prot · H809101 · 2021-03-26 00:00:00 — Köplagen reglerar framför allt handel mellan näringsidkare och där de står på en mer jämbördig nivå i förhållande till varandra. På grund av det har man infört en konsumentköplag för att kunna se till att den svagare parten ibland i en sådan här relation får en starkare ställning än vad som gäller inom ramen för köplagen. Det innebär att om man lyfter ut dessa affärer helt och hållet från konsumentköplagen försvagas konsumentens ställning. Det är bara så. Sedan kan ni ha vilket tonläge som helst i debatten. Men det är bara så. Lyfter man ut detta från konsumentköplagen till köplagen försvagar man konsumentens intressen och konsumentens ställning. Sedan behöver ni i inte skämmas för att ni står för näringsintresset här, för det gör ni då. Det är hästhandlarintresset och näringsintresset som ni står för – okej – och det finns organisationer som driver dessa frågor. Men det som jag säger är att man inte kan gå så långt att man helt försvagar konsumentskyddet vid dessa affärer. Då måste det finnas någon som faktiskt balanserar detta, och det är det som jag står för. Den som blir lurad i en sådan affär måste helt enkelt ha en möjlighet att få rätt i den situationen. Går man hela vägen, som en del tydligen vill göra, försvagar man konsumentintresset väldigt kraftigt. Dit vill jag inte gå. Då finns det ett utredningsförslag som innebär en undersökningsplikt och en möjlighet att avtala bort den omvända bevisbördan som gäller . Det är detta förslag som vi arbetar med. Ingen av er har kommenterat – vi får kanske höra det i slutinlägget – vad ni tycker om denna kompromiss i så fall. Men jag tycker att den verkar vara väl avvägd. Då innebär det bland annat att man kan avtala bort denna kontroversiella del när det gäller den omvända bevisbördan eller utforma en egen regel i ett avtal mellan köpare och säljare för vad som ska gälla under exempelvis den . Det blir en annan situation då, och då tror jag att det blir lättare att komma överens. Det kanske kan lösa en del av dessa problem. Vi jobbar alltså med detta lagförslag, och tanken är att vi ska lämna en lagrådsremiss i vår och sedan en proposition . Men det som jag har sagt här är att vi inte tänker gå hela vägen och så kraftigt försvaga konsumenternas rättigheter, som det verkar som att är ute efter. 57 (M): Jag blir lite förtvivlad när jag hör justitieministerns svar. Jag vill göra en liten sammanfattning. Vi vet att hästar far illa på grund av konsumentköplagen. Vi vet att privatpersoner utestängs från hästköp. Det stöd till privatpersoner som de så väl behöver utestängs på grund av konsumentköplagen. Hästföretagare lägger ned eller begränsar sin verksamhet till enbart sådant som omfattas av köplagen. Det finns heller inte möjlighet att slippa konsumentköplagen. Om jag som privatperson köper en häst kan jag inte få lov att slippa konsumentköplagen. Jag hör hästföretagare säga att de i stället för att sälja till en privatperson hellre säljer hästen för kanske 200 000 till, med köplagens regler. Vi hör hästjuristen säga att hon gärna slipper alla rättsprocesser som har med konsumentköplagen att göra. Den är nämligen inte rättvis. Konsumentköplagen togs fram för döda ting. När man köper ett kylskåp av en stor vitvarukedja funkar konsumentköplagen utmärkt för att stärka köparens roll, men den som ska köpa en häst för kanske flera hundra tusen och behöver stöd och hjälp kan inte få inte det. Vi hörde säga att hon inte kan hjälpa sin granne att köpa en häst, för då hamnar hon i kläm som mellanhand och får konsumentköplagen smetad på sig. Jag vill ytterligare en gång höra med justitieministern: du se att konsumenterna – privatpersonerna – hamnar i kläm i konsumentköplagen? 58 Justitie- och migrationsminister (S): Jag skulle nog vilja säga att konsumenterna riskerar att hamna ännu mer i kläm om vi skulle göra som vill och helt undergräva deras rättigheter. Det skulle nämligen innebära att den som blir lurad vid ett köp får stå sitt kast, så att säga. Man skulle ha mycket mindre möjligheter att få upprättelse och få affären att gå tillbaka. Även om det var fel på hästen från början och säljaren visste om det kommer man som köpare att få stå sitt kast, helt enkelt, utan möjlighet alls att få upprättelse. Det är det som är problemet här. Sedan kan jag bara notera att ingen av dem som har debatterat detta – inte heller – egentligen har gått in på de förslag som finns i utredningen. Debattörerna ger heller inga signaler om huruvida de tycker att förslagen verkar rimliga. Jag tycker att de förslag som finns om att kunna avtala bort den omvända bevisbördan och om undersökningsplikt verkar vara en rimlig avvägning. Det verkar vara en kompromiss som ligger mittemellan de olika intressen vi har att hantera här. Det är det vi arbetar efter. Jag vill som sagt inte gå så långt som verkar vilja göra, det vill säga helt undergräva konsumenternas – köparnas – rättigheter här. Men vi jobbar vidare med detta, och vi kommer att gå till senare under den här våren. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2020/21:559 om EU:s migrationspolitik 59 Justitie- och migrationsminister (S): har frågat mig om jag och regeringen står bakom den politik som EU för när det gäller möjligheter för människor på flykt att söka skydd i EU. Hon har också frågat mig vad den tänker göra för att säkerställa att asylsökandes mänskliga rättigheter inte kränks vid EU:s gräns. presenterade kommissionen ett meddelande om en ny . Pakten syftar till att skapa ett gemensamt ramverk som omfattar alla aspekter av asyl- och migrationspolitiken, såväl i den inre dimensionen som i förhållande till tredjeland. Regeringen har välkomnat kommissionens förslag och anser att det är positivt att pakten har en heltäckande ansats som inkluderar alla aspekter av migration, asyl, integration, gränshantering, återvändande, lagliga vägar och samarbete med tredjeland samt betonar att asylsystemet ska bygga på ansvarstagande och solidaritet mellan medlemsstaterna. Det är avgörande för ett gemensamt system att alla medlemsstater bidrar och att en medlemsstat som utsätts för ett högt migrationstryck får stöd. Asylsystemet ska vara effektivt, rättssäkert, långsiktigt hållbart, humant och medge beslut av hög kvalitet som värnar asylrätten. Vidare anser regeringen att EU behöver fördjupa samarbetet med prioriterade tredjeländer och att det ska göras genom partnerskap som är heltäckande, skräddarsydda och ömsesidigt fördelaktiga. Det är också det som kommissionen föreslår i migrations- och asylpakten. En viktig uppgift är att stärka ursprungs- och transitländers egen kapacitet att hantera alla aspekter av migration. Vi behöver till exempel stärka partnerländers asyl‑ och migrationssystem med hjälp av UNHCR och IOM. Det handlar också om stöd till mottagande, integration och ett väl fungerande system för återvändande mellan tredjeländer. Ett annat viktigt område är insatser för att stärka gränser och förebygga människosmuggling. Enligt har alla medlemsstater en skyldighet att kontrollera sina gränser. Passager ska ske vid gränsövergångar, och medlemsstaterna ska ha gränsövervakning för att förhindra att personer passerar gränsen på ett olagligt sätt. Olaglig gränspassage kan bestraffas. Vid tillämpningen av dessa regler ska medlemsstaterna handla i full överensstämmelse med internationell rätt, med EU:s stadga om grundläggande rättigheter och särskilt med principen om non-refoulement. Även Frontex ska säkerställa att deras insatser är fullt förenliga med internationell rätt. Kommissionen har ett ansvar för att säkerställa att vår gemensamma lagstiftning och internationell rätt efterlevs. liksom EU följer löpande utvecklingen på MR-området världen över, så också i de länder som EU har specifikt samarbete med. Det sker bland annat genom internationella forum, exempelvis för mänskliga rättigheter och . 60 (V): Tack för svaret, statsrådet! EU:s yttre gräns är också yttre gräns, fru talman. På samma sätt är EU:s flyktingpolitik också flyktingpolitik. Min interpellation till statsrådet handlar om hur den ser på det som sker vid EU:s yttre gräns. Jag beskriver i min interpellation en rad övergrepp och brott mot migranters mänskliga rättigheter som erkänt pågår vid EU:s yttre gräns, i anslutning till den eller i länder som samarbetar med EU. På FN:s internationella migrantdag publicerades boken , som samlar 900 vittnesmål om illegala och våldsamma direktavvisningar vid EU:s gräns. Boken är finansierad av vänstergrupp, och EU-parlamentariker och från spanska Podemos lämnade över boken till kommissionär som den publicerades. Jag har med mig två tjocka volymer, som jag efter debatten gärna överlämnar till så att även han kan ta del av den skakande beskrivningen av vad som mött människor på flykt vid ankomsten till EU:s gräns – i , , , , och så vidare. Även och skildrar i sin bok de mänskliga konsekvenserna av EU:s migrationspolitik. De beskriver den utveckling som länge kritiserat, nämligen att länder längs de afrikanska migrationsrutterna – , , , – ska bevaka gränsen mot och ta tillbaka medborgare som nekats asyl i EU i utbyte mot bistånd och investeringar, allt med som förlaga. De beskriver också hur EU-insatsen Operation , som bevakat vattnen utanför , syftar till att undvika direktkontakt med migranter i nöd – och därmed ansvaret för att rädda liv. Författarna lägger även fram bevis för att EU:s operationer från luften på ett konkret sätt har lett till att flyktingar har hamnat i tvångsarbete och rent slaveri. avslöjade CNN att slavhandel var vanligt förekommande i libyska interneringsläger, och Roxvall och konstaterar att det som har förändrats är att slaveriet har underlättats och utvidgats. Allt detta kan inte tolkas på annat sätt än att det finns en tydlig ambition från EU:s sida att flytta ansvaret för människor på flykt till länder utanför EU:s gränser och därmed neka människor deras rätt att söka asyl. Det är så världens rikaste kontinent agerar i med närmare 80 miljoner människor på flykt världen över. Migrationsministern och hans statssekreterare säger ofta att regeringen anser att EU:s migrationspolitik ska värna asylrätten och respektera principen om non-refoulement och de mänskliga rättigheterna. Det är viktiga ställningstaganden som jag verkligen ställer mig bakom, men om de ska vara annat än vackra ord på ett papper måste de följas av handling. Frågan för dagen, fru talman, är därför: Vad gör regeringen helt konkret när de ser att mänskliga rättigheter gång på gång kränks – i medlemsländerna och av samarbetsländer som , och , vid den yttre gränsen? 61 Justitie- och migrationsminister (S): Det korta svaret på denna fråga är att vi tar upp det med de kontakter vi har, inte minst med men också i kontakter med kommissionen. Vår uppfattning är att pushbacks är oacceptabla. Asylrätten ger alla människor rätt att söka asyl när de kommer till EU:s yttre gräns, och man har inte rätt att trycka tillbaka dem. När sådant sker tar vi upp det och försöker att se till att EU:s myndigheter agerar. Frontex har gjort en särskild utredning baserat på de uppgifter som fanns om att Frontex hade varit delaktiga i detta och har också skapat en särskild arbetsgrupp för det här. Vi fortsätter naturligtvis att noga följa detta arbete. Detta gör vi, och där gäller det att fortsätter att stå fast vid att asylrätten är okränkbar och gäller överallt. Om vi ska vidga diskussionen lite grann kan vi konstatera att det har hänt en hel del de senaste fyra fem åren när det gäller migrationen till EU. Den stora förändringen är att antalet asylsökande till EU totalt sett har minskat kraftigt – med nästan två tredjedelar – . Det har också inneburit att antalet döda på faktiskt har minskat med –2016. Detta beror på att överfarterna har minskat. Jag tycker att det i grunden är bra att det är på det sättet. Vi ser också att fördelningen av asylsökande har förändrats. De som kommer till EU nu skiljer sig i förhållande till hur det var 2015–2016. Då drev ju väldigt många syrier till , och här i hade de så gott som 100 procents beviljandegrad. Jag tror att , då kriget bröt ut i , har gett skydd åt 180 000 syrier. Beviljandegraden har som sagt varit så gott som , och så har det väl varit i de flesta länder. Så ser det dock inte ut längre, utan nu är det andra grupper som kommer till EU. Detta innebär att beviljandegraden har sjunkit kraftigt – från att genomsnittet har legat på ungefär 70 procents beviljandegrad ligger det på ungefär 30 procents beviljandegrad. Det är nu färre flyktingar, eller människor som har skyddsbehov, som kommer till EU och fler som i stället har ekonomiska skäl för att komma till EU. Detta är bara ett faktum. Detta gör att vi måste se över hur själva systemet ska fungera på lite . Det är bakgrunden till en del av de förslag som har presenterat om ett gränsförfarande kring EU:s yttre gräns där man i ett tidigt skede kan se vem som ska hanteras i ett snabbförfarande – för uppenbart ogrundade asylansökningar – och vem som ska tas in i det normala förfarandet. Detta skulle göras för att kunna hantera en annan situation än vad vi hade 2015–2016. Detta är kontroversiellt; det är en av de frågor som det råder stor diskussion om, inte minst inom EU-kretsen. Olika länder, framför allt de sydeuropeiska länderna, vill inte ha det på det här sättet, för de tycker att de får ta hand om fler. är det själva poängen med detta – ska vi ha fri rörlighet inom Schengen och kunna lyfta de interna gränskontrollerna mellan EU-länderna måste vi ändå ha en gränsförvaltning som fungerar kring EU:s yttre gräns. Den gränsförvaltningen måste bygga på asylrätten. Den måste dock också fungera på ett sådant sätt att de sekundära förflyttningarna minskar och att det inte blir fri rörlighet även för dem som är asylsökande inom EU, för då hamnar vi i samma läge som 2015 igen. 62 (V): Tack, statsrådet, för ytterligare svar! Vi kommer att gå in mer i detalj på exakt vad ni har gjort på olika områden. Statsrådet sa i sitt skriftliga svar att regeringen vill att EU fördjupar samarbetet med prioriterade tredjeländer ”genom partnerskap som är heltäckande, skräddarsydda och ömsesidigt fördelaktiga”. Det låter ju väldigt tjusigt. Frågan är hur man skapar ömsesidigt fördelaktiga partnerskap med diktaturer och skurkmiliser. Och vad är priset vi blundar för när ett avtal ska skräddarsys för att göra till exempel Erdoğan till gränsvakt eller libysk milis till lägervakt? och är ju tveklöst EU:s två viktigaste samarbetspartner; detta är ju skälet till att det inte längre kommer lika många människor till EU och söker asyl. Vi ser alla hur allt snabbare vänder sig bort från demokrati och mänskliga rättigheter. Landet har aldrig skrivit på den senare versionen av och ger alltså inte skyddsbehövande verklig flyktingstatus. Oppositionen fängslas, partier förbjuds, kvinnors rättigheter vänds ryggen, flyktingar som försöker att ta sig från beskjuts och EU-medel används för att bygga stängsel. Allt detta är dokumenterat. Hur kan regeringen tro att det går att skapa ett ömsesidigt fördelaktigt avtal om något så känsligt som asylrätt med en sådan regim? Och vad har regeringen konkret gjort för att säkerställa rätten till skydd i det här fallet? Samma sak kan sägas om . EU har ett ömsesidigt fördelaktigt avtal med den libyska , som i praktiken består av olika milisgrupper och krigsherrar varav några har FN-sanktioner riktade mot sig till följd av människosmuggling. Vidrigheterna som pågår i libyska interneringsläger är bortom ord. Såväl människorättsorganisationer som CNN beskriver slavhandel, sjukdomar, undernäring, våld och sexuella övergrepp. Frågan är återigen, fru talman, hur regeringen tror att man kan sluta ett ömsesidigt fördelaktigt avtal med denna typ av libysk milis, som tydligt visat att de på inget sätt respekterar människoliv eller mänskliga rättigheter. Hur har regeringen agerat för att se till att detta avtal verkligen följer de principer som regeringen tycker är viktiga? Statsrådet svarade på frågan om Frontex. Jag tycker att det är väldigt bra att man lyfter denna typ av frågor, men jag undrar om regeringen är beredd att pausa svenskt deltagande i Frontex aktiviteter tills detta verkligen är utrett av oberoende utredare och inte av Frontex själva. Slutligen undrar jag vad regeringen har gjort – helt konkret – för att svara när de italienska kollegorna medgett att italiensk gränspolis har fört asylsökande ut ur landet och från EU:s territorium. Och hur har man svarat på att grekisk kustbevakning på liknande sätt har fört tillbaka människor till , liksom har gjort till ? Som statsrådet konstaterar är det väldigt bra och viktigt att man följer MR-situationen i länder som EU samarbetar med kring gränserna, men frågan är vad regeringen gör när man ser att de mänskliga rättigheterna kränks och att det är skurkregimer som får detta känsliga och svåra ansvar. 63 Justitie- och migrationsminister (S): När vi får uppgifter om pushbacks eller sådant som inte är i överensstämmelse med internationell rätt tar vi upp det i alla de forum som vi har till vårt förfogande; det kan handla om FN-forum, EU-forum eller . Jag skulle vilja påstå att vi agerar mer aktivt än vad de allra flesta länder gör. Är det någon som agerar för internationell rätt i dessa sammanhang är det . Vi påpekar alltid detta. När vi hör om detta måste det utredas ned till botten så att det inte kan fortsätta. Om det inte kommer någon reaktion mot denna typ av beteende kommer dessa länder att fortsätta bete sig på det här sättet, och det kan vi som sagt inte acceptera. Sedan är det så att vi inte lever i en värld där alla länder är demokratier och respekterar mänskliga rättigheter, utan tvärtom lever vi i en värld där många länder bryter mot de mänskliga rättigheterna och är odemokratiska. Trots detta behöver vi ibland samarbeta med dem; det är detta som är bekymret. I en perfekt värld hade vi inte haft det på detta sätt, men så är trots allt världen beskaffad. Låt oss ta som ett exempel. I uppehåller sig ungefär 4 miljoner flyktingar från krigen i . Lösningen kan ju inte vara att 4 miljoner flyktingar ska åka till och söka asyl i EU; det blir en helt orimlig situation och en svår situation att över huvud taget klara av. Det var detta som hände när vi hade flyktingkrisen – människor därifrån rörde sig i mycket stora grupper mot . Vi fick flyktingkrisen, men vi fick också ett stort antal dödsfall, framför allt bland dem som kom från . Det var tusentals människor som gick under på . Man måste ändå försöka hantera den här situationen på ett pragmatiskt sätt, och det är bakgrunden till . EU går in och finansierar skolor, sjukvård och mycket annat för de flyktingar som uppehåller sig i . Det är dit EU-pengarna ska gå och inte någon annanstans, inte till Erdoğan utan till verksamheter för de flyktingar som behöver dem. Vad är alternativet? Om vi river upp och i praktiken säger att nu ska alla dessa människor komma till hamnar vi i mycket svåra bekymmer. Det är sak samma med . Vi är väl medvetna om hur situationen är i . Därför jobbar vi med UNHCR och IOM för att kunna underlätta för flyktingar på väg från och norrut. Men vi diskuterar också med dem som är på väg norrut, för det är faktiskt ingen bra idé att fastna i de här lägren i . Det är helt omänskliga förhållanden som man riskerar där. Det är klart att man då kan säga att här finns det ett samarbete med libysk kustbevakning och att är ett land som är svårt att samarbeta med. Å andra sidan innebar det att man bara räddade 11 260 migranter ur vågorna som en följd av bland annat det samarbete som vi har utmed kusten i . Hade vi inte haft det hade risken varit mycket större för att människoliv faktiskt hade gått till spillo. Att reagera mycket kraftigt mot alla former av pushbacks men samarbeta med länder som ligger i EU:s närområde är den pragmatiska vägen att försöka hantera situationen. 64 (V): Att människor på flykt tillfångatas, beskjuts, säljs som slavar, utsätts för våldsamma direktavvisningar och därmed nekas rätten att söka asyl strider ju mot alla internationella konventioner, och det är vi helt överens om. Det kan aldrig rättfärdigas. Då spelar det ingen om roll om det är medlemsländerna själva som utför jobbet eller om man betalar andra för att göra det. Det är det som är saken just när det gäller och . Det kommer inte lika många därför att de är fast i fruktansvärda läger och för att de säljs som slavar. Det kan väl ändå inte vara ett rimligt resultat. Det verkar anföras att de avtal och den politik som ligger till grund för de här övergreppen är nödvändiga, eftersom många människor annars skulle söka skydd i EU. Andra gånger handlar det om att de här smutsiga avtalen är berättigade för att stoppa så kallade ekonomiska migranter – som om kulorna från turkisk gränsbevakning vet vem som har asylskäl eller inte, som om milisen i vet vem som är skyddsbehövande och vem som söker ett annat liv och sedan bara ta hand om den ena gruppen och, framför allt, som om det skulle göra den här förhandlingen acceptabel. Sanningen är att så länge den inte bryter den här typen av samarbeten kommer det här att fortsätta, och då är vi medskyldiga. Accepterar vi att människor behandlas på det här sättet urholkas ju inte bara den mänskliga rättigheten i sig, utan det gör det också möjligt att skapa bilden av att det här inte är människor som du och jag, att de inte omfattas av mänskliga rättigheter och att de som tagit sig hit därmed kan behandlas som just icke människor. Vi vet, både statsrådet och jag, att det finns starka krafter i som har just den synen. Därför efterfrågar vi i ett mycket tydligare agerande från regeringens sida mot fästning och dess konsekvenser. 65 Justitie- och migrationsminister (S): Både jag och har arbetat med de här frågorna ganska länge . Och vi kommer ju ihåg – jag gör det i alla fall – hur det var före . Då hade vi en situation där kanske 20 000 människor tog båtarna från över till och fastnade där. Många av de här människorna blev sedan fast i läger i i , för de kom inte vidare. De trodde att de skulle kunna komma vidare till exempelvis , till eller till , men de fastnade där. Det är bakgrunden till som innebär att EU som sagt går in med pengar till skolor, sjukvård och annat stöd till de flyktingar som finns i . Om vi inte hade haft avtalet hade risken varit att vi skulle ha fått precis samma situation igen. Det skulle ha gått ut över de här migranterna. Som sagt har antalet som dör i minskat med och 2016. Det har minskat mer än antalet asylsökande till EU totalt sett. Det är svårt att se några andra sätt att jobba med detta just nu i alla fall. Sedan har vi andra samarbeten som vi inte har varit inne på så mycket. Men det handlar också om att de som får avslag på sin asylansökan i EU ska kunna återvända till sina hemländer igen. Det tror jag också är ganska viktigt för att kunna få ordning och reda i migrationspolitiken. Det minskar faktiskt också antalet som kommer till EU när man får klart för sig att om man inte har något skyddsbehov och får ett avslag riskerar man att skickas tillbaka igen. Det är en annan del av paket som hon jobbar med. Vi kommer tillsammans i EU att jobba bilateralt med ett antal länder så att de ska börja ta emot sina egna medborgare igen. Sedan ska fortsätta att vara ett av de länder som bidrar mest till internationell rätt men också i internationella forum för att hjälpa flyktingar, vilket vi nu gör i IOM, UNHCR och så vidare. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2020/21:515 om arbete med omvårdnadsbidraget 66 Statsrådet (S): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att de familjer som tidigare mottagit stöd för att kunna vårda ett barn med funktionsnedsättning får den ersättning de har rätt till i enlighet med regeringens målsättning. Reformens syfte har inte varit att skärpa kraven eller att spara pengar utan i stället att skapa enklare och tydligare regler för ersättningar till barn och vuxna med funktionsnedsättning.