prot · H90913 · 2021-09-30 00:00:00 — § 1 Val av ordförande i råd för Val av ordförande i råd för företogs. Enligt enhälligt förslag av utsågs för tiden till dess att nytt val förrättats under början av nästa valperiod till ordförande i råd för § 2 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 3 Anmälan om kompletteringsval Talmannen meddelade att Socialdemokraternas partigrupp anmält som suppleant i skatteutskottet och som suppleant i socialutskottet. Talmannen förklarade valda till § 4 Anmälan om subsidiaritetsprövning Talmannen anmälde att utdrag ur prot. 2021/22:3 för i ärende om subsidiaritetsprövning av EU-förslag hade kommit in från finansutskottet. § 5 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2021/22:11 till finansutskottet 2021/22:126 till skatteutskottet § 6 Svar på interpellation 2021/22:9 om arbetsmiljön inom ambulanssjukvården 1 Socialminister (S): har frågat mig vad jag avser att göra för att de regelverk som nämns i interpellationen inte ska stå i motsatsförhållande till varandra och så att arbetsmiljön inom ambulanssjukvården förbättras. Inledningsvis vill jag påpeka att arbetsgivare har ett ansvar för att bedöma och hantera risker i arbetsmiljön. Det gäller även inom ambulanssjukvården. Självklart ska ambulanspersonalen ha en god arbetsmiljö. Interpellanten menar att regelverken står i motsatsförhållande till varandra. Men det undantag för användning av bilbälte som anges i Transportstyrelsens föreskrifter och som hänvisar till i sin frågeställning fråntar inte arbetsgivaren ansvaret att se till att arbetsmiljöarbetet bedrivs på ett sådant sätt att intentionen i arbetsmiljölagen uppfylls. Arbetsgivaren är skyldig att undersöka, genomföra och följa upp verksamheten för att förebygga olyckor och ohälsa och skapa en god arbetsmiljö. Utrustningen i ambulanser ska förstås möjliggöra såväl en god vård som en god arbetsmiljö för medarbetarna. Vilken specifik utrustning som ska finnas är dock en fråga för arbetsgivare och berörda myndigheter. Avslutningsvis vill jag upprepa att regeringen stöder regionerna, som hälso- och sjukvårdens huvudmän, genom att tilldela regionerna för ambulanssjukvården och för goda förutsättningar för vårdens medarbetare genom överenskommelser mellan staten och Kommuner och Regioner. Medlen kan användas till förstärkning av ambulanssjukvården och insatser för en hållbar arbetsmiljö. Jag utgår från att interpellanten och jag är överens om vikten av att arbetsgivaren tar sitt ansvar för att säkra en god arbetsmiljö för vårdens medarbetare. 2 (M): Jag tackar socialministern för svaret. Vi har ju haft den här debatten tidigare – , om jag inte missminner mig. Jag tog upp debatten igen då jag inte var riktigt nöjd med svaret, och det kan jag inte påstå att jag är den här gången heller. Av föreskrifter om användning av arbetsutrustning följer bland annat, som jag skrev i min interpellation, att arbetsutrustning ska användas så betryggande som det bara går som skydd mot ohälsa och olycksfall. I samband med bemyndigande att meddela föreskrifter om trafik, transporter och kommunikationer framkommer bland annat att regeringen och den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om trafikregler. I trafikförordningen står det att om det finns bilbälten i ett fordon ska alla använda bilbälte. I Transportstyrelsens föreskrifter om användning av bilbälte står det att det kan göras undantag för användande av bilbälte i baksätet om det på något sätt hindrar yrkesutövningen. Dessa två föreskrifter talar mot varandra, och det är regeringen som har ansvar för att i regleringsbrev till berörd myndighet se till att dessa föreskrifter inte står i motsatsförhållande till varandra. För att dessa två regelverk inte ska stå i motsatsförhållande till varandra krävs att regeringen tar sitt ansvar, utfärdar regleringsbrev och ser över hur dessa regelverk är utformade, så att det här motsatsförhållandet kan undanröjas. Om inte regeringen tar sitt ansvar i det här fallet blir det ett moment 22 – å ena sidan ska människor ha bilbälte, å andra sidan inte. Vi har ett ansvar för att man ska ha en god arbetsmiljö inom ambulanssjukvården. Jag är glad att regeringen i sin budget tillför mer medel till regionerna, men som socialministern säger är det regionerna som arbetsgivare som har det yttersta ansvaret. När det är sju regioner i vårt land som inte har erforderliga hjälpmedel för att säkra arbetsmiljön för ambulanssjukvården blir det upp till varje region att ta sitt arbetsgivaransvar. Det finns inget krav från regeringen på att budgettillskottet från regeringen ska garantera detta. Min fråga till socialministern blir återigen: Hur avser socialministern att se över att dessa två lagstiftningar inte krockar, så att vi kan förbättra arbetsmiljön för ambulanssjukvården? 3 Socialminister (S): Jag tycker att får det att bli mycket krångligare än vad det egentligen är. Myndigheters föreskrifter är alltid komplement till de styrande regelverken. Jag behöver kanske inte reda ut detta huvudsakligen för , men jag tror att de som lyssnar kan tycka att det är lite krångligt. Jag tänker därför ta lite tid till detta. föreskrifter om ambulanssjukvård har syftet att stödja ambulanssjukvården så att den kan uppfylla hälso- och sjukvårdslagens övergripande mål om en god vård. Vi har ju också det som handlar om god och nära vård, och det finns naturligtvis mycket i detta. föreskrifter preciserar vilka krav som ställs på arbetsmiljön enligt arbetsmiljölagen. Båda dessa föreskrifter ska arbetsgivarna naturligtvis se till att efterleva, men myndigheterna ansvarar själva för sina föreskrifter och innehållet i dem. Regeringen skulle mycket väl genom särskilda regeringsbeslut kunna initiera en specifik översyn, men inte genom att säga att det ska stå på ett specifikt sätt. Myndigheten äger sina föreskrifter. Transportstyrelsens undantag för användning av bilbälte i baksätet är inte någonting som enbart finns för ambulanssjukvården, utan detta gäller också polis, kriminalvård, tull och viss annan sjukvårdspersonal om yrkesutövningen kräver det. och jag hade mycket riktigt en interpellationsdebatt här . Då handlade det dock väldigt mycket om huruvida vi skulle se till att det fanns specifik medicinteknisk utrustning i alla ambulanser, och från regeringens sida kan vi inte föreskriva specifik medicinteknisk utrustning. Som och jag talade om den gången är utvecklingen väldigt snabb. Det går inte att specificera detta. Jag tycker också att det är viktigt att säga att det inte enbart handlar om den specifika situationen. Man kan behöva ställa sig upp för att man ska hänga upp ett dropp, ta tag i en sug eller liknande. Det finns flera moment och situationer. Om personal behöver göra den typen av rörelse och ställa sig upp ska man inte beläggas med en bot eller hamna i brottsregistret för att man gör sitt jobb. Att så långt som möjligt förhindra alla dessa moment, både i ambulanser och när det gäller polis, kriminalvård, tull och andra, är en fråga för arbetsgivarna. Undantaget finns för att den enskilde i vissa situationer inte ska hamna i brottsregistret och få böter. Myndigheterna ansvarar för sina föreskrifter. Även om man kan tycka att någon viss utrustning borde användas kan vi inte föreskriva viss medicinteknisk utrustning. Det tror jag att och jag var rätt överens om förra gången, men jag säger det en gång till. 4 (M): Jag tackar socialministern. Ja, vi var överens om att vi inte kan ställa krav på att det ska finnas specifik utrustning inom ambulanssjukvården. Jag är medveten om att det finns andra yrkesgrupper som vi också kan diskutera när det gäller arbetsmiljön. Men just nu har jag lagt fokus på ambulanssjukvården, framför allt när det gäller hjärt- och lungräddning som ju är en av de mest akuta uppgifter som ambulanssjukvården utför. Vi förutsätter att vi när olyckan är framme ska få den bästa och mest högkvalitativa sjukvård som bara går att erbjuda i . Det finns många exempel inom ambulanssjukvården på olyckor som har inträffat för medarbetare inom ambulanssjukvården, vilka hade kunnat undvikas om det hade funnits adekvata hjälpmedel i varje ambulans. Som jag sa finns det sju regioner som inte har till exempel en mekanisk hjärt- och lungräddningsmaskin i alla sina ambulanser. Det innebär att en ambulanssjukvårdare som ska utföra hjärt- och lungräddning måste stå upp i ambulanshytten under hela färden från patientens bostad till sjukhuset eller till den vårdinrättning där vården ska fortsätta. Där har vi problemet att man inte kan sitta fastspänd med ett säkerhetsbälte i baksätet och försöka rädda liv. Den problematik som jag vill lyfta fram är att man ställer två regelverk mot varandra. Du ska som ambulanssjukvårdare utföra ditt arbete, rädda liv och ge en trygg vård till våra medborgare. ska du kunna känna dig trygg i att du har en arbetsmiljö där du vet att du efter dagens slut kan komma hem till dina nära och kära och inte själv råka ut för en olycka. Det har vid ett flertal tillfällen hänt att ambulanssjukvårdare har stått upp och utfört vårdåtgärder som man i en tung ambulans vid en inbromsning inför rött ljus eller i en kurva har ramlat omkull och slagit sig väldigt illa. Det känns inte tryggt att ha en sådan arbetsmiljö för ambulanssjukvårdare, och de vidhåller själva att det inte är en trygg arbetsmiljö när man inte har adekvat arbetsutrustning som gör att man kan sitta fastspänd bak i en ambulans. Därför blir min fråga igen till socialministern: Hur ska vi undanröja det regelkrångel som gör att vi inte kan tillgodose en god arbetsmiljö för våra tappra personer som jobbar inom ambulanssjukvården i ? 5 Socialminister (S): Först måste vi slå fast att det här är två olika föreskrifter som inte står emot varandra. Man måste förhålla sig till båda två, och det är möjligt att göra det. Men regeringen kan inte föreskriva en viss medicinteknisk utrustning. Alla ambulanser ser heller inte likadana ut. Det finns ju olika moment där det skulle kunna uppstå problem. Det kan uppstå en krock om man inte hanterar det här på rätt sätt, och då menar jag förstås inte en fysisk krock. säger att vi inte kan ha dessa båda föreskrifter . Jo, det kan vi, och man måste som vårdgivare och som arbetsgivare förhålla sig till båda. Jag tycker att detta är viktigt att säga. talar vi specifikt här återigen om hjärt- och lungräddning och det momentet. Men att sträcka sig efter en sug för att göra rent i luftvägarna är också någonting som kan vara helt avgörande, och beroende på hur ambulansen är utformad kan man behöva ställa sig upp. Vad jag försöker beskriva här är att vi har två föreskrifter och att man måste förhålla sig till båda. Det är arbetsgivarens ansvar att erbjuda såväl en trygg arbetsmiljö som en god hälso- och sjukvård för patienten. Men för att den enskilde inte ska hamna i en situation där man blir bötfälld för att man helt enkelt bryter mot lagen när man tvingas att utföra vissa moment obältad finns det ett undantag för vissa yrkeskategorier. Jag är inte beredd att ta bort det undantaget. Det skulle få väldigt olyckliga konsekvenser för enskilda individer. Men de här föreskrifterna ska man förhålla sig till . Det är också därför som vi har såväl Arbetsmiljöinspektionen som Inspektionen för vård och omsorg. Jag tycker att det är felaktigt att beskriva det som att det är föreskrifter som nödvändigtvis står mot varandra. Man måste kunna förhålla sig till mer än en föreskrift i verksamheten, och exakt hur föreskriften ska se ut ansvarar myndigheten för. 6 (M): Jag är medveten om att man måste förhålla sig till alla föreskrifter, socialministern. Men i vissa lägen går det inte att förhålla sig till båda föreskrifterna. Det går inte att stå upp i en ambulans och utföra vissa arbetsmoment och ha säkerhetsbältet på sig. Oavsett vilka åtgärder arbetsgivaren har vidtagit går inte de båda föreskrifterna att förena. Givetvis har arbetsgivaren ett stort ansvar för utformningen av en ambulans. I största möjliga mån försöker man givetvis utforma den så att ambulanssjukvårdaren ska kunna sitta bältad, och alla redskap och det man behöver för sitt arbete ska finnas inom räckhåll utan att man ska behöva sträcka sig och ställa sig upp i en ambulans. Men vi har fortfarande kvar en av de stora diskussioner som jag har tagit upp tidigare, nämligen att det inte finns rätt utrustning i alla ambulanser och där regionerna som arbetsgivare inte tar sitt ansvar. Det är sju regioner i som inte tar sitt ansvar för att deras medarbetare ska kunna ha en bra arbetsmiljö. Vi är egentligen tillbaka i mitt moment 22, där jag påstår att de olika förhållningssätten och regelverken inte går att förena. Min fråga tillbaka till socialministern är: Hur ska vi säkra arbetsmiljön för dem som jobbar i ambulanssjukvården? 7 Socialminister (S): Enligt arbetsmiljölagen har arbetsgivaren ett lagstadgat ansvar för en god arbetsmiljö. Man är skyldig att följa de föreskrifter som finns på området, och det finns en arbetsmiljöinspektion som gör tillsyn och ska bevaka att så också sker. Sedan har vi hälso- och sjukvårdslagen som ska försäkra oss om att patienterna får bästa möjliga vård. Vi har inte en ordning där vi räknar upp någon medicinskteknisk utrustning. Det gäller hälso- och sjukvården generellt och också i ambulanser och ambulanssjukvården. Vi tillskjuter dock resurser såväl till ambulanssjukvården specifikt för kompetenshöjande insatser och andra insatser som man ser ett behov av som till hela hälso- och sjukvården, bland annat till ambulanssjukvården, både för åtgärder som förbättrar situationen på det personalpolitiska området och för att vi över huvud taget ska få en god och nära vård. Jag vill avsluta med att säga: Att ha dubbla föreskrifter betyder att man måste kunna ta hänsyn till båda. Man kan inte välja en god arbetsmiljö eller en god hälso- och sjukvård. Jag skulle se det som olyckligt om vi skulle ta bort undantaget för vissa yrkeskategorier att för vissa moment ha möjlighet att stå upp. Därför kommer det att vara kvar. Annars skulle man bryta mot lagen när man utför sitt arbete. Vårdgivaren har ett ansvar för en god vård och för en god arbetsmiljö, och det måste man arbeta vidare med. Det gäller samtliga utövare av svensk hälso- och sjukvård, inte minst ambulanssjukvården. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 7 Svar på interpellation 2021/22:2 om kvinnors situation i 8 Utrikesminister (S): har frågat mig vad anledningen är till att vi sällan hör kritik från mig och regeringen om kvinnors situation i medan vi gör det om kvinnors situation i andra länder. Hon har också frågat mig vad jag och regeringen avser att göra för att alla kvinnor i ska kunna bestämma över sin egen kropp. Vidare har hon frågat mig hur jag och regeringen tänker agera för att ska ratificera konventionen om avskaffande av all slags diskriminering mot kvinnor. Låt mig från början slå fast att ställer samma krav på alla länder vad gäller respekten för de mänskliga rättigheterna. har en mycket nära och förtrolig relation med , vilken givetvis inkluderar även dessa frågor, och står upp för alla kvinnors och flickors åtnjutande av mänskliga rättigheter överallt. Det är också mitt bestämda intryck att den nuvarande administrationen i stort delar syn på jämställdhet och kvinnors rättigheter. De flesta av de frågor ställer är föremål för en intensiv och ibland häftig debatt i , där administrationen försöker driva på en reformagenda. är ett stort land och är på vissa sätt mer jämförbart med EU än med . För vissa av de utmaningar frågeställaren lyfter ligger ansvaret på regeringens direkta motpart, det vill säga administrationen. För andra ligger ansvaret på motpart, det vill säga kongressen. Det gäller till exempel ratificering av konventioner, vilket kräver två tredjedelars majoritet i senaten – till exempel om avskaffande av all slags diskriminering mot kvinnor. För ytterligare andra ligger ansvaret på delstaterna eller domstolarna, till exempel gällande abortfrågan. Frågeställaren känner säkert till att i det sistnämnda fallet har det federala justitieministeriet inlett en process mot delstaten och önskar kodifiera aborträtten som en federal rättighet. På federal nivå har trots allt en hel del skett . Aldrig har så många kvinnor haft ministerposter i den federala regeringen, utöver vicepresident . En subventionerad barnomsorg har införts, och de nödpaket som tagits fram under coronapandemin har starka jämställdhetskomponenter. följer inrikespolitiska debatt noga. Många amerikanska politiker och beslutsfattare är intresserade av att höra om svenska erfarenheter. Jämställdhet har alltid sin givna plats på dagordningen när officiella företrädare från våra länder möts. 9 (V): Jag tackar utrikesminister för svaret. Jag har länge funderat på att lyfta kvinnornas situation i , en av världens patriarkala högborgar – detta för att situationen för kvinnor i och då främst kvinnor med låga inkomster är under all kritik sett till att säger sig vara världens främsta demokrati. Dessutom tas gärna det som sker i som något som rättfärdigar för andra länder att följa efter. När införde abortlagen insåg jag att det är nu jag måste lyfta frågan, för uppenbarligen är trycket på inte tillräckligt för att kvinnorna där ska få det bättre. En fjärdedel av kongressen är kvinnor, och faktum är att var det vanligare att kvinnor ärvde sin plats till kongressen än att de blev invalda. Denna regel att kvinnor kan ärva sin mans kongressplats gäller faktiskt än . är alltså en av västvärldens sämsta länder när det kommer till kvinnlig representation i parlamenten. Det förklarar delvis varför kvinnor har så dåliga rättigheter i . Min fråga är hur regeringen agerar gentemot , där kvinnors situation tål att ifrågasättas. Där finns ingen lagstadgad betald föräldraledighet. Den lagstadgade rätten att vara föräldraledig utan ersättning gäller endast på arbetsplatser med 50 anställda eller fler. En vaginal förlossning kostar 5 000–, och om det uppstår komplikationer blir det ännu dyrare. Alltså är redan själva förlossningen en kostsam historia. Sedan tillkommer barnomsorg, där gifta lägger i snitt en tiondel av sin inkomst medan ensamstående lägger en tredjedel. Även högre utbildning är dyrt, och allt fler kvinnor tvingas bort från arbetsmarknaden då de inte har råd med både studielån och kostnader för barnomsorg. Ett annat exempel på hur svårt det är för kvinnor och flickor i är abortmotståndet. Bara att ta sig till en abortklinik är en fruktansvärd upplevelse då abortmotståndare står utanför klinikerna och högljutt förnedrar de kvinnor som av vilka skäl det än må vara vill eller måste göra en abort. Klinikerna har dessutom utsatts för förstörelse, och personal har utsatts för hot om våld och våld och till och med mördats. sköts elva personer ihjäl eller dog i sprängningar mot klinikerna. Därför minskar också antalet kliniker som utför aborter i de stater som har de värsta abortmotståndarna. Precis som kräver att länder ska skydda MR-aktivister borde vi kräva att skyddar abortkliniker. Svaret jag fick var lite av en hyllning av den nya administrationen, som ännu inte lyckats leverera särskilt mycket, och en lektion om hur fungerar. Det visar hur svårt regeringen verkar ha för att kritisera på samma sätt som andra patriarkala länder kritiseras. Men detta hjälper ju inte kvinnorna i . Därför undrar jag vad utrikesminister vill göra för att även de, precis som kvinnor i andra patriarkala länder, ska känna vårt stöd i sin kamp för att få sina mänskliga rättigheter tillgodosedda. 10 Utrikesminister (S): Som jag redogjorde för i mitt inledande svar har en nära kontakt med i dessa frågor. deltog jag i en videokonferens om jämställdhet anordnad av . Vi var tre talare, och de andra två var ordförande i husets genderråd respektive Vita husets biträdande chef för frågor om mänskliga rättigheter och demokrati. Vår ambassad i har en starkt utåtriktad verksamhet, där jämställdhet särskilt lyfts fram. Exempelvis har nästa års stora utställning på of i jämställdhetstema. Ambassaden har också bjudits in till kongressen för att hålla föredrag om detta tema, i närvaro av bland andra talmannen , och intervjuer har givits i ledande amerikanska tidningar. Vidare diskuterar vi och för fram jämställdhetsfrågor vid varje möte med amerikanska företrädare. har avskaffat policy, som infördes under Trump och ströp finansieringen till organisationer som arbetade med abort eller för rätten till abort. Ett jämställdhetsråd har inrättats i Vita huset, och en genderstrategi ska ligga färdig . Det var alltså ordföranden i detta råd, , som deltog i den videokonferens jag tidigare nämnde. Bidenadministrationens förslag till stödpaket, Build , som det nu ska röstas om i kongressen, innehåller starka jämställdhetskomponenter. Vi talar om att stärka kvinnors möjligheter på arbetsmarknaden, kvinnlig egenmakt, federala stöd till delstater som tillhandahåller god barnomsorg, skattekrediter till barnfamiljer, vilket i praktiken är ett barnbidrag, skattekrediter till hushåll som betalar för barnomsorg eller äldrevård och skattekrediter för företag som ger sina anställda rätt till betald sjukfrånvaro eller föräldraledighet. Vi tar alltså i stort sett upp allt det som tog upp i sin fråga när vi har samtal med amerikanska företrädare. 11 (V): Jag tackar utrikesminister för svaret. Vi får hoppas att åtminstone en del av detta går igenom. Som jag nämnde tidigare var det lagändringen i som fick mig att skriva denna interpellation. Mäns vilja att ha makt över kvinnors och flickors kroppar använder abortmotståndet som vägen till målet. Det är inget unikt för utan visar sig runt om i världen. I har man dock lyckats skapa en så stark abortmotståndsrörelse att man till och med fått republikanska presidenter såsom Bush och Trump att gå från att vara för kvinnors och flickors rätt att bestämma över sina egna kroppar till att låta staten bestämma. Kvinnor och flickor har gjort aborter, och i världen dör omkring 23 000 kvinnor och flickor av illegala aborter. Många fler får allvarliga skador, och en del blir till och med sterila. Det finns många olika skäl till att kvinnor och flickor vill avsluta en graviditet, och inget av skälen väger tyngre eller lättare än de andra. var det den globala dagen för säkra och legala aborter. Dagen innan skapade en tråd på Twitter där de som gjort abort kunde ange sina skäl. Skälen till att avsluta en graviditet varierade och tydliggjorde att kvinnors och flickors rätt att själva välja är det enda rätta. När Trump tillsatte ytterligare abortmotståndare i högsta domstolen förstod alla att snart kommer någon stat att försöka försämra lagarna för kvinnor ännu mer. För dem som vill lära sig mer om hur abortlagarna förändrats rekommenderar jag . Hur staterna ser på abort varierar nämligen i . I 45 av staterna tillåts sjukvårdspersonal vårdvägra, och i 42 av staterna tillåts sjukvårdskliniker vårdvägra. Det finns olika gränser för när en kvinna eller flicka senast får göra en abort, det krävs betänketid och i vissa stater måste man lyssna på hjärtljuden och se på ultraljudet. Allt är olika sätt att hindra kvinnor och flickor från att göra abort. Lagen i innebär att aborter förbjuds efter vecka sex. Alla som är gravida vet inte ens om det så . I vissa amerikanska stater och länder där det är svårt att genomföra aborter tillåts det ändå vid våldtäkt, incest och när den gravidas liv och hälsa är i fara. Så är inte fallet i . Det är tydligt att den patriarkala abortmotståndsrörelsen hoppas på att när och om denna lag testas i högsta domstolen ska den gå igenom. Men det är inte enbart den extremt korta tidsperioden för abort som skrämmer. Den som straffas är den som gör aborten eller som förslår densamma. Det är alltså läkaren, sjuksköterskan, partnern, vännen – ja, vem som än på något sätt är involverad – som riskerar böter på . Dessa kan dessutom ges som skadestånd till den som anmält den sena aborten. Det är ett slags angiverisystem som påminner om gamla tiders häxjakter.