prot · H809144 · 2021-06-18 00:00:00 — Eftersom vi är ett framstående land när det gäller elektrifiering måste vi också vara ett framstående land när det gäller räddningsinsatser för att kunna ta hand om en situation där det brinner, exempelvis på ett fartyg. Det kan dock lika gärna vara i ett bostadshus, i ett parkeringshus eller något liknande – alltså i ett slutet utrymme. Vi måste kunna hantera detta. Det måste finnas en strategi, en tanke och en idé om hur vi löser den situationen. Jag ogillar att statsrådet tillrättavisar oss riksdagsledamöter som engagerar oss i människors säkerhet. Jag förbehåller mig rätten att fortsätta med det. 48 (SD): Här har vi alltså ett ansvarigt statsråd för en regering och från ett politiskt parti som har misslyckats i de kriser som landet har stått inför som tillrättavisar ledamöter av denna riksdag för att de vill öka säkerheten för folk som transporterar sig till sjöss. Det är häpnadsväckande. Det som ministern står här och säger om transport av batterier och farligt gods gäller inte elbilar. Detta handlar om personbilar som rullar in på samma bildäck och som räddningstjänsten till sjöss – – inte kan släcka bränder i. Detta är ett faktum, fru talman. Häpnadsväckande var ordet. Det är klart att vi ska stå här och skrika. Det är klart att vi ska lyfta upp fordonsindustrins förtjänster och att man har tagit fram alternativa drivmedel som minskar koldioxidutsläppen, men på samma sätt som man kan fösa fordonsindustrin och batteriindustrin framför sig genom skärpta regler måste man kunna göra det i detta fall. Man måste ta fram metoder för att släcka dessa batterier när de börjar brinna och släcka elbilarna. Vi måste ta fram metoder som inte är giftiga. Fru talman, jag ska tillrättavisa mig själv. Det finns metoder för att släcka vissa av de här bränderna. Men de är nästan giftigare än batteriet i sig självt så man får inte använda dem, för att använda generaldirektörs egna ord. Det här är ett problem. Det måste tas fram metoder och regelverk, och man måste tänka på säkerheten och sätta press på fordonsindustrin och batteriindustrin. Detta är inget motsatsförhållande till att vi ska öka antalet och andelen miljövänliga fordon i den svenska fordonsflottan. Men vi måste ha ökad säkerhet, för jag tror faktiskt inte att statsrådet om fem vill att den här debatten ska rulla i nyhetssändningarna i svenska medier i samband med en stor olycka. 49 Infrastrukturminister (S): Jag vill påminna ledamöterna om att jag berömde engagemanget i säkerhet. Jag uppskattar att ni engagerar er i säkerheten till sjöss, vilken är viktig. Det som jag kritiserade var spridandet av bilden att elfordon är farliga, att ett elfordon på en färja kan leda till väldigt stora risker för passagerare och att det gör att folk inte vågar åka med färjor längre. Det är viktigt att komma ihåg att det finns fungerande regler för säkerhet till sjöss. Men precis som när det gäller all ny teknik har MSB och andra myndigheter i uppdrag att säkerställa att de tar till sig ny kunskap om hur bränder släcks. Det finns naturligtvis alla möjligheter att ställa frågor till ansvarig myndighet, MSB, till andra som arbetar med räddningstjänsten eller till ansvarigt statsråd för de här frågorna och formulera dem så att de landar hos ansvarigt statsråd. Det som jag ansvarar för är säkerheten till sjöss, och det innebär att det finns tydliga regler och rutiner när det gäller befälhavarens ansvar. Vi är i världsledande när det gäller just sjösäkerhetsregler, bland annat utifrån våra erfarenheter, som jag sa tidigare, av Estonia eller för den delen Scandinavian . Regelverket har fungerat och tjänar oss väl. Men det kommer alltid att vara viktigt att vi med ny teknik och nya fordon som kommer uppdaterar regelverken och att det görs internationellt inom EU. Inte minst viktigt är det att befälhavarna, rederierna och konstruktörerna har kunskap om nya skepp. Det är intressant , för vi står i ett läge där vi kommer att fortsätta satsa än mer på sjöfarten. Där är min förhoppning att vi kommer att ha mer både gods- och passagerartrafik med sjöfart, för det är klimatsmart. En del i detta – jag leder ju arbete – är att utöka elektrifieringen, inte bara av fordonen som åker ombord på färjan utan också av färjorna som sådana. Det är väl ganska självklart att både rederier och andra i det läget vet vilka förutsättningar för släckning av bränder som finns och att de använder de sjösäkerhetsföreskrifter som finns. Jag vill också påminna om att det inte är regeringen som tar fram handlingsplaner för enskilda fordon. Vi ger instruktioner till våra myndigheter att upprätthålla den kunskap som behövs och ta fram de planer som behövs för att kunna göra ordentliga räddnings- och släckningsinsatser. Vi för också genom våra myndigheter den internationella dialogen och tar ansvar för att regelverket uppgraderas så att ansvarskedjan förtydligas för inte minst befälhavarna och rederierna. Det är så det ska vara, och detta ansvar tar regeringen. Jag vill återigen säga att jag uppskattar engagemanget, för det är viktigt att upprätthåller traditionen av en hög ambitionsnivå när det gäller sjösäkerhet. Om jag ska vara personlig här, och det får man ju tillåta sig att vara i kammaren ibland, tillträdde jag 1994, precis efter Estoniakatastrofen. Jag har burit med mig att personer som skulle ha blivit ledamöter i riksdag inte blev det på grund av Estoniakatastrofen För mig har sjösäkerhetsfrågorna varit otroligt viktiga. Det handlar om ny teknik men även om vanliga olyckor vid händelse av dåligt väder. Därför har uppföljningen av Estoniakatastrofen varit otroligt viktig för att säkerställa bra konstruktioner, bra instruktioner och bra räddningskapacitet inom svensk men också internationell sjöfart. 50 (SD): Tack för svaret, statsrådet! Det här med säkerhet är oerhört viktigt – om man sedan flyger, åker båt, bil eller tåg är fullständigt ointressant. Säkerheten måste alltid vara den ledande stjärnan i arbetet. Jag är en stor anhängare av , som handlar om utredningar av flygolyckor. Det arbete som görs i samband med varje olycka har lett till att det inte finns något säkrare transportmedel än just flyget. Det är oerhört lite skador och få dödsfall i flygtrafiken, med tanke på den mängd människor som transporteras. Och den ledstjärnan måste man ju ha alldeles oavsett vilken typ av transportmedel man arbetar med. När det finns ett problem med att släcka bränder i elfordon måste man vara lite på tåspetsarna och se vilka släckmetoder som ska användas och hur en brand ombord på ett fartyg ute till havs ska släckas. Vi hör generaldirektören säga att de inte har resurser för att klara det. Det är en varningssignal, i alla fall i min värld. Det är inte så att ett elfordon är farligare än något annat fordon. Det är branden i batteriet som är det farliga. Enligt MSB förekommer det gaser som väteklorid, vätecyanid och vätefluorid vid brand i litiumjonbatterier. Det är gaser som i värsta fall är dödliga. Det är det som vi har att handskas med. Man måste ha en plan för att lösa detta när det uppstår en brand i ett slutet utrymme. Svaret som jag fick på interpellationen var inte tillräckligt tydligt, så det finns anledning att återkomma. Med detta vill jag önska statsrådet och även talmannen och presidiet i övrigt en trevlig sommar. 51 Infrastrukturminister (S): Jag kan återgälda önskningen och tacka för många debatter under det här riksdagsåret. Det kommer säkert att bli fler debatter framöver. Det ser jag fram emot. Återigen: Vi har ett stort kunnande i när det gäller sjösäkerhet, och det är något som vi ska vara stolta över och som svensk expertis sprider i landet. På tal om de rent allmänna frågorna som rör oss som arbetar med transport- och infrastrukturfrågor är en viktig del också att öka inflaggningen, så att det är svenskbyggda och gärna svenskdrivna fartyg som finns på våra vatten och för att säkerställa att vi har bra kompetens ombord. Men, och det är viktigt att poängtera för dem som följer den här debatten, säkerhetsreglerna gäller även annan personal och andra befälhavare. Det finns ett internationellt regelverk inom IMO i . Just nu bedriver vi också en kampanj för att få komma in i för att kunna göra än mer avtryck i det internationella säkerhetsarbetet. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 16 Svar på interpellationerna 2020/21:782 och 790 om prioritering av dubbelspårig ostkustbana 52 Infrastrukturminister (S): och har frågat mig om jag kommer att verka för att regeringen i det kommande planbeslutet prioriterar en utbyggnad av dubbelspår längs Ostkustbanan. Jag väljer att besvara interpellationerna i ett sammanhang. När den här regeringen tillträdde var situationen sådan att det hade underinvesterats i svensk transportinfrastruktur. Regeringen presenterade 2018 en nationell plan där resurserna ökade kraftigt. genomförs också omfattande satsningar på transportinfrastrukturen i norra . I den gällande infrastrukturplanen ingår bland annat utbyggnad av två etapper av Ostkustbanan till dubbelspår: –Dingersjö och –Kringlan. För –Kringlan innebar regeringens fastställelse 2018 av den nationella planen en utökad satsning jämfört med förslag. anges bland annat att den beslutade nationella planen för infrastruktur ska fullföljas. Dessutom anges att det ska ske en fortsatt utbyggnad av järnvägen i norra och att planeringen för att bygga Norrbotniabanan i sin helhet ska intensifieras. Regeringen har lagt fram en proposition till med den största ekonomiska ramen någonsin för transportinfrastruktur. Sammanlagt uppgår ramen till för perioden –2033. Detta gör vi för att både ta hand om och utveckla befintlig infrastruktur men också för att genomföra nya investeringar i hela landet. Ett väl fungerande transportsystem är en viktig del i samhällsbygget. Regeringen kommer fortsatt att satsa på att bygga starkt och hållbart med infrastruktursatsningar, inte minst i norra . Det är välbehövligt för att möta de stora behov som finns av uteblivna investeringar och eftersatt underhåll. 53 (M): Tack till statsrådet för att han kommer hit och debatterar denna viktiga fråga! Jag har inte på långa vägar suttit i så länge som infrastrukturministern. Han kom in 1994, fick jag lära mig , och jag kom in 2018. Jag kommer ihåg att mitt absolut första anförande handlade just om en dubbelspårsutbyggnad mellan , och och vikten av det. har jag skrivit motioner och skriftliga frågor, deltagit i seminarier och skrivit debattartiklar. Jag har också engagerat mig kommunalt i frågan. Om man vill vara lite elak kan man fundera på om jag är enkelspårig i mitt uppdrag. Nej, det är jag inte. Men det här är en fråga som är så pass viktig för mig att jag tycker att den är väl värd att fortsätta att upprepa, och det kommer jag också att göra tills det är klart med ett beslut om att bygga ut järnvägen till ett dubbelspår. Det här handlar naturligtvis inte om att detta skulle vara bra för mig personligen. Det är inte därför jag engagerar mig, även om jag skulle tjäna restid när jag åker till . Men det är bra för människor, miljö och företag. kommer det att investeras över 1 000 miljarder i norra . Man kan prata om en reindustrialisering. Det kommer att skapas tusentals nya jobb, och norra kommer att bli attraktivt att bo i. Det kommer att behövas en stor inflyttning för att klara det här, och det kommer att bli nödvändigt att ha en järnvägskapacitet som kan svara mot de behov som de nya företagen kommer att ha. I min hemstad , till exempel, etablerar sig ett företag som heter . Det är otroligt spännande. De återvinner textilier – ett område som det finns mycket att göra på internationellt. De kommer att ha stora behov av att transportera både på järnväg och till sjöss. En sak som är gemensam för alla de här investeringarna i norra är att de har hållbarhet som ledstjärna. Det handlar om att göra stål utan kol, batterier till elektrifieringen av fordonsflottan och så vidare. Både människor och varor kommer att behöva förflytta sig, framför allt varorna eller godset. Det som kommer att tillverkas i norra görs till stor del för exportmarknaden, och här spelar järnvägen en avgörande roll. Men som det är finns det varken kapacitet eller ens järnväg på plats för att kunna lösa det här och möta utmaningarna. Här anser jag att ett dubbelspår mellan , och är en nyckel. Jag sa en nyckel. Den andra nyckeln är Norrbotniabanan, som jag helhjärtat stöder och som jag uppfattar att också regeringen stöder, i alla fall retoriskt. Vi får väl se när den blir klar. Det är det här, fru talman, som jag inte riktigt förstår. Regeringen nämner i olika sammanhang – infrastrukturministern gjorde det senast nu i sitt svar – att hela Norrbotniabanan ska fullföljas. Men jag har faktiskt aldrig hört infrastrukturministern säga att hela nya Ostkustbanan ska fullföljas. Om vi bara bygger Norrbotniabanan kommer ju problemet att vara kvar och bara flytta sig när tågen kommer från låt oss säga ned till Västeraspby norr om , för där tar ett enkelspår vid ned till . Då blir inte investeringen fullt ut utnyttjad, och det tycker jag vore synd. Min ärliga fråga till infrastrukturministern är: Vad är logiken i en utbyggnad av Norrbotniabanan när man inte säger att nya Ostkustbanan också ska byggas? Det förväntar jag mig – och skulle gärna vilja höra – ett svar på. 54 (M): Jag får inleda med att tacka infrastrukturministern för svaret på och min respektive interpellation. Frågan om dubbelspårsutbyggnad av Ostkustbanan är av mycket stor vikt för alla som bor och verkar i mitt hemlän . Hela och skulle dra stor nytta av förstärkt kapacitet på järnvägen, och det brådskar med beslut. Järnvägsbanan längs ostkusten är bland de mest trafikerade enkelspåriga järnvägarna i landet, och den är i skriande behov av kapacitetsutbyggnad. mellan och förser hela med viktigt gods och kompetenta individer som dagligdags pendlar och transporteras längs aktuell sträcka. En utbyggnad skulle inte bara ge en avsevärd tidsvinning för resenären och pendlaren utan också möjlighet till stor avlastning för trafiken på vägarna, där gods i alltför stor utsträckning i stället transporteras. Jag menar att det krävs ett skifte i synen på det som ligger norr om . Länen norr om denna älv är centrala för att hela ska fungera. Det handlar om att industrierna, de entreprenöriella krafterna, naturtillgångarna och alla idoga människor som har ställt klockan för att gå till jobbet behövs för hela skull. Eller för att uttrycka sig mer konkret: Utan varuleveranser och produktion som kommer från eller sker i andra delar av landet än storstäderna skulle det mesta stanna av. Transporterna från de norra länen till och vidare ut till resten av och måste prioriteras. En utbyggnad av Ostkustbanan till dubbelspårig järnväg är därför central för att hela ska fungera. Inför det planbeslut som regeringen har att fatta om lite finns alltså en stor förväntan på att man prioriterar en dubbelspårig ostkustbana. Färska beräkningar som har gjorts av Nya Ostkustbanan, ett bolag som ägs av och Region ihop med många av de berörda kommunerna, visar att den samhällsekonomiska nyttan är god. Det region- och kommunägda bolaget har använt sig av beräkningsmodeller, men i stället för att dela upp sträckan har man utgått från att det, som sig bör, ska vara en sammanhållen investering för hela sträckan. Anledningen till att det här är en nyhet är att från början valde att dela upp sträckan i 17 delsträckor. Man har dock gått i rätt riktning till att det nu är 5 funktionella etapper. Men det räcker inte; Ostkustbanan behöver ses som den helhet den faktiskt är. Då skulle en dubbelspårig ostkustbana mellan , , , och innebära en samhällsekonomisk nytta på . Netto, efter avdrag för byggkostnader, räntekostnader och drifts- och underhållskostnader, är det ändå . Detta framkommer efter försiktiga beräkningar, vilket troligen innebär en högre samhällsnytta i realiteten. Lönsamheten är god för hela av att bygga ut Ostkustbanan. Med anledning av detta vill jag fråga infrastrukturministern: också regeringen att vilja se hela Ostkustbanan som en sammanhållen investering? Och är det då inte en klok åtgärd att i kommande planbeslut prioritera en utbyggnad av Ostkustbanan till dubbelspår? 55 Infrastrukturminister (S): Tack till interpellanterna! Jag uppskattar verkligen engagemanget, och jag måste säga att jag också tycker om argumentationen. Vad härligt att höra moderata riksdagsledamöter diskutera och engagerat prata om industripolitik! Det händer inte ofta. Jag satt här i kammaren när som statsminister sa: The industry sector in is basically gone. Det var ord från landets statsminister, som sa att industrin är på dekis och på väg bort. Vi satsar på tjänstesamhället! Och så subventionerades i stället sängbäddning, och ruttjänster infördes. Jag och vår nuvarande statsminister, som då var ordförande, , arbetade intensivt med det vi då började kalla en nyindustrialiseringsstrategi. För måste, om vi ska kunna bibehålla vår välfärd, ta vara på de industriella kapaciteter och kunskaper vi har vare sig det är fordonsindustrin, skogsindustrin, gruvindustrin eller läkemedelsindustrin. Vi ser nu resultatet med 1 000–1 500 miljarder i investeringar i norra . Hybrit, och Northvolt – det är en framgångsrik satsning på nyindustrialisering i . Detta hade inte varit möjligt med en moderatledd regering. Redan på den tiden föreslog vi att vi skulle bygga Norrbotniabanan för att kunna fullfölja bra godstransporter längs . Det första som gjordes då var att lyfta bort Norrbotniabanan ur nationell plan och minska planen. Jag tvekar inte en sekund när det gäller engagemanget hos ledamöterna från regionen, och jag uppskattar det. Men faktum är att man ändå kan konstatera att alldeles strax ska rösta om pengar till infrastruktur, och då kommer ni att rösta för mindre på utvecklingsanslaget. Det blir mindre pengar till satsning på infrastruktur. Jag noterar att talesperson i infrastrukturfrågor finns i salen. Var välkomna att i pausen sedan diskutera dessa frågor med henne. Konsekvensen av egna förslag är minskade resurser. För om det inte är –, –, Ostkustbanan eller Norrbotniabanan, vad är det som ska bort? Vi har i infrastrukturpropositionen föreslagit , närmare 900 miljarder, den största satsningen någonsin, inte minst när det gäller ny infrastruktur. görs stora satsningar. Jag nämnde Dingersjö. Jag nämnde –Kringlan. Jag har inga bekymmer med att tycka att det är väldigt utmärkt om kan få ett fungerande transportsystem med järnväg, vare sig det är fyrspår –, via , via eller via Norrbotniabanan. Det därför vi genomför den största järnvägssatsningen i modern tid. Vi gör det av underinvesteringar, när andra regeringar valde att nedprioritera satsningar på järnvägen. Därför var det en viktig signal när vi 2018 kunde ta spadtaget och påbörja bygget av Norrbotniabanan. Därför var det en viktig signal när vi utökade satsningen på Ostkustbanan. Det är under socialdemokratiskt ledda regeringar som vi ser till att satsa på Ostkustbanan, på Norrbotniabanan och för den delen också på . Vi har i den omröstning som ledamöterna i den här interpellationsdebatten ska delta i ett läge där regeringen föreslår mer till utbyggnad av järnvägssystemet än vad gör i sitt motsvarande förslag. Grundfrågan tillbaka till de båda interpellanterna, fru talman, får därför bli: Var ska de pengarna tas? Om det inte är på Ostkustbanan, vilka projekt tycker ni ska strykas i nuvarande nationell plan? 56 (M): Jag hade tänkt att det här skulle vara en diskussion med argument om varför detta är viktigt. Infrastrukturministern använder dock hela sitt andra anförande till att angripa den tidigare alliansregeringen. Det är ett känt knep, både från honom och från andra statsråd. Sedan vill han ha svar på frågor av oss. Då får jag väl påminna statsrådet om att det är statsrådet som svarar på frågor inför , inte tvärtom. Jag vill ändå kommentera två saker till . För det första var det under alliansregeringen, som han så gärna ville prata om, som besluten om –Kringlan och –Dingersjö faktiskt kom. För det andra är svaret på frågan om de 30 miljarderna tämligen enkelt: Vi tänker inte bygga ut höghastighetståg i för hundratals miljarder. Jag tror att det är statsrådet som ska svara på var han ska få de där hundratals miljarderna ifrån. Jag tog tidigare upp vikten av att ha ett dubbelspår i ett nationellt perspektiv kopplat till industriinvesteringarna. Låt mig nu zooma in och titta lite mer lokalt och regionalt på vilka effekter ett dubbelspår skulle få. I morse åkte jag tåget från till . Det tog och . Jag ska senare åka samma sträcka tillbaka, och . Det är inte precis någonting man vill göra . Jag noterar också att tog samma sträcka . Restiden har alltså ökat, vilket måste ses som ganska unikt. I när vi uppmanar människor och företag att tänka hållbarhet vill vi ju att man ska välja tåget framför flyg och bil, och då kan inte restiderna öka. De måste minska. För att dagspendla brukar man prata om en restid på . Om jag sätter mig på tåget i hinner jag åka till , en sträcka på ungefär 8 mil, på . Med ett dubbelspår skulle jag hinna ända till , som ligger söder om . Det skulle betyda att människors och företags tillgång till arbete, studier och kompetens skulle mångdubblas i våra två län, och . Till skulle det till exempel ta och från . Jag skäms inte för att säga att då förmodligen inte skulle behöva en flygplats, i alla fall inte av dagens storlek. Då skulle kunna bli även regionala flygplats som tar oss ut i världen. Jag tror att det skulle vara väldigt bra. I när arbetslösheten i och är hög, högre än i i genomsnitt, och företag ropar efter kompetens är det avgörande att människor kan röra sig inom stora områden för att hitta arbete. Med ett dubbelspår skulle det bildas en arbetsmarknadsregion av det som är fyra, eller om det till och med är fem. Det skulle bli en arbetsmarknadsregion med över 500 000 människor, den klart största norr om . Då får jag väl också påminna om att det området är två tredjedelar av yta. har faktiskt inte råd att inte bygga ett dubbelspår ––. , svenska företag och miljön behöver ett dubbelspår. EU, fru talman, har förstått vikten och pekat ut sträckan som berättigad till medfinansiering . Så viktig tycker till och med att den är. När, , ska regeringen göra slag i saken och resonera på samma sätt som man gör i EU? 57 (M): Det råder fullständig enighet bland kommuner om att det är helt nödvändigt med en dubbelspårig ostkustbana. Så tycker moderater, socialdemokrater och alla andra, ministerns partivänner och mina, kommunalråd och regionråd, majoritet och opposition, inland och kust, hela Gävleborgsbänken här i . Det är alltså ingen partiskiljande fråga. Jag söker inte heller konflikt, om det nu är vad infrastrukturministern tror. Det här handlar till syvende och sist om förutsättningar att leva, bo och verka norr om . Det kokar ned till en fråga om prioriteringar i den nationella planen. Därför är det glädjande att helhetsbaserade kalkyler i enlighet med metodik visar att nettonyttan av en dubbelspårig ostkustbana är positiv. Sträckan –är en problematisk flaskhals för järnvägstrafiken. Det hjälper därför inte att bygga ut annan järnväg i anslutning till Ostkustbanan om Ostkustbanan fortsatt ska utgöra den svagaste länken med trängsel på enkelspårig räls. Exempelvis hindrar denna flaskhals ett fullt utnyttjande av och Norrbotniabanans potential, trots dessa banors utbyggnation, som ministern nämner. Jag menar att vi behöver bygga ihop svensk järnväg, inte fragmentera den. Det är mycket glädjande att stora investeringar i bland annat industrierna nu görs i länen norr om , men för att fullt ut kunna nyttja de tillväxtfrämjande insatserna krävs förbättrad infrastruktur som kan få ut produkterna på marknaden i resten av och också i . Då behövs en dubbelspårig ostkustbana. Annars riskerar längsta flaskhals, med enkelspårig järnväg, att kraftigt försvåra och förstöra allt det goda som planeras och genomförs. Arbetsmarknadsregionerna skulle stärkas, människors restider förkortas och miljön skonas.