prot · H90938 · 2021-12-01 00:00:00 — bör de internationella handelsavtalen i större utsträckning användas som politiska påtryckningsmedel mot de hårdföra och auktoritära regimer som systematiskt kränker mänskliga rättigheter. Med de här principerna som grund ska utrikespolitiken främja svenska intressen i världen. ska vara en aktiv aktör inom de internationella samverkansorgan där vi verkar, från de nordiska till de globala. I utskottets betänkande konstateras att internationellt samarbete är en förutsättning för att få genomslag för utrikes- och säkerhetspolitik. Den centrala arenan för svensk utrikespolitik är och förblir Europeiska unionen. EU:s styrka ligger i den gemensamma värdegrunden och i en, som det har visat sig, historisk förmåga att överbrygga motsättningar och bidra till fred. Att EU:s medlemsländer talar med en röst i utrikespolitiken är avgörande. Utan enighet blir länder aktörer i marginalen. Utan ett närmare utrikespolitiskt samarbete minskar möjligheter att göra skillnad. Agerar inte EU agerar någon annan. I avsaknad av en gemensam europeisk politik har vi allt oftare sett hur autokratier som , och flyttat fram positioner när det gäller geopolitiskt inflytande. Detta har vi inte minst sett i . Därmed försvagas arbetet för demokratiska reformer och mänskliga rättigheter, vilket vi ser runt om i världen i länder som , , och , för att bara nämna några exempel. Med grundläggande värderingar om människovärde och mänskliga rättigheter får svensk utrikespolitik aldrig kompromissa. När de värderingarna utmanas av diktaturregimer och militant islamism är det mer angeläget än tidigare att gemensamt med andra bygga fred och säkerhet. Detta gör vi inom ramen för EU, och det gör vi genom att stärka banden till våra nordiska och baltiska grannar. Men vi gör det också genom att fördjupa de transatlantiska relationerna och samarbeta med de västliga demokratiernas försvarsallians. Natosamarbetet är centralt för både vår egen och säkerhet. förväntar sig att regeringen agerar med anledning av att det nu finns en majoritet i för en svensk Nato-option. Som parti står vi fast vid att ska ansöka om fullt medlemskap i försvarsalliansen. Det är, som Natos generalsekreterare har klargjort, en avgörande skillnad mellan medlemskap och partnerskap. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag. 24 (L): Personligen är jag mer upprörd över ofrihet i världen än över vem som talar med vem i riksdag. Jag ska försöka att uttrycka denna upprördhet över ofriheten utan att svära. Från Liberalernas sida har vi haft ett eget budgetförslag, som har fallit. Därför kommer vi inte att yrka bifall till något i det avseendet. Vi har dock en reservation som gäller politikens inriktning. Vi yrkar bifall till reservation 3 under punkt 2. Vi menar att målet för all svensk utrikespolitik måste vara demokrati och mänskliga rättigheter. Mänskliga fri- och rättigheter och demokrati är ju växelverkande; det går inte att ha det ena utan det andra. Det går inte att ha demokratiska fria val utan organisationsfrihet eller yttrandefrihet. Utan äganderätt och rätt att bestämma över den egna kroppen kan man inte ha välstånd eller mänskliga rättigheter. Därför är yttrandefrihet, äganderätt, rättsstat och sådant som följer därefter – frihandel, rätten till abort samt demokrati – helt och hållet sammanlänkade. Detta måste vara fokus för utrikespolitiken. Detta betänkande handlar ju om samarbete och relationsbyggande i världen. Vi tror att det viktigaste för är att vara en tydlig och öppen aktör i det europeiska samarbetet samt att bygga nära och djupa diplomatiska relationer med demokratier i delar av världen som ligger utanför Europeiska unionen, till exempel med eller med demokratin . Oavsett var i världen man befinner sig ska finnas där och bygga djupa relationer för att vi som är demokratier ska arbeta för fred och frihet tillsammans. Det var intressant att lyssna på tidigare. Det talades om en värderingsbaserad utrikespolitik. Det är nämligen något som även Liberalerna vill se. Det är ett ord som används av regeringen i vårt baltiska grannland . De använder sig av termen värderingsbaserad utrikespolitik för att beskriva en utrikespolitik där man rakryggad står upp för de demokratiska värderingarna, oavsett vilket motstånd man möter. Man står upp för demokratiska värderingar, som yttrandefrihet, som ägandefrihet och som rättsstat. Oavsett om man möter ett som försöker mobba en till tystnad eller ett som använder sig av hybridkrigföring för att få tyst på ens demokratiska strävan står man rakryggad upp för demokratin. Det är något som vi liberaler skulle vilja att också gjorde, att vi trots mobbarfasoner och trots påtryckningar stod upp mycket tydligare för och hade djupa diplomatiska förbindelser med till exempel . Liberalerna är dock ett parti som även står för en feministisk utrikespolitik. För oss finns det ingen skiljelinje mellan en värderingsbaserad och en feministisk utrikespolitik. Tvärtom ser vi att det går hand i hand. Rätten över den egna kroppen är det som ger oss yttrandefrihet och organisationsfrihet, att vi bestämmer över oss själva. Rätten över den egna kroppen gör också att aborträtten är otroligt viktig, och den måste gälla var man än är i världen. Sexuella och reproduktiva rättigheter är en prioritering för oss. Och den feministiska utrikespolitiken är en prioritering för oss. Det handlar om deltagande i samhället och demokratin fullt ut men också om rätten till den egna kroppen. Vi menar att abort måste erkännas som en mänsklig rättighet. Feminismen kan såklart inte stanna utanför gränser. Vi måste också ha en feministisk inrikespolitik. Därför responderar Liberalernas engagemang för att aborträtten ska erkännas som mänsklig rättighet utrikes också mot vårt krav på att aborträtten ska skrivas in i svensk grundlag. Den får aldrig kränkas, oavsett var i världen det gäller. En annan sak som går hand i hand med den värderingsbaserade utrikespolitiken är att verka för hbtqi-rättigheter i hela världen och i all vår utrikespolitik. Det är, återigen, en hörnsten i vår demokrati att respektera mänskliga rättigheter och minoriteters rättigheter. Oavsett om det är religiösa, etniska, kulturella eller för den delen sexuella minoriteters rättigheter, eller vad det nu kan vara, behöver demokratier som och våra allierade – jag har nämnt , , europeiska länder, och det finns många fler – tillsammans stå upp för en värderingsbaserad utrikespolitik. Vi får inte vika oss när diktaturer får mer makt, när till exempel ägnar sig åt att försöka pressa oss att göra någonting annat. Det här betänkandet handlar om våra relationer. För mig är det helt bärande att om man ska ha en tuff och rakryggad politik gentemot och behöver man också ha goda relationer i grunden. Därför är det viktigt att inte bara talar om sin utrikespolitik vad gäller regimerna i Kreml eller utan också ägnar oss åt att bygga mellanmänskliga relationer mellan svenskar och kineser och mellan svenskar och ryssar. Vi ska se till att ha goda relationer, så att vi har en god grund att stå på också när vi bedriver en offensiv utrikespolitik. Vi nämner ett antal saker i vår reservation som är en del av detta med en värderingsbaserad och feministisk utrikespolitik. En sådan sak är att svenska ambassader utomlands måste få vara frizoner för människor som är antingen förtryckta eller förföljda eller som arbetar för demokrati och mänskliga rättigheter i sina länder; det går ju ofta hand i hand. En annan sådan sak är att diktaturer måste slängas ut ur för mänskliga rättigheter. Det är horribelt att länder som själva misshandlar sina folk får sitta med i för mänskliga rättigheter. En tredje sådan sak är att arbete behöver intensifieras när det gäller att få de personer som sitter fängslade utomlands, till exempel och som har nämnts tidigare i debatten, frikända. Regeringens arbete för att få dem frikända behöver underkännas, för de är inte fria. Och behöver det arbetet intensifieras. Där vill jag, återigen, lägga till det som betänkandet handlar om och som är otroligt viktigt: relationer. Här i är det naturligt att debatten handlar om de svenska personer som sitter i olika fängelser utomlands, på grund av sin kamp för rättigheter, mänskliga rättigheter och demokrati. Men det finns andra människor från andra demokratiska länder i liknande situationer. Återigen handlar arbetet inte bara om vad gör utan också om vad vi gör tillsammans med andra. Vi tror att det här behöver intensifieras och att vi i högre grad behöver kroka arm med andra demokratier. Vi menar sammanfattningsvis att demokratin måste vara det överordnade målet. Vi får aldrig ge vika när andra länder pressar på för att vi ska vika oss vad gäller mänskliga rättigheter. Och vi behöver intensifiera det arbetet. Därför yrkar jag bifall till vår reservation. 25 (S): Det är inte lätt att vara väljare och förstå vad som händer i och svensk politik just nu eller vad det är för budget som egentligen debatteras och beslutas om här i . När man lyssnar på från handlar den här debatten bland annat om regeringens tillkortakommanden men inte särskilt mycket om alternativ. När man lyssnar på handlar debatten om Socialdemokraternas, , , och gemensamma förslag. När man lyssnar på och handlar debatten om statens budget fast egentligen om , och budget. När man lyssnar på och är det en beskrivning som i alla fall är träffande, även om jag inte håller med om den, av det här som en rödgrön fars. Och Liberalernas beskriver vältaligt hur Liberalerna ser på det här budgetområdet. Det finns mycket i det han sa som jag tror att många av oss håller med om i grunden. Det är inte lätt att vara väljare och förstå vad det här handlar om. Det är uppenbart att det var långa förhandlingar mellan , för att de skulle komma fram till ett alternativ till den budget som Socialdemokraterna och har lagt fram. Liberalerna hoppade av. Jag ska inte uttala mig om i vilket skede av förhandlingarna, för det har jag inte kunskap om. Men de hoppade av. Till slut, på övertid får man nog säga, lade , fram ett nytt förslag, en ny budget, en annan budget, som de vill framställa det. Övertiden pågick till och med efter att finansutskottet hade haft sitt möte och då förslagen egentligen borde ha lagts på bordet. Jag vet inte om det är ett uttryck för en ny sorts arbetslinje, att jobba på övertid i och i utskotten. Sedan har det fortsatt. Övertiden har fortplantat sig till att bli extra möten i, tror jag, i stort sett samtliga utskott här i för att hantera det förslag som för sedan vann majoritet här i vad gäller ramarna för budgeten. Det handlar alltså om hur mycket pengar som ska spenderas inom respektive politikområde. Är det då stor skillnad? Det får var och en får göra sin bedömning av. Det handlar om . För den enskilde är det utan tvekan mycket pengar, oavsett om de förvaras i madrassen, på bankkontot eller hos Swish, men i en statsbudget är inte särskilt mycket pengar. Det är en statsbudget som omfattar totalt . Det gör att det som , säger sig vara överens om är av statsbudgeten. Ja, de är överens om dessa av statsbudgeten. Det handlar om hur de vill förändra ramarna, som vi säger här, alltså hur mycket man spenderar på respektive utgiftsområde. Men när vi kommer till utgiftsområdena spricker det upp. Då är man inte överens längre, i vart fall inte på området Internationell samverkan. I sina så kallade särskilda yttranden slår de tre partierna fast följande text, som finns i yttrandena från respektive parti: Det ”föreslås ingen gemensam inriktning för utrikespolitiken i budgetförslaget för dessa partier”. Detta är inte min beskrivning av det moderata, sverigedemokratiska och kristdemokratiska budgethaveriet eller budgetalternativet, utan det är deras egen beskrivning. De har ingen gemensam politik på det här området. Det går faktiskt inte att styra på ett ansvarsfullt sätt på det här sättet. I budgetbesluten hade vi en likartad situation. Det beskrevs som en servettskiss som ställdes mot en omfattande budget från regeringen. har vi en situation med ett budgetalternativ som är ännu vagare och svagare. Det finns alltid en risk med att ta till kraftord och överord, för det kan gå inflation i dem. Men om det som fick majoritet 2018 var en servettskiss, vad ska man då kalla detta? Ja, inte ens en servettskiss, får väl bli slutdomen. Vi ska inte överdriva skillnaderna i svensk politik, i synnerhet inte när det gäller utrikespolitiken. Det är en av mina käpphästar som ordförande i utrikesutskottet. Det är viktigt att vi håller ihop. Det gynnar vårt lands säkerhet. Det gör vi på väldigt många områden inom utrikespolitiken, även om det också finns skiljelinjer. Men att i den här budgetprocessen göra gällande att det skulle vara enorma skillnader mellan det som fick majoritet i vad gäller ramarna och det som har lagts fram i ett gediget arbete från regeringen vore ändå att överdriva. Det är, fru talman, ett ganska svagt oppositionsalternativ som vi ser ställas mot regeringens budget. Det är en påtaglig glädje i de tre partier som har kommit överens om detta – särskilt i ett av dem, som upplever att de nu äntligen har kommit in i värmen. Det kanske inte behövdes så mycket värme för att de skulle känna så, men de är väldigt långt från att utgöra ett seriöst regeringsalternativ för . Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag. 26 (V) replik: Låt mig börja med att säga att jag tycker att det är beklagligt och väldigt tråkigt att Socialdemokraterna tonar ned hur allvarligt det är att vi har fått en budget som har varit med och förhandlat och som dessutom antas av riksdag. Man kan, som , tala i rena ekonomiska termer och hitta att skillnaden är någon liten promille, men politiskt är ju detta jätteallvarligt för . För att använda ord är det otroligt problematiskt ur den liberala demokratins perspektiv. Här ser vi tydligt att nationalkonservativa värderingar får genomslag i en budget som Socialdemokraterna ska sitta och administrera. Jag tycker att det är bedrövligt. Jag tycker inte att man ska spela ned det på det sätt som , eller den tillträdande finansministern gör. Det är ändå uppenbart att har lyssnat på den här debatten. I går satt jag här inne i kammaren och lyssnade på regeringsförklaringen. En av de saker som jag då funderade på var varför den feministiska utrikespolitiken inte nämndes i regeringsförklaringen. 27 (S) replik: Jag kan principiellt hålla med om det väldigt allvarliga i att dessa tre partier utformar någonting som de påstår är ett gemensamt budgetalternativ. Men som alternativ betraktat tycker jag att det är mycket skralt – inte för att jag ogillar deras politik, för det gör jag , utan för att det är ett illa genomarbetat förslag som det inte går att styra landet på. Det är illavarslande. Om detta ska vara ett regeringsalternativ som möjligen ska få majoritet i nästa val eller få möjlighet att styra efter nästa val har jag värderingsmässigt precis samma kritik som . Att man över huvud taget ger sig in på att förhandla budget med är naturligtvis väldigt allvarligt. Det finns inslag av just den politik som varken jag eller vill se. Men måste vi vara ärliga: till hur mycket pengar det handlar om är det en väldigt liten framgång för de här tre partierna. Om det tog så här för dem att på övertid få fram någonting som är av statsbudgeten vet jag inte riktigt hur det ska gå till när de ska få ihop en hel statsbudget, om de nu skulle bli tvungna till det. Det tycker jag är det allvarliga perspektivet. Jag vill inte spela ned de högerkonservativa politiska inslagen. Dem tar jag på stort allvar, men jag tar också bristfälligheten i deras förslag rent tekniskt på stort allvar. Vad det gäller den feministiska utrikespolitiken och att den inte nämndes i regeringsdeklarationen i går kan jag säga att jag också har noterat det. Den är inte exkluderad, men det var också en lång deklaration. 28 (V) replik: Det är mycket i det här som jag och är eniga om. Det är ju skälet till att vi står här nu och debatterar. Många andra utskott har fått betydligt mer absurda och klumpiga servettskissaktiga utgiftsområden serverade för sig, där de nu försöker reda upp i kaoset. Jag tycker dock att det är allvarligt att den feministiska utrikespolitiken inte nämns i regeringsförklaringen. Jag hoppas att det blir en engångsföreteelse från regeringens sida. Det var ju nu när Socialdemokraterna är ensamma som det skulle hända så mycket positivt och gott. Att man då tappar bort det som har varit signumet i socialdemokratisk och miljöpartistisk utrikespolitik sedan man tillträdde 2014 tycker jag är väldigt tråkigt. Det fanns ju så att säga andemeningar i regeringsförklaringen som ändå drog åt det hållet, och vill vi vara välvilliga kan vi ta fasta på det. Men man borde i ett halvtimmeslångt tal av en nytillträdd statsminister ändå ha kunnat peta in att bedriver en feministisk utrikespolitik, för det är någonting att vara stolt över. Och vi är eniga i att vi är stolta över det. Det är något vi står upp och säger varje gång vi träffar internationella företrädare. 29 (S) replik: Det är ju inte så att den feministiska utrikespolitiken är avsiktligt exkluderad ur regeringsdeklarationen. Det är en lång deklaration som täcker många olika delar av politiken och vad regeringen vill göra. Jag är fullt trygg med att regeringen kommer att fortsätta att föra en feministisk utrikespolitik. Alla sådana här deklarationer, vare sig det är regeringsdeklarationer eller utrikespolitiska deklarationer, är kompakta och innehållsrika. Det går alltid att efteråt peka på att någonting saknades. Allt får inte plats i deklarationen alla gånger. Men det viktiga är vilken politik som faktiskt förs. Vi ska fortsätta att föra en feministisk utrikespolitik med den här socialdemokratiska regeringen. 30 (KD) replik: Jag förstår – eller jag tror att vi är många som förstår – att det kan vara besvärligt att hantera besvikelsen från Socialdemokraternas sida över att oppositionens budget har gått igenom. Det är inte första gången det sker. Det har skett tidigare . Vi har en mandatperiod där Socialdemokraternas regeringsskicklighet har förvandlats till närmast en parodi, med tanke på att vi nu röstat om statsminister i denna kammare – vad är det? – tre eller fyra gånger. Det är nästan svårt att hålla ordning på kaoset. Men det känns väldigt mycket som att man är en dålig förlorare när man kallar detta en servettskiss och bagatelliserar det arbete som har gjorts. Servettskiss var för övrigt den term som lanserades av tidigare partiledare, . Den beskrivningen kommer alltså inte från de partier som står bakom de budgetförslagen. var det inte detta som jag i första hand tänkte ta upp med , utan jag tänkte ta upp de tre svenska medborgare som sitter fängslade i diktaturer eller i auktoritära länder. Motionerna på det området finns under detta utgiftsområde. i regeringsställning har noll hänt i de här fallen – ingenting. Dessa personer sitter fortfarande fängslade under vedervärdiga och vidriga omständigheter. Deras mänskliga rättigheter kränks. Åtminstone ett par av de här personerna har en hälsa som gör att de riskerar livet. Jag tänkte höra med hur han ser på misslyckandet när det gäller att få dem frisläppta. 31 (S) replik: Nej, jag är inte så besviken över att ni fick igenom era budgetramar, . Jag är oroad. Jag är oroad över kvaliteten på det arbete som ligger framför oss och som vi ska basera resten av riksdagsarbetet på. Det är för svagt. Sedan kan jag ha synpunkter på det politiska innehållet. Jag kommer sannolikt alltid att ha synpunkter på exempelvis politik – det hör till. Men detta behöver formuleras och läggas fram i solidare dokument än vad ni nu har lyckats göra. Jag kan medge att jag nog också har tappat räkningen på hur många statsministeromröstningar vi har haft. Man får gå till kalendern och räkna efter. Sedan gäller det de tre fängslade svenska medborgarna. Det är en seriös och allvarlig fråga som tar upp och som vi allihop är engagerade i. Vi diskuterar detta återkommande i utrikesutskottet och även i andra konstellationer. När säger att noll har hänt kan man tro att den och det svenska inte har gjort någonting. Så är det inte. Man jobbar med detta. Men det som framför allt måste hända är inte någonting som kan hända här i . Det måste hända i . Det måste hända i . Det måste fattas beslut där om att släppa dem fria. Det är det som vi tyvärr på sista raden är utlämnade till i dessa tre fall – jag antar att vi nu tänker på samma tre fall. 32 (KD) replik: Jag konstaterar att den oro som talar om uppenbarligen inte delas av hans partiledare, statsministern, som har sagt sig vara beredd att regera på denna budget och att det inte är några större problem. Det är budskap som inte riktigt går ihop. Jo, det måste hända saker i , inte bara i , och . Och det finns förslag på åtgärder som inte har genomförts, till exempel när det gäller diasporaskatten i fråga om och när det gäller att tydligt koppla ett frigivande av till utvecklingsbiståndet. Under alla år har regeringen inte velat göra detta. Jag skulle vilja fråga: Är ni beredda att göra det nu när ingenting annat har lyckats? 33 (S) replik: Framför allt är det väl diasporaskatten, som tar upp, som är intressant. Det finns länder som har lagstiftat väldigt specifikt mot sådan skatt. Bilden som vi får är att det inte finns något skatteavtal, att man som person med dubbelt medborgarskap skulle kunna anmäla det skatteuttaget och att det då inte med den lagstiftning som vi har skulle vara lagligt. Tyvärr är kanske inte anmälningsbenägenheten så stor som jag och skulle vilja att den var. Jag utesluter inte att vi framåt kan behöva gå längre vad gäller lagstiftning. Detta är ju inte en acceptabel ordning. 34 (C) replik: Det här med gemensam riktning och inriktning är spännande. Jag måste ändå fråga: Är det inte så att det finns en gemensam inriktning på det område som vi just nu pratar om, utgiftsområde 5, mellan just Socialdemokraterna, ? Jag ser inte att det är något annat. Alla står bakom regeringens proposition. Det är också en spännande bild, som jag tycker att det finns skäl för kammaren att reflektera över. Sedan kan man fundera på något apropå det tidigare replikskiftet, fru talman. Jag ser att inte stöder den budget som de röstade grönt för . väljer de att inte stödja just den budget och den inriktning som de då röstade ja till. Det är också en verklighet som inte berörde, fru talman. Men jag har också en fråga. Det pågår många spännande möten just . Vi har en ministerkommitté här i . Vi har också en avslutning på ett ministermöte i , ett förberedande möte inför Nato Summit. Det är intressant. I utskottets text, som en bred majoritet står bakom, sägs det att Nato-optionen bereds i . Jag hoppas att kan lätta lite på förlåten när det gäller den beredningen och se om det kommer någonting annat än bara just ”nej”. Det är ju fortfarande en beredning som pågår, och utskottet har under resans gång också understrukit vikten av detta. 35 (S) replik: Ja, precis som noterar jag att , , trots sin gemensamma budget, som de själva uttrycker det, inte har någon gemensam inriktning för utrikespolitiken i sitt budgetförslag. De landar då i praktiken i att ställa sig bakom regeringens politik. Det är en udda situation – det kan jag hålla med om. Som jag sa är det just nu inte lätt att vara väljare i och att förstå vad det är som händer. Den beredning om Nato-optionen som pågår i vill jag inte föregå. Regeringen får i god och laga ordning presentera resultaten av den när de känner sig redo att göra det, tänker jag. 36 (C) replik: Vi har också det faktum att väljer att inte stötta den budget som de röstade för . Det händer uppenbarligen mycket i politiken. Några av oss gör ju som praxis är; vi avstår när vår budget har fallit. Då har vi haft avståendet som modell också i budgetbesluten tidigare. Nato-optionen och beredningen av den är naturligtvis en viktig fråga.