prot · H809119 · 2021-05-05 00:00:00 — Det handlade om evenemangsstöd, något som varit eftertraktat av många när det gäller både konserter och idrottsarrangemang. Jag tycker att det var verkligt välkommet att vi kunde agera gemensamt i och svara upp mot en del av problemen i samhället. Vi kan se att det finns idrottsevenemang som kanske inte ens kommer att kunna överleva efter att ha behövt ställa in kanske inte bara en gång utan till och med två gånger innan vi kommit igenom detta. Likadant är det i kultursektorn, naturligtvis. Om jag lyssnade rätt sa sedan någonting i stil med att kommer att lyssna på vad företagarna vill framåt i krisen. Då kan jag konstatera, fru talman, att fack som Ingenjörer men också arbetsgivar- och branschorganisationer som Visita, , , och alla har sagt: Inför en tidsgaranti i korttidspermitteringsstödet! Det ska inte vara för fusk och per automatik, men har man en komplett ansökan så ställ en servicegaranti och komplettera med annan straffpåföljd! Då vill jag fråga, fru talman: vi utifrån resonemang om att lyssna på vad företagarna vill och önskar i detta räkna med att stöder det förslag har lagt fram om att införa en tidsgaranti för kompletta ansökningar om permitteringsstöd samt skärpta påföljder för dem som fuskar? 56 (V) replik: Angående påföljderna för dem som fuskar har vi ingenting emot det. Vi har dock diskuterat om det verkligen finns underlag för att konstatera att detta kommer att ge den effekt som man förväntar sig. Tyvärr presenteras ju de här två delarna tillsammans i utskottsinitiativet. Angående tidsgarantin ser vi ett problem med en sådan typ av styrning. Vi har sett i många olika fall, inte bara i detta fall utan oftast när man sätter en tidsgaranti, att man pressar tjänstemännen, oavsett arbetsbörda, att hantera ärendena inom , vilket ofta slutar med att de kanske missar att kontrollera rätt underlag och så vidare. Dessutom ser vi och har fått höra i utskottet att myndigheterna har jobbat väldigt hårt med att få ned dessa tider. Jag tror att de nu ligger när man har alla papper på plats, så att säga. Om vi ger myndigheterna möjlighet att jobba lite hårdare med detta tror jag att vi kommer att nå fyraveckorsstrecket. Men att sätta en garanti kommer att leda till att man kanske ignorerar vissa delar av underlagen för att hinna på grund av arbetsbördan. 57 (M) replik: När det gäller stöden är det rätt att hjälpa företagare som har drabbats. Ett problem har dock varit inte bara att regeringen har varit senfärdig i att bestämma om man ska hjälpa till och i att komma med lagförslag till utan också att det sedan ofta har kunnat ta väldigt för myndigheterna att hantera detta, även vid kompletta ansökningar. Min förväntan på myndigheter som är att man gör en tuff, tidig och tydlig kontroll, till exempel vid korttidspermittering. Hävdar ett företag att det haft fem eller tio anställda, kolla då den inbetalade skatten som har kommit till och se om uppgifterna stämmer! Här tycker jag att det finns två problem vi kan se just . Det ena är att det för alla hederliga företagare, vilket verkligen är , tar på tok när man kommer in med sin kompletta ansökan. Där behöver vi en tydlig servicegaranti. Även om det går kan det i en krissituation för en restaurangägare vara ofantligt . Det andra är straffen, brottsligheten och påföljderna. Där kan vi konstatera att det finns en särskild bestämmelse för brott mot omställningsstödet men inte för brott mot permitteringsstöd. Även regeringens egen utredare har ju efterfrågat detta, men regeringen har inte agerat för att klämma åt dem som fuskar med den här typen av stöd. Det är den andra änden där jag tycker att vi borde ställa krav i . Vi får väl senare ta en dialog och diskussion och se om vi har med oss , hela eller i delar, i detta. Jag tycker dock att detta är viktiga frågor där borde agera kraftfullt i närtid. 58 (V) replik: Det här kommer att diskuteras i utskottet. Som jag sa har vi ingenting emot förändringarna angående straffen för de företag som fuskar. Jag tror att man behöver göra en markering. Vi har ju sett att det kommit flera fall där man har utnyttjat detta. Tidsgarantin ser jag dock som ett problem. Den som har hållit på med kommunpolitik vet att så fort man sätter en tidsgaranti sätter man också press på tjänstemännen att ta beslut inom fastlagd tid för att hålla statistiken så ren som möjligt, och då händer det att de missar saker. Jag tror inte att det är en bra grej. Det här är ändå våra skattepengar, och de ska gå till rätt saker. Går de till fel företag kommer vi antagligen inte att få tillbaka dem, för det är väldigt svårt att få hela beloppet tillbaka. 59 (SD) replik: Vi debatterar nu det stora näringspolitiska motionsbetänkandet. Bland de 37 reservationerna finns det en från . Tar man del av den blir man nog något frågande kring vad som faktiskt utgör näringspolitik, detta breda politiska område som sträcker sig från det ena till det andra och som rymmer många potentiella åtgärder för det svenska näringslivet som hade underlättat förutsättningarna att starta, driva och utveckla företag. reservation handlar om förslag om olika ägandeformer. Man vill se mer kooperativa ägandeformer, och man vill se mer arbetstagarägda företag. Där någonstans infinner sig frågan hur man från sida ska göra detta möjligt. Är man missnöjd med hur det ser ut nu? Det står samtliga fritt som vill starta företag att själva välja associationsform, huruvida de vill driva företag själva eller i kollektiv med andra. I sitt anförande problematiserade frågan och menade att vi behöver demokratisera företagande. Även där infinner sig frågan om inte ett publikt aktiebolag, om något, är ett demokratiserat företag där jag och och samtliga som lyssnar enkelt kan öppna ett konto och köpa aktier, vara en del av bolaget, gå på årsstämmor, ta del av de beslut som fattas, driva på för förändring och så vidare. Det, om något, måste vara ett demokratiserat företagande. Vad menar att ett demokratiserat företagande är? Varför skulle inte publika aktiebolag kunna utgöra just den typen av företag? 60 (V) replik: Jag tänkte börja med ett exempel angående demokratiserande av företag. Ett exempel är det företag som jag själv jobbade i innan jag kom in i , nämligen . Företaget insåg att man behövde forska och ta fram nya läkemedel eftersom de läkemedel man hade jobbat med hade slutdatum på patenten. Det gjorde att man drog in vissa läkemedel, och det avspeglade sig i marknaden. Aktierna sjönk i värde, helt enkelt. Vad hände då? Jo, vi riskerade att , ett av de stora företag som finns i , skulle bli uppköpt av ett amerikanskt läkemedelsföretag eftersom aktierna hade sjunkit i värde. Då fanns möjligheten att köpa. Jag kallar inte det för ett demokratiserande av ett företag. Däremot när jag tar upp demokratiserande av företag pratar jag om vilken inverkan och vilka möjligheter arbetare har att påverka sin arbetsplats och inriktningen för företaget. göras mer hållbart? Går det att göra mer för arbetsmiljön för arbetarna? Det kallar jag för demokratiserande av företag, inte att vem som helst kan köpa aktier och bestämma. 61 (SD) replik: Med risk för att jag inte blev klokare av svaret får jag ändå tillstå att om menar att vem som helst inte ska ta över företag bör det först och främst poängteras att de arbetstagare som refererar till mycket väl själva för den lön de tjänar på bolaget, som de tar emot som ett tack för deras tjänster, kan välja att köpa aktier i bolaget. De kan välja att ta del av den resa som bolaget gör. Om bolaget går med vinst och ökar i aktievärde eller får ökade utdelningar kommer de också att berika sig själva. Det står fritt för samtliga. berör ett exempel som jag själv inte känner till, nämligen att var rädd för att bli uppköpt av ett annat bolag. Den enda utvägen jag ser för att begränsa en sådan möjlighet är att de facto begränsa fritt företagande och äganderätten, att sätta stopp för vem som får köpa vad. Det är en radikal uppfattning om man från och sida menar på att man ska in och styra och ställa över att ett bolag inte får köpa upp ett annat bolag. Alternativet kan vara att bolaget som blir uppköpt får lägga ned, att alla arbetstagare blir av med sina jobb. Den potentiella tillväxten och utvecklingen i fallet med läkemedel hade avstannat och uteblivit. Då finns möjligheter för ett bolag som sitter på kapitalet, som har innovativa idéer, att köpa upp ett bolag och driva det vidare samt skapa mer tillväxt och välstånd som vi alla kan ta del av. Är det en möjlighet som vill begränsa? Utifrån den förra repliken från uppfattade jag det så. Det vore bekymmersamt. 62 (V) replik: Jag håller med om att arbetare kan köpa aktier i det företag de jobbar i och på så sätt påverka inriktningen. Men vad jag menar är att det ibland är enkelt att ändra inriktning på företag eller att lägga ned dem. Vi har sett flera exempel på att företag köps upp och sedan läggs ned. 63 (KD): För räkning vill jag yrka bifall till reservation 12 i betänkandet, men principiellt står jag naturligtvis bakom alla våra ställningstaganden. För svenska företagare har varit ett stålbad som ingen av oss här i kammaren eller någon annan hade kunnat förutse. Vi ska självklart vara ödmjuka för att det är lätt att göra misstag när nya och oväntade problem uppstår, men desto viktigare är att de som har makten att göra förändringar verkligen lyssnar och sätter sig in i hur en företagares vardag ser ut just . Många vittnar om att det är mycket administration och tid som läggs på att försöka göra allt rätt och riktigt enligt de regler och riktlinjer som finns för de olika krisstöd som regeringen och har beslutat om. Men det finns också en oerhörd frustration över att ansökningarna inte har förenklats eller att informationen har förbättrats. Det har varit mycket att ta hand om . Flera av branschorganisationerna, till exempel Visita, och Transportföretagen, säger att det har gått åt fel håll. Det har inte blivit enklare. ägde en särskild debatt rum i kammaren som skulle handla om de långa handläggningstiderna för utbetalning av krisstöd till företag. Den debatten förvandlades olyckligtvis till att fokus riktades mot de företag som tar tillfället i akt att begå brottsliga handlingar i och med att stödsystemen finns. Tyvärr finns oseriösa företag som agerar med ont uppsåt, men lyckligtvis är de inte i majoritet eller ens i närheten av detta. Självklart är det oerhört viktigt att oseriösa företag inte ska få del av de stöd som de inte har rätt till, men jag måste ändå få säga att staten måste behandla företagen med respekt och åtminstone på ett korrekt sätt bekräfta att ansökan är mottagen. Regeringens egna utredare , som har haft till uppgift att föreslå åtgärder mot coronarelaterad brottslighet, besökte näringsutskottet . Ett medskick som jag tar med mig från honom är att kanske inte borde ha fått uppgiften att hantera korttidsstödet från början samt att verket borde tillskjutas mer resurser och få en bättre ledning. Jag undrar fortfarande om regeringspartierna inte ser att det finns saker som borde ha hanterats annorlunda och att det fortfarande finns en chans att förbättra, men det måste göras skyndsamt. Det är därför många av oss i oppositionen ändå har initierat ett utskottsinitiativ, som har pratat om . Det handlar om att tidsgarantier ändå måste införas. Det har gått , och handläggningstiderna har inte förbättrats och hanteringen har inte blivit enklare. Regelförbättringar och regelförenklingar för företag är ytterligare ett område som har kommit på efterkälken . om någonsin är det oerhört viktigt att parallellt med krisarbeten och stödåtgärder aktivt se på hur näringslivet kan ta sig ur stålbadet. Det är en viktig välfärdsfråga eftersom ett väl fungerande näringsliv är absolut nödvändigt för att det ska finnas några resurser till välfärden. Vi har fått tydliga signaler från näringslivet att det finns mycket i det nuvarande regelverket som borde få en översyn utifrån en ambition att det ska vara enkelt att starta men också driva företag i . För vårt näringsliv har pandemin inneburit konkurser, och fler ser de ut att bli. Utöver att ge stöd och i viss mån konstgjord andning är det därför desto viktigare att anlägga moteld för att skapa så bra förutsättningar som möjligt för företagandet i vårt land. riktade rekommendationer till . En av dessa var att skulle skapa en gemensam webbportal som kan användas när det gäller konsultationer om regler, att ta del av regler och förslag med mera. hade jag en interpellationsdebatt med näringsminister om just regelförenklingsarbetet och vad som händer framöver eftersom vi fick ett besked från näringsministern att detta med en webbportal var något som skulle vara på plats . Svaret på frågan om den gemensamma webbportalen blev beskedet att den redan finns. Näringsministern hänvisade nämligen till regeringens egen hemsida. Där finns allt, och därmed är rekommendationen om en gemensam webbportal omhändertagen. Jag är inte helt säker på att näringslivet tycker att det svaret motsvarar uppdraget. Det gör i alla fall inte jag, och tiden går. När det gäller förenklingspolitiken i övrigt blir svaret följande: ”Regeringen avser att återkomma i närtid med beslut om de nya målen för förenklingspolitiken, som främjar svensk konkurrenskraft samt omställnings- och innovationsförmåga.” Den som väntar får se. Som vi alla vet finns det delar av näringslivet som har kommit relativt lindrigt undan. Vissa branscher har närmast gynnats av social distansering och hemarbete. Vi har lärt oss en del värdefulla saker på grund av pandemin. Vi kommer att fortsätta ha digitala möten, och vi kommer troligen att se en för alltid förändrad kontorskultur där det kommer att vara självklart att lägga delar av sin arbetstid på hemmaplan. Men vi har också lärt oss att hur stora skärmar vi än har och hur bra uppkoppling vi än har kan det personliga mötet ansikte mot ansikte inte ersättas. Den app finns inte som tar bort vår glädje över att få resa, göra upplevelser på riktigt och byta horisont om så bara . Jag vill därför att vi riktar lite mer uppmärksamhet mot den svenska besöksnäringen. Den genomgår nu den kanske tuffaste perioden i modern tid, men redan innan slog till såg vi utmaningar inom denna bransch. Dessa kommer inte att försvinna bara för att smittan upphör. Det kommer att krävas många kloka beslut från många parter för att den ska kunna återta förlorad mark och sedan växa. Ungdomar får ofta sitt första jobb inom besöksnäringen, som är en viktig möjliggörare av arbetslivserfarenhet och en bransch som stadigt har vunnit mark. Utbildningen av branschspecifika kompetenser för besöksnäringen har dock inte hållit jämna steg med personalförsörjningsbehoven. har trenden varit att efterfrågan på personal har ökat medan tillgången på personal med rätt utbildning har minskat. Kompetensfrågan är central för branschens möjligheter att växa och för som konkurrent till andra besöksmål. Regeringen bör därför stärka kompetensförsörjningen inom besöksnäringen. Utbildningssystemet bör utvecklas i nära samarbete med näringslivet, då det är företagen som besitter kunskapen om vad framtiden kräver. Vi får aldrig glömma att varje skattekrona skapas av företag som betalar skatt och vars anställda betalar skatt till vårt gemensamma bästa. har vi ingen välfärd! 64 (L): Jag tackar för en god debatt. Det här är kanske de viktigaste frågor vi har att diskutera i denna kammare. Det är förutsättningen för allt annat som vi gör i riksdag att vi har företagsamma människor, entreprenörer, som skapar värde, tillväxt och välstånd. Det är det som gör att vi kan ha en rättspolitik, att vi kan ha en hälso- och sjukvårdspolitik och att vi kan göra någon av alla de andra saker som vi här i riksdag är överens om är viktiga delar av välfärden. Det är det här som är grunden för allting – det är helt enkelt att det finns ett välstånd. Och välstånd skapas av företagsamma människor som har ett eget driv, som vågar investera egna resurser och egen tid och kunskap. Det skapas av entreprenörer som utmanar och kanske stjälper något gammalt som inte längre funkar med en ny affärsmodell eller en ny produkt. Det är så vi får ett ökat välstånd. Det är så vi skapar tillväxt. Det kan ibland låta här i talarstolen som om det är politiker som genom olika investeringar, i sina budgetar eller kanske genom att ta bort någon regel eller i värsta fall införa en regel – det finns ju sådana politiker också, som tror att det funkar – skapar goda förutsättningar för företagande och liknande. Så är det ju inte. Den bästa och mest effektiva näringspolitiken vore såklart om vi klappade igen, jag och du, om du lämnade in klubban på kontoret och låste dörren och vi gick hem och slutade ägna oss åt att sätta upp en massa hinder för företagande. Det är ju precis det politiken alldeles för ofta gör. Vore det inte för att vi politiker hade satt upp en massa regler och en massa byråkratiskt krångel skulle självklart företagandet – de företagsamma människorna, entreprenörerna, de som vågar utmana, ta risker och skapa något nytt – få ekonomin att blomstra. Vi skulle få se oerhört mycket mer tillväxt. är ju inte jag en sådan person som tycker att vi ska lägga ned hela arbete för detta, fru talman. Det behövs såklart regler ibland, och det kan behövas byråkrati därför att det finns andra mål och andra saker som vi vill uppnå. Vi kanske till exempel vill ha en livsmedelslagstiftning för att vi vill att det ska vara tryggt att äta på restaurang. Men då behövs det politiker som ser att det i grunden måste vara fritt att företaga. Om vi ibland, i undantagsfall, tvingas till regler ska de reglerna vara så enkla att följa som möjligt och byråkratin så effektiv och lätt som möjligt. Det ska kosta så lite och finnas så få hinder för företagsamma människor som det bara går. Jag tycker att vi ska påminna oss om detta, fru talman: Det är inte politiker som skapar välstånd i det här landet, det är företagsamma människor. Det är inte politikers förtjänst när företagsklimatet blir bättre. Där vi tyvärr befinner oss är politikernas uppdrag snarare att rulla tillbaka de många försvårande reglerna, den försvårande byråkratin och de försvårande höga skatterna som politiker från början har infört. Vi behöver också företagen och näringen för att lösa många av de stora samhällsutmaningar vi står inför. Det handlar inte bara om att få finansiering till rättsväsendet eller hälso- och sjukvården utan också om att det är företagsamma människor, entreprenörer, och innovation som ser till att vi kan lösa till exempel klimatutmaningarna. Och ta inte miste där heller – de flesta och bästa innovationerna skapas av fria människor i fritt företagande och inte av statliga subventioner. Coronakrisen har gjort det uppenbart, ännu mer uppenbart än det redan var, att företagare ofta är i en oerhört socialt utsatt situation. Den sociala trygghet som andra människor i samhället kan ta för given saknar ofta företagare. Jag skulle säga att den politik vi haft eller har i i princip delar upp människor i A- och B-lag, då företagare ofta har mycket sämre social trygghet. Det är svårare att vara sjuk, för att nämna ett exempel. Det är en sådan sak som vi politiker måste ta ansvar för. Har vi sociala trygghetssystem måste de skapa trygghet för alla människor, oavsett om man är företagare eller anställd. Jag är glad över att vi tack vare att Liberalerna har varit motor i januarisamarbetet har sett till att det finns stöd och åtgärder för att skydda och rädda så mycket företagande som det bara går. Det har inte nått ända fram, och Liberalerna har varit väldigt kritiska till mycket av den byråkrati som har omgärdat coronastöden. Vi har varit kritiska till saktfärdigheten, och vi har varit kritiska till att stöden ibland har legat på en för låg nivå. Vi är dock stolta över att ha drivit fram dem till den nivå de ändå har hamnat på. har vi börjat komma till en situation där det är uppenbart att vi för att skapa trygghet även bland företagande människor måste ha en diskussion om och en plan för hur vi ska öppna upp . Man kan självklart inte stänga ned ekonomiska aktivitet hur länge som helst, fru talman. Man kan inte ge konstgjord andning hur länge som helst. I takt med vaccinationerna har Liberalerna ställt krav på att regeringen ska presentera en plan för hur vi ska öppna upp landet så att företagsamheten återigen kan få blomstra. Vi behöver också se till att det inte bara är våra storstäder och storstadsregioner vi diskuterar när vi diskuterar företagande. För den som har varit utanför , och är det uppenbart att företagandet är en kanske ännu viktigare del av den lokala ekonomin där. Det ger människor frihet att forma sina egna liv och gör att man har tillväxt snarare än motsatsen. Jag och Liberalerna menar att våra myndigheter runt om i landet behöver få ett främjandeuppdrag för att se till att få ett ökat företagande, göra det enklare och så vidare. Vi behöver någon form av servicegaranti, det vill säga att byråkratins kvarnar ska mala snabbare och att man ska vara garanterad att tillstånd kommer på plats fortare, till exempel. Det behöver bli enklare att driva företag i hela landet. I den här debatten har det förts en diskussion om kooperativa företag, det vill säga den kooperativa modellen för företagande. Som liberal blir jag ganska glad för det, för det är en företagsform som har liberala rötter. Till en början motarbetade ju arbetarrörelsen i och världen den kooperativa bolagsformen. Vi i Liberalerna har en reservation som jag yrkar bifall till, nämligen reservation 13. Den handlar just om att förenkla för det kooperativa företagandet. Det är inte så att vi har bestämt oss för en viss bolagsform och tycker att alla företag ska drivas i den formen; tvärtom tycker vi att det ska vara enkelt att driva företag oavsett vilken bolagsform man väljer. Men den kooperativa företagsformen och socialt företagande är ju en form av företagande som kan fylla en funktion på en fri marknad som andra företagsformer inte fyller. Det är klart att varje bolagsform har sina för- och nackdelar, fru talman, och att vi måste göra det enklare för alla typer av företag – inte bara för vissa. På den punkten har vi alltså reservation 13, där vi föreslår olika åtgärder för att det ska bli enklare. kan – som har talat sig varmt för kooperativt företagande – välja, fru talman: man rösta på Liberalernas reservation, som vill förenkla för kooperativt företagande? Eller vill man visa sina kort och avslöja att det egentligen inte handlar om att förenkla för företagande utan om att styra ekonomin till en viss bolagsform? Man kan välja mellan och liberaler, så att säga. Det finns många skäl att tro att inte kommer att rösta på Liberalernas reservation. Till exempel har man inte varit pådrivande för att det ska bli enklare med personaloptioner, som också är ett sätt för medarbetare att vara delägare i företag. Man har inte heller drivit på för att det ska bli lägre beskattning av aktier och fonder i ISK och på så sätt öka ägandet i de breda folklagren. Men man har i alla fall en chans! Med de orden ber jag om ursäkt för att jag överskred min anmälda talartid. Jag vill också säga att jag självklart står bakom alla våra reservationer. 65 (S): Jag har begärt tio minuters talartid och ska försöka hålla mig till det. debatterar vi alltså näringsutskottets betänkande NU20 Näringspolitik, som bygger på de motioner på området som ledamöterna har skrivit under allmänna motionstiden. Jag vill inleda med att yrka bifall till näringsutskottets förslag och avslag på motionerna. Jag skulle vilja börja i det utmanande läge och världen befinner sig i. Vid förra årets näringspolitiska debatt kunde nog ingen av oss ana var vi skulle vara . Vad vi däremot alla kunde se var att besöksnäringen och restaurangbranschen hade det tufft. Ändå valde att i sin budgetmotion lägga en straff på besöksnäringen genom att höja restaurangmomsen med 14 miljarder. Det är jag glad att ingen annan i den här kammaren gjorde.