prot · H809127 · 2021-05-26 00:00:00 — Förslaget att införa ett nytt brott, barnfridsbrott, som straffbelägger att utsätta ett barn för att bevittna vissa brottsliga gärningar i nära relation är tillfredsställande och möter till viss del det som vi motionerat om . Men vill, liksom en majoritet av utskottet, se en annan straffskala än den som föreslås. Regeringen föreslår att straffskalan för det föreslagna brottet ska vara densamma som för grov kvinnofridskränkning, det vill säga fängelse till . Men straffskalan både för grov kvinnofridskränkning och för barnfridsbrott bör i våra ögon höjas, och därför vill vi likt en majoritet av utskottet att regeringen agerar enligt dagens tillkännagivande och anger att den föreslagna straffskalan för brottet barnfridsbrott är för låg och bör höjas. Vi Kristdemokrater instämmer i den kritik som , och framför i sina remissvar gällande att barnet måste bevittna våld för att det ska bli aktuellt att betraktas som ett barnfridsbrott. Det räcker alltså inte med en upplevelse. Som en av remissinstanserna skriver kan barn uppleva efterspelet av en misshandel i hemmet utan att ha bevittnat själva akten, detta i form av blåmärken hos en förälder eller ett syskon, spår av blod eller förstörd inredning. Det är förstås en komplex fråga hur en sådan lagstiftning skulle utformas, men för att ge ett utökat skydd för barn anser vi att även detta förhållande behöver utredas. Utifrån denna bakgrund yrkar jag bifall till reservation 3. Vi anser också att barnets rätt till ombud bör förstärkas. I den utredning som ligger till grund för regeringens förslag föreslås att frågan om att införa en ny form av ombud för barn ska utredas särskilt. Vi delar utredningens bedömning att det finns stora luckor när det gäller tillvaratagandet av barns rätt utanför det område som omfattas av den särskilda företrädarens uppdrag. Barn som har bevittnat, eller för den delen utsatts för, brott kan ha ett särskilt behov av att deras intressen tas om hand av någon utomstående. Regeringen bör därför tillsätta en utredning med uppdraget att undersöka hur ett barnombud skulle kunna stärka barns ställning när vårdnadshavarna saknar förmåga att uppfylla sina plikter som barnets ställföreträdare. Barn som bevittnar brott Vi anser också, som tidigare anförts, att verksamheten inom barnahus bör bli likvärdig och tillgänglig i hela vårt land så att barn som drabbats av våld får möta experter i en barnvänlig miljö. Regeringens förslag möter ett behov och avhjälper en lucka som finns i dagens lagstiftning, men som beredningen i utskottet visar behöver det kompletteras för att lagändringen ska bli helt verkningsfull och fullständig. Vi kristdemokrater stöder det tillkännagivande som utskottets majoritet har föreslagit och naturligtvis också yrkande och reservationer, men i denna debatt yrkar jag som jag sagt bifall endast till reservation 3. 19 (S) replik: Tack, , för ett mycket bra anförande i en väldigt viktig sak! Min fråga rör det som från början var en reservation men som har blivit utskottets mening och den text som finns i betänkandet. Jag har pratat om den med . Som jag förstod och även utskottets betänkande handlar det om att och har gått samman kring detta därför att de ser en risk för att man inte dömer för hela straffvärdet. Det handlar alltså om straffreduktion vid flerfaldig brottslighet. Vore det inte bättre om man helt fokuserar på den frågan i stället för att höja straffen och att man har en utredning som tittar på straffreduktionen i stället för att kompensera i denna lagstiftning genom att höja straffen? Som jag läser texten är det detta ni har kommit överens om och som ligger till grund för tillkännagivandet. 20 (KD) replik: Detta är ett ärende där det finns en stor samsyn. Vi ser alla behovet av en förändrad lagstiftning. Vi tydliggör de barn som drabbas genom att införa ett barnfridsbrott. Jag delar dock inte oro över att vi bara fokuserar på mängdrabatten. I utskottets handlingar står det: ”Utskottet anser däremot att den föreslagna straffskalan för brottet barnfridsbrott är för låg,” – där sätter man ett kommatecken – ”särskilt eftersom straffet kan komma att konsumeras av den s.k. mängdrabatten … Straffskalan för barnfridsbrott bör därför skärpas.” Som jag sa i mitt anförande vill vi se en samsyn mellan straffskalan för grov kvinnofridskränkning och straffskalan för barnfridsbrott. Där argumenterar vi för en straffhöjning i båda fallen. Sedan har rätt i att frågan gällande mängdrabatten är en annan fråga, och den ska vi diskutera. Där har vi som parti synen att dagens system behöver reformeras. Vi kan inte ha ett system som i , där brott läggs på brott så att man får en strafftid eller så. Men att ha en straffskala som konsumerar brottet är inte bra, och har alltså rätt i att det är en annan fråga. Barn som bevittnar brott Jag vill nog stanna vid att utskottet anser att straffskalan för barnfridsbrott är för låg och bör höjas. Mitt argument är att detta bör synkroniseras med en höjning även för grov kvinnofridskränkning. 21 (S) replik: Tack, , för förtydligandet! Jag kan bara konstatera att med det lagstiftningsförslag som ligger på bord är maxstraffet för brott av normalgraden och maxstraffet för grovt brott . Det är relativt höga straff. Jag personligen tänker att det är viktigt hur utskottstexten är formulerad. Den kommer ju från de partier som går samman och tillkännager för regeringen vad man önskar. All makt utgår från folket. Vi som sitter i är folkets företrädare, så det är väldigt viktigt att vi väger orden på guldvåg när vi formulerar oss i utskotten och formulerar det som vi ska rösta om här i . Det är ju detta som regeringen sedan har att hantera, och då är det viktigt att det är rätt argument och att man begär utredningar om rätt saker. Det är det här som jag menar har varit väldigt höljt i dunkel. Jag vet inte om det vi säger här och det som förs till riksdagsprotokollet alls kommer att ha samma dignitet som det som faktiskt står i betänkandet och det som vi ska rösta om. Det gör att jag tror att risken är att vi tar värdefull tid, energi och kraft från ett departement som har mycket att göra. Jag är säker på att både jag och har en lång att göra-lista där vi kan vara överens om mycket och där vi med väldig kraft vill mota brottslighet och mäns våld mot kvinnor. Då menar jag att det är viktigt att vi är precisa från . Min kritik har legat i att jag inte tycker att vi är det när och har gått samman kring den skrivning som vi nu ska rösta om. 22 (KD) replik: Jag kan bara konstatera att jag vidhåller det som jag har sagt, att utskottet föreslår en utredning gällande att straffskalan för barnfridsbrott ska skärpas. Mängdrabatten är en annan fråga. Jag kan dock konstatera att Socialdemokraterna anser att straffskalan är väl avvägd och alltså inte nämner någonting om mängdrabatten i sin reservation, utan de konstaterar att straffskalan är väl avvägd och att det inte finns någon anledning till ett tillkännagivande om höjd straffskala. är det så att majoritet anser att straffskalan är för låg. Sedan anser vi att straffskalorna för andra brott bör ses över. Att utreda om straffskalan för barnfridsbrott bör skärpas tror jag är ett begränsat uppdrag, och utredningen om mängdrabatt kommer att hanteras på ett annat område. 23 (L): Hemmet ska vara en trygg plats. Men för mer än 200 000 barn har hemmet förvandlats till en brottsplats. Att tvingas bevittna våldsbrott inom familjen är förödande för ett barn. Forskningen visar att barn som bevittnar brott löper ökad risk för att drabbas av fysisk och psykisk ohälsa på både kort och lång sikt. Barn som bevittnar brott Liberalerna har drivit på för att ett barnfridsbrott ska införas. Barnfridsbrottet innebär att det blir straffbart att utsätta ett barn för att bevittna vissa brottsliga gärningar i form av till exempel vålds- och sexualbrott i nära relationer. Lagstiftningen måste bli tydlig för att verkligen skydda barnet. Ursprungsförslaget var otillräckligt med villkoret att våldet skulle ske i direkt anslutning till barnet. Att ta bort kravet på direkt anslutning till barnet innebär att lagstiftningen nu omfattar alla de barn som rent instinktivt söker skydd i källaren, lägger sig under sängen eller hittar andra strategier för att skydda sig när en pappa, en ny man eller annan närstående väljer att begå allvarliga kriminella handlingar mot barnet och barnets mamma. Att vidga närståendebegreppet var nödvändigt för att inkludera barn som växer upp i en kontext där hedersrelaterat våld och förtryck utövas kollektivt. Att synliggöra kvinnofridsbrottet ökar förutsättningarna för att se konsekvenser av våldet, som ett sönderslaget bord, krossat porslin, skador på mamman som barnet kan vakna upp till och sätta samman med tidigare traumatiska händelser. Det är viktiga förändringar. Jag uppskattar att justitieministern gick Liberalerna till mötes för att lagstiftningen ska ta utgångspunkt i den verklighet som råder för utsatta barn och inkludera alla barn. Men om regeringen på allvar vill att barn ska växa upp i trygghet måste ytterligare åtgärder vidtas. Det gäller framför allt vårdnad, boende och umgänge. När en vårdnadshavare, oftast en pappa, väljer att utöva våld mot sin partner, oftast en mamma, med barnet som vittne måste det leda till att rätten till vårdnad, boende och umgänge dras in. Barnet är nu fullt ut i juridisk mening brottsoffer, och varje åtgärd ska ses i ljuset av detta. Varför tas inte de skadliga effekterna av våldet på allvar? Och varför tvingas barn att leva med en våldsam förälder? Det är helt obegripligt. Vi liberaler har krävt förstärkt skydd för barn genom barnfridsbrottet, och kräver vi även att våldet leder till indragen vårdnad. Barns rätt till ett liv fritt från våld och förtryck är en grundläggande rättighet. I lagtexten står det att barn har behov av en nära och god kontakt med båda sina föräldrar. När en förälder skadar sitt barn genom direkt och/eller indirekt våld är det inte fråga om någon god kontakt. Bedömningen av huruvida kontakten är god eller inte syns dock sällan i bedömningen av vad som är barnens bästa i fråga om boende, vårdnad och umgänge. Att domstolar delar vårdnaden mellan en våldsutsatt mamma och en våldsam pappa är skadligt för såväl barn som mammor. Åtgärder måste vidtas, och Liberalerna menar att dessa åtgärder måste ingå i det åtgärdsprogram som regeringen väntas presentera . Politiken måste ta ansvar för att barnen ska fredas från en pappa som slår. Att som mamma inte veta om barnen kommer att fortsätta tvingas umgås med eller bo hos pappan som utövar våldet påverkar om mamman ska våga ta steget att lämna den våldsutövande pappan eller inte. Vi vet att barn som bevittnar brott löper ökad risk för att drabbas av fysisk och psykisk ohälsa. Trots denna insikt är insatserna som riktas till utsatta barn bristfälliga. Barn som bevittnar brott kritiserade för att barn som utsätts för övergrepp och vanvård ofta har svårt att få tillgång till rehabiliteringstjänster och psykiatrisk vård. Även här krävs insatser från regeringen. Insatser behövs även för att få våldsutövande föräldrar att ändra sitt beteende. Det är dock avgörande att försäkra sig om att vårdnadshavarens beteende har förändrats och att det utsatta barnet kan vara trygg och känna att förändringen har skett innan ett nytt beslut om umgänge och boende kan bli aktuellt. När barnet nu blir målsägande innebär det att polisen kommer att hålla fler förhör med barn. Även polis i yttre tjänst måste ges rätt förutsättningar. De kommer att vara först på plats när larmet går. Poliser runt om i landet vittnar om oro för om de ska ges dessa förutsättningar i samband med ny lagstiftning. En gruppchef för brott i nära relationer uttrycker att utredningarna kommer att bli större, mer komplexa och att man får ett skyndsamhetskrav på sig i flera ärenden. Det är en bild som delar och känner farhågor för att de inte är dimensionerade för att hantera detta viktiga arbete. Regeringen måste nu ge rättsväsendet rätt förutsättningar att utföra sitt viktiga arbete och stärka barnahusen i hela landet. Men det mest grundläggande är att alla relevanta myndigheter måste ställa frågor om och om igen till både barn och vuxna kring våldsutsatthet. Det är vi som ska signalera att vi vill veta – signalera att den som är utsatt har rätt till stöd och skydd. befinner vi oss i en pandemi. Regeringen har valt att inte göra någon barnkonsekvensanalys. Men ser vi till den rapportering som finns från andra länder och den information som vi har fått från civilsamhället i är budskapet tydligt: Våldet har ökat. måste regeringen ta fram en tydlig plan för att möta upp den våldsutsatthet som har ökat i kölvattnet av pandemin. Att stifta lagar är det enklaste uppdraget. Att se till att lagstiftningen får den effekt som önskas kräver betydligt mer handlingskraft än vad regeringen har lyckats leverera. 24 (V) replik: Jag tackar för engagemang i sitt anförande. Jag delar till fullo den oro som du framför i fråga om vårdnad och umgänge, något som håller på att gå en helt annan väg än den som vi diskuterar om barn här . Då blir jag lite fundersam om varför Liberalerna inte har stött kravet på att man ska gå vidare med att barnet får ett ombud. Det skulle få stor betydelse, inte minst i vårdnadsprocesserna, om det blev så. Detta har tagit tid. Det har varit på tapeten att barn till och med skulle få talerätt. Men barnen har ännu inte ens ett juridiskt biträde i dessa mål och ingen som hjälper dem i dessa frågor. Vad föranledde att ni avvaktar eller inte stödde den frågan? 25 (L) replik: Barn som bevittnar brott Jag tackar för den viktiga frågan. Jag måste vara uppriktigt ärlig i detta läge. Sedan denna proposition kom – förslaget till lagstiftning – har jag personligen legat på och gjort de viktiga förändringar som var inom ramen för det som vi lyckades åstadkomma. Vi kom inte hela vägen. Jag tycker också att man behöver fundera över straffet och dess längd, men man behöver också fundera över ombud som är en fråga som vi driver. När detta förslag kommer är det inte så att Liberalerna kommer att sätta sig på tvären. Däremot kände jag ett ansvar för att jag inte lyckades nå hela vägen. Men om jag har haft del i att påverka detta tycker jag också att jag sedan måste stödja hela produkten. kommer vi att ha en debatt i civilutskottet som handlar om ombud generellt sett. Där är vi tydliga. Jag delar dock bilden att det här är nödvändigt, och vi kommer att stödja förslaget när det väl kommer hit. Jag kan inte säga mer om det. 26 (V) replik: Jag får köpa din förklaring. Den verkar ärlig och uppriktig. blir jag förvånad när Liberalerna verkar ha en linje som de vill vara stolta över och försöker täcka in på olika arenor. Men när det nu kommit en reservation i justitieutskottet som går åt det här hållet undrar jag varför de inte stöder den. De samband i vårdnad och umgänge som vi ser när barn upplever våld är extremt viktiga att fokusera på. Vi kan tala länge om barnen i detta, men jag vill också markera att när en våldsam man får vårdnad och/eller rätt till umgänge med barnet är det en oerhört allvarlig maktutövning mot kvinnan. Det utgör också en risk för ökat våld. Detta har vi sett oerhört dramatiska exempel på. Att bryta våldskapitalet på en privat arena är extremt viktigt. Man måste ta varje möjlighet att göra det. Ombud skulle var en del i det. Självklart kommer vi i även att bevaka frågorna om vårdnad och umgänge i den debatt som kommer snart. 27 (L) replik: Precis som ger uttryck för handlar det om att se till att den som har begått ett brott ska straffas. Det också otroligt viktigt att vi företräder barnet på ett korrekt sätt. Jag delar helt och hållet denna uppfattning. Som ledamoten tar upp ska vi debattera det här i civilutskottet . Barn behöver ombud i alla de tvistemål som gäller för att deras talan ska kunna föras. Jag talar här för din idé. Jag delar nämligen din uppfattning helt och hållet. har ju nu blivit lag, och det som kanske skiljer befintlig lagstiftning från är rätten att komma till tals. Då måste vi skapa förutsättningar för det. Jag tänker därför inte motsätta mig det ledamoten säger om detta. Det är viktigt att vi alla inser att om vi ska få våldsutsatta kvinnor och barn att känna att samhället står på deras sida, förutom i lagstiftningen, handlar det också om konsekvensen av våldet, som behöver brytas. Vi måste se över frågorna om ombud och att man inte ska ha rätt till vårdnad när man väljer att utöva våld. 28 (MP): Barn som bevittnar brott har det i debatten funnits ett efterlängtat fokus på frågan om våld i nära relationer, ett av de allvarligaste samhällsproblemen vi har. I de allra flesta fall är det män som utövar våld mot kvinnor. Det här är ett område som spänner över många fält och berör inte bara oss i justitieutskottet. Mycket mer kommer att behöva göras på området också framöver. Offer för våldet i nära relationer blir i väldigt många fall barn som lever i hushållet. De utsätts själva för våld, hotas eller tvingas se och uppleva det med allt som det innebär. Inget barn borde någonsin utsättas för brott eller vara i närheten av brott som begås, men tyvärr är det inte så. Med det beslut som fattas blir det ett brott i sig att barn blir vittnen till ett allvarligt brott. Det är bra, och det är . Det här har många barnrättsorganisationer länge arbetat för. I detta sammanhang är det värt att lyfta fram alla de ideella civilsamhällesorganisationer som arbetar för barns rättigheter runt om i vårt land. Tack så mycket för allt som ni gör och för att ni driver dessa frågor framåt! Detta brott kommer att gå under allmänt åtal. Barnets möjlighet i dessa fall att föra sin talan och göra sin röst hörd genom särskild företrädare ökar betydligt. Man uppskattar att fler än 200 000 barn växer upp i hem där det förekommer våld. Det här sätter på olika sätt spår för livet. Förutom allt uppenbart i form av otrygghet kan det också föra med sig andra problem senare i livet. Vi som är vuxna har ansvaret att se det, upptäcka det och vidta åtgärder mot det. Den förändring som gör det straffbart att låta barn uppleva brott stärker barnets ställning. Den som är ansvarig får ett eget straff till följd av det här, och barnet har även rätt till skadestånd. Grovt barnfridsbrott kommer att kunna straffas med upp till fängelse, och normalgraden kommer att kunna straffas med upp till fängelse. Det visar att det här är en väldigt allvarlig sak. har blivit svensk lag. Vissa tyckte vid införandet att det var fel. Jag och är väldigt övertygade om att det var rätt, eftersom det på olika sätt stärker barnets ställning. Det får följdverkningar i verkligheten. De förändringar som görs är långt ifrån de enda. En lång rad andra förändringar har också gjorts. Med detta vill jag, fru talman, yrka bifall till reservation 4. 29 (M) replik: Jag tog i mitt anförande upp att vi i vill utreda införandet om ett särskilt ombud för barn. Det här har även andra ledamöter tagit upp. I den utredning som ligger till grund för propositionen föreslås att frågan om att införa en ny form av ombud för barn ska utredas. Vi tycker samma sak som utredningen, det vill säga att det finns en lucka där varken den särskilda företrädaren eller kommunens socialtjänst kan agera. Ett sådant särskilt ombud för barn kan ges befogenheter att träda in i vårdnadshavares ställe när dessa av olika skäl saknar förmåga att uppfylla sina plikter som vårdnadshavare. Det kan exempelvis gälla ansökan om bistånd för stödinsatser, vård för traumabearbetning och, som vi hörde, i vårdnadsprocesser. Barn som bevittnar brott Det är allvarligt att barn inte får den hjälp och det stöd de behöver. Låt oss ta traumabehandling som exempel. Barn far fruktansvärt illa, och när de blir äldre hänger skadorna med. För vissa finns de kvar under resten av livet. Både vi och – tyvärr ännu inte Liberalerna, men jag hoppas att de kommer att stötta det här – vill att en utredning tillsätts som ser över frågan om att inrätta ett särskilt ombud för barn. Min fråga till som företrädare för regeringen är: Varför vill ni inte ens utreda det här? talade mycket om att utredningsresurser skulle krävas. Är ni rädda för att för mycket utredningsresurser tas i anspråk? Barn behöver ju hjälp med det här. 30 (MP) replik: Jag vill tacka för frågan och engagemanget för det här. Jag är inte rädd för att lägga utredningsresurser på saker som gör det bättre för barn i . Jag tror heller inte att det var vad menade tidigare. Men med det förslag som vi nu har blir det bättre. Vi tar tydliga steg åt rätt håll. Barnens möjligheter att komma till tals kommer att bli bättre än vad de är . Jag ska inte på något sätt utesluta att det som tar upp från utredningen kan vara någonting att ta fasta på . Men jag konstaterar att vi med det här förslaget tar tydliga steg framåt, vilket är bra. Sedan uppskattar jag att det finns ett engagemang i frågan. Jag ser att vi alla kommer att följa upp hur det vi beslutar kommer att spelas ut i verkligheten och i praktiken framöver. 31 (M) replik: Jag tackar för svaret. Jag tycker att det här är ett steg åt rätt håll. Man ska inte bara klaga, utan man ska också säga när det är någonting som är bra. Jag tycker att det är bra att barn som bevittnar brott får målsägandestatus. Det är ett steg framåt. Men jag tycker också att det är konstigt att regeringen inte tar tillfället i akt att föreslå det här särskilda ombudet, för det skulle betyda väldigt mycket för de utsatta barnen. Tänk själv – ett barn kanske får bevittna våld , men sedan finns det ingen från samhällets sida som kan besluta att det ska få traumabearbetning. Då faller ju väldigt mycket av det här. Det går inte att bara säga att det är ett brott och att en gärningsman blir dömd. Man måste också se nästa steg: När får barnet hjälp, och hur får barnet hjälp? Det får det ju inte här. Jag tycker att det är väldigt synd att regeringen inte gör så som utredningen föreslår, för det här skulle verkligen behövas. Jag hoppas att tar med sig den här frågan och försöker påverka så att det åtminstone tillsätts en utredning, för det är viktigt att regeringen står på barnens sida i alla olika delar som behövs. Det är min förhoppning att ni återkommer med förslag om detta. 32 (MP) replik: kan vara helt trygg med att jag, och regeringen kommer att följa upp barnfrågor brett. Vi kommer aldrig någonsin att slå oss till ro och känna att vi är klara, utan det måste följas upp hur detta kan bli bättre. Det gäller inte minst eftervården och uppföljningen efter att brott begåtts mot barn eller barn bevittnat brott. Det kommer vi att ha fokus på, för barnen är det absolut viktigaste som ett samhälle ansvarar för. Barn som bevittnar brott Som jag var inne på i mitt huvudanförande har stärkt barnens ställning. Det gör också att vi får ett tydligare uppdrag att följa upp, så att barns rättigheter gäller över alla områden. När blev svensk lag ställde sig inte bakom det. Jag hoppas att man nu ser värdet av detta, att man kommer att acceptera att antagit som svensk lag och att man inte kommer att jobba för att den inte ska vara det. 33 (L) replik: Min fråga till ledamoten är kopplad till något jag tog upp i mitt huvudanförande. Vi har haft en pandemi som har slagit väldigt hårt mot barn. Trots det har man inte vidtagit några åtgärder för att göra en barnkonsekvensanalys, vilket är nödvändigt i alla situationer där barn berörs. Är det någonting som ledamoten och har för avsikt att initiera ? Det kommer att vara viktigt att få en bild av detta, så att vi kan rusta oss på rätt sätt nu när samhället förhoppningsvis öppnar. Min bedömning – detta ser man också i andra länder – är att isoleringen har påverkat våldsutsatta kvinnor och barn och att det kanske är först då vi ser konsekvenserna av vad som har hänt. Jag vill även ta upp en annan sak. Jag delar ledamoten bild av hur viktigt det är med och att vi stärker barn som rättssubjekt.