prot · H80995 · 2021-03-17 00:00:00 — Den som har asylskäl ska få sin ansökan beviljad, även om man är från ett land på listan. Även i ett läge där , eller en ännu större andel får avslag finns det fortfarande , eller ännu färre som faktiskt har asylskäl, och för de personerna är det viktigt att denna rättighet är intakt och säker. Det är som får ansvar för att ta fram den här listan. Vi har i debatten hört att flera partier vill se en annan ordning. Den förvaltningsmodell vi har i där expertmyndigheter har långtgående befogenheter är dock en bra ordning. Det vore olyckligt att politisera detta genom att låta regeringen ta fram listan. Jag vill yrka bifall till reservationerna 4, 5 och 6. Jag vet att det egentligen inte är praxis att yrka bifall till flera reservationer. I det här fallet gör jag det för att vi har en så kallad falsk majoritet, där utskottsmajoriteten ser annorlunda ut än majoriteten i kammaren, om partierna följer det de har sagt. Därför finns det skäl att göra så här. 18 (L): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Det är ju bra om någon gör det också. Liberalerna är faktiskt det enda partiet i dagens debatt som inte har någon reservation till betänkandet. Det betyder inte att vi anser att allt är frid och fröjd, men vi tycker ändå att det i slutändan är rimligt och välavvägt. Detta handlar, herr talman, om att har haft en modell för hur vi hanterar personer som kommer till och söker asyl när det är alldeles uppenbart att det inte finns några asylskäl. har haft ett system för att hantera detta så att människor snabbt återvänder. Det är bara det att den modell har haft har underkänts i . I stället måste vi då implementera det som kallas för asylprocedursdirektivet, eller för att vara ännu mer korrekt det omarbetade asylprocedursdirektivet, som är en av Europeiska unionens centrala rättsakter på asylområdet. När vi gör det ska vi upprätta en lista över ett antal länder som är säkra att återvända till, vilket ska innebära att vi kommer back on track, så att säga – tillbaka till en modell där människor som söker asyl alldeles uppenbart ogrundat snabbt kan återvända. Från den här domen – jag tror att den kom – och fram till nu har alltså inte haft ett sätt att hantera detta. Är det då ett problem, herr talman, att människor uppenbart ogrundat söker asyl? Vi kan titta på de siffror som redovisade här i talarstolen. Över 6 000 personer från hade sökt asyl i , och bara 75 hade fått bifall. Tittar vi på förra årets siffror över exempelvis kan vi konstatera att det var 575 asylansökningar varav 5 fick bifall. När det gäller uzbeker var det 1 377 asylansökningar och 29 bifall. Vi har alltså en situation i där stora grupper av människor kommer från vissa specifika länder och söker asyl. Det här skapar en belastning på vår ansvariga myndighet, , och givetvis också på vår samhällsekonomi. Men framför allt drabbar det alla de personer som verkligen har skyddsbehov: flyktingar som kommer till , som behöver stöd och hjälp och som vi vill kunna ge en bra framtid i , vilket vi behöver mobilisera kraft och energi för att kunna göra. Det blir väldigt svårt att prioritera dem om vårt system belastas av tusentals asylansökningar som är alldeles uppenbart ogrundade. Uppenbart ogrundade ansökningar och fast-ställande av säkra ursprungsländer Jag har noterat i några inlägg tidigare och även i replikskiften här i debatten att frågan om till exempel kommer upp. Det är lite komplicerat, så ni som lyssnar får spetsa öronen. I det omarbetade asylprocedursdirektivet finns det ett avsteg från det första asylprocedursdirektivet som kan tolkas så att ett land där det pågår en väpnad konflikt i någon del av landet inte som helhet kan bedömas som ett säkert land över huvud taget. Exempel är konflikten i Donetsk och Luhansk i östra delen av och tidigare även i . är inte kanske att betrakta som ett säkert land, men detta kan exemplifiera en konflikt i en del av ett land. Reservanterna, i detta fall Socialdemokraterna, , vidmakthåller regeringens uppfattning i propositionen att inte kan betrakta till exempel och som säkra länder. Det där tycker jag att man bör titta lite noggrannare på, herr talman, för den bedömningen gör flera andra EU-länder inte. Bland annat , och gör här en annan bedömning och anser att det går att återvända till exempelvis . Man gör inte bedömningen att det pågår krig i . Det är för övrigt en mycket trevlig och fin stad. Om vi vill att det här systemet ska fungera, alltså att vi skapar ett snabbt återvändande för personer som uppenbart inte har asylskäl och uppenbart helt ogrundat kommer till och söker asyl, måste även de länder som flest personer kommer från och uppenbart ogrundat söker asyl här finnas med på listan. Annars blir det här rätt tandlöst. Om det bara blir , , och några länder till på listan kommer den inte att vara särskilt effektfull och inte ha den inverkan som vi vill att den ska ha. Det är något förvånande att det här har tagit så oerhört för regeringen. Vi ska betänka att vi har en ansvarig myndighet i , , som har haft en oerhörd belastning till följd av flyktingkris och mycket annat. Det är en myndighet som är rätt utsatt såtillvida att man har en hög belastning, jobbar väldigt människonära, har oerhört mycket individärenden och är ständigt i skottgluggen på olika sätt. Om en regering ska kunna styra en sådan myndighet tycker jag att det är viktigt att myndigheten också har rimliga regelverk och bestämmelser och kan sköta sitt uppdrag på ett rimligt sätt. Här måste man ifrågasätta om regeringen har gett de möjligheterna. Till att börja med var det väl inte utan just regeringen som ansvarade för hur skötte hela processen – som förlorade – i , och därefter har regeringen inte sett till att faktiskt få fram den här lagstiftningen . Jag tycker att det förtjänar ganska kraftfull kritik. Därtill är det så i slutändan att den här frågan inte går att se helt isolerat. Frågan om att främja ett snabbare och mer effektivt återvändande av personer som uppenbart ogrundat söker asyl hänger ihop med hela vårt system, för det här påverkar till exempel frågor om domstolarnas funktion, dagsersättningar, spårbyte och förvar. Inte minst får det stora undanträngningseffekter om det här inte fungerar när vi tar resurser från dem som har behov av skydd och ger de resurserna till personer som inte har behov av skydd. Det är inte en rimlig ordning. Så kan vi inte ha det. 19 (MP) replik: Uppenbart ogrundade ansökningar och fast-ställande av säkra ursprungsländer Jag tycker att Liberalerna på flera sätt har rört sig i fel riktning i migrationspolitiken . Men det finns också flera delar där jag tycker att Liberalerna överlag och inte minst har sunda åsikter och driver bra frågor som de har ett starkt engagemang i. Det gäller inte minst att kämpa för och stödja demokratirörelser och andra som kämpar för mänskliga rättigheter i en rad länder där det inte på något sätt är ofarligt att göra det. Vi har i den här diskussionen berört en del av de länder som anses säkra eller inte säkra så här långt i processen som har kommit, och det har varit en diskussion om väpnade konflikter, delar av länder och liknande. Jag och kan utan problem, i alla fall när inte begränsar oss, ta ett flyg till , eller en del andra platser, herr talman, men det betyder inte att det är säkert för alla som lever där. Även i ett land där det inte pågår en väpnad konflikt kan delar av befolkningen och inte minst demokratiaktivister och andra som kämpar för mänskliga rättigheter vara oerhört utsatta för tryck från repressiva regimer. Jag vill fråga om han håller med om den här problembeskrivningen. Och ser en risk för att en väldigt snabb verkställighet skulle innebära att exempelvis demokratiaktivister inte får en rättvis prövning? 20 (L) replik: Jag förstår inte riktigt frågeställningen. Det här handlar ju om uppenbart ogrundade asylansökningar och om att alla ändå får en prövning. Om vi har 4 000, 5 000 eller 6 000 personer som har kommit från ett land och kanske 50 av dem har fått bifall medan resten har fått avslag och det kommer stora grupper av personer från en helt annan del av samma land, där det inte pågår några strider, måste det göras en avvägning av hur kan få en fungerande och hållbar migrationspolitik och en hållbar ordning. Det här handlar inte om personer som är demokratiaktivister. Om du är demokratiaktivist kommer du att få din prövning. Du har rätt att söka asyl, och det görs alltid en individuell prövning. Du har också rätt att överklaga i detta system. Men det här riktar in sig på att vi ska få en ordning när det gäller att stora grupper av personer kommer till och helt uppenbart ogrundat söker asyl, belastar vårt system och på olika sätt kanske försöker använda kryphål. När det gäller kan man ha fått olika typer av rådgivning på internet via någon sorts agentur som hävdar att man kommer för att egentligen i slutändan få ett arbetstillstånd. Jag tycker att det är fel, herr talman, att förväxla den här problematiken som vi diskuterar nu med frågan om personer som verkligen har ett behov av skydd. Det är ju någonting helt annat. 21 (MP) replik: Uppenbart ogrundade ansökningar och fast-ställande av säkra ursprungsländer Det är den asylsökande som själv har ansvaret för att bevisa att man har asylskäl. Det är en rimlig ordning, och jag tror inte att det kan vara på något annat sätt. Men det i sig innebär också att man mycket väl kan vara hotad utan att man kan bevisa det. Det går att försvara den ordningen och se en problematik i det och vilja se till att rättssystemet är så rättssäkert som det går. säger att det var 50 bifall för asylansökningar från ett land och att det var flera tusen som sökte. De här 50 är en liten del i statistiken, men det är fortfarande 50 individer. Ändrar man det här systemet tycker jag ändå att vi måste ha en kontroll så att det inte hastas igenom och vi får en situation där man snabbhanterar ärenden och där de sökande får ett avslag som de, om de haft på sig att visa på sina asylskäl, egentligen inte skulle få. Jag hoppas, herr talman, att tar det här på ett lite större allvar än vad jag tycker att han ger uttryck för och ändå vill följa det här framöver för att se till att det inte blir på det sättet som jag beskriver. 22 (L) replik: Vi ska inte hasta igenom det här – nej, det är ingenting man kan beskylla regeringen för att göra i alla fall. Maken till sölighet får man leta efter! Man har verkligen försökt att göra allting för att inte lägga fram det här förslaget, vilket är jättemärkligt. De 50 eller 75 personer som det refereras till – det är lite olika siffror för olika länder – är ju personer som har fått stanna och som jag förväntar mig skulle kunna få stanna i även framöver. Jag menar bara att om vi har en situation i ett land som ligger i där det finns en isolerad konflikt i en viss del av landet är det klart att en person som kommer från krigsområdet måste bedömas annorlunda än en person som kommer från den andra ändan av landet och saknar asyl- och skyddsbehov och därför mycket väl kan återvända. Då är det lite märkligt att en minoritet i socialförsäkringsutskottet, förvisso, men en majoritet här i kammaren tycker att det är jätteviktigt att en sådan person ska vara i i alla fall. tycker som de tycker, men jag hade nog förväntat mig att Socialdemokraterna skulle vara beredda att ta lite mer ansvar för som nation och för att vi faktiskt får en fungerande och hållbar migrationsprocess även på det här området. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 13.) betänkande 2020/21:SfU16 23 (SD): Vi ska nu debattera socialförsäkringsutskottets betänkande 2020/21:SfU16 som behandlar inkomna motioner och förslag gällande pensioner. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1. har en rad förslag för att stärka och höja våra pensioner. Grundläggande för oss i vår socialkonservativa politiska inriktning är ju att ska vara ett land med en stark och trygg välfärd, där vi behandlar dem som arbetat och slitit och byggt upp det här landet med vördnad och respekt och ger dem en ekonomisk trygghet. Det är ovärdigt och oacceptabelt att det finns äldre som lever på existensminimum. Vi har därför tidigare i vår budget föreslagit en höjning av garantipensionen med ytterligare . I ett betänkande om socialavgifter har vi lyft fram vikten av att regeringen tar tag i och utreder möjligheten att stärka pensionsavsättningarna in i pensionssystemet för att de som arbetat och slitit i ett helt liv sedan ska få ut en större andel av sin lön i pension. Tyvärr tycker jag att en öppen, offentlig debatt om våra pensioner oftast lyser med sin frånvaro. Det är därför välkommet att i alla fall ha den här debatten i utskottet, där vi behandlar våra motioner, en gång , liksom budgetdebatten om pensioner. startades en pensionsgrupp för att värna pensionsöverenskommelsen. Att hitta långsiktiga lösningar för våra pensioner så att pensionerna kan stärkas har såklart ett gott syfte. Jag som tillhör ett av de två partier som inte är med i Pensionsgruppen vill dock framföra att gruppen inte får ta bort möjligheten till en öppen och transparent debatt om vilka reformer som behöver genomföras. Jag måste tyvärr också säga att jag inte är helt nöjd med vad gruppen har åstadkommit , för vi har en situation där det fullkomligt kokar bland landets äldre och pensionärer. En av reformerna som Pensionsgruppen enats om var att pensionsåldern skulle höjas. Det har man nu också gjort genom att införa en ny, generell riktålder för pension som successivt kommer att trappas upp. Självklart finns det en logik i att vi kan arbeta längre upp i åldrarna i takt med att vi lever . Vi anser dock att denna generella höjning inte tar hänsyn till att det inte finns en enda gemensam pensionsålder som lämpar sig för alla individer och alla yrkesgrupper. De som är utslitna som ett resultat av ett långt och krävande yrkesliv ska inte tvingas att stanna på arbetsmarknaden mot sin vilja och sin hälsa. Dessutom har det kommit rapporter som visar att det inte ger så stor effekt på pensionen som man kanske hade väntat sig. Mantrat ”jobba längre, mer pension” visar sig inte stämma för alla, speciellt inte för breda yrkesgrupper som busschaufförer, barnskötare, undersköterskor och städare. Två extra arbetsår efter 65 handlar ofta bara om några futtiga hundralappar i pension, visar beräkningar som SPF Seniorerna har gjort. Vi menar att arbete längre upp i åldrarna bör åstadkommas genom en betydligt högre grad av flexibilitet och riktade incitament snarare än med tvång, exempelvis genom rätten att gå ned till deltid eller genom införandet av ett särskilt jobbskatteavdrag för äldre som frivilligt stannar kvar på arbetsmarknaden. Vi vill därför uppdra till regeringen att riva upp reformen om att införa en ny och högre riktålder för pensionen och i stället införa positiva incitament för att jobba längre upp i åldern. En annan reform som regeringen tillsammans med Pensionsgruppen vill genomföra är att kraftigt begränsa valfriheten inom premiepensionen. kom hårdare krav från regeringen på de fonder som finns i dagens system. I ett andra steg lämnades ett utredningsförslag om regelverk för ett nytt kontrollerat upphandlat fondtorg samt om en reglering av en ansvarig myndighet. Arbetet ska slutföras , något senare än vad det ursprungligen var tänkt. De skärpta krav som ställdes på fonder 2018 i det som ibland kallas steg ett var bra och nödvändiga krav för att komma till rätta med bedrägligt beteende, oetisk marknadsföring och svårigheter för konsumenter att få korrekt information i sitt premiepensionssparande. är däremot av flera skäl kritiska till reformen i steg två. Den här reformen riskerar att leda till att framtidens pensionärer får en försämrad pension och drastiskt begränsad valfrihet för pensionssparande. Det framtida fondtorget kommer dessutom att kraftigt decimera utbudet av fonder. Genom sin omstrukturering och styrning kommer det att påverka valbarheten drastiskt. Detta leder bland annat till att större, globala indexfonder premieras framför mindre småbolagsfonder. är , , av premiepensionskapitalet placerat i svenska aktier. Det här bör sättas i kontrast till förslaget från regeringen och pensionsgruppen, där placeras i svenska aktier. I synnerhet under och efter coronakrisen skulle reformen kunna bli förödande inte bara för enskilda pensionärers premiepension utan också för svensk företagsamhet, där många redan går på knäna. Vi anser därför att regeringen inte ska gå vidare med den här premiepensionsreformen utan i stället följa upp och utvärdera resultaten av de krav som ställdes på fonder 2018 för att komma åt det som var problemet från början, nämligen oetisk marknadsföring och bedrägerier. Att begränsa valfriheten och slå mot svenska företag på det här sättet är inte rätt väg att gå. Jag vill också beröra ett ämne som fått mycket uppmärksamhet , nämligen vikten av jämställda pensioner. Rapporten får kvinnor och män olika mycket i inkomstpension? från visar att kvinnor tagit ett större ansvar för obetalt arbete och att både föräldraledighet och framför allt deltidsarbete påverkar den framtida pensionsinkomsten negativt. Ytterligare en viktig skillnad mellan kvinnors och mäns tid på arbetet är att kvinnor i större utsträckning än män är frånvarande på grund av sjukdom. Kvinnor arbetar ofta på arbetsplatser där den psykosociala arbetsmiljön är mycket krävande. De har ofta människovårdande yrken eller serviceyrken som kräver både engagemang och kompetens som inflytandet över den egna arbetssituationen ibland är mycket begränsat, vilket kan leda till utbrändhet och sjukskrivning. Det ser vi också i det mycket oroande ökade antalet kvinnor som sjukskrivs på grund av psykisk ohälsa. Det finns två sätt att bemöta denna problematik. Det ena sättet, som regeringen har anammat, är att förutsätta att kvinnor inte själva är kapabla att fatta beslut om hur mycket tid de vill spendera med sina barn och sin familj under småbarnsåren. Man menar att det är påtvingat och något som ska tvingas bort genom lagstiftande kvotering av föräldraförsäkringen. Vi förnekar inte att sådana situationer kan finnas, och vi förnekar inte heller att ett gemensamt och uppdelat föräldraansvar är positivt. Vi anser dock att utgångspunkten måste vara att familjerna själva får valfrihet att fördela föräldraförsäkringen och arbetstiderna. Däremot är det helt orimligt att ett ökat ansvar för familj och barn, oavsett om det är en kvinna eller en man som tar det ansvaret, ska drabba pensionerna negativt i den utsträckning som det gör . ser det i stället som självklart att föräldraledighet och deltidsarbete för att ge barnen en drägligare tillvaro under småbarnsåren är något som ska värderas högre och ge minsta möjliga negativa effekt på pensionen. Här har vi lagt fram förslag om att regeringen behöver utreda hur vi på riktigt kan stärka förutsättningarna för detta, bland annat genom att stärka pensionsrätter för barnår och på andra sätt uppmuntra tid med familjen i stället för att kvotera bort tiden. Vi vill också att regeringen ska verka för mer jämställda förutsättningar i arbetslivet för att förebygga sjukskrivningar. Jag vill säga något kort om efterlevandestöd och krav för garantipension. Barnpension är ett ekonomiskt stöd som betalas ut automatiskt till barnet i de fall både barn och den förälder det gäller varit bosatta i för dödsfallet. I det fall föräldern inte anses vara bosatt i krävs det en ansökan, och det är det som kallas efterlevandestöd. Här har vi tidigare haft en rad förslag om att kräva intyg på att föräldern som bor i ett annat land har avlidit. Vi har också krävt att det ska finnas ett svenskt medborgarskap. I det här betänkandet behandlas förslag om att efterlevandestöd som betalas ut till barn som får stöd från det allmänna och bor i inte ska få efterlevandestöd eftersom det finns liknande regler för underhållsstöd som inte heller utbetalas när det ges stöd från det allmänna. Här finns förslag från som ska läggas fram i en proposition . Vi förutsätter att så kommer att ske. Detta gäller likaså när det gäller att avskaffa en undantagsregel som gör det möjligt för flyktingar och vissa andra försäkrade att tillgodoräkna sig bosättningstid i sitt tidigare hemland. Det är också något vi vill ta bort. Här finns också en utredning från regeringen där det föreslås att man ska gå vidare med förslaget, och vi ser fram emot att förslaget läggs på bord. 24 (C): har ett pensionssystem som jag anser att vi ska värna. Det är uppbyggt på principen att det ska vara självfinansierat och att varje generation ska bära sina kostnader. Tanken med den allmänna pensionen och fondsparandet är att pensionspengarna ska kunna växa. Detta har lyckats genom att fondsystemet har bidragit till ytterligare medel som har lett till fungerande tillväxt. Till detta läggs sedan tjänstepension och ett eget privat sparande. Visst har det funnits fondbolag som har misskött sitt uppdrag, men har stramat upp hanteringen för att minska risken. Inför de nya upphandlingarna kommer det att ställas ytterligare kvalitetskrav. Men det är viktigt att det blir en valfrihet när det gäller antalet fonder att välja på, och det är viktigt både för spararen och för kapitalet i bland annat de svenska företagen. Genom pensionssystemet investeras pengar även i svenska företag som får en chans att växa och utvecklas. Det genererar i sin tur innovationer och fler arbetstillfällen, och de innebär i förlängningen ökade insättningar till pensionssystemet. För att pensionssystemet ska fortsätta att vara hållbart behöver mer pengar fyllas på in i systemet. Regeringen ska lägga fram de slutliga underlagen för att successivt höja riktåldern för uttag av pension. Det är relevant att vi när vi lever och längre också arbetar längre. Vi kan även sätta det i relation till att vi träder in på arbetsmarknaden allt senare i livet, och då behöver vi fler år på arbetsmarknaden för att generera medel till vår egen pension. Men det handlar också om att inom ramen för Pensionsgruppens arbete utreda fler sätt att få in mer medel i systemet. Det finns flera olika förslag på detta, men exakt vad som ger förväntad effekt och vad som är hållbart i längden behöver utredas. Jag förväntar mig att regeringen med i spetsen ser till att det blir ett gemensamt arbete i Pensionsgruppen på detta ämne. Att enbart prata om pensionerna för att få ett hållbart system räcker inte. Vi måste också arbeta för en god arbetsmiljö så att man trivs på sitt arbete och får möjlighet till utveckling. Det gäller även möjligheten till att omskola sig under sitt yrkesverksamma liv. Jag är glad att det inom ramen för det avtal som har förhandlats fram mellan arbetsmarknadens parter också har tagits fram förslag på just dessa områden för kompetens- och omställningsstöd. Du ska kunna utbilda dig även senare under yrkeslivet med stöd av statlig finansiering. Regeringen tar just nu fram konkreta exempel tack vare att har arbetat hårt för dessa reformer. Att planera sitt yrkesliv är lika viktigt som att planera sitt boende. Ska det bli hållbart i längden behöver jag, och kan jag, även sent i livet byta yrke. Det är viktigt att vi tror på alla människors lika värde och vikt på arbetsmarknaden. Enbart för att man passerat en viss ålder är man inte passé på arbetsmarknaden. Jag arbetar för att vi ska kunna studera högre upp i åldrarna och stärka den anställdes framtid på arbetsmarknaden. Det finns många som vill och kan bidra även efter det att de fyllt . Min mamma är ett exempel. Hon gick inte helt i pension förrän . Ett annat viktigt område när det gäller hållbar pension är att kunskapen behöver öka om hur mina livsval påverkar min pension. Hur påverkar det när jag är föräldraledig, arbetar deltid, driver företag med mera? Det finns en stor kunskapslucka om dessa delar, och kunskapen om att dela premiepensionen mellan gifta föräldrar är också låg. Här vill se att kunskapen ökar hos föräldrar, egenföretagare och studenter om hur olika livsval påverkar pensionen.