prot · H90926 · 2021-11-09 00:00:00 — Den som är föremål för myndighetsutövning har alla möjligheter att pröva sin sak i domstol om den anser att myndigheten har tolkat lagen fel. Det har hänt tidigare och kommer att hända igen. För en minister är det enligt svensk grundlag strikt förbjudet att lägga sig i implementeringen av dessa lagar mot enskild – ännu mer så när något är föremål för domstolsprövning, som i det enskilda fall vi hörde om. Så ska det också vara. Det finns ju länder där regeringar försöker lägga sig i hur domstolar ska döma, och så vill vi inte ha det i . Mot denna bakgrund har jag redogjort för grunden för dessa lagar och förordningar. Men jag har givetvis stor förståelse för oron, och det är också därför vi hjälper till med förebyggande åtgärder, till exempel viltstängsel, och med ersättning när något redan hänt så att den enskilde inte ska stå ensam. När det som i detta fall är för mycket av ett rovdjur har länsstyrelserna dessutom möjlighet att utfärda licensjakt. Man kan också kräva skyddsjakt om rovdjuret beter sig hotfullt mot människor. Jag delar också önskan att öka den inhemska köttproduktionen, inte minst när det gäller lammkött. För bara något årtionde sedan var detta kött inte helt vanligt, men numera förekommer det alltmer på våra restauranger. Som näringsminister ser jag såklart gärna att det också produceras på vårt hållbara sätt, inte minst vad gäller miljöaspekter, antibiotika och annat. Jag tackar för tipset, och även om jag uppskattar förhoppningen om att jag ska vara kvar som näringsminister är detta nog på upphällningen. 30 (M): Jag är helt säker på att vill ha både en ny näringsminister, en ny regering och en ny politik för . De haverier som regeringen har haft på många olika samhällsområden påverkar många människor i , men den havererade rovdjurspolitiken påverkar mest landsbygden. Det är en viktig landsbygdsfråga, och det är en viktig rennäringsfråga. Jag vet att , min kollega från , är väldigt engagerad i rennäringens villkor. Jag tycker att det är en regerings ansvar att agera och vidta åtgärder när ett samhällsproblem eskalerar, för det är ett samhällsproblem. Det är ett samhällsproblem att en småföretagare i får en varg som går på gården , som filmas med en kamera, och att myndigheterna tolkar regelverket så som framgår av svar, att det är en tillämpning och en vägledning. Jag tror, fru talman, att det är på det sättet att Socialdemokraterna har visat bort landsbygdspolitiken och rovdjurspolitiken till . Det är ett billigt pris att betala, men konsekvenserna för jägare, för lantbrukare och för de barnfamiljer som bor i rovdjurstäta områden är förskräckliga. Det är naturligtvis därför som både och tar varandra i hand och rasar över att uttaget av varg i är alldeles för lågt i förhållande till det höga rovdjurstryck som finns. Jag hade önskat att vi hade en aktiv regering som såg hela , som agerade i denna fråga och som gjorde att vi aldrig behövde debattera vargen. Om rovdjurstrycket vore rimligt skulle det inte vara ett samhällsproblem. (TREDJE VICE TALMANNEN: Ordet för det avslutande inlägget, som möjligen är hans sista inlägg som näringsminister, går till .) 31 Näringsminister (S): Det är sannolikt, men om man har varit med i politiken som jag ska man inte utesluta någonting. Jag vill börja med att tacka ledamöterna för diskussionen. Det är klart att detta är viktiga frågor. Även om man gör som gjort i ett antal interpellationsdebatter och i varje vrå ser konspirationer från , som han uppenbarligen tillmäter mycket stor betydelse i detta land – det gläder dem säkerligen – och han uppenbarligen vill bekämpa detta uppskattar jag ändå debatterna. Jag tror, och har alltid velat tro, att det i grunden, även om vi har olika uppfattningar som ibland inte är så olika som det låter från talarstolen, finns ett positivt engagemang för detta lands väl och ve, så också i dessa frågor. Sedan är ledamöterna väl medvetna om vad jag kan och inte kan göra som enskilt statsråd, inte minst i relation till de lagar och förordningar som antagits här. Jag förstår den oro som finns ute i vårt land både när det gäller den utveckling vi har, som inte bara gäller varg utan också andra rovdjur, och när det gäller att hitta en balans där vi kan både bo och verka i hela vårt land och ha en biologisk mångfald som vi kan vara stolta över i . Vi fortsätter att jobba på. Vi kommer att fortsätta att vara aktiva och göra vårt absolut bästa. Jag är tämligen säker på, fru talman, att oavsett vem som är näringsminister i nästa regering kommer detta att fortsätta att debatteras här i kammaren. Tack för mig för ! Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellation 2021/22:63 om elmarknadshubbens framtid 32 Statsrådet (S): har frågat mig dels om ett införande av elmarknadshubben är aktuellt även om tankarna om den elhandlarcentriska modellen skrotats, dels hur jag bedömer hubbens värde relaterat till risk och säkerhet och dels om jag avser att ta några initiativ med anledning av detta. Etablering av en elmarknadshubb är viktigt bland annat för att skapa bättre förutsättningar för efterfrågeflexibilitet och underlätta för nya marknadsaktörer och sammantaget öka konkurrensen på elmarknaden. Elmarknadshubben kommer därför att vara ett framtida verktyg för att jämna ut elpriserna om priserna kommer att fluktuera mera . fick i uppdrag av regeringen att utveckla och driva en elmarknadshubb. Detta arbete pågår , och lägger stort fokus på säkerhetsfrågor i detta arbete. Regeringen å sin sida arbetar med att fram en produkt med förslag till nödvändiga författningsändringar för att införa elmarknadshubben. Säkerhetsfrågor och frågor som rör totalförsvaret ligger högt på regeringens dagordning och ges stor vikt i arbetet med författningsändringarna. Arbetet är tyvärr försenat vad gäller denna produkt. Arbetet med en elhandlarcentrisk modell är vilandeförklarat i väntan på att en elmarknadshubb tar plats. För att missförstånd inte ska uppstå bör det dock poängteras att en elmarknadshubb kommer att vara uppbyggd som ett helt fristående system, och det kommer inte att vara möjligt att påverka några anläggningar via systemet, till skillnad mot fallet med exempelvis Coop som hänvisar till i sin interpellation. 33 (KD): Jag vill tacka statsrådet för svaret. Under innevarande mandatperiod har allt som har med el att göra kommit alltmer i fokus, detta av både positiva och tyvärr också negativa skäl. På den positiva sidan har vi det faktum att fossilfri el är en nyckel till att klara klimatomställningen av vårt land och att el är en möjliggörare som vi borde kunna hitta en bred samsyn kring. På den negativa sidan kan vi prata om skenande elpriser, alltmer instabila förutsättningar för företag och en stress i systemet. Den förtida avvecklingen av märks alltmer, och marginalerna finns inte på samma sätt längre. Jag tror att både oppositionen och regeringspartierna vill att elmarknaden ska fungera på ett tillfredsställande sätt. Elmarknaden står för en enorm utmaning. ska elsystemet fördubblas. Elmarknadens aktörer har en lång lista med åtgärder som är betydligt mer prioriterade än hubben. Om vi ska lyckas med energiomställningen måste vi prioritera politik som stöder den utvecklingen. Hubben leder inte dit. Vi är några oppositionspartier som har markerat mot riskerna med elmarknadshubben, och jag blir lite oroad över att regeringen inte lyssnar. Faktum är att arbetet har kostat mycket pengar och att hubben inbjuder till spioneri. Inte heller löser den de egentliga problemen på elmarknaden. Jag utgår från att ministern ändå nogsamt följde cyberattacken mot Coop och den kritik som följde efter händelsen. Vi pratar här om näst största databas över personuppgifter, om projektet med hubben blir av. Om en sådan ska sjösättas måste säkerhetsfrågan vara helt klar. Svenska kraftnäts analys är inte tillräcklig för att göra oss kristdemokrater och andra delar av oppositionen trygga i frågan. Vi kan inte ta några risker i onödan. Jag noterar att statsrådet i sitt svar hänvisar till att hubben planeras att vara ett helt fristående system, att det inte kommer att vara möjligt att påverka den via några anläggningar och att mitt exempel med Coop inte är jämförbart. Det låter sig sägas att det kommer att vara ett säkert system. Men handen på hjärtat – har vi verkligen ingen anledning att känna oro? känns det som att vi är lite för naiva i det här landet. Mitt parti och flera andra i oppositionen förordar i stället att en utdaterad politisk reform byts mot förslag som på riktigt ökar konkurrensen på elmarknaden och stärker kundernas ställning på marknaden. Om ministern på allvar vill lösa problemen på elmarknaden är vi jättegärna med och bidrar, men låt oss tillsammans begrava frågan om elmarknadshubben och den elhandlarcentriska modellen. Branschen behöver ett besked i denna fråga, och vi ser fram emot en lösningsorienterad dialog med fokus på elmarknadens bästa. 34 (M): Det här är en gammal reform. En hubb skulle passa enormt bra i en centraliserad modell för elmarknaden som vi i har haft tidigare. Vi har haft kärnkraft och vattenkraft och stora ledningar från norr, och sedan har vi distribuerat ut det, och samma sak har skett med kärnkraften i söder som också har gått via stora ledningar. Men är det inte så framtiden ser ut. Framtiden bygger på helt andra saker. Den bygger på en diversifiering, som vi i promotar och tycker är väldigt bra, både av förnybar sol, vind och vatten och av kärnkraft som bas. Har man vattenkraft och kärnkraft i portföljen har man också större möjlighet att bygga ut mycket vindel och solel, som är mer rörliga energisorter. Dessutom är det, som ledamoten säger, en stor säkerhetsrisk att vi samlar alla data från all vår energiproduktion och energikonsumtion i i en hubb. Det är ju spionernas att komma över sådana här data. När vi dessutom inte kan ha den faktiska nyttan av det gör det oss enbart sårbara. Vinsterna finns inte i den här hubben. Det här är någonting som har funnits tidigare, men framtiden kommer säkert att gå mer och mer mot att jag producerar min egen solel på taket till min lägenhet eller mitt hus och använder det i min elbil. Mycket kommer att vara lokalproducerat, och de större industrierna kommer att få el från större anläggningar. Då är en hubb en gammal produkt, helt enkelt. Producenter är också konsumenter, och konsumenter är producenter, vilket gör att vi kommer att behöva kunna mäta på individnivå eller på organisationsnivå vad vi gör och inte gör och på så vis kunna ta ut data gällande hur vi kan effektivisera vår elanvändning och vårt beteende på ett bättre sätt. Det kommer också att bidra till en ökad konkurrens och en ökad flexibilitet. Att då bygga in sig i en stor, otymplig och faktiskt säkerhetsfarlig hubb kan jag inte se finessen med. Vi behöver inte bara titta på Coop, utan vi kan titta på tidigare skandaler då vi har stött på problem i inom it-säkerhetsfrågor. Minister vet vad det kan innebära när inte kan hålla it-systemen säkra, och det är en större fara än någonting om all vår elproduktion och vår elkonsumtion finns samlad i en databas. 35 Statsrådet (S): Man undrar om interpellanten och meddebattören över huvud taget har läst det som ligger till grund för det här. Jag kan upplysa om att det här är ett nordiskt projekt som startades av alliansregeringen när statsråden kom från , . Det har införts i , och , och planerar att genomföra det. Ni benämner det här med ord som säkerhetshot, spionhot och spionernas . Menar ni verkligen att det är så det ser ut i våra grannländer? 36 (KD): Vi har hört minister säga att vi tycker att våra grannländer accepterar spioneri och så vidare. Jag tycker att det är ganska häpnadsväckande. Jag ska försöka förklara lite mer vad det faktiskt är som vi vill se i stället. Vi är inte , utan vi är här och , 2021. Vad är det då vi vill, vi som är kritiska till hela tanken med elmarknadshubben och den elhandlarcentriska modellen? Vad har vi för alternativa förslag? Jag tror inte att Ygeman har läst vad vi har skrivit om detta tidigare. Det är ganska berättigat att man också kommer med konkreta förslag när man vill göra någonting annat, och jag tar gärna chansen att utveckla detta lite. Ett exempel är att vi vill slopa anvisningsavtalen. En relativt stor andel av elkunderna gör inget aktivt val av elbolag och anvisas i de flesta fall till ett avtal som är dyrare. Jag anser att denna avtalsform bör slopas nu och att kunderna i stället ska få välja ett elavtal på samma sätt som för bredband och telefoni. Denna ändring skulle minska kostnaderna för kunderna. Ett annat exempel är förstärkt regelverk kring leverantörsbyte. Kundens ställning och rätt att byta elbolag behöver stärkas, och sjysta affärsmetoder ska premieras. tycker vi ska få i uppdrag att ta fram utvecklade regler för leverantörsbyte, däribland en mer tydlig och säker fullmaktshantering och en tydlighet mot kunderna kring villkor. Denna ändring skulle också stärka kundernas roll på elmarknaden. Sedan har vi frågan om de förenklade elfakturorna, som det var tal om var hubbens och elhandlarcentriska modellens uppgift att hantera. Många kunder upplever elräkningarna som ganska röriga, vilket försvårar möjligheten att vara aktiv som kund och att välja elbolag. Vi kristdemokrater vill inte se en påtvingad gemensam fakturahantering som med den elhandlarcentriska modellen. Däremot vill vi se att en branschgemensam dialog initieras. Lyckas inte det frivilliga arbetet utesluter vi inte andra och då kanske mer tvingande åtgärder för att förenkla fakturorna för kunderna. Denna ändring skulle stärka kundernas roll på elmarknaden. Vi ser därför inte något behov av vare sig modellen eller hubben. Men den stora frågan återstår. Skulle regeringen kunna begrava frågan om hubben? Varken branschen eller vi från oppositionspartierna vill att frågan fortsätter debatteras i ytterligare ett årtionde. Jag är ganska säker på att även regeringen hellre fokuserar på andra frågor på energiområdet, till exempel på hur vi ska korta ledtiderna för nödvändiga myndighetsbeslut och hur vi ska fasa ut all fossilbaserad el ur det svenska systemet som vi måste bygga ut en leveranssäker, stabil och väderoberoende elproduktion som säkrar både vår välfärd och vårt klimat. Där skulle jag önska att regeringen lade all sin kraft framöver. 37 (M): De förslag som ledamoten redogjorde för här står vi också bakom. Det finns väldigt mycket att göra mer än att centralisera hela systemet. Jag blir lite besviken på minister , som i så korta ordalag bemöter de här allvarliga frågorna. Det finns inget som är så viktigt som att vi kan säkra vårt lands säkerhet. Om jag gör mig totalt beroende av el och lägger allt detta i en hubb kan det bli så att hela samhället står stilla, både vår industri och våra transporter, och därför tycker jag att det vore klädsamt om minister kunde problematisera detta och förklara varför det skulle finnas ett så stort värde i att skapa just den här hubben. Jag tror att vi i stället kan göra enormt mycket när det gäller hur vi som konsumenter och småproducenter kan bli mer flexibla och skapa mycket smartare system. Med all respekt vill jag också säga att det händer väldigt mycket på det här området, som vi har sagt i tidigare debatter. Det är svårt att hinna med i den enorma utveckling som sker. Det gäller att vi är proaktiva. Det är inte alltid vi kan se 10–in , men när vi redan nu ser att det här är en produkt av en annan tid anser jag att det här projektet ska skrotas. 38 Statsrådet (S): Jag förstår att och ägnar all sin talartid åt att prata om allt annat än vad interpellationen handlar om. Det skulle jag också ha gjort om jag hade stått för de uttalanden som och gjorde. Det var alltså alliansregeringen, de partier som ni företräder, som tog initiativ till det här. Det finns i , och . Ni kallar det för spionernas . Tog alliansregeringen – och – initiativ till spionernas ? Har infört spionernas ? Har infört spionernas ? Har infört spionernas ? Är det vad ni står och säger här? , fru talman, ska alldeles strax införa detta. Står de i begrepp att införa spionernas ? säger att jag ska utveckla hur det här kan påverka hela elproduktionen i . Jag gjorde det i mitt första svar: inte alls. Det finns ingen koppling mellan elmarknadshubben och elproduktionen. Det sa jag i mitt interpellationssvar. Varför ska jag behöva utveckla det igen? Vår avsikt är att slutföra det som alliansregeringen har påbörjat och som alla länder i våra grannområden gör. 39 (KD): Tack, ministern, för ditt inlägg! Jag känner mig lite beklämd över att inte ens få någon respons på de frågeställningar som jag har. Jag kommer ändå med en lösning i stället för det som den här hubben skulle innebära. Det är helt riktigt, som statsrådet säger, att hubben initierades av alliansregeringen. Men det är väldigt länge sedan. Utvecklingen går vidare, och när man ser utvecklingen behöver man ta tag i dessa problem på allvar i stället för att försöka ro i land ett misslyckat projekt. Jag är absolut den som faktiskt ibland kan säga att vi kanske inte tänkte hela tanken färdigt. Men då hade vi inte heller alla fakta på bordet. Det ska nämligen inte ta så här . Och oavsett om våra grannländer har kommit på den briljanta idén att slutföra detta projekt på sitt sätt och tänker sig att de ska göra det på ett så säkert sätt som möjligt tror inte vi kristdemokrater att det är möjligt att genomföra reformen med hubben på det sättet. Jag beklagar att vi inte tycks komma närmare ett bra avslut när det gäller denna oönskade evighetsmaskin, för det har tagit väldigt . Jag hade väl ändå hoppats att vi skulle kunna få höra en liten öppning från statsrådets sida och att man insett att elmarknadshubben inte efterfrågas av marknadens aktörer och inte heller av stora delar av denna kammare. Men jag vill ändå tacka för möjligheten att ställa mina frågor. Jag är säker på att vi får anledning att återkomma till den här frågan . 40 Statsrådet (S): Tack, , för interpellationen! Tack, , för debatten! Jag noterar att ni trots många inlägg inte kunde svara på varför det som fungerar bra i och i och som ska införas i skulle vara ett stort problem i . Jag tror att det är där skon klämmer. Det fungerar alldeles utmärkt i dessa länder och utgör där inte de risker som ni påstår att det skulle utgöra här. I den meningen finns det väl anledning för deltagarna i denna interpellationsdebatt att uppdatera sin samhällsanalys med hur det här faktiskt fungerar i vår omvärld. Jag vill med detta tacka för en bra debatt. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2021/22:65 om nedgrävning av elledningar 41 Statsrådet (S): har ställt två frågor till mig. Den första frågan är vad jag avser att göra för att stärka äganderätten för landets markägare då nya ledningsgator planeras och ska byggas i . Den andra frågan är om jag avser att ta någon form av initiativ för att tvinga elbolagen att bygga mer markkabel i stället för nya luftledningar. Äganderätten är grundlagsskyddad, och det är självklart viktigt att den som äger mark tryggt kan förfoga över den. kan det ibland vara nödvändigt att göra inskränkningar i den enskildes äganderätt om det behövs för angelägna allmänintressen. Elektricitet anses ofta vara av sådant allmänintresse, och därför finns det regler i bland annat expropriationslagen och ledningsrättslagen som möjliggör framkomlighet för elledningar även om ett nätföretag inte skulle komma överens med enskilda markägare längs den tillståndsgivna sträckningen. står inför ett stort behov av ökad tillgång till el genom både ökad produktion och kapacitet i elnätet, vilket medför att nya anläggningar kommer att behöva byggas. är det givetvis viktigt att de byggs på rätt plats och utformas på lämpligt sätt för att bland annat minska konflikter mellan en anläggning och motstående intressen, exempelvis privata markägare. Det är och nätföretagen som planerar och driver elnäten i . prövar enligt reglerna i ellagen företagens ansökningar om nätkoncession för ledningar med högre spänning. Luftledningar och markkablar har båda sina för- och nackdelar, exempelvis avseende driftsmässiga aspekter och olika typer av miljöpåverkan. På högre spänningsnivåer erbjuder luftledningar dock flera fördelar som är önskvärda. De medför förvisso i regel ett större markintrång och kan innebära en större påverkan på vissa motstående intressen, men luftledningar är väldigt driftssäkra och framför allt betydligt lättare att felsöka och reparera när något problem väl uppstår. Luftledningar har också en längre teknisk livslängd, och de är lättare att göra ändringar på, exempelvis om spänningen behöver höjas eller sträckningen justeras. De är dessutom ofta billigare att bygga, vilket i slutändan medför lägre kostnader för konsumenterna. Frågan om vilken teknik som lämpligen bör användas för en given ledning och i vilken sträckning den ska dras måste naturligtvis avgöras i varje enskilt fall utifrån aktuella omständigheter och möjligheter samt också bedömas mot hur ledningen påverkar sin omgivning. Huruvida markkablar eller luftledningar ska användas kan vara skiftande i olika situationer och miljöer, och det bör därför vara upp till nätägaren och prövande myndigheter att avgöra vad som är lämpligast i varje enskilt fall. Enligt ska verksamheter lokaliseras till den lämpligaste platsen, och den bästa möjliga teknik som rimligen kan krävas ska användas. Berörda markägare har rätt att komma till tals i planerings- och ansökningsprocessen. Regeringen anser att den nuvarande regleringen på ett ändamålsenligt sätt ger markägare skydd och möjlighet att uttrycka sina synpunkter på en verksamhet som det finns nödvändiga verktyg för att kunna bygga ut samhällsviktig infrastruktur. Hur den infrastrukturen ska utformas bör lämnas dels till dem som driver näten, dels till de tillståndsprövande myndigheterna. 42 (M): Jag tackar för svaret, även om det inte var det svar jag hade önskat av en regering som har ett tydligt uppdrag att just stärka äganderätten. Det är bra att ministern konstaterar att äganderätten är grundlagsskyddad. Men i sitt praktiska arbete verkar inte regeringen bry sig om just det, för ministern säger faktiskt också i sitt svar här i talarstolen: Regeringen anser att den nuvarande regleringen på ett ändamålsenligt sätt ger markägare skydd och möjlighet att uttrycka sina synpunkter. Så säger ministern i svaret. Ministern fortsätter: Hur infrastrukturen ska utformas bör lämnas dels till dem som driver näten, dels till tillståndsprövande myndigheter. Det är inte ett ord om en stärkt äganderätt för just de som faktiskt äger marken, som man har tänkt dra ledningarna över. Detta var egentligen anledningen till interpellationen, inte att få ett svar på vad nätbolagen vill göra och att regeringen inte har tänkt göra någonting åt situationen. Regeringen anser tydligen att nätbolag och myndigheter kan fortsätta att köra över markägare och äganderätten runt om i landet. Regeringen sitter just , om man inte är klar, i förhandlingar om äganderätten. Jag hade hoppats att ministern här skulle ha haft ett bättre förslag. Jag hade hoppats att de förhandlingarna skulle ha resulterat i någonting som hade gjort att ministern hade ändrat och justerat sitt svar . Äganderätten är grundlagsskyddad. Då borde markägarna ha bättre juridiskt skydd och hjälp vid tvistemål. Samhället borde bättre utreda vilka alternativ som dragningen kräver och vilka andra alternativ som finns för att få fram ledningen. Man ska enligt välja bästa teknik, det vill säga mer markkabel än luftledningar. Man ska minska skyddsavstånd och intrång. bygger man helst luftledningar. Man har olika anledningar till det, men en sak är att det är enkelt och att det är lite billigare att bygga. Man har också påstått att det är mindre bekymmer med detta, vilket inte stämmer. Man borde kraftigt höja ersättningarna till de drabbade markägarna. En del av de segdragna förhandlingarna är just överklaganden och rättstvister som drar iväg.