prot · H90914 · 2021-10-12 00:00:00 — Denna förändring av regelverket kom från . Det skulle ha varit gjort efter 2013. Men får alltså och ministern fart och sätter igång att arbeta med frågan för att se över regelverket. Hade man gjort det hade vi inte stått här , utan vi hade haft ett fungerande system utan dessa bekymmer. Det är allvarligt när personer ska importera bilar och bildelar och regeringens politik och myndigheter klassar detta som avfall och dessutom hotar med att förstöra bilarna. Man vill alltså förstöra någon annans egendom för att man inte har gjort det man ska från regeringen. Myndigheterna får fria händer att tolka utan att regeringen har styrt upp det ordentligt. Det är en allvarlig brist, och jag hoppas att ministern och hela regeringen tar till sig detta i arbetet. Detta är inget unikt utan något som pågår i många processer. Där finns Cementa och den ännu inte lösta kärnkraftsfrågan. Allt kommer , och ministern och regeringen agerar inte i den takt man skulle ha gjort. Mantrat från regeringen blir: Vi såg inte heller detta komma, utan vi väntade – och då var det . Den har gjort tre fyra allvarliga misstag. Direktivet har översatts, förmodligen felaktigt – och därmed har det blivit felaktiga tolkningar. Varje land har möjlighet att själv göra sin tolkning och implementering. Den möjligheten har regeringen och ministern inte utnyttjat fullt ut. Om andra länder har klarat att importera bilar borde också ha klarat den saken. Jag har en avslutande fråga till ministern. Har ministern lärt sig någonting av detta? Vad tänker ministern vidta för åtgärder för att detta inte ska upprepas? 9 Miljö- och klimatminister (MP): Jag vill tacka alla interpellanter och andra deltagare för debatten. Den är viktig. Det är glädjande att vi delar en gemensam passion. Jag tycker också att veteranbilar är fantastiska, ofta otroligt vackra, och alla entusiaster som bygger bilarna besitter en fantastisk kompetens. Det är imponerande vad man kan åstadkomma med något som i andra människors ögon bara är en hög skräp av rostande metall, men det kan göras om till det mest fantastiska fordon som förgyller våra vägar. Jag börjar med att konstatera att jag håller med om mycket av det som har sagts av interpellanterna från talarstolen. Det är välkommet att vi förhoppningsvis kan enas om att hitta en väg framåt för att på alla sätt göra det möjligt att utöva denna fantastiska hobby och värna det kulturarv som fordonen utgör. Låt mig få poängtera några felaktigheter. Det var en del påståenden om mitt parti som jag hoppas att interpellanterna kan dra tillbaka eftersom de över huvud taget inte stämmer. Det finns många bilentusiaster även i , inte bara jag. Lagstiftningen omöjliggör inte heller import av veteranbilar till . Faktum är att det importeras mellan 5 000 och 6 000 veteranbilar till . Det finns uppenbarligen problem, vilket jag är tacksam över att interpellanterna har uppmärksammat. Det finns ett fåtal fall där lagstiftningen skapar svårigheter för människor som försöker göra något som i mina ögon är bra, det vill säga ta hand om bilar som annars skulle rosta sönder och förfaras. I stället görs de om till något vackert och användbart. Eftersom det ofta blir förvirring i frågan är det viktigt att poängtera att avfallsdefinitionen, vad som betraktas som avfall, inte regleras på nationell nivå. Det är inte lagstiftning som har antagits i . Det är EU-lagstiftning, nämligen avfallsdirektivet, som definierar vad som är avfall och vad som inte är det. Det är viktigt att poängtera att det inte går att ändra i nationell lagstiftning. Om vi ska ändra i lagstiftningen som ligger till grund för vad som betraktas som avfall eller inte av myndigheterna måste det göras på EU-nivå. Däremot finns det möjlighet att tillämpa lagstiftningen. Om det har uppstått icke önskvärda svårigheter får man se över hur regelverken ser ut. Det är precis det som just nu pågår. Vi verkar vara eniga här i kammaren om att vägledningen inte har fungerat. Eftersom också har sett problemet och uppenbarligen anser att dagens vägledning inte är tillräcklig kan verket ta fram en ny vägledning. Den förhoppning jag uppenbarligen delar med interpellanterna är att vi därmed kan undvika dessa problem och att alla bilentusiaster, inte bara de 5 000–6 000 som importerar veteranbilar, kommer att kunna utöva sin hobby utan svårigheter. På EU-nivå finns också ELV-direktivet, End-of-Life Vehicles, som öppnar en del möjligheter. Det är bra om det går att använda sig av de regelverken. Jag fick också andra frågor, exempelvis från Kopparklint, om bränslen. Där kan jag lugna Kopparklint att det kommer att finnas bränsle till veteranbilar även . Den utredning som har tagit fram förslag säger att det kommer att finnas fossila bränslen kvar efter 2040 för till exempel veteranbilar som inte kan tankas med förnybara bränslen. 10 (M): Ord har betydelse. Hur en regering och ett statsråd agerar och uttrycker sig har betydelse. När ett av regeringspartierna har ägnat sig åt ett korståg mot bilismen är det klart att det får betydelse för hur våra myndigheter agerar. Det finns en formell myndighetsstyrning, och det finns en informell myndighetsstyrning. Här finns uppenbarligen svenska myndigheter som agerar, möjligtvis i strid med vad statsrådet säger här och . Men det är regeringen som innehar hela makten, och det är regeringen som kan lägga fram förslag till om att stifta lag. Det är regeringen som kan skriva regleringsbrev, och det är regeringen som kan instruera sina myndigheter. Om statsrådet menar allvar med sitt engagemang för veteranbilar måste också statsrådet agera. Annars blir det bara tomma ord i plenisalen. I råder näringsfrihet. Det betyder också näringsfrihet. Det betyder att det finns duktiga företagare, stora som små, som har som sitt livsverk att importera amerikanska bilar. Man åker över till bilauktioner i Kissimmee i , hittar ett objekt, köper objektet, för ut det ur det amerikanska bilregistret, fraktar det över sjön som en bil, kommer till tullen i , importerar det som en bil, och helt plötsligt klassas det som avfall. Det är en helt absurd situation. Dessutom slår det undan benen för de småföretagare som har det här som ett livsintresse, livsverk och inkomst. Precis som mina kollegor i interpellationsdebatten har sagt; inte nog med att inkomsten stoppas, utan det krävs också betalt för förvaringen. Det finns ett antal sådana fall i . Jag håller med fru talman om att enskilda fall eller enskild rättskipning inte ska diskuteras här, men det här är en principfråga. Min fråga till ministern blir som den jag har skrivit i min interpellation, nämligen vilka initiativ ministern tänker ta för att denna hobby ska kunna fortsätta att utövas i . Om han menar allvar med att han inte representerar ett parti som hatar bilar, mobilitet och bilism måste han agera. Det duger inte att säga vackra ord i interpellationsdebatten, utan regeringen måste med hela sin kraft och auktoritet agera och styra sina myndigheter. Det vore intressant att få veta på vilket sätt statsrådet har kallat till sig företrädare för den myndighet som agerar på det sättet, inte mot ett fall utan mot ett antal fall. Vad är det regeringen har gjort? Sitter man på händerna och passivt följer utvecklingen, eller agerar man proaktivt? Jag tror att alla som sitter på läktaren och följer debatten i är intresserade av vad regeringen gör. På vilket sätt agerar regeringen proaktivt? Hur säkerställer man näringsfriheten i ? Hur säkerställer man det rullande svenska kulturarvet, den fantastiska cruisingrörelse som finns i . Ni som har varit i och hört mullret förstår kraften i den svenska folkrörelse som cruising innebär. Bortsett från de fina orden i kammaren, vill jag veta vad ministern gör konkret för att rädda det svenska kulturarvet och agera i frågan. 11 (SD): Jag tackar statsrådet för svaret. Jag fick inte svar på min fråga, så jag får väl ställa den igen. Avser ministern och regeringen att vidta några generella åtgärder för att säkerställa en rättssäker och korrekt hantering när det gäller import och export av veteranfordon? Vad vi har att göra med, det vi diskuterar, är alltså enskilda individers hopplösa kamp mot myndigheter som inte har förstått att läsa innantill i lagstiftningen. Man kan också roa sig med att läsa vad en annan myndighet skriver. Transportstyrelsen, en annan av regeringens myndigheter som är expert på just transporter och fordon, skriver så här : ”Transportstyrelsen beslutar i frågor om till vilket slag av fordon ett fordon skall höra. Mandaten för dessa klassificeringsbeslut finns i 3 § lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner, samt 3 § förordningen (2001:651) om vägtrafikdefinitioner. Eftersom avfall inte finns som slag av fordon kan inte ett fordon byta klassificering från exempelvis personbil till avfall.” Man kan alltså inte bedöma ett fordon som avfall. Enda gången man kan få ut avfall ur ett fordon är när det är skrotat och det finns ett skrotintyg, och när ett fordon är skrotat finns det i regel en 8, 10, 12, 13 högar av olika material som sedan återvinns eller säljs på begagnatmarknaden som reservdelar. Men man kan alltså inte definiera ett fordon som avfall. Det här säger alltså Transportstyrelsen . Då måste man undra om inte kan ringa till Transportstyrelsen och ställa frågan. Jag kan också inse att det kan vara svårt för en enskild tjänsteman att avgöra i vilken grad ett veteranfordon som man får in är renoverbart. Men det finns ju expertkunskap på området, så varför frågar man inte? Det finns ju bilar som kommer in i garage där det i princip går att ställa sig på golvet. Det finns alltså inget golv kvar i bilen, utan man står på verkstadsgolvet. Sedan återuppbygger man ett fordon som ser ut som nytillverkat när det kommer ut ur verkstaden efter många tusen timmars arbete av entusiaster. Precis som sas tidigare tar man pengar ur egen ficka för att renovera något som vi andra har möjlighet att njuta av och se hur det var . Jag tycker att det här är skamlig hantering. Jag vet att åtminstone en som sitter på läktaren här triggas av att ju sämre bilen är, desto roligare är det att ta sig an en renovering. Så är det ofta i de här kretsarna – man triggas av svårighetsgraden i att återställa fordonet till ursprungligt skick, och det är detektivarbete på hög nivå att hitta delar. lyckas det inte, och då kanske man får nytillverka. Men man har det som hobby och sport, kan man säga, att hitta alla delar som behövs för att återställa bilen till ursprungligt skick. Det här är på väg att raseras av godtycke. Jag hoppas innerligt att ministern tar detta på allvar efter den här debatten och ser till att det blir ordning och reda så att de som importerar veteranfordon kan känna trygghet i att myndigheter sköter det på ett korrekt sätt och följer lagstiftningen. 12 (M): Jag gladde mig lite åt att miljöministern talade om en gemensam passion. Men det förpliktar också. Att miljöministern säger att det är bra om vi kan enas om en väg framåt är också positivt. tycker jag att det är regeringen som har ansvaret för sina myndigheter och som egentligen borde ta initiativet för denna väg framåt. Då är jag tillbaka till mitt tidigare förslag, som jag återkommer till. Jag måste också ifrågasätta lite grann när ministern talar om att avfallsregler beslutas i EU. Ja, så är det ju, men det har faktiskt inte med den här frågan att göra över huvud taget eftersom EU gör undantag för veteranfordon och detta undantag regleras av nationell rätt och inte av EU-regler. Det är alltså varje land som självt avgör var gränsen går för veteranfordon. Därför är den här avfallsfrågan egentligen helt ointressant. Men, fru talman, jag konstaterar att miljöministern inte riktigt verkar veta vad som gäller rättsligt. Det är inte så konstigt, för det är det faktiskt ingen annan som vet heller. och nya yttranden här har ställt saken lite grann på sin spets. Frågan är om ministerns vackra ord om den gemensamma passionen för det rullande kulturarvet kommer att ha någon politisk betydelse. Om man ska kunna lösa praktiska problem måste man samla alla intressenter och tillsammans gå igenom alla de problem och hinder som finns – inte bara import och export utan allt annat också. Det finns många problem för dem som renoverar och brukar äldre fordon, inte minst om man ska använda dem på olika sätt och låta andra människor åka med, och det måste finnas viktigare saker för svenska myndigheter och domstolar att ägna sin tid åt än just detta. Men tyvärr är den aktuella frågan om problemen för det rullande kulturarvet i allmänhet och importen av veteranfordon i synnerhet bara toppen på ett . De två huvudansvariga ministrarna i den här frågan är alltså kulturministern och miljöministern. De tillhör också samma parti, , och som regeringsparti har ett stort ansvar för de här frågorna och stort inflytande över dem. Jag oroas av att jag upplever att tar steg efter steg mot ett mer totalitärt samhälle där människors liv kringskärs alltmer. Många av förslag förskräcker. Så sent som i partiledardebatten svarade Per som enda partiledare ja på frågan om han och hans parti var beredda att begränsa människors rätt att köra bil för att motverka klimatförändringar. Det var bara Per som svarade ja på en sådan konkret fråga, och det ligger nära till hands att tro att nöjeskörning av veteranfordon är en av de saker som löper risk att förbjudas om får bestämma. föreslår också totalförbud mot fossila bränslen 2025. Det gör det i praktiken omöjligt att köra veteranfordon i ett sådant läge. Ministern säger att det kommer att finnas sådana bränslen, men frågan är hur man ska få tag i dem om alla bensinmackar har lagts ned. Vilken typ av bilkörning är det vill förbjuda? Kan miljöministern garantera att inte kommer att föreslå ett förbud mot att nöjesköra med veteranfordon? Om svaret är ja, vilken annan typ av bilkörning är det vill begränsa människors rätt till? Jag tror att svenska folket och alla de hundratusentals svenskar som ägnar sig åt detta intresse gärna vill ha besked om detta – ett tydligt besked. Slutligen: Kan miljöministern garantera att det inte bara kommer att finnas traditionella bränslen att tillgå utan att man också kommer att kunna få tag i dem? Kommer det att finnas någon form av distribution av fossila bränslen ut på landsbygden så att den som har ett veteranfordon i övre också kommer att kunna få tag i bränsle till detta fordon? 13 KOPPARKLINT (M): Det är relevanta frågor som mina kollegor ställer. Var ska man få tag i bensin och diesel när förbudet kommer? Minister kollega tyckte att det var bra att det blivit ett rättsfall av de beslagtagna bilarna. Jag tycker inte att det är bra, för jag tycker inte att det skulle ha gått så långt. Det finns ingen rim och reson i att det ligger som det gör. Jag vill också väcka en annan fråga i den här debatten: Hur ska det gå för alla andra motorentusiaster som finns runt om i landet? Då pratar jag inte bara om veteranbilar, utan det finns en rad andra fordon som människor har. Det handlar om ett genuint motorintresse – man skruvar, man mekar, man liksom tycker om fart och att visa upp sina bilar. Hur ska det gå för alla de bilarna? Det finns många frågor i den här debatten som behöver besvaras, och det räcker inte att minister talar om för mig att det är betryggande och att det inte kommer att bli några problem att ha veteranbilar . Det är upp till bevis. Minister måste visa på vilka åtgärder och vilka undantag som regeringen kommer att göra på det här området. Jag vill ha det svart på vitt, helst i går. Det här är viktiga frågor som berör väldigt många människor. Som jag sa är det över en halv miljon människor som berörs av det här intresset, inte minst på landsbygden där man har de här bilarna och åker flera mil för att träffas och umgås med varandra för att man har en veteranbil eller kanske bara vill titta på veteranbilar. Det är många frågor som behöver besvaras. 14 (M): Det är uppenbart att ministern inser att den här frågan är riktigt pinsam. Den blir pinsam med tanke på att det faktiskt är ministern och regeringen som har ansvar för den här delen som man har misslyckats så kapitalt med. Otydlighet och passivitet från regeringen har försatt oss i den här situationen. Det har lett till en passivitet hos och fram till nu när man kom fram med det här regelverket. Det har gjort att enskilda tjänstemän på själva har kunnat tolka regelverket. Detta är allvarligt, och det har resulterat i denna pinsamma situation. Vi har också en majoritet här i som tydligt har sagt att vi vill återinföra tjänstemannaansvaret. Även den frågan har regeringen förhalat, förhalat och förhalat. Hade vi tagit tag i den biten skulle kanske enskilda tjänstemän ha varit mer noga innan de började tolka lagar och regler och faktiskt stämt av uppåt om vad som gäller innan man gått vidare i sin myndighetsutövning. Det är inte bara det att detta har kostat mycket för enskilda näringsidkare, privatpersoner och importörer, utan det har också kostat samhället en massa pengar. håller vi på och reder ut i rättsinstanser i vad som är en veteranbil. Det är helt ofattbart att vi ska behöva sitta och göra det i rättsinstanser. Transportstyrelsen har ju tagit fram riktlinjer för vad en veteranbil är. Det står tydligt, så det är bara att läsa på den raden vad det innebär. Det kan inte vara svårt. Det hade nog ministern och regeringen kunnat ta till sig direkt om man hade tittat igenom den biten. Vi har också en tydlig majoritet i trafikutskottet som vill underlätta för veteranbilar och hela hanteringen av dem. Jag tror att det vore bra om ministern tog till sig det, och jag tar inviten på allvar om att ministern ändå vill göra något. Låt oss göra det! Och förstör nu inget mer, utan dra lärdom av de här misstagen och se till att lösa problem . 15 Miljö- och klimatminister (MP): Som vi har kunnat konstatera är det här en stor hobby och en stor verksamhet med ett stort antal fantastiskt kreativa och hantverksskickliga människor som gör någonting som i mina ögon är enormt imponerande. Det är värt att konstatera att det importeras många veteranbilar till . Som jag sa handlar det om mellan 5 000 och 6 000 bilar . Sedan är det uppenbart, som interpellanterna har lyft fram, att det finns fall där det inte har gått så som man skulle vilja. Ett fall där en människa med gott uppsåt har råkat illa ut tycker jag är ett fall för mycket, och då måste man ta till sig av om det är någonting som inte har fungerat. När det gäller de här konkreta, enskilda fallen kan jag såklart inte kan gå in i dem, för det skulle vara ministerstyre, och det skulle vara mig främmande. Det finns också överklaganden, och om man i den juridiska prövningen kommer fram till att man har haft fel i de här fallen får vi en ny praxis som kommer att vara vägledande för våra myndigheter och som de kommer att arbeta efter. Det vore ju en väldigt bra utveckling om man kunde se på annat sätt på de här frågorna om det är det som domstolen kommer fram till. Jag vill vara väldigt tydlig mot när det gäller att jag självklart inte lägger mig i en juridisk prövning. Domstolarna agerar ju fritt från politiken, och så hoppas jag att inte bara regeringen ser på det utan även oppositionen. Det är viktigt att se att det inte har stått stilla, utan det har agerats. Som vi har kunnat konstatera kom med en vägledning så sent som . Efter det, fastän det inte har gått särskilt , har man beslutat sig för att revidera vägledningen för att man uppenbarligen tycker att det har funnits otydligheter. Man vill göra ytterligare justeringar. Det är också viktigt att konstatera att det finns människor som gör ett fantastiskt arbete med att rusta upp bilar, som andra kanske skulle döma ut som skrot, till att bli fantastiska skapelser. Deras möjligheter att arbeta ska vi värna. Men det finns också problem i den andra änden av skalan. Det finns avfallsbrottslighet och människor som är helt skrupelfria och använder hål i lagstiftningen för att finansiera ibland organiserad kriminell verksamhet. Vi har haft en del stora problem med avfallsbrottslighet i . Tyvärr, som konstaterade, är det inte på det sättet att en bil inte kan vara avfall. Det exporteras bilar på en internationell arena på ett sätt som kringgår avfallslagstiftningen och där man dumpar bilar som kan vara både en miljö- och en hälsofara. Det är i många fall också bilar som är fyllda med annat avfall, till exempel elektronik, för att man vill bli av med även det skrotet. Det här måste vi vara medvetna om. Vi ska inte för att vi vill värna bilentusiasternas möjligheter skapa öppningar för kriminella aktörer som vill använda hål i avfallslagstiftningen för att kunna tjäna pengar på ett kriminellt sätt. Jag tror och hoppas att vi kan vara överens om att vi ska försöka åstadkomma det ena utan att öppna upp för det andra. Det som är positivt är att det nu pågår en revidering av de här lagstiftningarna eller reglerna på EU-nivå. När det gäller detta har det frågats om engagemang och aktivitet, och om det visar sig att de här problemen fortsätter och finns kvar kommer jag att kontrollera i revideringen av EU-regelverken att det inte finns några begränsningar för människor som vill ha möjlighet att importera veteranfordon för att rusta upp dem och kunna förverkliga sin hobby. Det handlar både om avfallstransportregelverket och om ELV-direktivet, alltså end-of-life vehicles directive. Min ambition är alltså ingen annan än den som interpellanterna uttrycker i talarstolen. 16 (M): Låt mig först vara tydlig. Till skillnad från ministern anser jag inte att bilentustiaster är kriminella. Jag tycker att de gör ett fantastiskt arbete, och jag tycker att de ska vara stolta över det hantverksarbete som de gör. Jag tror att det finns väldigt få personer som importerar bilar från och som är kriminella. Jag tycker att det är ett olyckligt uttalande. Den här debatten har varit tydlig. Ministern och regeringen har inte agerat i den här frågan. Ministern hänvisar själv till att det är som har gjort en översyn, det vill säga regeringen har inte gjort någonting. Den informella myndighetsstyrning som har skett i och som har gett uttryck för att man ska förakta bilister och känna bilhat tror jag är väldigt olycklig, och jag tror att den har påverkat hur myndigheterna agerar. Det har fungerat med den amerikanska bilimporten. Det är därför vi har en cruisingrörelse i , fru talman. Vi har Week i och många motorträffar i för att det har fungerat . Men någonting har hänt inom de svenska myndigheterna . Man får för sig att amerikansk bilimport skulle vara skrot och avfall. Det här kommer inte i ett vakuum, fru talman. Det här kommer i en kontext. Och det måste få ett stopp. Vi ska vara stolta över vår cruisingrörelse. Vi ska vara stolta över våra näringsidkare som gör ett fantastiskt arbete med att bevara det svenska rullande kulturarvet. Jag skulle vilja rikta ett varmt tack till alla entusiaster i som bevarar det svenska kulturarvet med amerikansk cruising. 17 (SD): Tack för svaret, statsrådet! Det finns väl ingen som på fullaste allvar tror att någon importerar bilar för för att ställa dem i skogen. Bilarna är importerade för att renoveras upp och återställas till ursprungsskick och sedan kunna visas upp på bilutställningar eller vad det nu kan vara. Sedan förstår jag inte riktigt grejen med att man ska ha en rättslig prövning av det här. Vore det inte enklare att regeringen går in och tydligt talar om vad som gäller? Det är hur enkelt som helst att bara läsa på vad om som står i lagstiftningen. Transportstyrelsen är tydlig i det här fallet. Fordon är med andra ord en bil till dess att åtgärder enligt 26 § har vidtagits. 26 § handlar alltså om skrotning och skrotningsintyg med allt vad det innebär. Då blir det så att säga avfall av bilen. Det är de bilarna som statsrådet hänvisade till och som exporteras till eller vad det nu kan vara. Det är ju en helt annan sak. Det är inte det vi pratar om , utan det vi pratar om är ju entusiastfordon.