prot · H80987 · 2021-03-03 00:00:00 — Även sjukförsäkringen och arbetsmiljön i kontaktyrken behöver förbättras, som vi satsar på psykiatrin, tillgänglighet och förbättring av kvaliteten i vården. Även andra stödinsatser för personer med psykisk ohälsa är jätteviktiga, men också de sociala insatser som vi alla kan vara en del av. Frågor om psykisk hälsa Vi måste ha en mycket bättre förståelse för att psykisk ohälsa är ett ohälsotillstånd på samma sätt som om man bryter ett ben. Men det är fortfarande så skambelagt att prata om sin psykiska hälsa. Detta behöver vi förändra. Det är också viktigt att komma ihåg att vi behöver ha en beredskap för de negativa effekterna av covid-19 med psykisk ohälsa som följd. Och jag vet att regeringen har fokus på detta. Redan i skolan fångas många ungdomar upp som mår väldigt dåligt. Då är elevhälsan viktig att ha tillgång till. Ofta hör man att skolsköterskan är jättebra. Men hen är inte alltid där när eleverna behöver hen på grund av uppbokade möten med både elever och andra. När hjälpen behövs som bäst kanske hjälpen inte finns på plats. har vi kommit överens om att elevhälsan ska stärkas, och vi har ett mål om en köfri barn- och ungdomspsykiatri. En utredning ska se över förutsättningarna för en sammanhållen god och nära vård för barn och unga, och utredaren ska komma med förslag och underlag så att vi kan komma dit. Utredningen ska redovisas i vår. Det är viktigt att personer med psykisk ohälsa tas på allvar och får rätt hjälp, att väntan till vården – om vården behövs – blir kort och att barn och unga som behöver just specialistvård får tillgång till BUP. Det finns många orsaker till att man drabbas av psykisk ohälsa. Det kan vara relationer som brustit, det kan vara förluster, skilsmässor, arbetslöshet med mera. Men det kan också vara ensamhet i samband med covid-19. Det kan också handla om vilka krav som vi ställer på oss själva. Vilka krav ställer vårt arbete eller vår omgivning på oss? Men det kan också handla om arbetslivet och dess villkor – stress, press, för lite tid för återhämtning, brist på inflytande och brist när det gäller att kunna påverka sin arbetssituation. Det är också sådant som inte är bra för vår psykiska hälsa. Det gränslösa arbetet – att , vid vab eller sjukdom alltid vara tillgänglig i sin mobil eller på datorn – är inte heller alltid så bra för vår hälsa. Det är viktigt att vi får tid för återhämtning, tid till våra fritidsaktiviteter och tid för vår familj för att vi ska få balans i livet. Detta är viktiga saker för en god psykisk hälsa. Avslutningsvis vill jag säga att vi måste ha mer kunskap, och vi måste bli bättre på att se, upptäcka och förhindra psykisk ohälsa. Detta är bra för oss alla, eftersom vi alla kan drabbas av psykisk ohälsa. 149 (MP): Hela detta område berör mig djupt efter att ha läst om de frågor som utskottet har jobbat med. träffade jag ett antal unga kvinnor som hade blivit inlagda på den slutna psykiatrin och blivit utsatta för bältning och avskiljning, som det så vackert heter, fast det egentligen är isolering. Vi pratade väldigt mycket om detta och om deras upplevelser kring det. Jag förstod också att när de försökte spåra sig tillbaka visade det sig att sjukhuset som hade utfört denna vård saknade registrering. Det fanns krav redan då på att detta ska registreras – att det ska finnas anteckningar, journaler och så vidare. Men det saknades. Det berodde kanske på något datafel. I princip kan man säga att dessa kvinnor låstes in och låstes fast utan att det fanns medicinska bedömningar för det. Det finns i alla fall inte dokumenterat. Frågor om psykisk hälsa , som var statsvetare, filosof eller liknande sa att det som skiljer staten från alla andra organisationer är statens våldsmonopol. Våldsmonopol har staten genom polis och militär, men faktiskt också genom hälso- och sjukvården. Och att spänna fast eller låsa in barn är att utöva våld, även om det går under benämningen behandling. Mitt möte med dessa unga kvinnor ledde fram till en motion som jag skrev tillsammans med några partivänner och som bifölls i . I motionen föreslog vi en nollvision inom barn- och ungdomspsykiatrin när det gäller bältning och avskiljning. Denna vision spred sig senare över landet. Och jag vet att flera regioner har fattat liknande beslut . Det finns nu också en uppdaterad lag från . Där har vi i denna kammare sagt att vi faktiskt vill följa upp användningen av tvångsåtgärder mot våra medborgare på ett bättre och tydligare sätt och att det ska finnas rättigheter kopplade till detta också. Sedan finns det lite andra saker i detta betänkande. Det handlar till exempel om en köfri barn- och ungdomspsykiatri. Barn- och ungdomspsykiatrin är en högspecialiserad verksamhet. De som tror att man där ska kunna lösa den psykiska ohälsan i samhället behöver nog ta sig en funderare. Men jag uppfattar det som att det inte är någon i denna kammare som tycks tro det. Men vi behöver jobba med den första linjen, som det heter. Det kan vara primärvård, ungdomsmottagningar, socialtjänst och skolhälsovård. Det handlar om de vuxna som möter framför allt barn med psykisk ohälsa och att dessa barn kan få ett snabbt och professionellt bemötande och tas på allvar. Och det ska finnas behandlingar att tillgå. Det går nämligen i riktningen att alltmer av psykisk ohälsa medikaliseras, och jag tror att det är något vi behöver vara observanta på både i den här kammaren och i alla regionparlament runt om i landet. Det jag tycker har varit intressant med pandemin när det gäller psykisk ohälsa är att pandemin på något sätt har öppnat upp för en ny form av solidaritet eller medmänsklighet. Vi har sett olika grupper i sociala medier där människor erbjuder sig att handla åt äldre och bistå med olika typer av tjänster åt dem som har blivit isolerade. Pandemin är ju en erfarenhet vi alla delar – det är egentligen ingen som går oberörd igenom den eller inte påverkas av den – och jag tror att den kan bli ett avstamp för att hitta ett samtal och en solidaritet i vårt samhälle. Det ska inte bara handla om att vi hjälper varandra att handla mat, även om vi såklart behöver hjälpa människor med det, utan vi ska också våga och orka ställa frågan ”Hur mår du?” – och lyssna på svaret. Det handlar om att vara en medmänniska. Väldigt ofta ser man nämligen att de som mår riktigt dåligt i psykisk ohälsa saknar nätverk; de saknar människor i sin närhet att dela problem och lyckliga stunder med. Om pandemin trots allt för något gott med sig skulle det väl vara detta. Jag vill avsluta med att säga ungefär som någon i senaten i , tror jag att det var: För övrigt anser jag att beroendevården ska ha en huvudman. Det får jag väl fortsätta att säga i vartenda anförande framöver, men jag anser i alla fall det. Det är skönt att frågan är under utredning och att vi snart når fram i den. Frågor om psykisk hälsa I övrigt ställer jag mig bakom utskottets ställningstagande. 150 (C): Det har varit ett nöje att lyssna på debatten. Det har varit mycket fokus på fakta och på omsorg om några av de mest utsatta i samhället. Alla har varit överens om att den som lider av en sjukdom ska ha vård och att den vården ska bygga på vetenskap. Det borde såklart gälla alla vårdinsatser, men jag får konstatera att det inte ska gälla dem som lider av den sjukdom som ett narkotikamissbruk är – åtminstone inte enligt regeringen. Regeringen, med socialministern och statsministern i spetsen, bygger nämligen sin narkotika- och missbrukspolitik på myter som att narkotika är något som rika ungdomar håller på med, fru talman – trots att all vetenskap visar att narkotikan är mest utbredd på samhällets botten och att det är där de mest utsatta drabbas. Den norska regeringen vill däremot bygga sin narkotikapolitik på vetenskap och beprövad erfarenhet och går från straff till hjälp. Man vill avkriminalisera narkotikabruk, för man har kommit fram till att det är det bästa sättet att hjälpa de mest utsatta. Det har man har gjort genom en gedigen utredning, och utskottet har kommit fram till samma sak: Det måste utredas hur vi skapar den bästa vården och säkrar att vården för de mest utsatta missbrukarna faktiskt blir bättre. Det är någonting som gärna vill, och det är någonting som forskningen gärna vill. Vi vill nämligen gärna kunna gå från idéer till fakta. Den vill däremot fortsätta bygga sin narkotikapolitik på magkänsla och går från felaktighet till felaktighet. Det är svårt att tolka det som något annat än att man inte bryr sig om att hjälpa de mest utsatta, eftersom man trots enhälliga beslut vägrar utreda hur vi skapar den bästa vården. Men det kanske också är därför vi är det land i där flest missbrukare dör. Jag har inget yrkande . Medan socialministern väljer att bortse från forskning, andra länders erfarenheter och de egna myndigheternas råd har nämligen både utskottet och sagt att det måste utredas hur vi skapar den bästa politiken. är alltså för att bygga missbrukspolitiken på fakta. Vad jag i stället har är en vädjan till regeringen: Det är dags att narkotikapolitiken bygger på vetenskap och beprövad erfarenhet. Det är det minsta man kan kräva av en socialminister och en regering. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 21 Strategi för den arktiska regionen betänkande 2020/21:UU6 Strategi för den arktiska regionen (skr. 2020/21:7) 151 HANS (M): Strategi för den arktiska regionen Det hettar till i . Det är en mångbottnad formulering som illustrerar utvecklingen i de norra delarna. Klimatförändringarna märks tydligt med stigande temperaturer, smältande isar och avmagrade isbjörnar kvar på krympande flak. Professor talade för när sessionen hölls här i . Han pekade då på hur temperaturen stiger snabbast vid Nord- och . I är det fråga om flera graders förändring, med allt vad det innebär. Det hettar till. är inte bara en naturlig miljö för mäktiga varelser på land och i havet utan också hem för ursprungsbefolkningar och andra som kommit dit. Det gör att rimliga krav ställs på att kunna leva, bo och verka i det arktiska området. Därför gäller det att inte konstruera någon motsättning mellan människor långt borta som har synpunkter på gruvor, jakt och fiske och den berörda befolkningen, som önskar en fungerande vardag. ska verka för hållbarhet, såväl miljömässigt som ekonomiskt och socialt, när det gäller en framtida utvinning av naturresurser i . är även som land beroende av en väl fungerande och trygg elförsörjning, vilket kräver fossilfri elproduktion – såsom kärnkraft. I debatten om villkoren för kan det onekligen ibland hetta till, fru talman. , High North, är också av alltmer storpolitiskt intresse: Flera länder, och även EU, håller på att utforma en Arktisstrategi eller har redan gjort det. Klimatförändringarna gör det långsiktigt realistiskt med sjötransporter mellan och i en nordlig rutt i stället för över mer osäkra vatten i , och vidare västerut. Det blir en kortare distans, som kan komma att uppfattas som säkrare och mer miljösmart. Med ökad trafik kommer inte bara risken för fler olyckor, utan länder som får även ett intresse av att säkra och skydda sina frakter. visas ett stort intresse från sida – den som exempelvis besökt kan ju fundera på det stora kinesiska ambassadkomplexet mitt i . Och på har öppnat ett konsulat. Nato har återinrättat ett kommando för , och rysk kärnvapenförmåga kan inte tänkas utan tillgång till ubåtar och baser på . Särskild uppmärksamhet förtjänar också de atlantkablar som bokstavligt talat förbinder med och med . I händelse av en konflikt eller rent av ett krig på vår kontinent finns en oro för att makter som vill oss illa bokstavligen skulle önska kapa det som binder oss samman för att förhindra eller kraftfullt försvåra informationsöverföringen mellan och . Det handlar nämligen endast om några hundra för oss oerhört viktiga kablar på botten. När det gäller den ryska militära aktiviteten i regionen kan noteras att den lägesbeskrivning som regeringen ger i Arktisstrategin bara kopplar del i den pågående kapprustningen till landets territoriella anspråk i regionen. Regeringen väljer att inte se den större bilden, som även inbegriper rysk maktprojektion. I sin bedömning i strategin avviker därmed regeringen från Försvarsberedningen, som i rapporten lyfter fram att uppfattar sig ha nationella intressen i regionen, att har uttryckt en strävan att kontrollera sjöfarten genom och att landet försöker att skapa möjligheter till maktprojektion från området. Strategi för den arktiska regionen ökade ambitioner att stärka kontrollen av visar hur viktigt det är att upprätthålla idén om navigationsfrihet. För svenskt vidkommande är det alltid centralt att slå vakt om den fria sjöfarten – i och på likaväl som i . Till detta kommer att ryska företrädare problematiserat och rent av relativiserat suveränitet över . har inte enbart anspråk på att försvara ryskt territorium i , utan landet strävar även efter att expandera sina intressen. Detta är ett säkerhetspolitiskt hot för oss och för våra arktiska grannar. Det hettar onekligen till, fru talman. Issmältningen tydliggör kopplingen mellan klimatförändringar och militär säkerhet. En svensk Arktisstrategi måste självfallet ta ett sammanhållet grepp om de många utmaningar som finns för att värna miljö, välstånd och handel liksom människors levnadsvillkor och möjlighet att säkra sina inkomster. Försvars- och säkerhetspolitiken utgör i sammanhanget en viktig delkomponent. har också agerat alltmer vårdslöst. Störningar av luftfartens gps-system på utgör ett exempel med allvarliga risker för inte minst det civila flyget. I ett nytt geopolitiskt landskap som tydligt sätter sin prägel på ställs viktiga frågor om politiskt ledarskap och sammanhållning på sin spets. Först och främst behöver visa ett större intresse och engagemang för vårt norra närområde när det nu ges en ökad försvars- och säkerhetspolitisk betydelse givet andra aktörers ekonomiska och militära intressen. Det inbegriper mer samarbete och mer resurser, inte minst avseende försvaret. måste kunna förhålla sig mer långsiktigt och strategiskt, värna banden till våra grannländer och till och samt inse att situationen i ser helt annorlunda ut . Låt mig ändå uttrycka min glädje över att regeringen valde att lägga fram en skrivelse om på bord. Vi var ju några partier som tidigt gav uttryck för det önskemålet, som härmed nu är uppfyllt. Och det är bra att utrikesministern själv på plats med sin närvaro i debatten markerar vikten och tyngden av för oss i . Det är måhända inte min roll som oppositionsföreträdare att berömma regeringen, fru talman, men när så kan ske – det är inte alltför ofta – är det ju välkommet. Sammanfattningsvis, fru talman: i är högre än det globala genomsnittet och har en tydlig inverkan på fred, säkerhet och välstånd. Det är tydligt att som både arktisk stat och Östersjöstat befinner sig i ett osäkert närområde som är kraftigt påverkat av stormaktsintressen och av rysk aggressivitet och påverkan. Med detta, fru talman, önskar jag yrka bifall till reservation 1 av och . 152 (SD): I stor utsträckning präglas världspolitiken av en ökande stormaktskonkurrens med nya spänningar och en rad nya konflikter. I ett sådant läge måste vi prioritera goda relationer och ett gott samarbete med vänligt sinnade länder i vårt närområde, inte minst i syfte att främja en god stabilitet. Strategi för den arktiska regionen bestämda uppfattning är att regeringens Arktisstrategi inte alls tar upp de säkerhetspolitiska risker som finns i i tillräckligt stor utsträckning. Vi menar att dessa risker är och kommer att förbli betydande, varför det inte finns något utrymme för naivitet i den här frågan. Den omfattande nedrustning som tidigare skett är som bekant inte helt oproblematisk. Med vårt geografiska läge mellan och finns det betydande risker för allvarliga säkerhetspolitiska konsekvenser, varför det är oerhört viktigt att kraftigt stärka Försvarsmaktens arktiska och subarktiska förmåga så snart det är möjligt så att vi möjligt återfår den kompetens vi har haft att verka i det här området. Ett av de länder som många talar om som ett säkerhetshot är, inte helt oväntat, . är av naturliga skäl inte ett medlemsland i , men likväl har landet en ställning som observatör. Vi menar bestämt att detta är problematiskt. Bortsett från det faktum att kanske inte ens uppfyller de krav som ställs för att få vara observatör i måste tillsammans med likasinnade motverka ett alltför stort kinesiskt inflytande i dessa frågor. Det råder ingen som helst tvekan om att deras intresse i den här regionen är oerhört stort. En annan fråga som till stor del präglar världspolitiken är de pågående klimatförändringarna. Detta är ett globalt problem som vi varken kan eller ska sköta nationellt. Det är helt enkelt något som det internationella samfundet gemensamt måste tackla, varför stabiliteten i måste säkerställas och gemensamma spelregler för alla berörda parter i området fastställas. miljö är unik, och den biologiska mångfalden av djur och natur måste bevaras för framtida generationer. Av den anledningen måste vi också skapa rutiner och kapacitet för att skydda kultur och natur av höga skyddsvärden. Kultur- och naturlämningar av höga skyddsvärden måste därför också identifieras, och beredskap för att hantera eventuella olyckor och utsläpp måste till. Ett långsiktigt miljötänkande som kombineras med den framtida ekonomiska verksamheten i regionen, inklusive utvinning av naturresurser, måste till. Utvinningen måste ske på ett så miljösäkert sätt som det bara är möjligt. Regeringen avser att inom ramen för arbetet i stödja arbetet med ett panarktiskt nätverk av skyddade områden. Regeringen säger sig vilja främja ett globalt mål om 30 procents områdesskydd av miljöer. Vi stöder naturligtvis värnandet av miljöer, men är vi tveksamma till den typ av schablonmässigt skydd som indikerar. Det viktiga är att skydda de viktiga funktionerna, till exempel fortplantningsområden. När isar smälter ser vi en lång rad förändringar som vi redan nu måste vara förberedda på. Ett antal handelsrutter, såsom , och polarrutten, blir mer tillgängliga, varför handelspotentialen i området ökar avsevärt. Vi menar att regeringens Arktisstrategi tydligt saknar ett tillvägagångssätt som innefattar handel och naturresurser. Bland annat behöver man tänka på framtida behov av isbrytare, varför isbrytarkapaciteten måste förstärkas och handelsmöjligheterna generellt uppmärksammas. Strategi för den arktiska regionen Vi kan inte heller debattera Arktisstrategin eller Arktisregionens framtid utan att ta upp urfolkens självklara rättigheter. urfolk består av flera folk i den arktiska regionen, där samerna är det folk som lever i de svenska arktiska områdena. Dessa folk har ett unikt kulturarv som har utvecklats under årtusenden, och de har präglats av de särskilda miljömässiga förutsättningar som finns i . Deras kulturarv behöver värnas i hela . Det får inte råda några tvivel om det. Det borde inte behöva sägas, men självklart måste urfolken få åtnjuta samma möjligheter och rättigheter som övriga folk i , och det får inte under några omständigheter finnas någon diskriminerande särlagstiftning mellan olika folkgrupper. urfolk och de folk som finns i den arktiska regionen ska kunna verka fritt och utan inblandning, och urfolkens kulturarv behöver värnas i hela . Sist men inte minst: Den svenska utrikespolitiken måste utgå från och fokusera på svenska intressen. Utvecklingen i är ett tydligt exempel på ett område som definitivt påverkar nu och framöver, varför det måste finnas en väl utarbetad svensk strategi när det gäller vilka frågor som ska prioriteras i och varför just dessa frågor ska prioriteras. Med detta sagt önskar jag yrka bifall till reservation 2, men givetvis står jag bakom samtliga SD-reservationer i betänkandet. 153 (C): Jag vill redan i inledningen till mitt anförande yrka bifall till reservation 3 under punkt 1. Situationen i är under förändring. blir av olika skäl allt viktigare ur miljöpolitiskt, klimatpolitiskt, handelspolitiskt och säkerhetspolitiskt perspektiv. Säkerhetspolitiskt är det viktigt eftersom nya handelsrutter öppnas upp, och stormakter i vår närhet blir alltmer intresserade av att tydligt och i vissa fall också aggressivt hävda sina maktsfärer i det arktiska området. Ur klimatsynpunkt är det viktigt eftersom de arktiska ekosystemen är helt avgörande för vidare ekosystem och för klimatmässiga förutsättningar även i resten av och i andra delar av världen. Ur en biologisk mångfaldssynpunkt är det viktigt eftersom klimatförändringarna och det ökade intresset av att exploatera olje- och gastillgångar hotar viktiga ekosystem och viktiga resurser. Om vi rubbar livsförutsättningarna får dessa ekosystem förmodligen väldigt dåliga förutsättningar att upprätthållas. I allt detta har en oerhört viktig roll som arktiskt land, både som ett land som vill värna hållbarhetsfrågorna och som har en kraftig profil när det gäller att värna fred, samarbete och den liberala världsordningen och eftersom har en unik roll som nordiskt land. Vi har ett långvarigt och nära samarbete med våra nordiska och arktiska grannar. Det är därför välkommet att regeringen nu tydliggör en strategi för Arktispolitik. Det är inte . Det finns vissa saker som lämnar utrymme för förbättringar. Det är tydligt att som både arktisk stat och som östersjöstat befinner sig i ett osäkert närområde som är kraftigt påverkat av stormaktsintressen och av rysk aggressivitet och påverkan. Det behövs en mer aktiv svensk Arktispolitik och ett nytt strategiskt förhållningssätt till de geopolitiska utmaningarna i regionen. De innefattar utöver ökad rysk militär aktivitet också alltmer påtagliga kinesiska maktambitioner och klimatförändringarnas negativa konsekvenser för fred och säkerhet. Strategi för den arktiska regionen Vi anser i likhet med både regeringen och Försvarsberedningen att det behövs en ökad militär närvaro i norra delar. Men till skillnad från regeringen, som i fråga om internationella samarbeten nöjer sig med att sträva efter ett vidareutvecklat och fördjupat Arktisfokus, anser vi att den osäkra utvecklingen även tydliggör behovet för av att fördjupa samarbetet med våra grannländer och med Natoländer och att eftersträva ett Natomedlemskap, allra helst tillsammans med . I fråga om den ryska militära aktiviteten i regionen noterar vi att den lägesbeskrivning som regeringen ger i Arktisstrategin bara kopplar del i den pågående kapprustningen till landets territoriella anspråk utan att se den större bilden, som även inbegriper rysk maktprojektion. I denna bedömning avviker därmed regeringen också från Försvarsberedningen, som i Värnkraft lyfter fram att uppfattar sig ha nationella intressen i regionen, att har uttryckt en strävan att kontrollera sjöfarten genom – i sammanhanget är det intressant att notera att en isbrytare och ett fraktfartyg gick genom – och att landet försöker skapa möjligheter till maktprojektion från området. Därtill har ryska företrädare problematiserat och relativiserat suveränitet över . Vi i anser att det bör klargöras att inte enbart har anspråk på att försvara ryskt territorium i utan att landet även strävar efter att expandera sina intressen, vilket följaktligen är ett säkerhetspolitiskt hot mot oss och mot våra arktiska grannar. Vidare anser vi, liksom föredömligt klargjorde för del, att skyddet av Atlantförbindelserna ingår i det sammanhållna grepp som den svenska Arktispolitiken behöver ta om utmaningarna i regionen. De säkerhetspolitiska utmaningar som vi möter i norr ger upphov till viktiga frågor om hur vi värnar och skyddar de för välstånd avgörande Atlantförbindelserna i händelse av ökade spänningar. Det handlar också om att upprätthålla navigationsfriheten och även skyddet av de många Atlantkablar som binder samman vår kontinent med den amerikanska. Låt mig lämna de säkerhetspolitiska utmaningarna och de säkerhetspolitiska aspekterna av Arktisstrategin. Det finns utrymme för förbättring även när det gäller de aspekter av strategin som rör miljö och klimat.