prot · H90926 · 2021-11-09 00:00:00 — Det är klart att markägare blir överkörda när du kommer in och plockar mark av dem och dessutom inte betalar mer än kanske 1,25 av värdet, vilket äts upp rätt snabbt, på . Man drar heller inte ledningar i statliga skogar och statliga reservat. De är nämligen skyddade. Men de är inte grundlagsskyddade, som enskilda markägares äganderätt är. Staten, länsstyrelser och andra får inte dra genom statens skogar och mark. Däremot kan man gå runt reservaten, så att fler enskilda markägare drabbas. Det är helt okej. Man hotar bara markägaren: Okej, antingen går du med på detta eller så kör vi över dig i rätten, för vi får alltid rätt i slutändan. Jag hoppas ändå att de här förslagen kommer att finnas med i den äganderättsöverenskommelse som kanske kommer att presenteras och att man verkligen stärker äganderätten, vilket var kravet från . Ministern påstår också att det blir mindre skador på luftledningar. Det är, enligt en rapport från ENTSO-E, inte sant. Markkablar har färre fel per kilometer än luftkablar och har dessutom högre tillgänglighet. Jag rekommenderar ministern att läsa rapporten. Dessutom har tagit beslut om att alla nya ledningar ska byggas med markkabel. Det finns säkert undantag också i , men borde kanske titta på vad gör i frågan. Vad tänker ministern göra för att stärka äganderätten? 43 Statsrådet (S): Precis som interpellanten själv sa i talarstolen har ett starkt skydd för äganderätten. Precis som interpellanten också nämnde har vi ökat ersättningen till de markägare som blir utsatta för markintrång tack vare angelägna intressen. tror att han vet bättre än hur ledningarna ska dras, han vet bättre än hur de ska dras och han vet bättre än domstolar hur de ska dras. Beviset för allsmäktiga vishet på området är en lösryckt siffra ur en rapport. Det finns en mängd olika faktorer som gör luftledningar till ett bättre alternativ för den som drar en högspänningsledning. Det finns väl dokumenterat i forskningen. Det finns också ett antal vägledande domstolsbeslut i frågan. Det är alltså ingenting vi behöver diskutera i talarstol. Jag har två frågor till . Det är så att elektrifieras. Vi ska bygga ut ny kraftproduktion, vi ska göra en klimatomställning och vi ska bygga batterifabriker, kanske till och med i egen valkrets. För alla de projekten behövs elledningar. tar det att bygga en elledning. Hur tror att det tar att bygga en elledning med hans förslag? Och hur mycket längre ska få vänta på att en ny batterifabrik ska byggas eller på att ny elproduktion ska komma på plats? Jag har också en annan fråga till . Runt om i har moderata kommunpolitiker stoppat vindkraftsparker och annan ny elproduktion. Man har stoppat elledningar. Kan nämna en enda moderatstyrd kommun som inte har stoppat en elledning? 44 (M): Tack, ministern, för svaret! Det är lite märkligt att jag ska stå här och förklara för ministern vad som har hänt. Det är klart att ni har problem när det gäller att bygga nya ledningar från norr ned till söder. Ni stänger av två kärnkraftverk i och skapar problem i hela med gigantiska höjningar av elpriser och annat, och sedan står ni och lyfter över frågan till oss. Ni har ju skapat detta problem. Ni har skapat kraftbrist i . räknar ni med att dra nya ledningar, vilket är nödvändigt för många olika delar. Men vid dragning av de nya ledningarna behöver man också väga in att ta hänsyn till markägarna och äganderätten. Men det är ni som har skapat elbristen. Det är ni som har skapat det stora behovet av att dra de stora ledningarna genom landet. Jag vet också från min egen valkrets hur regeringen och myndigheter jobbar aktivt för att stänga ned de småskaliga vattenkraftverken. De producerar inte mycket, men de bidrar ändå. Det är klart att man får problem om man stänger ned kraft och ska dra ny kraft från norra och sedan försöker skylla på den gamla regeringen. Och problem ska man ha när man bär sig åt på ett sådant sätt och försätter landet i en sådan situation. När jag har studerat detta har jag också fått veta något märkligt. Vi köper markledningar från . Men vi i kan inte själva reparera markledningarna, utan vi får vänta in koreaner som kommer till med flyg för att laga ledningarna. Det är klart att det tar tid och att det skapar kostnader när det gäller markledningar. Det är en sak som ministern skulle kunna kolla direkt. Varför kan vi inte ha ledningar i marken som vi själva klarar av att sköta och reparera i den takt som behövs utan att det ska behöva komma personal från till ? Det är ju också en brist om vi hamnar i en krissituation och inte kan få hit folk för att reparera våra ledningar. Det här borde ministern ta tag i omgående. Jag tog dessutom upp en annan sak. Länsstyrelser och kommuner kan säga nej till elledningar, men markägaren är den som drabbas hårdast i de här lägena. Man går till och med runt reservaten, för att regeringen vägrar att låta ledningar dras genom statliga skogar och statliga reservat. Det är lättare att köra över markägarna. När det gäller att jag skulle veta bättre än kraftbolagen är det klart att kraftbolagen är måna om att behålla detta. Man betalar en relativt låg ersättning och kör över markägarna. Det är markägarna som får stå för kostnaden. Då frågar jag ministern vad han har tänkt göra för att stärka äganderätten i , som är grundlagsskyddad. Men ministern har inget svar utan hänvisar till kraftbolagen, till att det är de som löser detta. Regeringen sätter sig på läktaren och tittar på medan de kör över den ena markägaren efter den andra. Det är allvarligt. Jag vill gärna ha ett svar från ministern. Hur ser ministern på att kunna dra kraftledningar genom reservat, statliga skogar och annat? Är de fredade från att ta ansvar nu när vi behöver nya elledningar på grund av nedstängd elproduktion men också för att vi behöver mer el och mer nät i ? 45 Statsrådet (S): Låt mig först rätta när det gäller en ganska viktig sak. Vi har ett elöverskott i på ungefär . , när ledde regeringen, hade vi underskott på el. Då var vi beroende av import. exporterar vi el. Det borde glädjas åt. låtsas vidare som att han inte känner till vad naturreservat är. Jag tror inte att jag behöver berätta för att målet med naturreservat är att skydda naturen från ingrepp. Det är därför man inrättar naturreservat. Där tror jag inte att vi och har olika uppfattningar, även om låtsas som att det är fallet. ställde en fråga till mig om äganderätten. Jag ska gärna svara på den. Vi har det skarpaste skydd man kan ha för äganderätten. Den är grundlagsskyddad, och den prövas i ett fristående och kanske ett av de bästa rätts- och domstolssystem som finns i världen. Den prövas inte av mig och inte av utan av fristående domstolar i ett rättssamhälle. Det är en ordning som jag tror att vi ska vara glada för. Jag noterar att inte svarar på någon av mina frågor. Därför ska jag repetera dem, så att får en chans att svara. Det var säkert bara ett förbiseende från sida, eftersom han är så mån om att jag ska svara på hans frågor. Min första fråga är: Finns det en enda moderatstyrd kommun som känner till som inte har stoppat att det byggs en elledning? Den andra frågan är: Hur kommer det att ta att med förslag bygga de elledningar som bland annat behövs för batterifabriker? Det är elledningar som också behövs för att bygga ut ny energiproduktion, för att Northvolt ska bygga största batterifabrik i eller för att Hybrit ska göra världens första koldioxidfria stål. Företag och näringsliv behöver få veta hur de måste ha i sin planeringshorisont om förslag riskerar att gå igenom. 46 (M): Det är klart att vi behöver fler elledningar, men det är just det min interpellation har som syfte. Jag ville höra av ministern hur han hade tänkt förstärka äganderätten när nya ledningar ska dras fram genom , men då hänvisade ministern till nätbolagen och myndigheterna och sa att han litar på dem. Det här har markägarna där ute insett. De sitter själva i rättegångar och har ingen chans att klara av dessa delar. Visst är det helt rimligt att samhället måste gå framåt i vissa lägen, men vad har markägarna för skydd för sina ? Vilka ersättningar får de för sina marker? Vilket grundlagsskydd har de i grund och botten för sina marker? Jag fick också svar av ministern att naturreservaten är skyddade. Man kan alltså inte låta en mark- eller luftledning gå genom ett större naturreservat, eftersom det är mer värdefullt än vad alla privatägda marker runt omkring hela reservatet är. Är det inte rimligt att regeringen och samhället tar ett visst ansvar och bidrar i denna situation i stället för att belasta landets markägare med mer intrång? Det går att lägga mer markkabel, men ministern avstår från det och lämnar över detta till – just det, fru talman – myndigheter och nätbolag att lösa. Regeringen tänker inte skydda markägarna eller stärka äganderätten trots att detta var ett uppdrag från riksdag att genomföra. Regeringen tänker alltså inte stärka äganderätten. 47 Statsrådet (S): fick på sig att svara på två enkla frågor. Han klarade inte ens av att besvara en fråga. Jag har besvarat samtliga frågor. Det säger väl lite om hur stark hans argumentation är. Även om vill göra tiden för elledningsdragningar längre, även om han låtsas ha en annan process än den regeringen har och även om han låtsas som att grundlagsskydd inte är grundlagsskydd har han inte en särskilt annorlunda politik. Hans förslag kommer att förlänga byggnadstiden för ledningar med, vad vet jag, kanske två . kunde själv inte svara på den frågan. Han vill dock att förslagen ska prövas i samma domstol eftersom han vill att de ska prövas utifrån samma kriterier. vill inte att ska göra teknikval för elledningar, och inte heller vill att ska göra teknikval för elledningar. Detta är något som han bara låtsas vilja, fru talman, när han står i talarstol och tror sig enkelt kunna möta kraven från väljaropinionen i hemvalkretsen. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2021/22:70 om kraftledningen genom och 48 Statsrådet (S): har ställt tre frågor till mig. Den första frågan är vad det avgörande kriteriet var för regeringen att döma överklagandet i ärendet Ekhyddan–Hemsjö till Svenska kraftnäts favör. Den andra frågan är vilka bedömningar jag anser att det är rimligt att göra i en samhällsekonomisk lönsamhetsbedömning vid byggande av stamnät för elkraft och om markåtgång, framtida produktion på marken och människors livsmiljö var med i den samhällsekonomiska kalkylen när regeringen fastställde överklagandet. Den tredje frågan är på vilket sätt jag anser att regeringen i beslutet tagit hänsyn till ställda villkor och synpunkter och på vilket sätt de i så fall avspeglas i regeringsbeslutet. Den ledning som har ställt frågor om är uppdelad i två ärenden: ett ärende för sträckan Ekhyddan till och ett för sträckan till Hemsjö. De skäl som ligger till grund för regeringens bedömning framgår av besluten, och jag besvarar frågorna utifrån vad regeringen har uttalat där. har i båda ärendena avslagit svenska kraftnäts ansökan eftersom inspektionen bedömt att inte har visat att verksamheten uppfyller kraven på lämplig lokalisering i kombination med bästa möjliga teknik. Inspektionen ansåg att inte kunde visa att det skulle vara tekniskt eller ekonomiskt orimligt med en partiell markförläggning eller en delvis annan sträckning. I beslutet för ledningen mellan och Hemsjö, för vilken regeringen upphävde beslut och meddelade nätkoncession, gjorde regeringen en annan bedömning än inspektionen. Regeringen bedömde att det material som kommit in med i ärendet var tillräckligt för att visa att luftledning i ansökt sträckning är den bästa möjliga teknik som rimligen går att kräva i det aktuella fallet. Regeringen lämnade tillbaka ärendet till inspektionen för att fastställa nödvändiga villkor för anläggning och underhåll av ledningen. För sträckningen mellan och instämde regeringen i bedömning att artskyddsinventeringen var otillräcklig. I övrigt ansåg regeringen att underlaget var tillräckligt för att kunna göra en bedömning av ansökan. Regeringen beslutade därför att lämna tillbaka ärendet till inspektionen för ny prövning efter det att lämnar in en kompletterad artskyddsinventering. Projektet för ledningarna mellan Ekhyddan och Hemsjö är klassat som ett projekt av gemensamt intresse för integreringen av den europeiska energimarknaden och utgör en viktig förstärkning av det svenska transmissionsnätet. Vad gäller samhällsekonomiska lönsamhetsbedömningar kom in med en rapport om vad sådana bedömningar bör innehålla för investeringar i transmissionsnätet. Som angavs i regeringens proposition Moderna tillståndsprocesser för elnät avser regeringen att förtydliga i förordning vilka samhällsekonomiska analyser ska göra, baserat på vad inspektionen skriver i sin rapport. Det arbetet pågår inom . 49 (C): Tack, statsrådet , för svaret! Interpellationen är föranledd av ett synnerligen samhällsviktigt och angeläget bygge av en kraftledning i . Det är mycket omfattande, och det sker som en del av en stomnätslinje genom och och görs i Svenska kraftnäts regi. Ett modernt samhälle och dess invånare har krav på ny och fungerande samhällsinfrastruktur. Det är väldigt få, om ens någon, som ifrågasätter att det byggs kraftledningar, vägar och järnvägar eller att kablifiering av fiber sker. Man ställer dock krav på delaktighet i planeringsprocessen inför byggandet, och man kräver att man blir hörd, att rimliga hänsyn tas och givetvis att modern och resurssnål teknik används. Därvidlag utgör inte kraftledningsbygge något som helst undantag. Ända pågår i delar av och en projektering. Det är något mindre än några av närbelägna kommuner, men det är ändå ett betydande markområde. Ärendet har varit föremål för statsrådet och regeringens prövning då överprövade och vann regeringens gehör gentemot det krav som hade ställt på projektet. Det finns givetvis en förväntan när det handlar om en samhällelig exploatör, i detta fall , att man använder moderna och resurseffektiva lösningar och att man är lyhörd. Människor som berörs, såsom markägare och boende i bygden, har förstås en förväntan på att modern teknik som i delar av sträckningen är nedgrävd och som skulle innebära ett mindre markintrång framstår som ett rimligt alternativ. Projektören hävdar dock att det är omöjligt att ens i delar av sträckningen nyttja annan teknologi än den gängse, det vill säga traditionell lufthängd ledning med därtill stor markåtgång. Det som förvånar många av dem som följer frågan och som har engagerat sig är bristen på lyhördhet som projektören har visat och visar i dialogen med dem som berörs, oavsett om det handlar om kommuner, regioner, markägare eller enskilda individer. Min bedömning, som jag tror statsrådet delar, är att om det ens ska vara möjligt att bygga nödvändig samhällsinfrastruktur – sådan som vi behöver ha – måste den som projekterar och driver sådant på och regeringens uppdrag vara betydligt mer lyhörd och öppen för en konstruktiv dialog. Annars får vi enorma ledtider som mycket långa domstolsprocesser kan resultera i. har granskat detta och kommit fram till att de bedömningsmekanismer som tidigare tillämpade inte var goda nog. Därför gav man i uppdrag att ge en second opinion rörande den samhällsekonomi som hävdade fanns när man byggde. fick en god och nödvändig roll att döma vid sidan av. Därför blev förvåningen mycket stor, fru talman, när regeringen efter Svenska kraftnäts överprövning av det beslut meddelat dömde till Svenska kraftnäts favör. Jag har flera frågor. Den jag särskilt vill fästa uppmärksamhet på är: Vad var det avgörande kriteriet för regeringen att döma överklagandet till Svenska kraftnäts favör? Det som i synnerhet överprövade var att man inte hade lyckats hitta en lämplig lokalisering i kombination med bästa möjliga teknik. 50 PER SCHÖLDBERG (C): Jag tackar statsrådet för svaren så långt. De här jätteutmaningarna i samhällsinfrastrukturen är vi många som är besjälade av. Den aktuella frågan om kraftledningen genom och har jag stött på i flera sammanhang, eftersom jag kommer från . Jag har inte stött på någon som är emot själva investeringen. Alla förstår behovet. Men jag ser uppenbara risker med att motståndet är så starkt mot den tänkta tekniska lösningen. I går uttalade exempelvis kommunalrådet i i lokaltidningen att han är väldigt bekymrad och inte vill att ska ha tillstånd att gå in på kommunens mark. Det här är lite grann det som kollegan också var inne på. Man har fastnat i diskussioner och i en tekniklösning som kan leda till att det tar än vad vi alla egentligen önskar. Jag är ingen starkströmstekniker och vill inte trassla in mig i en teknisk diskussion. Men förutom att lyssna på och läsa Svenska kraftnäts tydliga argumentation för sitt teknikval har jag också tagit del av det kunnande på området som finns hos till exempel i , före detta ABB. De säger någonting annat: att en marksnål teknisk lösning är möjlig. Då måste jag säga att jag blir fundersam över att två så pass stora aktörer kan ha så olika uppfattningar. Det är inte min sak att bedöma det, men jag kan inte tillåta mig att inte fundera över varför det blir så. Dessutom är det som så att de här tekniska lösningarna med att gräva ned i mark som jag uppfattat det används i och i större utsträckning än i och i synnerhet . Min fråga till statsrådet blir: Hur ser statsrådet på att det görs som det görs i våra grannländer men inte kan göras så i , i och på andra platser i ? 51 Statsrådet (S): Jag tackar och för interpellationen och frågorna. Jag tror att diskussionen visar det som också är inne på: vikten av att vara tydlig med olika teknikvals fördelar och nackdelar och vikten av att vara lyhörd inför de olika lokala intressena. I alla typer av sådana här ärenden kommer det att vara olika samhällsviktiga intressen på båda sidor. Det är inte en fråga om tårta eller glass, utan kanske snarare en avvägning mellan pest och kolera – båda alternativen uppfattas ge allvarliga nackdelar. Anläggningar med markkablar uppfattas av projektörerna som dyrare och framför allt som svårare att underhålla och reparera. Jag tror att det senare är viktigare än det förra. Den stora fördelen är att de ger lägre markintrång, även om det kanske inte alltid blir lägre miljöpåverkan. De uppfattas då göra att marken fortsatt är brukbar. Fördelen med luftledningar är att de är ekonomiskt billigare men också väsentligt driftssäkrare. Det innebär inte att den ena eller andra tekniken är omöjlig vid något enskilt tillfälle. Men ju starkare ström man har och ju viktigare elledningen är för många människor, desto viktigare blir det för operatören att den byggs som luftledning med möjlighet att snabbt åtgärda den och återställa elen. Det är lätt att tänka sig att den som exempelvis har ett stålverk, där avbrott kostar många , är väldigt mån om att elledningen dras i luft. Men om man ska dra en ledning till ett enskilt vindkraftverk i exempelvis betyder inte en sekunds eller en minuts avbrott lika stor påverkan. Då ser också kalkylen annorlunda ut. Detta är nog huvudskälet till att man gör olika bedömningar vid olika tillfällen i . Vi bygger ju markkabel även i . Det är också, tror jag, skälet till att man gör olika bedömningar vid olika tillfällen i våra grannländer. Det är på det sättet inte svart och vitt. Med det tror jag att jag svarade på Per Schöldbergs fråga. Kvarstår gör fråga, nämligen frågan vilket som var det avgörande skälet. Jag önskar att jag kunde ge ett väldigt tydligt svar på den frågan. Men det lite tråkiga politikersvaret är att det var en sammanvägd bedömning och att de samhällsekonomiska fördelarna med luftledningen vägde tyngre än nackdelarna i det här fallet. Jag har kvar på min talartid. Man kan ju fundera, fru talman, över om det inte vore angeläget att från statsmaktens sida göra det tydligare när och under vilka spänningsnivåer och omständigheter det är rimligt att gå fram med luftledningar och under vilka spänningsnivåer det är rimligare att gå fram med markledningar. Det är möjligt att det skulle leda till mindre konflikter och öka möjligheten till dialog. Därmed skulle man också kanske undgå tvister och göra det möjligt att bygga ledningar snabbare. 52 (C): Jag tackar för svaret. Det är alltså en samlad bedömning. Jag hade förmodligen svarat på ett motsvarande sätt om jag hade varit i statsrådets roll, för så gör man. Låt mig då, fru talman, upprepa min fråga nummer 2 i interpellationen! Den lyder så här: ”Vilka bedömningar anser statsrådet att det är rimligt att göra i en samhällsekonomisk lönsamhetsbedömning vid byggande av stamnät för elkraft? Är markåtgång, framtida produktion på marken och människors livsmiljö en del av den samhällsekonomiska kalkylen när regeringen fastställer överklagandet?” I sitt svar hänvisar statsrådet till propositionen Moderna tillståndsprocesser för elnät, som ställde sig bakom här . Men den, fru talman, handlar i all huvudsak om elnät med spänningar och omfång som är långt under vad som är fallet i det stomnät som har ansvar för att bygga och som den aktuella interpellationen handlar om. Jag anser därför att statsrådet måste utveckla svaret lite mer på den punkten. Utöver att hänvisa till en proposition som i alla fall jag bedömer egentligen inte berör det aktuella fallet, hur ser statsrådet på att vi i det här fallet renrakar mark? Det är skogsmark, , människors boendemark och människors livsmiljö som påverkas mycket stort, fru talman. Har statsrådet över huvud taget bedömt och värderat annan teknik än den konventionella, som jag upplever att en del är bekymrade över att exploatören, statsägda , så envist biter sig fast vid? Samhällsekonomin får inte blandas ihop med företagsekonomin. Det är klart att det ur Svenska kraftnäts perspektiv är billigare att komma över relativt billig råmark för 1,25 gånger marknadsvärdet med mycket lång koncessionstid och en relativt billig teknik jämfört med att göra ett mycket mindre markintrång och använda en dyrare teknik. Men sedan finns det samhällsekonomiska perspektivet. Det som beslutade efter tillkännagivandet med anledning av , fru talman, var att den samhällsekonomiska bedömningen skulle väga tyngre. Och skulle inte tillåtas göra den själv, utan skulle göra den. När Energimarknadsinspektionen gör den och konstaterar att inte har gjort en tillräckligt god ansökan överprövas , och då dömer regeringen av det som om den gamla ordningen gällde. Det är vad som förvånar människor i bygden väldigt mycket, fru talman och statsrådet. Jag delar statsrådets och alla andras ambition att vi fortare än kvickt måste få ledningarna på plats. Annars har vi utomordentligt stora problem i vårt samhälle. 53 Statsrådet (S): Jag tror att alla de saker som frågar mig om de kan ingå i de samhällsekonomiska bedömningarna skulle kunna ingå på något sätt. De samhällsekonomiska kalkylerna på alla infrastrukturområden utvecklas . Men även med en väldigt utvecklad samhällsekonomisk modell kommer man nog inte att komma undan de två grundfaktorerna här, nämligen att den ena tekniken kommer att vara mer lämplig för vissa spänningsnivåer, och den andra tekniken kommer att vara mindre lämplig för vissa spänningsnivåer. Det tror jag, oavsett vilken modell man utvecklar, kommer att vara den grundläggande hypotesen. Sedan kan det finnas undantag för vissa sträckningar eller vissa platser där man får ett annat utfall. Sedan frågar mig om det är rimligt att så mycket mark tas i anspråk för samhällsviktig ledningsinfrastruktur. Mitt enkla svar på den frågan är: Ja, det är en förutsättning för att vi ska kunna ha driftsäker samhällsviktig infrastruktur och att vi ska kunna göra den gröna omställning som och hela världen står inför. Som i alla frågor som vi som politiker har att syssla med väljer vi sällan mellan två riktigt bra alternativ eller mellan ett alternativ som bara har uppsidor och ett som har nedsidor. Ska man ha elektricitet måste man ha ledningar. Ska man ha mycket elektricitet måste man ha elledningar med hög spänningsnivå.