prot · H809101 · 2021-03-26 00:00:00 — Det här handlar om bullar och nybakat bröd men är också ytterligare ett exempel på när intressen kolliderar. Med flexiblare och frikostigare bullerriktvärden kan fler bostäder göras möjliga utan att man offrar jobben och att näringslivets intressen måste ge vika. I pandemins spår kanske vi ser mönstret att färre kontorsarbetsplatser behövs, eftersom fler jobbar hemma. Omvandlingen av gamla industriområden i centrala lägen kommer sannolikt att fortsätta, och i kommunernas arbete måste det finnas utrymme för att utarbeta planer där intressen som dessa står emot varandra. Det är i alla fall tydligt att statsrådet med sitt inledande korta svar och sitt andra inlägg ändå inte tänker föra något vidare resonemang om bullerriktvärdenas nivåer, kravet på tyst sida och mätmetoder. Jag vill därför återkomma till min fråga huruvida det utifrån möjligheterna som finns i moderna bostäder att stänga och låsa dörrar, fönster och liknande hellre borde mätas på den plats där den boende möjligen kan störas av bullret, nämligen inomhus och inte vid fasad där man mäter bullerriktvärden. 105 Statsrådet (MP): Jag konstaterar att jag skulle kunna hålla väldigt långa anföranden på temat förtätning av städer. Jag tycker att det är ett fantastiskt roligt ämne! Jag ska börja med att säga att bostadsbristen är ett problem som vi behöver beta av . Vi hade ju en period då vi byggde alldeles för lite, och även om vi nu bygger i nivå med eller strax över befolkningstillväxten har vi också en uppgift att komma ikapp med den bostadsskuld som vi har byggt upp. Ett effektivt sätt att bygga fler bostäder är att förtäta i våra städer och bygga kollektivtrafiknära. Det här är någonting som är oerhört viktigt. Vi ska också komma ihåg att när vi bygger bostäder bygger vi inte bara för det här året och för dem som söker bostad just , utan det här är bostäder som vi hoppas ska stå i kanske 70–. Det innebär att boendemiljöerna också behöver vara hälsofrämjande – miljöer där människor både vill bo och mår bra av att bo. Buller är ett stort problem som orsakar stora skador på människors hälsa och även stora samhällsekonomiska kostnader . Jag är inte övertygad om att lägenheter där man inte kan öppna fönstren för frisk luft utan att bli utsatt för skadligt buller är vägen framåt. Det jag däremot är övertygad om är att det finns lösningar att hitta när man samverkar mellan olika aktörer kring en stadsförtätning. Eftersom riksdagsledamoten lyfte fram Pågen skulle jag bara vilja vända perspektivet en sekund. Vi har ju en annan utmaning när vi bygger nära bullerkällor i en tät stad, och det är att vi också förhindrar utveckling av verksamheter. Om vi bygger bostäder i bullerutsatta områden finns det också en risk för att verksamheter som sedan vill utvidga och utvecklas inte kan få miljötillstånd för dessa, eftersom det finns bostäder för nära. När vi förtätar och bygger inne i städer och nära bullerkällor behöver vi därför också göra avvägningar kring företagens förutsättningar att utvidga och utveckla sina verksamheter, kring människors behov av goda boendemiljöer och i samband med det också en hög byggtakt. Det finns många dimensioner som behöver vägas in i dessa frågor. Jag tycker att det här är en oerhört spännande och viktig debatt. Vi är inte riktigt färdiga här , men jag vill tacka så hemskt mycket för interpellationen och hoppas att vi får tillfälle att debattera frågan väldigt framöver. 106 (C): Det kommer vi alldeles säkert att göra, även i andra spörsmål. Just den fråga som statsrådet väcker rörande verksamheters möjligheter att utvecklas är någonting som är aktuellt också när det handlar om utveckling på landsbygden. Där kan näraliggande jordbruk få stora problem när staden väljer att utveckla. Problematiken som jag väckte gällande de glada, lekande barnen vid Boovallen är också ett sådant exempel. Grannar kan alltså ha synpunkter på verksamheter som har funnits där och som ger upphov till både de lukter och ljud som de ska göra. Med detta sagt vill jag konstatera att bostadsbyggandet både i stad och på landsbygden är en oerhört viktig fråga. Nyckeln för att lyckas med detta är att få väl fungerande bostadsmarknader där människor har råd att bo och där det också finns en investeringsvilja hos byggföretagen att bygga. Den utmaningen ser vi inte först och främst i städerna utan snarare på landsbygden. Men när det gäller städer är det också viktigt, som statsrådet konstaterar, att vi har möjlighet att förtäta och utveckla. Att bygga kollektivtrafiknära och tillgängliggöra mer mark för detta är den stora utmaningen. Även om det naturligtvis är bra att kunna öppna fönstret emellanåt tror jag avslutningsvis att det är få som bor i moderna bostäder som väljer att sova med öppet fönster med de ventilationer som finns. Jag tror heller inte att det buller som skulle uppstå inne i lägenheten är någonting som stör, men i så fall vore det väl möjligt att stänga fönstret. Det här kan vi diskutera i all oändlighet. Jag är helt övertygad om att frågan om bullerriktvärden kommer att dyka upp, om inte annat så i debatter kring motioner från den allmänna motionstiden, som jag hoppas att statsrådet gärna kommer hit och debatterar med oss vid tillfälle. 107 Statsrådet (MP): Jag vill avsluta debatten med att säga att jag är helt övertygad om att vi kan hitta rätt balans mellan buller och hälsa i städer och för den delen även i landsbygdsområden. Det är klart att det är en utmaning att både skapa utrymme för verksamheter och en levande kulturmiljö och se till att människor mår bra i sina bostäder. Men när vi gör det och tar och lägger den kraft som krävs på att verkligen arbeta igenom de planerna så blir de också ofta väldigt bra. Ytan är begränsad. Det är mycket som ska få plats. Vi vill inte ha en stad där vi förbjuder allt som låter, men vi vill inte heller ha en stad där människor inte kan sova eller får sämre hälsa på grund av buller. Med genomtänkta plan- och bygglösningar och utformning av bebyggelsen är det möjligt att åstadkomma bra ljudmiljö även i bullerutsatta områden, både i lägenheter och utanför. Förtätningar och effektivt utnyttjande av yta är positivt, och jag ser fram emot fler debatter om innovativa sätt att hitta balansen i detta. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 18 Svar på interpellation 2020/21:557 om och vindkraftsutbyggnaden i 108 Statsrådet (MP): har frågat mig om jag avser att ge ett uppdrag att vägleda i hur en vindkraftsutbyggnad kan ske utan negativ påverkan avseende buller, psykosocial livsmiljö eller andra faktorer som har en negativ påverkan på de närboende. har vidare frågat mig om jag anser att det inte krävs ett uppdrag för att vägleda kommunerna i hur en vindkraftsutbyggnad kan ske utan negativa konsekvenser för de närboende och om jag då avser att förändra fler delar i uppdrag som har liknande frågeställningar. Slutligen har han frågat mig om jag och regeringen avser att vidta åtgärder för att förbättra den lokala demokratin, så att kommunernas inflytande och påverkan stärks rörande vindkraftsutbyggnad i . Inledningsvis vill jag framhålla att jag är medveten om att vindkraftsutbyggnad kräver god planering för att minska risken för olägenheter och för att skapa bra bostadsmiljöer. Skälet till att vi har bullerregler är att buller kan innebära konsekvenser för hälsan. Jag avser att fortsatt följa vindkraftsfrågan noga. ställde motsvarande frågor till min företrädare . blev då också informerad om att har publicerat en vägledning om buller från vindkraftverk. I denna finns förutom en genomgång av den allmänna kunskapen avseende buller från vindkraftverk och gällande riktvärden också en vägledning för åtgärder med syfte att minska bullret från vindkraftverken. gör jag, i likhet med min företrädare, bedömningen att ytterligare vägledningar inte krävs. När det gäller frågan om jag avser att förändra fler delar i uppdrag som har liknande frågeställningar ansvarar enligt sin instruktion för att vägleda kommuner och andra när det gäller hur hänsyn bör tas till buller och andra hälsofrågor vid planering för, och byggande av, bostäder enligt plan- och bygglagstiftningen. Angående vad jag avser att göra för att stärka den lokala demokratin när det gäller vindkraftsutbyggnad i har regeringen tillsatt en utredning om ökad förutsägbarhet vid miljöprövning av vindkraft. Utredningen berör den kommunala tillstyrkan av vindkraft enligt . I likhet med min företrädare vill jag inte föregripa utredningens slutsatser. 109 (M): Det sker en kraftig utbyggnad av vindkraften i . Det sker en kraftig utbyggnad av vindkraften i . Det sker en kraftig utbyggnad av vindkraften utefter kusten i – havsbaserad vindkraft – i det område där det finns kvicksilver på botten i 23 000 gifttunnor. Det kan bli en av största naturkatastrofer om man bygger vindkraft där. Det sker en kraftig utbyggnad av vindkraften i inland. Det är väldigt många som kontaktar mig och är upprörda och känner att deras livsmiljö är hotad. De har valt att bo till exempel nära skogen för att låta sina små barn växa upp där, för att få njuta av naturen, se träden röra sig, höra vinden susa i träden och se mörkret över fina skogar. I stället får de vindkraftsparker bredvid sig. När de är ute och går hör de ljudet från vindkraften. Jag är säker på att statsrådet har tagit del av de upprörda medieinslag som har varit i närtid, till exempel hur en man i som levde i tystnad helt plötsligt har fått se hela sin livsmiljö förstörd på grund av buller. Men det är inte bara buller, fru talman, utan det är också ljuset. Vi kan tänka oss att statsrådet ställer sig vid stranden, tittar ut över den vackra där det är ett mörker och man kan höra vågorna slå och höra ljudet från vinden. Tänk hur det är , om samma miljö är som . Det är en helt annan livsmiljö, som påverkar väldigt många människor. Det känns som att det är lite ombytta roller just , fru talman. Det känns som att , som när det startade värnade den lilla människan, nu helt plötsligt inte bryr sig om den lilla människan längre. Jag är inte emot vindkraft – tvärtom. Om kommunen och de närboende vill ha vindkraft, bygg då! Vi har en sådan diskussion i till exempel . Men när den psykosociala livsmiljön påverkas så dramatiskt som den gör vid en vindkraftsutbyggnad, menar jag att den som påverkas av det måste ha ett stort inflytande. Om jag väljer att bo i en storstad med allt vad det innebär har jag gjort ett livsval. Men om jag väljer att flytta ut till tystnaden har jag gjort ett annat livsval. Det är därför som jag har frågat: Avser statsrådet att ge ett uppdrag att vägleda i hur en vindkraftsutbyggnad kan ske utan negativ påverkan avseende buller, psykosocial livsmiljö eller andra faktorer som har en negativ påverkan på de närboende? För mig är det väldigt anmärkningsvärt att det kan ske en så kraftig utbyggnad av vindkraften utan att dessa hänsyn tas. Det var därför som jag ställde den frågan till generaldirektören för när han besökte civilutskottet, nämligen om har ett sådant uppdrag. Svaret var glasklart: Nej, vi har inget sådant uppdrag. Då är vi tillbaka på samhällskontraktet. När man får sin livsmiljö så kraftigt påverkad – många skulle säga förstörd – är det då inte rimligt att någon i alla fall tar fram en vägledning till kommunerna? Okej, hur ska vi planera? Hur ska vi tänka? Ska den här barnfamiljen få se sina barn växa upp i den gröna skogen och höra suset från träden, eller ska familjen få höra suset från en vindkraftspark? 110 Statsrådet (MP): För att ge ett svar som allvaret i frågan förtjänar kan vi ta ett kliv tillbaka och sätta vindkraftsutbyggnaden i en kontext. Först och främst kan det konstateras att nu har haft ett elöverskott . nettoexporterade vi el , även . Trenden har fortsatt också under detta år. Det är elöverskott med mycket låga växthusgasutsläpp som exporteras från och tränger undan kolkraft i våra grannländer. Vindkraften är också den billigaste elproduktionsteknik som kan byggas i så stor omfattning som krävs för att på kort och medellång sikt kraftfullt kunna fortsätta bidra till omställningen till ett mer förnybart samhälle både internationellt och i . Det faktum att en så stor del av elproduktionen redan kommer från vattenkraft gör också särskilt lämpligt för en storskalig vindkraftsutbyggnad, då vattenkraften kompletterar vindkraften som reglerkraft. Jag tror att ledamoten instämmer när det gäller de stora vinster som finns för och för klimatet, och därmed också för våra barn och barnbarn, med en storskalig vindkraftsutbyggnad. Men precis som ledamoten ser jag mycket tydligt att det finns problem förknippade med detta. Jag ser också att vindkraftsfrågan, som så många andra politiska frågor, handlar om en avvägning mellan olika värden. Då vill jag återigen understryka att har tagit fram en vägledning med allmän kunskap om buller från vindkraftverk och med en specifik vägledning för åtgärder med syfte att minska bullret från vindkraftverken. Denna vägledning har precis tagits fram, och det är för tidigt att utvärdera vägledningens effekter. Den måste tillåtas få genomslag. Jag vill också än en gång peka på att den kommunala tillstyrkan av vindkraft enligt berörs av en pågående utredning som jag inte kommer att föregripa . Det är min förhoppning och fasta tro att utredningens slutsatser kommer att leda till att den lokala demokratin och förutsägbarheten i processen kommer att stärkas när det gäller vindkraftsutbyggnad i . Sammanfattningsvis är detta en fråga som regeringen bevakar. Avvägningen när det gäller balansgången mellan vindkraftens nyttor och kostnader gör regeringen, och den behöver vi fortsätta bevaka. Som bostadsminister i en regering som är besjälad av att lösa klimatkrisen är det min avsikt att fortsätta följa utvecklingen av vindkraftsfrågan mycket noga. 111 (M): Den här interpellationen handlar inte om huruvida man är för eller emot vindkraft. Vi är överens om att alla kraftslag behövs. Eller rättare sagt är vi moderater överens om det. har en annan inställning till exempelvis kärnkraft. Denna interpellation handlar om hur människan påverkas – hur de små barnen ska kunna leka i trädgården utan att se plåtschabrak, som en mamma ringde till mig och berättade. Jag är faktiskt förvånad över att inte ställer sig på barnens sida med tanke på hur man brukar uttrycka sig i andra sammanhang. Det handlar alltså om den psykosociala livsmiljön, där buller är en faktor. Där har vi sett att vindkraftverken nu har brutit mot regelverket. Vi har mannen i som sa: Om jag hade vetat vad jag vet hade jag naturligtvis kämpat med livet för att detta inte skulle komma, för jag får sova med hörselkåpor. Men det handlar om myndighetsutövning, och vi får förutsätta att man tar hand om det. Men det handlar om den psykosociala livsmiljön. Det handlar om att man står där och antingen vill ha tystnaden, se mörkret och höra suset från träden i skogar, eller vill se . Om man ville se hade man förmodligen flyttat till och tittat på blinkande . Det handlar om att om jag bor i och går ned till stranden får se solen gå ned, det blir mörkt och vackert och jag hör svallvågorna, eller om jag ska se ett blinkande fyrverkeri – som en landningsbana på . Det är detta det handlar om, alltså den psykosociala livsmiljön – den lilla människan, mamman med sina barn som har valt att bo nära skog och natur för att man vill bo där. Bostadsministern låter närmast som en storskalig industrialist, vilket är lite annorlunda. Hur skulle man då kunna lösa detta? Ett sätt för regeringen, om man tar denna fråga på allvar, är att ge ett uppdrag. Ge ett uppdrag att ta reda på hur denna kraftiga vindkraftsutbyggnad påverkar samhällsomvandlingen och de boendes livsmiljö. Det handlar om dem som bor i , , och utefter kusten. Ja, det påverkar hela . Men det enda stället där det inte byggs vindkraft är , vilket är lite märkligt. Det är nämligen här som elen behövs. Jag frågade vd varför det inte byggs någon vindkraft i : Är det inte bra med korta överföringskapaciteter? Jo, det vore fantastiskt bra, sa företrädaren för energibolaget. Det är bara det att här i vill man inte ha någon vindkraft i . Det är alltså människorna längs kusten i som ska påverkas för att vi ska skicka el någon annanstans. Det må så vara, men det minsta man kan begära då är att regeringen och tar reda på och vägleder kommunerna i vad de ska ta för hänsyn så att barnen får växa upp i ett sus av björkar och inte i ett sus av vindkraft, med allt vad det innebär av ständigt buller – även om det är lågfrekvent ljud. Det är det den här interpellationen handlar om. Jag tog ministern till kammaren, för jag tänkte: Kanske den här ministern ställer sig på barnens sida! Kanske den här ministern ställer sig på de boendes sida! Men det verkar inte så. Det verkar som att den här ministern låter som den tidigare storindustrialisten. Har jag uppfattat det rätt att ministern inte vill ge några uppdrag om psykosocial livsmiljö? 112 Statsrådet (MP): tog fram riktvärden på 40 decibels ekvivalentnivå. Man gjorde en genomgång av forskningsläget när det gäller störningar från vindkraftsbuller och landade till slut i att är ett väl avvägt riktvärde. Förtydliganden har också gjorts kring var riktvärdet ska tillämpas och under vilka driftsförhållanden det ska gälla. Detta ligger på bord. ansvarar enligt sin instruktion för att vägleda kommuner och andra när det gäller hur hänsyn bör tas till buller och andra hälsofrågor vid planering för och byggande av bostäder enligt plan- och bygglagstiftningen. Det ligger på bord. har sina uppgifter, och har sina uppgifter. Myndigheter kan kommunicera med varandra – och gör det. tar del av analyser. Bara för att just inte ges ett specifikt uppdrag att uppnå ett specifikt mål betyder det inte att ingen annan har fått det. har just tagit fram en vägledning om buller från vindkraftverk, och det vore inte bra för möjligheten att tillgodose något värde att blanda ihop vad som ligger på respektive myndighets bord. Alla som bor i ska ha goda livsmiljöer; det är vi alla överens om. Den inriktning som frågar mig om vore dock ett ineffektivt sätt att uppnå detta på. 113 (M): Det är väl inte jag berömmer Socialdemokraterna, men eftersom fru talmannen råkar vara från min valkrets ska jag berömma Socialdemokraterna i . Socialdemokraterna i lyssnade in vad de som berörs av vindkraftsutbyggnaden sa, och man har sagt blankt nej till den – nu , faktiskt. Jag vet inte om det är rätt eller fel, men man använder som argument att de som berörs av detta inte vill ha vindkraft. Alltså säger man nej. Vad mitt eget parti säger vet jag inte , så det är möjligt att jag nu kommer att berömma Socialdemokraterna medan säger ja. Men då får jag väl leva med det! Jag är lite förvånad, fru talman. brukar ha söta kaniner och glassar, och det brukar vara barnen som står i främsta rummet. Men i den här frågan vill man inte låta barnen stå i främsta rummet. I den här frågan ställer man sig inte på barnfamiljens sida. I den här frågan ställer man sig inte på mammans sida i den barnfamilj som har valt att flytta till skogarna utanför och som vill höra suset av skogen, inte suset av vindkraften. Jag är förvånad över det. Jag är också förvånad över att vi har en bostadsminister som inte vill ge ett tydligt uppdrag från regeringen. Det kan ju bara tolkas på ett enda sätt, nämligen att ministern inte anser att frågan kommer före vindkraftsutbyggnaden. Det är ju risken man tar, och det kanske är därför inte vill ge de här uppdragen. Det kanske är därför inte ställer sig på barnens sida i den barnfamilj som har valt att flytta till och som vill se den fantastiska utsikten över havet, inte från en vindkraftspark. Jag har som sagt ingenting emot vindkraft. Den får gärna byggas ut hur mycket som helst, men det ska ske med hänsyn till människorna som bor i närheten. Det borde vara varje anständig riksdagsledamots, och ministerns, uppfattning att vi ställer oss på den lilla människans sida. 114 Statsrådet (MP): Jag börjar med att säga att regeringen har gett det här uppdraget. Debatten verkar dock inte handla om vare sig klimat eller vindkraft. Den verkar inte handla om livsmiljöer, psykosociala miljöer eller bostäder, och den verkar definitivt inte handla om barnen – eller kaniner och glassar, för den delen. Jag är osäker på hur de kom in i detta. Inte ens den mänskliga rättigheten till vackra utsikter verkar den här debatten handla om. I grund och botten verkar den här debatten och fråga i stället handla om införandet av en ny förvaltningsmodell där myndigheter ska jobba dubbelt och parallellt med samma uppdrag i två olika verk trots att uppdraget redan är givet. Jag tycker att det låter väldigt ineffektivt, och regeringen kommer inte att gå vidare med att ge någon myndighet ett uppdrag som redan har getts en annan myndighet. Däremot kan jag konstatera att det finns många vägar framåt där vindkraften byggs ut som människor ges goda livsmiljöer. Jag bor nära en vindkraftspark. I finns en vindkraftspark, som inte stör. Vi kan bygga havsbaserad vindkraft som kan byggas ut rejält. Vi arbetar för detta , och då pratar vi inte kustnära och inte inne i skärgården utan om riktig, havsbaserad, storskalig vindkraft. Vi vet att teknikutvecklingen effektiviserar vindkraftverken . Det betyder att vi kommer att kunna bygga ut kapaciteten utan att ha stora stålskogar av vindkraftverk. På så sätt kan vi både bygga en energiförsörjning som gynnar våra barns och barnbarns framtid och säkra deras rätt till goda boendemiljöer här och . Det uppdraget har givits av regeringen – bara inte på exakt det sätt som har frågat efter. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 19 Svar på interpellation 2020/21:562 om omvandling från lokaler till bostäder 115 Statsrådet (MP): har frågat mig hur jag avser att arbeta för att göra det mer lönsamt att omvandla lokaler till bostäder. Den rapport från som refererar till i sin interpellation överlämnades till . Rapporten utgör svaret på ett uppdrag att identifiera hinder för att omvandla lokaler till bostäder. Bakgrunden är att regeringen vill ha ett underlag för den händelse att pandemin leder till en mer permanent minskning av lokalanvändningen i samhället. Det kan då bli aktuellt att i större omfattning än vad som redan sker använda lokaler för nya ändamål, däribland bostäder. Som framgår av sker en relativt omfattande ombyggnad av lokaler till bostäder – av de bostäder i flerbostadshus som tillkommit finns just i ombyggda lokaler. Regeringen har ingen avsikt att vidta åtgärder för att påskynda den här utvecklingen ytterligare. Ekonomin – och därmed behovet av verksamhetslokaler – förväntas växa igen allteftersom befolkningen vaccineras och samhället åter kan öppnas. Om det visar sig att lokalanvändningen inte ökar igen kommer regeringen att överväga vad som behöver göras. 116 (M): Tack för svaret, bostadsministern! Jag ska dock erkänna att det gjorde mig lite förvånad. Jag skulle vilja börja med att sätta frågan i ett sammanhang, fru talman. Det , eller till och med , har vi sett en samhällsutveckling som har satt djupa spår i våra stadskärnor. Det är en samhällsutveckling som blivit accentuerad av pandemin men inte orsakats av densamma. Egentligen handlar det om två parallella rörelser. Dels handlar det om handelns utveckling mot alltmer e-handel, med butiksdöd som följd, dels handlar det om ett nytt sätt att organisera arbetsplatser, vilket har lett till mer flexibla och yteffektiva kontor. Konsekvenserna av den första rörelsen är inte särskilt önskvärd. Våra innerstäder har upplevt en ökande butiksdöd i takt med att e-handeln vinner ny mark. Vill vi ha levande stadskärnor och hållbara städer måste politiken möjliggöra för de företagare, ofta mindre, som driver butiker att överleva trots konkurrens från globala butikskedjor och e-handelsjättar. I spåren av pandemin behöver vi dessutom kraftfullare åtgärder från regeringen för att rädda de restauranger som tvingas ta smällen för att stoppa smittspridningen, men det är för all del en lite annan fråga än den vi debatterar , fru talman.