prot · H80972 · 2021-01-28 00:00:00 — Först av allt tror jag att det är viktigt att vi konstaterar att coronapandemin kommer att påverka den svenska arbetsmarknaden och framöver. Vi ser att tiden i arbetslöshet blir längre för allt fler människor. I detta läge måste vi göra allt som står i vår makt för att se till att långtidsarbetslösheten inte biter sig fast på höga nivåer. Arbetslöshet är inte bara ett problem för den som blir av med jobbet, utan det är någonting som angår hela samhället. Om vi tillåter långtidsarbetslösheten att bita sig fast riskerar vi både ökat socialt utanförskap och en försvagning av vår gemensamma välfärd. I budgetpropositionen har regeringen därför presenterat kraftfulla åtgärder för att den som blir arbetslös ska få möjlighet till utbildning och omställning och vid behov få stöd att hitta ett nytt arbete. Med budgeten kommer omfattande satsningar för jobb och omställning. Regeringen har presenterat sammanlagt till åtgärder för ekonomisk trygghet, stärkt kompetens och förbättrade jobbchanser. Av dessa tillförs 500 miljoner till introduktionsjobb och extratjänster för att skapa fler arbetstillfällen för nyanlända och långtidsarbetslösa som kan stärka deras ställning på arbetsmarknaden. Extratjänsterna riktar sig till dem som står allra längst från arbetsmarknaden och som därmed bedöms ha allra störst behov av en subvention. Detta ökar chansen till arbete för personer som har en särskilt svag ställning på arbetsmarknaden. Denna typ av insatser är särskilt viktig nu i då arbetslösheten och långtidsarbetslösheten ökar. 158 (M): Låt oss repetera igen. hade vi ingen pandemi. Enligt är det alltså som går till osubventionerad anställning . Kostnaden för att skapa dessa jobb är alltså per jobb. Det är inga småpengar, fru talman, utan vi pratar om 10 miljarder som regeringen tänker använda till extratjänster. Och man tillför en halv miljard till, precis som statsrådet sa. Om man har en så misslyckad reform eller aktivitet vore det rimligt att utvärdera den. Det vore rimligt att överväga den om man inte får det resultat man vill ha – om det inte är så att syftet är att flytta kostnaderna för försörjningsstöd till staten, men då kan man fortfarande ifrågasätta om det är en lämplig åtgärd. Det allvarligaste är inte kostnaden för skattebetalarna, utan det är att individen blir inlåst i ett system och slutar söka jobb. Jag har mött personer som har extratjänster, och jag är helt säker på de gör en värdefull insats och tycker att de gör det. Det är en väldigt sjyst ersättning att få 20 000 , men problemet, till exempel i fall, är att man inte har budgeterat för 450 personer till. Om det vore så att kommun hade behov av 450 anställda till kräver jag att kommun ska budgetera för det och anställa personerna på riktiga jobb, osubventionerade anställningar. Nästa problem i detta är att det blir en spridningseffekt. Vi ser i att man säger upp privata entreprenörer och att man tänker sätta personer som har extratjänster att utföra det jobbet i stället. Vi kan se samma sak i , där det hände . Man säger upp den privata entreprenören som står för markskötsel och parkskötsel i och tänker sannolikt ersätta det med extratjänster. Det blir direkta undanträngningseffekter av friska, välmående företag som ersätts av denna åtgärd, som tyvärr har väldigt liten effekt. Man borde kanske tänka nytt och annorlunda. Jag vill repetera och säga att jag alltså inte är emot subventionerade anställningar. Jag tycker att det är en utmärkt åtgärd för att folk ska få visa vad de kan, men då kanske man skulle ställa om hela systemet och rikta sig till de små och medelstora företag som faktiskt kan anställa och budgetera. Jag skulle vilja ställa en fråga till arbetsmarknadsministern. Givet att vi, precis som ministern sa, har en pandemi och riskerar massarbetslöshet är det viktigt att man om man använder 10 ½ miljard har åtgärder som verkligen ger effekt och som gör att , om han har en arbetsmarknadspolitisk åtgärd, har en chans att få ett jobb på den arbetsplats där han är. Jag tror inte att vare sig jag eller statsrådet tror att kan budgetera för att 450 personer ska få en fast anställning i kommun. Då har individen slösat bort tiden på en extratjänst i stället för att ha möjlighet att få ett jobb som är en osubventionerad anställning. Min fråga kvarstår: Givet det väldigt låga utfallet av personer som går till osubventionerade anställningar, vilken samhällsekonomisk analys har ministern gjort? Eller är ministern nöjd med ett utfall på ? Det blir konsekvensen av att man inte gör något: Man är nöjd med att använda 10 miljarder för få som går till osubventionerade anställningar och där varje osubventionerad anställning kostar 7 miljoner. Är det en rimlig användning av pengarna? 159 Arbetsmarknadsminister (S): Vi har ett antal olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder som man kan säga är skräddarsydda för olika målgrupper. Om vi har en arbetsmarknadspolitisk insats som riktar sig till dem som står allra längst ifrån arbetsmarknaden är det klart att det inte är konstigt att resultatet, när man räknar övergången direkt till annat arbete, är lägre än för till exempel arbetsmarknadsutbildningar där arbetsgivare och fackföreningar samverkar när det gäller specifika bristyrken där man har brist på arbetskraft och behöver anställa direkt. Chefen för arbetsmarknadssektionen på Kommuner och Regioner, , säger att det finns många fördelar med extratjänsterna både för kommunerna och för de enskilda individerna: ”För personer som står långt från arbetsmarknaden – inte minst utrikesfödda kvinnor – har extratjänsterna varit ett bra sätt att få in en fot i arbetslivet. Och för kommunerna har det varit ett led i den strategiska kompetensförsörjningen, en möjlighet att få in folk i vård och omsorg.” Självfallet är jag inte nöjd. Jag vill se till att människor får ett stöd och snabbt kommer i utbildning eller arbete. Det är därför det arbete som regeringen bedriver för att reformera Arbetsförmedlingen och utveckla arbetsmarknadspolitiken är så viktigt. Jag ser att allt fler inser möjligheterna med extratjänster. Det finns partivänner till som hyllar extratjänsterna och som ser att man, genom att ge möjlighet för exempelvis en utrikes född kvinna att kliva in på arbetsmarknaden och sedan fylla på med en utbildning till exempelvis vårdbiträde, kan skapa jobb och lösa en del arbetskraftsbrister som finns . För regeringen är det självklart att kvinnor och män ska ha lika villkor och förutsättningar för delaktighet och etablering i arbetslivet och i samhällslivet. Arbetsförmedlingen har ett viktigt uppdrag här att få både kvinnor och män i arbete och att bidra till de jämställdhetspolitiska målen. hade 10 983 personer en extratjänst. var kvinnor, att jämföra för introduktionsjobb och för nystartsjobb. Extratjänster bidrar alltså till en jämnare könsfördelning i de subventionerade anställningarna. För personer som står långt ifrån arbetsmarknaden, inte minst utrikes födda kvinnor, är extratjänster ett bra sätt att få in en fot i arbetslivet. 160 (M): Jag är förvånad över statsrådets syn på en åtgärd vars syfte misslyckats till . Jag delar däremot statsrådets uppfattning att det finns kommunpolitiker som är väldigt nöjda, till exempel statsrådets partivän i , som inte hymlar utan säger att extratjänster handlar om att flytta bort folk från försörjningsstödet. Det beror naturligtvis på att staten har tagit en springnota, att vi har haft många utrikes födda som har kommit till och inte har etablerat sig på arbetsmarknaden och att man då måste försöka lösa ekonomin i kommunen på något sätt. Det är naturligtvis därför som har 450 personer i extratjänster, och det är därför som har byggt ut extratjänsterna kraftigt. Problemet för individen, fru talman, är att på en extratjänst är en förlorad dag om syftet är att få ett jobb. Om man hade varit på plåtslageri och fått visa upp vad man kan hade man haft en chans att få ett jobb, men kommun har naturligtvis inte budgeterat för att öka antalet anställda med 450 personer till. Det är därför extratjänster inte fungerar – man får ju inte stanna kvar på jobbet när åtgärden avslutas. Det är som sagt ett stort antal kommunalråd som försöker få sin ekonomi att gå ihop, och då är de naturligtvis nöjda med att staten tar över kostnaden. Men som subventionen upphör kommer personen sannolikt tillbaka till försörjningsstödet. Det är dåligt för individen, och det är dåligt för samhället. Vi är ju alla skattebetalare, oavsett om det är kommun eller stat som betalar. Min fråga till statsrådet är återigen: Avser statsrådet att försöka förändra och förbättra åtgärden extratjänster, där 10 ½ miljard används, för att försöka få en åtgärd som leder till fler osubventionerade anställningar efter avslutad åtgärd? 161 Arbetsmarknadsminister (S): Att få möjlighet till en extratjänst ger för väldigt många, inte minst utrikes födda kvinnor, en arbetslivserfarenhet i och den första raden på cv:t. En extratjänst kan på det sättet också vara viktigt för att de ska kunna kliva in i en utbildning eller få ett arbete, antingen direkt eller successivt. satsar regeringen på introduktionsjobb och extratjänster för nyanlända och långtidsarbetslösa för att stärka deras ställning på arbetsmarknaden. Detta är bara ett av väldigt många verktyg som Arbetsförmedlingen har i sin verktygslåda. Vi lägger fram en historiskt kraftfull budget med satsningar . Sammantaget beräknas budgeten, med bland annat investeringar i klimatomställning och välfärd, skapa runt 75 000 nya jobb. Budgeten handlar inte bara om dessa till introduktionsjobb och extratjänster, som jag nämnde. Här ligger också förstärkningar på a-kassan som förlängs till 2022, så att fler omfattas av en ekonomisk trygghet. Här ligger till Arbetsförmedlingen för att hantera fler arbetslösa och för att säkerställa lokal närvaro i hela landet. Här ligger till matchningstjänster, så att den som behöver få stöd för att hitta ett jobb eller börja studera får rätt stöd. Och här ligger också bland annat till arbetsmarknadsutbildningar för att stärka arbetssökande genom yrkesutbildningar och för att lösa problemen med bristyrken. Mer behöver säkerligen göras, och jag utesluter inte fler insatser. Vi ska komma ihåg att vi just nu har den allvarligaste krisen på svensk arbetsmarknad i modern tid. Då behöver vi som är ansvariga politiker se till att göra vårt yttersta för att ge människor rätt stöd. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 20 Svar på interpellation 2020/21:307 om Arbetsförmedlingens anslag 162 Arbetsmarknadsminister (S): har frågat mig vilken analys jag gör av Arbetsförmedlingens behov av resurser givet att resurser inte har använts som planerat. Vidare har han frågat mig om jag kommer att vidta några åtgärder och förändringar kring myndighetens uppdrag och resurstillskott framöver. Arbete är den viktigaste förutsättningen för egen försörjning och etablering i samhället. I spåren av pandemin har arbetslösheten stigit kraftigt, liksom antalet inskrivna arbetssökande hos Arbetsförmedlingen. Regeringen har vidtagit kraftfulla åtgärder för att minska konsekvenserna av pandemin för jobb och företag, och betydande resurser har bland annat tillförts arbetsmarknadspolitiken. lämnar tillbaka delar av anslagna medel har flera förklaringar. En del av anslagssparandet beror på att arbetslösheten inte blev så hög som beräknat, vilket medförde lägre utgifter för arbetslöshetsersättning. Pandemin har också inneburit att Arbetsförmedlingens förutsättningar att besluta om insatser har försämrats när arbetsplatsförlagda insatser inte varit tillgängliga i samma utsträckning som tidigare på grund av risker för smittspridning, vilket påverkat resursutnyttjandet. Tillgången till arbetsplatser och arbetstillfällen har minskat, vilket inneburit färre subventionerade anställningar och nystartsjobb. Arbetsförmedlingen har även behövt fokusera resurser på att hantera de historiskt höga varseltalen och att skriva in de många nya arbetslösa. I vilken utsträckning pandemin skulle påverka verksamheten och insatserna har varit svårt att förutse. Något som också påverkat 2020 är att Arbetsförmedlingens förvaltningsresurser samt omfattningen av arbetsmarknadspolitiska insatser minskade kraftigt till följd av den budget som beslutade om. Insatserna var nere på nivåer som försvårade möjligheterna att nå mer omfattande volymer . Jag kan konstatera att det under främst , trots pandemin, skedde en positiv utveckling där allt fler arbetslösa fick en insats. Exempelvis har anställningsstöd för personer som står långt från arbetsmarknaden kunnat öka , och antalet personer som får ta del av upphandlade matchningstjänster har ökat betydligt . Regeringen har vidtagit åtgärder för att underlätta detta genom att förlänga maxtiden för introduktionsjobb, extratjänster och stöd för start av näringsverksamhet samt genom uppdrag att effektivisa processerna för anvisning till upphandlade matchningstjänster. Det är angeläget att myndighetens verksamhet fortsatt utvecklas så att de resurser myndigheten tilldelas kommer arbetssökande till del på ett effektivt sätt. När det gäller frågan om förändringar av Arbetsförmedlingens uppdrag och resurstillskott framöver fortsätter arbetet med reformeringen av myndigheten, och resursbehovet ses över löpande. Avslutningsvis vill jag säga att en aktiv arbetsmarknadspolitik är viktig för att hålla sysselsättningen uppe vid en ekonomisk avmattning. Det är också viktigt att Arbetsförmedlingen även fortsatt har förutsättningar att möta en hög arbetslöshet. 163 (M): Jag tackar för svaret. Trots en kris på arbetsmarknaden som saknar motstycke lämnade Arbetsförmedlingen , pengar som kunde, borde och skulle ha gått till att bekämpa arbetslösheten och till välfärden. Att bara ge mer pengar till Arbetsförmedlingen, fru talman, är som att hälla vatten i en hink full med hål. Redan före coronapandemin hade en arbetslöshet som var bland EU:s högsta, trots löfte om motsatsen. Långtidsarbetslösheten var rekordhög, och arbetslösheten bland invandrade var högst i EU. Arbetslösheten är just nu den högsta på , ungdomsarbetslösheten är den högsta och även långtidsarbetslösheten och arbetslösheten bland invandrade är rekordhög. inte gör av med sina pengar har varit ett återkommande faktum och problem under den rödgröna regeringens tid. Men 2020 slås faktiskt alla rekord. Detta har upprepade gånger föreslagit åtgärder mot, både vad gäller Arbetsförmedlingen som sådan och vad gäller anslagen och slöseriet med skattepengar. Detta säger mycket om en dysfunktionell myndighet i ett extremt stort behov av reformering. Men framför allt säger det, fru talman, mycket om såväl regeringens som januaripartiernas oförmögenhet under en lång följd av år att styra en av landets absolut största myndigheter. Jag har därför ställt frågan till den socialdemokratiska arbetsmarknadsministern om vad allt detta säger om regeringens styrning av myndigheten. Men detta berör arbetsmarknadsministern inte ens i sitt svar. Hon säger dessutom att detta är en engångsföreteelse som varit extremt på grund av pandemin. Låt oss då titta på fakta, fru talman. Sanningen är att Arbetsförmedlingen sedan den socialdemokratiska regeringen tillträdde 2014 har lämnat tillbaka sina för höga anslag – 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 och 2020. Återigen, fru talman, är grundproblemen här två, dels givetvis att regeringen så uppenbart inte mäktar med att styra sin egen myndighet, dels att man mer eller mindre fullt medvetet slösar bort miljarder . Det är pengar som skulle ha gått till att bekämpa den höga svenska arbetslösheten, så att man i förstamajtalen och här i talarstol felaktigt kan påstå att man satsat miljarder mot arbetslösheten, pengar som dessutom bara satsas på att administrera arbetslösheten och inte på att bekämpa den. Vad säger detta om regeringens styrning av sin myndighet, och varför gör man ingenting åt det? 164 Arbetsmarknadsminister (S): säger att det har varit ett återkommande faktum och problem under den rödgröna regeringen att Arbetsförmedlingen inte gör av med sina pengar. Han pekar särskilt . Men om hade varit angelägen om att titta längre bak i historien hade han sett att detta har varit ett faktum och att anslagssparande är någonting som förekommer återkommande. Vi kan också se att det har skett under olika regeringar, såväl för arbetsmarknadspolitiska insatser som för individersättningar till arbetslösa. Även vid finanskrisen –2009 uppstod betydande sparanden, fru talman. Jag vill också kommentera ett annat uttalande av . Det är faktiskt ganska anmärkningsvärt, , när du beskriver Arbetsförmedlingen som en dysfunktionell myndighet. Jag vill säga att detta handlar om tusentals anställda på Arbetsförmedlingen som gör sitt yttersta för att hantera alla de varsel som har kommit in. , ett extremt år, gjorde de sitt yttersta för att ge rätt stöd till alla de människor som har blivit arbetslösa och hjälpa dem att komma i utbildning eller jobb. Trots dessa tuffa förutsättningar i den allvarligaste kris vi har sett i modern tid blev det faktiskt, som jag beskrev inledningsvis, en positiv utveckling : Allt fler arbetslösa fick en insats, trots det mycket allvarliga läget på svensk arbetsmarknad. Jag måste säga att jag någonstans tycker att det vore hedervärt om också kunde fundera lite grann på sin egen roll i detta. Hur tänker själv kring det faktum att man i denna kammare inför röstade igenom en budget som innebar att 4 500 personer på Arbetsförmedlingen varslades om uppsägning? Det var och budget, som man röstade igenom tillsammans med . Jag skulle vilja fråga om den har haft någon betydelse för de förutsättningar som vår viktiga myndighet har haft under det tuffa år vi gick igenom 2020. 165 (M): Ja, vad vi kritiserar här är alltså den totala brist på styrning av en av landets största myndigheter som den socialdemokratiskt ledda regeringen har uppvisat sedan den tillträdde. Det är oacceptabelt att man på det här sättet mer eller mindre medvetet slösar bort skattepengar som skulle ha gått till att bekämpa arbetslösheten och till välfärden. De slösas nu bort, mer eller mindre medvetet, på att egentligen bara administrera arbetslösheten. Återigen: Det är alltså regeringen som styr sina myndigheter. Att som stå här och egentligen skylla på tjänstemän och medarbetare håller inte, utan man måste faktiskt ta sitt ansvar som regering. sa i sitt svar: ”Pandemin har också inneburit att Arbetsförmedlingens förutsättningar att besluta om insatser har försämrats när arbetsplatsförlagda insatser inte varit tillgängliga i samma utsträckning som tidigare på grund av risker för smittspridning, vilket påverkat resursutnyttjandet. Tillgången till arbetsplatser och arbetstillfällen har minskat, vilket inneburit färre subventionerade anställningar och nystartsjobb.” Ja, som vi sa innan: Regeringen försöker skylla på pandemin. Men sanningen är ju att problemen har funnits och att Socialdemokraterna har varit totalt ointresserade av dem. Till exempel har praktikplatserna minskat , då det inte var någon pandemi. Nystartsjobben har minskat dramatiskt , och var ingen aktivitet den näst vanligaste ”aktiviteten” såväl i jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för ungdomar som i etableringsprogrammet. Även 2018 var ingen aktivitet den näst vanligaste ”aktiviteten” i jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för ungdomar, arbetsmarknadsministern. Det är naturligtvis oacceptabelt. Vi lämnar stora delar av dessa grupper – ungdomar och långtidsarbetslösa – åt sitt öde. Det är totalt oacceptabelt och ohållbart, fru talman. Jag tycker att svaret tyder på en bristande probleminsikt hos regeringen. Problemen hos Arbetsförmedlingen med fallande resultat, med att använda resurserna till effektiva insatser och med ett konsekvent riktigt lågt förtroende har funnits . Regeringen och januaripartierna bedömer att det i huvudsak beror på pandemin och, som arbetsmarknadsministern sa här, på en mer än budget. Gör man den bedömningen är läget allvarligare än jag befarade. För att få bukt med en ineffektiv arbetsförmedling och för att minska den rekordhöga arbetslösheten krävs det faktiskt probleminsikt och en aktiv och tydlig styrning av regeringen, vilket har lyst med sin frånvaro under en lång följd av år. När man hävdar att 2020 var ett extremt år bortser man även från det faktum att det har varit samma utveckling sedan den socialdemokratiska regeringen tillträdde 2014. Man bortser från det faktum att arbetslöshet var en av de högsta inom EU redan innan coronapandemin, trots – som sagt – statsminister löfte om motsatsen. Den passiviteten oroar mig eftersom den i förlängningen riskerar att leda till onödigt hög arbetslöshet och att färre personer arbetar för sin försörjning, och därmed också till mindre resurser till vår gemensamma välfärd, fru talman. Det är oacceptabelt och ohållbart. 166 Arbetsmarknadsminister (S): gör en höna av en fjäder när det gäller anslagssparande. Jag vill upprepa att anslagssparande har funnits , även under finanskrisen –2009 då stod för regeringsinnehavet. Om man tittar på det anslagssparande som gjordes 2020 kan jag konstatera att av det handlar om att arbetslösheten inte blev så hög som vi hade trott. Alltså behövdes inte lika mycket individersättningar betalas ut i arbetslöshetsförsäkringen, vilket borde vara någonting som gläder . Men sedan har vi också en pandemi, och Arbetsförmedlingen har verkligen jobbat hårt för att ge ett bra stöd till de människor som har blivit arbetslösa. Det har dock varit väldigt svårt med bland annat arbetsplatsförlagda aktiviteter, av det enkla skälet att väldigt många har arbetat hemifrån. På grund av risk för smittspridning har man inte heller tagit emot arbetssökande på samma sätt som . Jag noterar också att väljer att inte alls svara på den fråga jag ställde, nämligen hur han själv funderar över det faktum att den budget som röstades igenom faktiskt även innebar en otroligt tuff start 2020. Som en följd av den budgeten minskade omfattningen av arbetsmarknadspolitiska insatser kraftigt och var nere på nivåer som försvårade möjligheterna att nå mer omfattande volymer när effekten av pandemin slog till. Regeringen och samarbetspartierna har lagt fram nya budgetar, och med budgetpropositionen har Arbetsförmedlingen förstärkts med för att möta den ökande arbetslösheten samt säkerställa en ändamålsenlig lokal närvaro och likvärdig service i hela landet. Det är väldigt viktigt att Arbetsförmedlingen även fortsatt har förutsättningar att möta en hög arbetslöshet. När analyserar Arbetsförmedlingens förmåga att använda anslagna resurser får han väldigt gärna reflektera över egen roll för myndighetens kapacitet att hantera följderna av pandemin. Vilka förutsättningar gav den plötsliga neddragningen om mer än Arbetsförmedlingen att hantera ett kraftigt inflöde av nya arbetslösa? Jag ställer den frågan igen. 167 (M): Vi försöker inte ens vinna något race om att satsa mer pengar än regeringen på att administrera arbetslösheten. Jag har ju varit snäll här , för den egentliga summan som Arbetsförmedlingen återlämnar är 8,7 miljarder. Vi hade kunnat diskutera de återstående summorna, men jag har valt att inte göra det eftersom de handlar om individbaserad ersättning. I stället fokuserar jag på förvaltningsanslag och övrigt. Jag noterar att trots att arbetsmarknadsministern påstår att Arbetsförmedlingen fick för lite pengar lämnade de även då tillbaka pengar. Återigen: Regeringens styrning av en av landets största myndigheter fungerar inte och har inte fungerat sedan man tillträdde 2014. Låt mig få avsluta med några ord från partivän , socialdemokratiskt kommunalråd i . Han skriver att han inte kan vara tyst nu och att det inte är något annat än oacceptabelt att Arbetsförmedlingen lämnar tillbaka 6 miljarder . Han skriver också att det inte är något annat än ett enormt misslyckande när AF dessutom gör det år som arbetslösheten är alldeles för hög och företag skriker efter kompetens.