prot · H9097 · 2021-09-21 00:00:00 — Det har funnits en naiv syn på hur transportsektorn ska utvecklas, och det är därför som den här regeringen har både skärpt upp kraven på vad som ska gälla på svenska vägar i flera olika steg och drivit på för en tuffare EU-lagstiftning på det här området så att människor inte ska utnyttjas. I det här ligger också de transporter med stöldgods eller annat som Morell tar upp och som är kopplade till kriminell verksamhet och som antingen smugglas in i eller ut ur vårt land. Det är också därför som vi både förstärker tullen och ger den nya befogenheter och dessutom tittar på vilka befogenheter polisen ska ha i gränsnära zon, som är det område som de här transporterna rullar igenom. Jag menar att vi har tagit flera grepp. Dessutom har det internationella samarbetet lett till flera stora beslag. Det har skett när man har jobbat med andra länder, för faktum är att det knappt finns en lastbil som inte har rullat genom på vägen till eller från eller via färjorna till . Det finns alltså flera länder som vi bör samarbeta med för att stoppa den här illegala verksamheten. Det blir mer effektivt. När det gäller den konkreta frågan om pengar till polisen är det verkligen så att vi håller på att bygga ut polisen helt exceptionellt mycket. Vi håller på att få 10 000 fler polisanställda och ligger före planen. Det var en av anledningarna till att polisen under innevarande år på grund av sin växtvärk har haft ett beräknat underskott på . Man har gjort fler anställningar än man kanske har pengar till, och då har regeringen valt att före budgetarbetet vara tydlig med att vi tar bort de i underskott så att man inte behöver lyfta dem och inte behöver bromsa av på tillväxttakten. Vi kompenserade alltså för de . Det som ligger är en nivåhöjning på för att i första hand ska fortsätta växa. Det finns också ett teknikpaket som inte heller är oväsentligt med kameror, sensorer och sådant, inte minst hemliga tvångsmedel, som vill ha utökade möjligheter att arbeta med. Men den stora delen i detta är att det inte ska bli något hack i kurvan utan att vi ska fortsätta växa och anställa fler poliser. har också varit tydlig med att man vill ha fler anställda som jobbar med trafikkontroller. Jag är helt med på vagnen när det gäller att vi har haft för få kontroller. Vi måste ha en stärkt kontrollverksamhet, och vi har också i tidigare interpellationsdebatter konstaterat att kontrollerna på väg ökar nu men att det finns mycket kvar att göra, och det förutsätter också nyanställningar. 38 (SD): Tack för svaret, statsrådet! Det här är lite intressant, för de här pengarna har ju trots allt inte ramlat ut så att det blir en effekt för dem som jobbar ute på vägen. De får inte det här tillskottet av ny personal som de önskar. I kunde man läsa att satsningen på fler poliser har resulterat i 15 fler poliser i . Statsrådet verkar inte hålla med, men så står det i , och det kan jag inte göra så mycket åt – är det fel får jag hänvisa till tidningen. Man har alltså fått 15 fler poliser – så är det. Är det någon som tror att de kommer att hamna i ett system där man utbildar dem för kontroll på väg? Jag tror inte det. I utredningen från If står det att polisens nationella operativa avdelning, , uppskattar att av bil- och bildelsstölderna utförs av internationell organiserad brottslighet. Man är här och opererar. skrev om att är ett smörgåsbord för de här internationella ligorna. Det har gått då vi har haft kunskap om de här problemen, men man har inte satt in några resurser för att komma åt dem. Vägen är de kriminellas arbetsredskap. Det får vi inte glömma. Jag har tjatat om det, och jag kommer att tjata om det till dess att vi ser en förändring: Vi måste få ut tjänstemän på vägen som sätter käppar i hjulet för de organiserade kriminella nätverken som opererar här så att vi kan få hejd på utförseln av stöldgods och införseln av smuggelgods. Det måste bli en förändring , oavsett om det är vapen, ammunition eller unga tjejer som ska utnyttjas för prostitution som förs över gränsen. 39 Statsrådet (S): Ja, vi har haft för få poliser på vägarna. Vi har haft för få poliser i utsatta områden. Vi har haft för få poliser på landsbygden i . Det är därför vi bygger ut . Senaste hade vi 7 000 fler polisanställda jämfört med när tillväxten började. Det är nu den stora tillväxten av poliser sker över hela landet. har vuxit med 285 poliser, netto. Det är lite för lite. Vi måste ha många fler poliser också till . Men det är helt sant att antalet polisanställda minskade på flera platser under . Det var för att man hade dragit ned på polisutbildningen . Det fanns inga poliser att anställa, så det blev färre poliser. har vi fler poliser , och vi utökar väldigt kraftfullt. Vi har aldrig haft så många poliser som vi har just . Vi har aldrig haft så många civilanställda som vi har just . Men polisen måste bli avsevärt större för att klara alla sina viktiga uppgifter. En rapport talade om smörgåsbord, ja. Men jag kan konstatera att vi har gjort väldigt mycket, inte minst på straffskärpningssidan. Vi har infört nya straff som riktar sig mot just den här typen av systematiska stölder. Vi har dessutom fått till stånd mycket mer av myndighetsgemensamt arbete mot de här ligorna. Vi börjar utveckla ett starkare internationellt samarbete. Vi börjar bli bättre på att stoppa dem från att resa in i , och vi blir allt bättre på att utvisa dem om de har begått brott i . Dessutom ska vi se till att fortsätta bevaka vägarna på ett bättre sätt än vi gjort . Vi behöver fler kontrollanter på våra vägar för ordning och reda men också för att bekämpa brottslighet. Detta är jag säker på att och jag kommer att diskutera fler gånger, men vi är helt överens om problembilden. Vi har haft för få poliser. Vi har för få poliser. Vi kommer att behöva fler poliser framöver. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2020/21:881 om brandskydd hos äldre och personer med funktionsnedsättning 40 Statsrådet (S): Kopparklint har frågat mig hur jag ser på att införa nationella riktlinjer gällande behovsanpassat brandskydd, hur jag ämnar verka för att tydliggöra ansvarsfördelningen gällande brandskydd i kommunerna samt vilka åtgärder jag ämnar vidta så att brandskyddet inte skiljer sig åt i kommunerna. omkommer mellan 80 och 90 personer och ungefär 200 skadas allvarligt till följd av bostadsbränder. Ett gott brandskydd i hemmen är av stor vikt för att antalet personer som omkommer eller skadas vid bränder ska minska. Lagen om skydd mot olyckor, LSO, har skärpts, bland annat avseende det nationella målet för den brand- och olycksförebyggande verksamheten. Målet innebär att förebyggande verksamheter som staten och kommunen ansvarar för ska planeras och organiseras så att de effektivt bidrar till att förebygga bränder och andra olyckor samt förhindrar eller begränsar skador till följd av bränder och andra olyckor. Särskild vikt ska läggas vid att förhindra människors död och andra allvarliga skador. Enligt LSO ska kommunerna ha handlingsprogram både för den förebyggande verksamheten och för räddningstjänst. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, MSB, ska utöva tillsyn över att kommunerna följer LSO och föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen. Syftet är att säkerställa ett likvärdigt skydd mot bränder och andra olyckor i alla kommuner. Om en kommun inte fullgör skyldigheterna får MSB förelägga kommunen att åtgärda bristen. har kunskapsläget vad gäller bostadsbränder blivit mycket bättre, och vi vet mer om orsakerna till dessa bränder . Exempelvis har vår kunskap förbättrats avseende i vilka bostäder det brinner, vem som drabbas samt vilka insatser och tekniska system som kan vara till nytta. Det är viktig kunskap som ska användas i det förebyggande arbetet. Även om samhällets förmåga att förebygga bränder i stort har utvecklats positivt finns det områden som är i behov av vidareutveckling. Visionen för den svenska nationella strategin för ett stärkt brandskydd som MSB, , med flera tagit fram är att ingen ska omkomma eller skadas allvarligt till följd av brand. MSB publicerade en rapport i vilken inriktningen av den nationella strategin beskrivs och ett antal åtgärdsområden presenteras. Ett åtgärdsområde handlar om att stärka särskilt riskutsatta individers brandskydd i hemmiljö. MSB pekar ut att ett systematiskt arbete med stärkt brandskydd för dessa individer kan minska antalet som omkommer i bostadsbrand och skapa bättre förutsättningar för en trygg vård i hemmiljö. För att det ska kunna realiseras behöver kommunerna och regionerna i högre utsträckning arbeta systematiskt med att anpassa brandskyddet för denna grupp. Det är också viktigt med en fördjupad samverkan mellan aktörer på nivå såsom den kommunala räddningstjänsten, och i förekommande fall den kommunala hälso- och sjukvården. Ett exempel på en konkret åtgärd är att identifiera personer med behov av förstärkt brandskydd på grund av ökat riskbeteende eller begränsad förmåga att reagera och agera i samband med en brand. Det framstår tydligt att god kunskap om lokala förhållanden är av stor betydelse, då både insatser och åtgärder behöver anpassas till lokala förutsättningar och den riskbild som finns i kommunerna. MSB och har tillsammans tagit fram vägledningen Brandsäker bostad för alla: Stärkt brandskydd för särskilt riskutsatta individer som ett stöd till kommunerna. Det har vidtagits flera viktiga åtgärder som syftar till att stödja de ansvariga aktörernas arbete med att säkerställa ett likvärdigt och effektivt brandskydd. 41 KOPPARKLINT (M): Jag vill börja med att tacka ministern för svaret. Det är sant att kunskapen om orsaker och åtgärder har ökat . MSB:s och vägledning är ett bra stöd i arbetet. Det gör att vi har ett bra utgångsläge för att göra något. Men det räcker inte i sig självt, utan någon behöver också göra det. Det är precis det vi behöver diskutera i den här frågan. Samverkan är bra, men så länge inte ser det som sitt ansvar att genomföra konkreta åtgärder i brukarnas bostäder blir det ingen effekt. LSO är en kravlagstiftning, men vad hjälper det med information och förelägganden mot exempelvis en äldre sängrökare med garantipension? Tycker regeringen att de lokala räddningstjänsterna ska göra tillsyn hos de här personerna och förelägga dem att investera i brandskyddsåtgärder som de inte har råd med under hot om vite? Det är inte rimligt. När det gäller bostadsbrand är det extra viktigt att se över brandskyddet för de äldre och mest sjuka eftersom det är en mer utsatt grupp, i synnerhet som många av dem har begränsad rörlighet. Det brinner inte oftare hos äldre, men de drabbas hårdast. Många klarar inte av att släcka eller utrymma på egen hand på grund av fysisk eller psykisk funktionsnedsättning. Andra riskfaktorer är demens, alkohol, rökning och inte minst funktionsvariationer. Det kan också vara medicinering där trötthet är en av biverkningarna. Ministern har räknat upp hur många som enligt drabbas av dödsbränder och andra skador. omkommer runt 90 människor, som ministern är inne på. Det är oftast fysiska eller psykiska sjukdomar eller funktionsvariationer som är orsak till att det som hade kunnat stanna vid ett tillbud utvecklas till en allvarlig situation med åtföljande dödsfall. Enligt 4 § socialtjänstlagen har äldre personer rätt att leva under trygga förhållanden. har vi en grupp äldre som bor i ordinärt boende men som inte har möjlighet att själva sätta sig i säkerhet även om de upptäcker att det brinner. Det finns faktiskt berättelser från hemtjänstpersonal som vittnar om att äldre har sagt till dem att ta ur batterierna eftersom de själva vet om att de inte kan ta sig till räddning. Lagen om skydd mot olyckor pekar tydligt på att den enskilda personen ansvarar för sin brandsäkerhet. Som moderat, fru talman, tycker jag att enskilt ansvar är bra. Det är en bra princip. Den bygger dock på att den enskilda faktiskt kan göra något åt sin situation, och där menar jag att det finns för mycket brister när det gäller den här gruppen. Samhället behöver träda in, och det ska vara likadant var man än bor i landet. Vi behöver diskutera att det finns olikheter beroende på var man bor. En person som kan utrymma på egen hand kan få ett skäligt brandskydd genom att installera en brandvarnare och möjligen en spisvakt, men för personer som inte kan utrymma på egen hand hjälper ju inte detta. De behöver oftast ett portabelt system som kan kosta nästan en årsinkomst för någon med garantipension. Slutligen vill jag säga att eget ansvar är bra, men det fungerar bara om den enskilde har rimliga förutsättningar att ta det ansvaret. När det gäller dem som inte har det behöver vi som samhälle gå in och göra det åt dem. 42 Statsrådet (S): Jag tycker att det är en viktig interpellation vi diskuterar. Hela frågan om brand får kanske lite för lite uppmärksamhet – många människor dör eller skadas allvarligt i bränder . Jag tycker också att det är bra att vi hör moderater tala om gemensamt ansvar. Det finns i det här sammanhanget ingen annan än kommunen som har förmågan att se var och i vilken verksamhet dessa utsatta människor finns och hur den förebyggande verksamheten egentligen ska se ut. Vi har just skärpt lagen. Lagen tar inte sikte på att utdela vite till enskilda personer. Jag vet inte varför detta ens sägs här i kammaren. Hela poängen är att MSB ska utöva tillsyn över att kommunerna följer LSO. Kommunerna ska ha ett handlingsprogram både för räddningstjänsten och för den förebyggande verksamheten. Det är detta ansvar vi nu skärper med den lagstiftning som har gått genom , och det tycker jag är bra. Då får man en lokal kännedom. Man måste jobba med den förebyggande verksamheten och med ett handlingsprogram för räddningstjänsten, och då kan man identifiera riskgrupper och riskmiljöer och diskutera hur man lättast och bäst kan undvika att brand uppstår och hur man räddar liv. Detta tycker jag är en rimlig ordning att ha. Med de olika vägledningar som MSB nu tillsammans med har tagit fram och som uppdaterades senast , tror jag, finns det numera väldigt bra underlag för att kommunerna ska kunna bedriva både en bra räddningstjänstverksamhet och en systematisk förebyggande verksamhet. Det tycker jag är bra. Jag tror att detta är något som behövs, och det är därför vi har skärpt lagen och gett MSB befogenhet att utöva tillsyn och ytterst också kunna förelägga en kommun som inte fullgör sina skyldigheter att åtgärda bristerna. Det tycker jag är jätteviktigt. 43 KOPPARKLINT (M): Ja, regeringen kanske har för lite fokus på brand. Det är precis detta vi diskuterar här. Vi måste förebygga bränder, men framför allt måste vi förebygga dödsbränder och allvarliga skador hos äldre och personer med funktionsnedsättning. Hur kan vi nå dit? Det är den stora frågan. Det finns en myt om äldres utsatthet för bränder. Den sägs bero på att vissa av dem är dementa och glömmer bort att de har lagat mat, men detta är väldigt ovanligt. Äldre orsakar tvärtom väldigt få bränder, och deras utsatthet för dödsbränder beror mer på deras fysiska kapacitet. Särskilt stort är problemet för äldre som också är rökare. Forskning har visat att personer som är och röker löper 45 gånger större risk att omkomma i bränder än befolkningen i allmänhet. Det är sällan den första tappade cigaretten som gör att det börjar brinna. I stället är det väldigt vanligt att golv och textilier har fått hundratals brännmärken före den dag då cigaretten leder till en brand som den drabbade inte kan komma ifrån. Med få undantag besöks dessa personer av . Vi tycker att det i lex bör ingå en skyldighet att rapportera den typ av missförhållanden som medför en orimligt hög risk att omkomma i en brand, och kommunen bör vara skyldig att ta fram en plan för hur risken ska hanteras – antingen genom att den enskilde uppmanas att vidta vissa åtgärder eller, när detta inte är rimligt, genom att kommunen vidtar åtgärder enligt bostadsanpassningslagstiftningen, som jag nämnde tidigare. Individanpassat brandskydd, en arbetsmodell som finns i exempelvis min hemkommun och som jag själv var engagerad i att arbeta fram, är ett exempel på en åtgärd som förebygger brand och olyckor, där kommunens biståndsbedömare för varje enskild person som har insatser enligt LSS eller socialtjänstlagen bedömer riskfaktorer och sätter in åtgärder vid behov. Det kan handla om spisvakter eller mobilt automatiskt sprinklersystem. En sådan arbetsmodell, tillsammans med fasta och mobila automatiska släckanläggningar, har lyfts fram som ett effektivt system för att förebygga att människor omkommer eller allvarligt skadas av brand. Jag skulle vilja att regeringen tillsatte en utredning om hur brandskyddet för äldre kan stärkas, på samma sätt som man gjorde i . Då kan frågan belysas ur alla perspektiv, och man kan komma fram till hur lagstiftningen kan anpassas på bästa sätt. Det är inte rimligt att det finns äldre och sårbara personer i vårt samhälle för vilka det bara är en tidsfråga innan de omkommer i en brand. Forskning har visat att dessa personer ofta är vakna när det börjar brinna och att de ofta omkommer av själva brännskadorna, vilket är ett fruktansvärt sätt att omkomma på. Regeringen behöver också utreda hur vi som samhälle kan göra vårt yttersta för att undvika att detta händer. Det finns ett fåtal lovvärda initiativ i olika kommuner, men eftersom det inte finns något utpekat ansvar blir satsningarna oftast kortlivade och personberoende. Man behöver på nationell nivå ställa krav på kommunerna att peka på vem som har ansvar för detta så att vi kan göra något åt denna ohållbara situation. 44 Statsrådet (S): Det är bra att interpellationsdebatten har gått vidare till diskussionen om hur. Det tror jag är viktigt, för vi verkar helt dela problembilden: att bränder både dödar och skadar människor i alldeles för stor utsträckning i vårt land. Jag tror inte att vägen framåt nu är en utredning om vad som fungerar i detta – det vet vi ju. Vi har ett jättemycket bättre kunskapsläge när det gäller vad som förebygger bränder, vad som är effektivt för att göra det, hur vi ringar in riskmiljöer och vilka grupper som är mest utsatta. Att ta en omväg via en utredning när vi redan vet detta tycker jag inte verkar rätt. Det som händer nu är att en ny lagstiftning ska implementeras och gälla. Den nya lagen om skydd mot olyckor innefattar ett mål som inte fanns förut, ett nationellt mål för den brand- och olycksförebyggande verksamheten. Enligt LSO ska kommunerna ha handlingsprogram både för den förebyggande verksamheten och för räddningstjänsten. De nationella kraven på handlingsprogram finns alltså redan. Dessutom har vi flyttat ansvaret för tillsynen. är det Myndigheten för samhällsskydd och beredskap som utövar tillsynen över att man följer LSO och de föreskrifter som meddelats. Då måste kommunerna anpassa sin verksamhet efter de lokala förutsättningarna. Har man riskutsatta grupper och verksamhet som kommer i kontakt med människor som kan ha problem på det sätt som beskrivs bör detta ingå i handlingsprogrammen för både räddningstjänsten och de förebyggande verksamheterna. Den som är ytterst ansvarig är kommunen, oavsett vilken verksamhet i kommunen det handlar om. Det tycker jag är ett ganska bra sätt att bedriva verksamheten, i stället för att peka på en aktör inom kommunen eftersom flera aktörer i kommunen de facto kan vara ansvariga för denna fråga. Om detta inte skulle fungera har jag inga problem med att skärpa lagstiftningen ytterligare, om det behövs. Men har vi just, från , skärpt lagstiftningen och infört ett nytt mål, och då är det den lagstiftningen och den målsättningen som måste gälla för runt om i hela . 45 KOPPARKLINT (M): Det är glädjande att ministern inte är främmande för att skärpa lagen om den inte fungerar. Detta är kommunens yttersta ansvar, säger ministern. Då är det faktiskt upp till bevis också – att det fungerar bra och man förebygger bränder och inte bara pratar om spisvakter och brandvarnare, för det räddar inte liv för den som har en funktionsvariation. Ministern säger att det framstår tydligt att god kunskap om lokala förhållanden är av stor betydelse då både insatser och åtgärder behöver anpassas till lokala förutsättningar och den riskbild som finns. Vad är den slutsatsen baserad på? Man har forskat på problematiken ur olika perspektiv. Ingenting tyder på att lokala förhållanden skulle vara en avgörande faktor. Problematiken och åtgärderna är exakt desamma i hela landet, men det ser olika ut med insatserna för de äldre och för personer med funktionsvariation. Om nu lagen har skärpts och ändrats borde det inte vara sådana olikheter beroende på var i landet man bor. Det finns ju goda exempel på kommuner som har ett gott arbete, där man har gjort flera olika insatser via biståndsbedömare i hemmet, som faktiskt räddar liv, och då borde man göra på det sättet i hela landet. Man borde ställa krav på att kommunerna ska göra det. Även om kommunerna har det yttersta ansvaret är det ju inte sagt att de levererar just dessa insatser, som man vet fungerar. Det är detta jag talar om. Det är där vi räddar liv. 46 Statsrådet (S): Det är viktigt att den nya lagen får genomslag, att kommunerna följer den och att de tar den här frågan på allvar. Det jag menar i mitt svar med kunskap om lokala förhållanden handlar just om var de särskilt riskutsatta individerna finns och vilka verksamheter som är mest sårbara för brand. Vi vet ju av studier och statistik var bränder uppstår. Den kunskapen måste man använda lokalt när man jobbar med verksamheten, med räddningstjänst och i det förebyggande arbetet. Kommunerna har nyckelrollen här. MSB har ett tillsynsansvar och också ett ansvar att bistå och samordna kommunernas förebyggande arbete och att sprida de goda exemplen och den kunskap som finns. Det har gått så pass nu att kunskapen finns. Det är inte så avancerat att veta vad som behöver göras. Jag har stora förhoppningar om att den lagskärpning som är genomförd, med ett nytt nationellt mål, också får genomslag i kommunernas verksamhet när det gäller både räddningstjänst och den förebyggande verksamheten. Gör vi detta tillsammans i är jag helt övertygad om att vi kan minska antalet bränder som leder till allvarliga skador och ytterst död. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellation 2020/21:891 om kontaminerat vatten 47 Statsrådet (S): har frågat miljö- och klimatministern tillika vice statsministern om han har för avsikt att ta fram nationella riktlinjer för att omhänderta kontaminerat vatten på ett säkert sätt i alla kommuner, vilka skäl som ligger bakom att det inte finns nationella riktlinjer för omhändertagande av kontaminerat vatten samt om regeringen har för avsikt att kompensera kommuner för risken att kontaminerat vatten ökar med anledning av hotet om fler elbilsbränder. Interpellationen har överlämnats till mig. har ett ansvar som verksamhetsutövare i samband med räddningsinsatser, vilket innefattar att miljörisker ska beaktas, såväl enligt som enligt lagen om skydd mot olyckor. I samband med en insats, exempelvis en brand, gör alltid räddningstjänsten en riskbedömning utifrån den rådande situationen, bland annat för att bedöma riskerna kopplat till var branden uppstått och vilken typ av insats som är mest lämplig. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, MSB, har arbetat aktivt med frågor om kontaminerat släckvatten. MSB har tillsammans med tagit fram en vägledning som kommer att publiceras i vilken de senaste årens kunskapsinhämtning redovisas. Vägledningen är tänkt som ett generellt stöd vid bränder med kontaminerat släckvatten och kommer att belysa vikten av att berörda aktörer arbetar tillsammans för att minska giftiga utsläpp och skador på miljön. MSB och anser att de allmänna hänsynsreglerna i ska beaktas vid all slags brandbekämpning. Det innebär bland annat krav på kunskap och försiktighet samt att det är räddningsledarens ansvar att se till att det finns tillräcklig kunskap om olika släckmetoder.