prot · H80990 · 2021-03-09 00:00:00 — Det är också någonting som påverkar , för åtminstone tre personer som var knutna till antikorruptionsutredningen var svenskar, som utförde ett väldigt viktigt arbete där. Vad som sedan skedde var att togs ur tjänst och försattes i husarrest efter helt grundlösa anklagelser från Meucci. Rawlinson flögs för övrigt tillbaka till , då han under oklara omständigheter plötsligen blivit allvarligt sjuk av mördarbakterier. Jag vet att markerade den i fallet och sa att man inte kommer att förlänga Meuccis mandat om det inte tillsätts en utredning beträffande hur Eulex hade agerat i detta. Tre dagar senar väljer Meucci tillsammans med Ceccarelli att öppna säkerhetsskåp. Det är alltså en stor skandal som sker. Det är totalt oacceptabelt att man öppnar en svensk underrättelseofficers säkerhetsskåp. Dels var därmed bränd som underrättelseofficer på , dels sätter detta andra människors liv i fara. Han hade säkert mycket säkerhetskänsliga uppgifter i säkerhetsskåpet. Jag har inget behov av att på något sätt misstro regeringens intentioner eller vilja att gå till botten med detta vare sig när det kommer till korruption eller till att skydda utsänd personal. Men jag har ett ansvar som en del av oppositionen att granska regeringens agerande. Jag vill därför ställa två frågor till utrikesministern. Först och främst: Varför sa regeringen helt enkelt inte nej till att förlänga Meuccis mandat? Meucci valde ju att inte angripa korruptionen, som uppenbarligen var ett stort problem inom Eulex, utan han angrep dem som faktiskt jobbade mot korruptionen. Detta berörde uppenbara svenska intressen i och med att det var flera svenskar som var engagerade i det här. valde regeringen dock en annan väg; man valde att i stället kräva att Meuccis roll skulle utredas. Problemet med det var att man själv inte fick läsa den utredning som man hade beställt. Man fick den i stället uppläst. Inte heller cirkulerades utredningen till de andra medlemsstaterna i EU. Varför böjde sig regeringen för kravet att inte få läsa utredningen och att inte låta EU:s övriga medlemsstater läsa den? 11 Utrikesminister (S): Låt mig börja med att säga att alla som har varit inblandade kan enas om att detta ärende är otroligt allvarligt och djupt olyckligt. Det gäller inte bara tragedin i alltför tidiga bortgång utan även att den dåvarande insatsledningens agerande undergrävde Eulex Kosovos anseende. Det ligger i intresse att bidra till att stärka EU:s trovärdighet som säkerhetspolitisk aktör och unionens krishanteringsförmåga. Vi tar därför en aktiv roll i de översyner som görs av insatserna, vad gäller såväl uppgifter som genomförande. UD har fått ta del av den rapport som nämner och dess huvudslutsatser när det gäller Rawlinson. Ingen kritik kunde riktas mot honom. Jag kan inte svara exakt på hur detta skedde eftersom det är , men jag håller för sannolikt att rapporten även täckte andra, helt interna, aspekter för EU:s utrikestjänst. Det för svensk del centrala gällde huruvida kritik kunde riktas mot Rawlinson, vilket alltså inte var fallet. Insatsernas arbetsmiljö är naturligtvis tätt kopplad till de översyner och rapporteringar som görs. Därför understryker regeringen kontinuerligt vikten av att EU:s insatser beaktar frågor i förhållande till personalpolitiken inom insatserna och externt. Som ett led i detta verkar regeringen för att EU:s insatser ska ha separata rådgivarfunktioner för mänskliga rättigheter och jämställdhet. Vidare har agerat tydligt för att EU:s uppförandekod bör omfatta såväl jämställd arbetsmiljö som förebyggande av övergrepp och trakasserier. Det fanns alltså flera skäl till att regeringen kraftfullt agerade till stöd för Rawlinson. I kontakt med ledningen för EU:s utrikestjänst underströk regeringen att hanteringen av Rawlinson var oacceptabel. Vi uttryckte stor oro för hur ledningen av Eulex fungerade. Som ett resultat av dessa kontakter fick vi till stånd en oberoende utredning. Utredningen ledde till att den dåvarande insatschefen inte fick förlängt mandat. Vi verkade för att Rawlinson skulle få en skriftlig upprättelse och ett rekommendationsbrev från EU:s utrikestjänst, och detta skedde. Regeringens agerande gav också resultat på ett mer övergripande plan i och med att vi fick till stånd ett regelverk för disciplinärenden i samtliga EU:s civila krishanteringsinsatser. Vi arbetar nu med en översyn av detta regelverk för att ytterligare främja arbetsmiljön inom insatserna. Vi hade alla önskat att hade fått praktisk användning av upprättelsen och rekommendationsbrevet och att han hade fått fortsätta sitt, vad jag förstår, mycket professionella och uppskattade arbete. Jag beklagar djupt att det inte blev så. 12 (M): Låt mig tillägga att jag vet att det finns ett antal duktiga diplomater som har jobbat väldigt hårt med denna fråga. Det är diplomater som jag har djup respekt för. Det vet jag att regeringen också har del i. Men det är två saker som jag ändå inte kommer ifrån. Det ena är varför vi inte fick läsa en rapport som vi själva hade beställt. Det är rimligt att vi kan ta del av hela denna rapport, och det är obegripligt för mig att vi inte fick det. Jag tycker att det lite grann underminerar arbetet i EU när det gäller att få upprättelse och klarhet i vad som verkligen har hänt i frågan, och det är i sig självt allvarligt. Låt mig återgå till den mer övergripande frågan om varför fall och vad som skedde i Eulex principiellt är väldigt viktigt. Det är helt uppenbart att han betalade ett oerhört högt pris för sitt personliga engagemang mot korruptionen inom Eulex. Han utmanande helt enkelt starka politiska krafter och fick betala ett enormt politiskt pris. För det förtjänar han att både uppmärksammas och hedras. Om en utländsk aktör ger sig på en svensk underrättelseofficer, oavsett om officeren är sekonderad och jobbar under EU-flagg eller jobbar under svensk flagg, måste respons alltid vara stenhård vid sådana tillfällen. Det är totalt oacceptabelt att bryta upp en svensk underrättelseofficers säkerhetsskåp. Det sätter människors liv i enorm fara. Därför måste det alltid ske en mycket stark diplomatisk markering, för annars kommer detta att ske igen. Dessutom – och detta förutsätter jag att utrikesministern och jag är helt eniga om – är det alltid oerhört angeläget att angripa korruption. Korruption sliter sönder samhällen och skapar enorma orättvisor. Kosovo är enligt näst mest korrumperade land efter , och tyvärr har utvecklingen gått åt fel håll . När det då uppdagas att det finns välgrundade anklagelser om korruption inom Eulex, den mission som är på plats för att bygga upp rättsstaten och bekämpa korruptionen, och att där alltså finns aktörer som göder korruptionen måste det tas på allra största allvar. Detta är oerhört allvarligt. Om något sådant här uppdagas är det också viktigt vilken respons det blir inom EU och bland dess medlemsstater. Jag kan konstatera att entusiasmen för att utreda den här frågan har varit begränsad, både inom EU:s institutioner och bland viktiga medlemsländer. Det är också någonting man behöver angripa. Utrikesministern säger i svaret att omständigheterna i Eulex-insatsen har utretts på ett oberoende sätt av den instans som hade ansvar för insatsen. Det är naturligtvis helt korrekt; det är EEAS själva som har utrett. Problemet är ju bara att EEAS var en del av problemet, som jag uppfattade det. Man tog inte de här sakerna på fullaste allvar. Det skulle ha skett en oberoende utredning utanför EU:s utrikestjänst. En sådan utredning hade haft ett mycket större mått av legitimitet. Jag uppfattar inte heller att det i någon betydande grad har förekommit uppföljning och ansvarsutkrävande i detta. Jag kan konstatera att Meucci fick förlängt förordnande ; sedan slutade han i insatsen. Jag kan också konstatera att Ceccarelli, som också fick kritik i utredningen, har gått vidare till att få en mycket hög och central position inom Eppo, som alltså ska arbeta för att bekämpa korruptionen inom EU. Det tycker jag är anmärkningsvärt i sig självt. Jag måste ändå fråga utrikesministern vilka signaler hon uppfattar att det sänder till allmänheten när sådana här saker kan få fortgå inom Europeiska unionen. Både och jag är ju varma anhängare av ett starkt europeiskt samarbete. 13 Utrikesminister (S): Jag måste verkligen understryka att jag inte har någon annan syn på den här händelsen och på hur oacceptabelt detta är än vad interpellanten har. Vi tar frågor om behandlingen av utlandsstationerad svensk personal på allra största allvar. Dessa frågor berör enskilda tjänstepersoner som är sekonderade eller på andra sätt inblandade via svenska myndigheter i insatser som leds av bland annat EU, och FN. Inom ramen för EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik bedrivs det insatser som bidrar till att bevara fred, förebygga konflikter och stärka internationell säkerhet. Självklart är det oerhört viktigt att det inte sker sådana här saker, för då undermineras förtroendet för insatserna. har EU elva civila och sex militära insatser. Vi fäster stor vikt vid arbetsmiljöfrågorna i dessa insatser. Det är helt enkelt EU:s uppdrag, EU:s befälskedja och som måste gälla för samtliga, oavsett vilken nationalitet de har. Vi följer också direkt upp saker med våra utsända myndigheter om vi får höra någonting, vare sig det är i eller någon annanstans i världen. Genom kontakter på alla nivåer har bättre möjligheter att på lämpligt sätt följa upp eventuella signaler om att något inte står rätt till. Sådana signaler fick vi om insatsen Eulex i Kosovo 2014−2015. Utifrån dessa signaler agerade regeringen direkt och resolut. Det vidtogs en rad åtgärder som dels rörde specifikt, dels adresserade arbetsmiljöfrågorna mer generellt i EU:s civila insatser, just för att det som tar upp inte ska ske: att man får ett minskat förtroende. Eulex har genomgått stora och betydande förändringar. Man har förändrat mandatet och sett till att arbetet inom insatsen har stramats upp. Den nuvarande insatschefen och hans företrädare har aktivt arbetat med insatsens organisationskultur. När det gäller och hans roll i Eppo är ännu inte med i Eppo. Vi har alltså inte rösträtt i frågor om Eppo, och det finns inte heller någon svensk åklagare i kollegiet. har alltså inte kunnat vara delaktigt i utnämningen av . Den biträdande europeiska chefsåklagaren, vilket är den titel han har, utses av Eppos kollegium bland ledamöterna. Det är en europeisk åklagare från varje medlemsstat som deltar, och eftersom vi inte är med har vi inte kunnat delta i den här processen. 14 (M): Jag tackar utrikesministern för denna som jag tycker angelägna debatt. Jag tvivlar inte på att det har skett framsteg inom Eulex. Jag vet till och med att det har gjort det. Det tycker jag i grunden är bra. Jag tycker dock inte att man har tagit de problem som fanns på tillräckligt stort allvar. Man har inte utkrävt tillräckligt ansvar från de berörda personerna, och det tycker jag är djupt beklagligt och beklämmande. Som jag sa inledningsvis stiger nu kunskapsläget om vad som har skett genom de granskande journalisterna och genom att personer som varit kopplade till Eulex helt enkelt berättar om vad som har skett. Det skapar ett nytt kunskapsläge som jag verkligen tycker att vi ska ta fasta på. Jag är nyfiken på om utrikesministern själv har tagit del av den rapportering som har funnits i och i olika poddar. Det är faktiskt rätt så bedrövlig läsning och lyssning, om man bryr sig om EU:s krishanteringsförmåga. Detta måste vi gå till botten med. Personligen skulle jag vilja se två saker. Till att börja med tycker jag att frågan behöver utredas i . Det finns en rad omständigheter kring det här fallet som vi har mycket att lära av. Det handlar bland annat om situation när han kom tillbaka till , som var otillfredsställande i vissa avseenden. Jag nöjer mig med att säga det, men vi jobbar ju återkommande både från och från regeringens sida med att utvärdera de internationella missionerna. Jag tycker att det här skulle förtjäna en speciell utredning om lärdomarna så att det inte sker igen. Det andra är att jag skulle vilja vädja till regeringen att lyfta den här frågan i EU-kretsen och bevaka den noggrant. I grunden handlar allt detta om att återupprätta både EU:s heder och EU:s förtroende att genomföra dessa fredsfrämjande insatser, som är mycket viktiga för säkerhet och stabilitet i närområde. 15 Utrikesminister (S): Jag kan försäkra att jag har läst väldigt mycket om tragiska fall och allt som hänt efteråt. Som kanske vet var jag statssekreterare på just . Låt mig vara tydlig: Regeringen tar frågorna om behandlingen av utlandsstationerad personal och möjliga oegentligheter vid EU-missioner på allra största allvar. Det var därför vi agerade så kraftfullt både för en upprättelse för och för åtgärder på EU-nivå så att sådant här inte ska kunna hända igen. Som jag har redogjort för tillsattes till följd av regeringens påtryckningar en utredning av ärendet och av den dåvarande insatschefens agerande. Utredningens huvudslutsats var tydlig: Ingen kritik kunde riktas mot . Därefter utfärdades just den här upprättelsen och det här rekommendationsbrevet till Rawlinson. Och som en följd av påtryckningar och av den utredning som följde hindrades även en förlängning av insatschefens förordnande. Det här är mycket kraftfullt, och det är ett mycket tydligt agerande. Som har nämnts har regeringen också agerat för att vi ska göra allt vi kan för att det inte ska upprepas. På svenskt initiativ har det upprättats ett nytt regelverk för disciplinärenden i EU:s civila krishanteringsinsatser. Det svenska engagemanget för EU:s insatser förblir långsiktigt och vilar bland annat på viktiga och uppskattade bidrag som enskilda svenskar står för i likhet med vad gjorde . Tack för debatten, ! Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2020/21:448 om underhållet av våra vägar 16 Infrastrukturminister (S): har frågat mig vad jag avser att göra för att beta av underhållsskulden på våra vägar och höja standarden på vägarna för att matcha framtida ökade behov av transporter. Jag besvarade så sent som en fråga från avseende regeringens insatser för vägnätet. Jag redogjorde i mitt svar för de satsningar som regeringen genomför avseende vägunderhållet och betydelsen av dessa för att skapa förutsättningar för en hög nivå på standard och på tillgänglighet. Jag upprepar därför inte det här igen. av underinvesteringar kan jag konstatera att regeringen nu ökat ramarna till vägunderhåll. Även särskilda satsningar har genomförts, vilka har riktats mot landsbygdens vägar där behoven är stora och vägarna ofta är det huvudsakliga alternativet för transporter. För regeringen är det viktigt att säkerställa en god tillgänglighet i hela . Det ska vara möjligt att bo, leva och verka i alla delar av landet. Regeringen har inlett arbetet med att ta fram en ny nationell plan för utveckling av transportinfrastrukturen och avser att lägga fram en infrastrukturproposition till . Efter riksdagsbeslut om ekonomiska ramar fortsätter arbetet med den så kallade åtgärdsplaneringen. Den innebär att de åtgärder som bör prioriteras in i den nationella planen identifieras. Beslut om en ny nationell plan planeras till 2022. 17 (M): Jag tackar så mycket för svaret. har påvisat vikten av ett starkt samhälle som det går att lita på. Ska hela landet leva måste vägarna fungera, men tyvärr visar verkligheten något annat. Underhållsskulden växer likt en snöboll. Det behövs 2 miljarder extra bara för att stoppa förfallet. Ska vi betala av underhållsskulden kostar det 20 miljarder, och det är försiktigt räknat. Stoppar vi inte förfallet kommer en tredjedel av vägarna att vara förfallna. Och , fru talman, stiger kostnaderna till mer än det dubbla för att få ordning på detta. lägger cirka 1 miljard på bärighetsförstärkande åtgärder. Men 2021–2025 kommer dessa pengar att användas till annat, som förstärkning av broar, och inte användas för underhåll av själva vägarna. Jag, som är en före detta åkare och lastbilschaufför, har sett hur vägmiljön blivit alltmer svårtillgänglig för större fordon. Inför debatten har jag pratat med gamla kollegor i branschen som vittnat om att det har blivit sämre. Rapporten av ett underfinansierat vägunderhåll bekräftar denna bild. Spårdjupet i vägen ökar. Med allt smalare vägar kör fordonen på exakt samma plats. En viss yta får mycket belastning medan övrig yta inte får någon belastning. Med bredare vägar blir körningen mjukare och kan anpassas mer efter annan trafik, och fordonen belastar vägbanan på ett skonsammare sätt. Spårdjupet har ökat vid makten. Spåren i vägbanan skapar även problem för vinterväghållning och orsakar vattensamlingar. Ekonomilagning som görs med bitumen och grus skapar stor irritation då den orsakar både stenskott på vindrutor och plåtskador. Lagningens hållbarhet är dessutom väldigt dålig. På , som jag kommer från, vittnar yrkeschaufförerna om det undermåliga oljegruset, som även läggs på motorvägar. Skadorna som lagas är tillbaka . Det kan inte ens kallas provisoriskt med så kort hållbarhet. Jag vill ge infrastrukturministern möjlighet att berätta hur han ser på att spårdjupet har ökat vid makten. 18 (M): Jag tackar för en väldigt viktig interpellation. Infrastrukturministern måste vara den sista personen i som inte har upptäckt det usla vägnätet. Det är klart att det är allvarligt när det sannolikt är ett parti i en regering som består av två partier som har kidnappat en sådan här viktig fråga. Konsekvenserna har min kollega precis berättat om. Vägarna blir sämre och sämre. Och, fru talman, sämst vägar i är det i . Sämst vägar i är det i . Det är ett viktigt län. Det är ett genomfartslän för E4:an. Det är ett skogslän, och det är ett län med långa avstånd. har det gått så långt, fru talman, att det till och med skrivs i . Jag förstår att statsrådet är helt ointresserad av medier norr om . Men han eller någon kollega hade kunnat läsa detta: ”Trafikpolisen ansluter i kritiken – för dålig vinterväghållning”. Så står det . På står det: ”kliver flera av trafikpoliserna i fram och gör kritikerna sällskap. – Vi är ganska duktiga på att ringa och höra av oss till ledningscentralen, så inom driften känner man nog till oss och våra åsikter.” Så säger en av trafikpoliserna. Han säger vidare: ”säger att de ser en pågående nedslitning av vägnätet och den eskalerar. Det innebär att när vägen får sådana här spår så är det jättesvårt att få bort isen, för plogen är ju rak.” Så säger han när de har en trafikkontroll på . Det är just den här vägen, livsnerven, som en av poliserna kallar den, de är mest kritiska till. Och så frågar journalisten: ”Varför är ni kritiska?” Svaret är: ”– Det är lite som att det blir en överraskning varje gång det blir snö. Det tar att hinna snöröja på de här huvudsträckorna. Ofta hinner man röja till exempel E4, men man hinner inte med att ta omledningsvägarna.” Det säger trafikpolisen enligt . ”– har fått för lite pengar och det är det vi märker. Det här är egentligen en politisk fråga, så det ska inte slå tillbaka mot tjänstemännen eller de som sitter och kör och sliter med det här.” Det är verkligheten. Det är verkligheten som beskrivs på . Det är inte ministern på någon som står och pratar om vad man borde ha gjort eller vad man borde göra. Det här är verkligheten. Det här är verkligheten för bilisterna i . Det är verkligheten för yrkeschaufförerna. Det går så långt, fru talman, att trafikpolisen uttalar sig i och mer eller mindre vädjar om hjälp. Så kan det inte fortsätta, fru talman. Inte ens vägunderhållet sköts. Jag har haft en interpellationsdebatt med ministern om det. Dagen efter berättade i våra lokaltidningar att pengarna inte ens räcker till för att underhålla det vi har. Pengarna räcker inte ens till för att underhålla det vi har. Det betyder, fru talman, att för som går försämras vägnätet i . Det är allvarligt för yrkeschaufförerna. Det är allvarligt för företagsamheten. Hur ska man kunna bedriva företag i när gods ska fraktas ned till och vara framme just in time, när vägen knappt är farbar på grund av att det i ett vinterland som är snö och kyla? Det är fullt normalt att det är snö och kyla i . Jag har själv ringt när jag åkt 83:an, som var blixthal . Det var blixthalka! Inte undra på att det händer olyckor i . Jag skulle vilja veta hur infrastrukturministern i ser på att trafikpolisen går ut och vädjar i att det måste bli bättre. 19 (SD): Då är det återigen dags att debattera det bristfälliga underhållet på landets vägar. tog upp mycket av det som händer i , men vi har dåliga vägar även i , , och . Det spelar ingen roll var man befinner sig i landet – vägnätet är väldigt slitet. Man ska kunna leva och bo i hela landet. Det står det också i svaret som ministern gav i den här debatten. Det står om ”landsbygdens vägar där behoven är stora och vägarna ofta är det huvudsakliga alternativet för transporter”. Om skogsindustrin ska kunna leva och verka måste man få ut virket ur skogen. Men hur ska man bära sig åt när vägarna inte bär? Hur ska då en av landets viktigaste näringar klara sig? Jag vet att regeringen vurmar för att lyfta upp transporter på järnväg, och det tycker även vi är bra. Men hur det än är behövs lastbilen, antingen i början av en transport eller i slutet. Ska järnvägen kunna bära mer gods förutsätter det också att lastbilarna kommer fram. I dagens Proffs kan man läsa att tre av fyra svenskar vill se mer pengar till vägunderhåll. Det är ett kraftigt underbetyg åt regeringens sätt att sköta vägunderhållet. Vidare skriver man att åtta av tio transporter sker på väg och att om hela ska kunna leva ”behövs det farbara vägar i hela landet. Läget är riktigt illa i delar av landet, vägnätet knakar i fogarna.” Vi har diskuterat de provisoriska lagningarna tidigare, och tog också upp det tidigare i debatten. Man åker med en så kallad snabel på de här bilarna och sprutar ut lite olja. Så lägger man grus på det, och så körs det till av bilarna. Det är provisoriska lagningar som inte ens håller veckan ut på hårt trafikerade vägar. Jag tog upp det i den förra debatten, och jag gör det nu igen: E20, en pulsåder genom landet, är bitvis så dålig att det är stora hål i den. Jag var själv uppe och körde vid och fick vika undan för en håla i vägen. Då pratar vi om en som försörjer stora delar av landets transporter ned till största hamn. Detta är ett kraftigt underbetyg till regeringens sätt att sköta vägunderhållet. Det krävs minst 2 miljarder extra för att stoppa fortsatt förfall. Lägger man inte på de här 2 miljarderna kommer vägarna att bli allt sämre, och hur ska vi då klara industriell verksamhet, livsmedelsproduktion och annat runt om i landet? Det är ju den verksamheten som försörjer stora delar av den svenska ekonomin. Regeringen måste ta till kraftfulla åtgärder för att vägarna ska ha en rimlig standard. Jag är övertygad om att ministern i den här debatten kommer att säga som han har sagt förut, nämligen att regeringen satsar mer än vad tidigare regeringar har gjort. Så kan vara fallet, men det är inte gott nog med tanke på hur det ser ut ute på landets vägar. 20 Infrastrukturminister (S): Tack, , för interpellationen! Den är viktig, eftersom statusen på svenska vägar är viktig för trafiksäkerheten. Om vi börjar där ska vi ändå konstatera att vi har haft en lyckad utveckling. Det är färre skadade och döda i trafiken . Utifrån nollvisionen har vi i lyckats utforma trafiksäkerheten med bra standard på vägarna och med mitträcke så att man undviker frontalkrockar. Jag kommer ju från fordonsindustrin, och där ser vi också en utveckling med allt säkrare fordon. Vi kan alltså glädja oss åt en utveckling med en ökad trafiksäkerhet. När det gäller det som var inne på i sin kommentar, det vill säga att det läggs mer resurser än någonsin på vägunderhåll , är det väl det som är skillnaden. Jag vet att satt i 2010−2014. Då kunde han kanske ha pläderat för mer pengar till vägar. har ju inte börjat lägga pengar på vägarna förrän i opposition efter 2014, i budget efter budget.