisk utsatthet. Under pandemin har behovet av starka trygghetssystem tydliggjorts, och flera åtgärder har vidtagits. Karensavdraget slopades genom införandet av en ny ersättning. En annan ny ersättning som införts är ersättningen till dem i riskgrupperna, som riskerar ett allvarligt sjukdomsförlopp om de blir sjuka i covid. Arbetsgivarna har kompenserats för sjuklönekostnaderna, och kravet på läkarintyg har skjutits fram för att avlasta vården och minska smittspridningen. Ett viktigt undantag har införts i sjukförsäkringen vid uppskjuten vård och rehabilitering så att inte enskilda ska förlora sin ekonomiska trygghet på grund av vårdens tunga belastning. När jag stod här uppehöll jag mig vid sjukpenningens prövning vid dag 180 och hur orimligt det var att utförsäkras fast man har möjlighet att återgå i arbete bara man får sin vård och rehabilitering. Det är med stor glädje jag konstaterar att vi har fått till stånd en förändring och att vi tagit ett första steg utifrån förslagen från utredningen trygg sjukförsäkring med människan i centrum. Det är tråkigt att det skulle krävas en pandemi för att fler skulle inse att en förändring behövdes, men likväl är jag glad att fler ser problemen och att vi kan lösa dem tillsammans. gäller nya regler för undantag från prövningen mot normalt förekommande arbete vid dag 180, enligt utredningens förslag. Fler får nu möjlighet att slutföra sin rehabilitering och gå tillbaka till sitt arbete i stället för att som sjuk skickas till Arbetsförmedlingen. Jag är också glad att regeringen nu tagit ett andra steg utifrån utredningens förslag och att en förändring av begreppet ”normalt förekommande arbete” till ”angiven yrkesgrupp” har skickats på lagrådsremiss. Det här är utredningens förslag till svar på frågan som många ställt sig: Vad är det för arbete som menar att jag skulle kunna göra fast jag är sjuk? Det är ett slut på prövningen mot hittepåjobb. Ja, det kommer att ta tid att implementera förändringen, men det måste det få göra. Reglerna ändras så att arbetsförmågan ska prövas mot angiven yrkesgrupp, och kvaliteten på underlaget med yrkesgrupper blir därför alldeles avgörande för att det här ska fungera. I enlighet med utredningens förslag ska underlaget uppdateras gemensamt mellan , Arbetsförmedlingen och arbetsmarknadens parter. I det läge som vi är i går det inte att kräva att Arbetsförmedlingen ska göra det snabbare; det låter sig inte göras. Detta är viktiga förbättringar av sjukförsäkringen och bra steg framåt, men vi har en lång väg kvar att gå. Ett viktigt steg som vi hade hoppats kunna ta men där vi inte nått hela vägen fram är den konsekvensförändring av prövningen vid dag 365 som utredningen föreslår. Det är i och för sig en fortsatt skarp prövning, men den är ändå rimligare än den nuvarande. Rent krasst var det som möjliggjorde förändringen vid dag 180 att långtidssjuka i covid utförsäkrades och att orimligheten blev uppenbar. Vi såg det komma då, och vi ser hur det kommer på motsvarande sätt nu när långtidssjuka i covid kommer att prövas mot den ännu skarpare prövningen vid dag 365. I dagens förra debatt ondgjorde sig flera över det glapp som uppstått i förlängningen av ersättningen till riskgrupperna och hur orättvist det är. De har rätt – det är orättvist. Här kommer ett annat stort glapp. Alla som sagt sig se behovet har att stå upp för det så att vi kan lösa detta innan massor av människor med långtidscovid, som egentligen skulle ha möjlighet att rehabiliteras tillbaka till sitt arbete, kastas ut ur sjukförsäkringen. Låt mig förtydliga att vi socialdemokrater ser orättvisan som lika stor oavsett diagnos, och lösningen måste fortsatt fokusera på att tillvarata arbetsförmåga. Men om det är covid som öppnar för att fler ska se orimligheterna i dagens regelverk ska inte jag vara sen att påtala dem. Vi behöver lösa det här . Jag sätter mitt hopp till att regeringens samarbetspartier ska inse allvaret. Som jag sa här har vi fortfarande en lång väg att gå. Utredningen trygg sjukförsäkring med människan i centrum har gett oss flera steg att ta. Här har vi förslag på hur vi kan ge alla som har tidsbegränsade anställningar bättre trygghet. Detta är en förutsättning för att bibehålla samhällskontraktet nu när arbetsmarknaden utvecklats som den har gjort. Här finns förslag på hur vi kan ändra prövningen för dem som närmar sig pension för att undvika att de som slitit ett helt yrkesliv, och som inte sällan tvingas att ta ut förtidspension, utförsäkras under sina sista år före pension och på hur vi i stället kan tillvarata deras kompetens utifrån vilken arbetsförmåga de har kvar. Här finns förslag om att freda rehabiliteringsåtgärder från sjukförsäkringens tidsgränser och om att öka möjligheten till sjukskrivning på deltid som en del i rehabiliteringen. Detta är steg vi bör ta. Skulle jag vilja göra mer? Absolut, men det här är förändringar som vi i denna kammare borde kunna enas om för att inom ramen för nuvarande system fila ned några av de vassaste kanterna och lösa vad alla borde kunna se är orimliga situationer. har jag än en gång uppehållit mig vid sjukpenningen, men vårt område – socialförsäkringar – är ju mycket större än så. Tyvärr har det flera delar som inte levererar den trygghet som svenska folket förtjänar. Sjuk- och aktivitetsersättningen måste nämnas. Det skarpa varaktighetsbegreppet i kombination med det alltför vidsträckta arbetsmarknadsbegreppet gör det närapå omöjligt för att bevilja ersättning. Det kan inte vara rimligt att långtidssjuka och funktionsnedsatta fastnar i sjukpenning med ständig oro över att förlora sin ersättning samt med eviga prövningar och nya läkarintyg. Detta är ovärdigt och i sig en stressfaktor som verkligen inte hjälper till med att komma framåt i livet. Det kan inte heller vara rimligt att sjuk- och aktivitetsersättningen inte ger utrymme för vare sig fritid eller studier. kommer vi att få förslag på hur vi kan utforma förbättringar i sjuk- och aktivitetsersättningen. Jag hoppas att vi här tillsammans då kan ge långtidssjuka och funktionsnedsatta en rimligare chans till ekonomisk trygghet. Det finns så mycket mer jag skulle vilja prata om, inte minst när det gäller och styrningen, som har nämnts här tidigare. Det är så mycket som görs och än mer som behöver göras, men jag stannar här för och tar det en annan dag. (forts. § 8) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera sammanträdet till , då frågestunden skulle börja. 25 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag vill hälsa statsråden välkomna. Frågorna besvaras av infrastrukturminister , utrikesminister , statsrådet och kultur- och demokratiminister . En fråga ska vara av övergripande och allmänpolitiskt slag eller avse ett ämne som faller inom statsrådets ansvarsområde och rör dennes tjänsteutövning. Infrastrukturminister besvarar såväl allmänpolitiska frågor som frågor inom sitt eget ansvarsområde. 26 (M): Min fråga går till infrastrukturministern. slog vi fast i den här kammaren att ska vara kvar till 2038. Ändå väljer regeringen att i går gå ut och föreslå en nedläggning. Infrastrukturministern förklarar detta med att situationen är annorlunda nu och hänvisar till pandemin. Ministern menar alltså på fullt allvar att beslut inte gäller längre på grund av pandemin och att man därför struntar i demokratiskt fattade beslut. Regeringen har av rösterna men agerar som om man hade egen majoritet. Min fråga är därför varför och regeringen väljer att ignorera beslut som är fattade här i kammaren. 27 Infrastrukturminister (S): Tack, , för frågan! Vi ignorerar definitivt inte beslut. Det skulle inte ske, framför allt inte av mig som har tillbringat en väldigt i denna kammare. Däremot finns det ett tillkännagivande som härstammar från när vi hade trångt i luften och en helt annan diskussion om kapaciteten i den svenska flygplatsstrukturen. har mycket hänt. som har gått har situationen till och med varit så att i princip inte ett enda flyg har befunnit sig på och ibland inte heller på . I hela världen har vi en flygkris. Då är det klart att vi måste utreda detta och se efter vad det innebär. När Swedavia, som är ansvarigt för , säger att det inte finns marknadsmässiga förutsättningar att driva vidare tillsätter regeringen en utredning. Den ska vara klar , och först därefter tar vi ställning. Självklart kommer jag att lyssna på alla partier i . Det är otroligt viktigt i denna fråga. 28 (M): Det vi har hört av diskussionen kring utredningen handlar om hur man ska kunna lägga ned – inte om man ska kunna lägga ned . Regeringen använder framför allt ursäkten att man kommer att se ett minskat affärsresande som motiv för att inte behövs. Vi kan konstatera att affärsresor minskar på grund av att människor väljer digitala möten i stället. Detta kommer rimligen att gälla även tåg. Då är min fråga: När kommer utredningen och beslut om att lägga ned de olönsamma höghastighetsbanorna? Tågåkandet mellan , och lär ju också minska. 29 Infrastrukturminister (S): Jag hör företrädare för näringslivet säga just: Vi kommer att kraftigt reducera antalet dagsresor ned till , eller eftersom vi nu kan använda digitala möten. Mycket talar för att affärsflyget kommer att minska. Det i sig talar väl för att det finns skäl att lyssna på Swedavias uppmaning att se om man kan säkra kapaciteten på för att där samla inrikesflyget med alla de fördelar det faktiskt innebär. Men självklart ska frågan utredas. Dödligt våld mot kvinnor i nära relationer 30 (SD): Min fråga går till minister . Fyrabarnsmamma mördad framför sina barn, en 45-årig kvinna mördas på järnvägsstationen och en 40-årig kvinna mördas på öppen gata – alla i det offentliga rummet den senaste månaden. Kvinnojourer, anhöriga och omgivning larmar. Rapporter avlöser varandra. Och vår feministiska regering förflyttar sig i sakta mak. Regeringen har lämnat förslag på att förebygga våld i nära relationer. Det var en besvikelse, får jag påstå. Regeringen tar myrsteg när vi behöver se elefantkliv i denna så oerhört viktiga fråga. Vi behöver mycket, inte minst en nationell samverkan och strategi. Vi behöver höja lägstanivån i alla instanser. Detta att avstå från att agera och gripa in för att det är obekvämt måste upphöra. För vad är mer förödande för den utsatta som äntligen ber om hjälp än att mötas av okunskap och oförståelse och att folk tittar bort? När kommer vi att se elefantkliv och handlingskraft från regeringen i denna viktiga fråga? 31 Infrastrukturminister (S): Tack, , för engagemanget! har vi haft väldigt stort fokus på inte minst brott, förföljelse och inte minst våldtäkter på kvinnor, i det här fallet genom att polisen tillförs resurser. Jag tror att det nu är 325 utredare som är specialdestinerade för att arbeta med den här typen av brott. Vi har infört en ny lag, en samtyckeslag, som innebär en helt annan ställning för brottsoffer. Vi har under pandemin tillfört extra resurser till kvinnojourerna – till deras mycket viktiga arbete för att skydda kvinnor. I grunden handlar det om vad vi gemensamt i samhället måste göra för att stoppa dessa små män som använder våld för att förtrycka och utnyttja kvinnor. Det är oacceptabelt. Vi ska gemensamt göra vad vi kan för att stoppa detta våld. 32 (SD): Tack för svaret! Men vi ska ha en nationell samverkan som arbetar strukturerat med förebyggande arbete men som också verkar för att öka kompetens och stöd ut till landets organisationer och kommuner. Det behövs helt enkelt en tydlig röd tråd för utsatta att gripa tag i som lotsar dem hela vägen i mål. Då duger det inte med ynkliga steg. Jag måste påstå att regeringen har varit slö när det gäller förmågan till förflyttning i denna fråga . Om det saknas idéer har vi och flera andra här en rad förslag. 33 Infrastrukturminister (S): Det har aldrig hänt så mycket på det här området som under de här två regeringarna, som har letts av Socialdemokraterna och . har i sin egenskap av jämställdhetsminister nu också bjudit in till breda samtal för att göra rätt insatser. Men det är klart att det är en utmaning när man i kommuner har kommunledningar som vill dela upp kvinnojourernas viktiga verksamhet och dela på boendet och övrig verksamhet. Det är en olycklig uppdelning, för den bidrar till ett minskat skydd för kvinnor som är förföljda. Utredning om älvdalskans status 34 (C): Min fråga går till kultur- och demokratiminister . Mes o wermd mjotse ar kattem, so kuäket o ien kafiskwekt ar sig sjuäv min dyö summu. Det här är älvdalska, alltså den spillra av fornnordiska som vi har kvar i . Jag har tidigare ställt en fråga till statsrådet om att erkänna älvdalskan som ett minoritetsspråk. Den älvdalska språkgemenskapen har jobbat i 15−20 år med detta. Även har ställt sig bakom att borde företa en oberoende utredning av älvdalskan för att utröna om den är ett språk eller inte och om den ska skyddas. Detta är en språkminoritet som är på väg att dö ut. borde ta sitt ansvar och skydda denna spillra av det fornnordiska språket. Jag undrar varför ministern inte vill se en oberoende utredning av den här frågan, som har föreslagit. 35 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag vill påminna ledamoten om att språket i kammaren är svenska. 36 Kultur- och demokratiminister (MP): Tack för frågan, ! Jag har tidigare fått en interpellation tillställd mig om älvdalskans status, och jag säger samma sak nu som jag sa då: Jag tycker att det är positivt med det intresse som finns för att både bevara och utveckla älvdalskan. Jag vet att det finns ett starkt engagemang, inte minst inom kommun. Som ansvarig minister för språkfrågor är jag också ansvarig för dialektpolitiken, och här gör ju myndigheten och folkminnen också insatser. Med det sagt har regeringen bedömt att älvdalskan är ett så kallat folkmål, en dialekt. Vi är medvetna om att har gjort sin bedömning, men det bygger på kunskap som vi också hade tidigare när vi gjorde bedömningen. Det är också baserat på tidigare minoritetsspråksutredning. Detta är såklart en fråga jag följer, men jag ser inte att det är prioriterat att dra igång utredningar kring den . 37 (C): Då kanske vi kan ha en debatt om huruvida det var svenska jag pratade eller inte, eftersom regeringen säger att detta är en dialekt av svenska och inte något annat språk. I fortsättningen tänker jag tala älvdalska här, eftersom regeringen tycker att det är en dialekt. Dialekt får vi tala. I ministerns svar på min fråga hänvisar hon till tidigare utredningar och så vidare. Jag har också haft kontakt med många inom bland annat akademin som har annorlunda åsikter. Det vore välbehövligt om vi kunde starta en utredning. 38 Kultur- och demokratiminister (MP): Det är ju så: Inom forskningen råder det olika syn på om älvdalskan ska klassas som folkmål, dialekt eller minoritetsspråk. Man ska även påminna sig om att det finns andra dialekter och folkmål som också skiljer sig ganska mycket från svenskan och skulle vara svåra för oss som sitter här i kammaren att förstå om en ledamot använde dem. Jag vill dock åter understryka att det är väldigt positivt med intresset. Våra dialekter är väl värda att bevara och också uppmuntra till användning av. Tillbakadragande av svenska trupper från 39 (V): Det är svårt att toppa den förra frågan, men inleddes krig i . anslöt sedan genom Natoinsatsen Isaf och därefter den efterföljande RSM-insatsen. Internationell militär har varit de som skördat flest civila offer, framför allt sedan Trump ändrade politik och införde ökade drönarattacker som har drabbat civila hårt. President har beslutat att ska lämna landet före , ett datum som känns igen. behöver omvärldens civila insatser för öka. Jag undrar när militär ska lämna och om det var eller som fattade beslut om att ska lämna . 40 Utrikesminister (S): Jag tackar för frågan. har som sagt lämnat besked om ett militärt tillbakadragande från . Det innebär att även Natos insats RSM, i vilken deltar, kommer att lämna före utsatt datum. Nato har agerat och agerar fortfarande enligt devisen – nu blir det då ett annat språk: In together, adjust together, out together.