prot · H80974 · 2021-02-02 00:00:00 — Ministern säger i sitt svar till mig att EU:s stats- och regeringschefer vid rådsmötet beslutade att det var för tidigt att besluta om vaccinationsintyg för att underlätta internationella resor. Men den senaste informationen är att kommissionen arbetar med att ta fram ett intyg. Det skrevs att kommissionen arbetar med medlemsländerna för att ta fram vaccinationsintyg i full överensstämmelse med EU:s dataskyddslagstiftning, något som kan stödja vårdkontinuiteten. Före ska man komma överens om en gemensam metod så att medlemsländernas intyg snabbt ska kunna användas i hälso- och sjukvårdssystemen såväl inom som utanför EU. Det handlar om att ligga i framkant. Det handlar om att ha en mycket god beredskap – beredskap att vara redo så snart vi kan. Flera länder, bland annat och , ser över möjligheterna till intyg. Vi borde åtminstone kunna enas om ett intyg i , fru talman, för att göra det enklare. Vi får inte halka efter och vara sist på bollen igen, som vi var . Jag tänker på det proaktiva arbete som jag efterfrågade i min interpellation. Det är detta som behövs för att vi snabbt ska kunna återstarta . har god digital säkerhet, så vi borde verkligen vara en bra part i EU som delar med oss av dessa kunskaper. Det spelar nästan ingen roll vem jag pratar med: Alla har ett sug efter att resa. Man kanske vill resa för att få lite sol på kroppen, man kanske vill resa till sin sjuka mamma i eller man kanske vill åka utomlands och jobba när man går ut gymnasiet eller bara kunna få åka någonstans. I sociala medier delas det olika minnen från tidigare resor. Det finns ett uppdämt resebehov. Det finns också det som var inne på: en hel bransch som står i startgroparna och som ser vaccineringen som ett ljus i mörkret. Resebranschen är hårt pandemidrabbad och har haft näringsförbud i nästan . När samhället öppnar upp måste det vara enkelt att få ett intyg så att man kan komma iväg. Det känns som att ministern och regeringen är lite motvalls i detta och ser problemen i stället för möjligheterna. Så min fråga är återigen: Varför är ministern och regeringen så passiva i frågan om vaccinationsintyg? 20 (M): Jag tycker att något som är symtomatiskt för regeringen är att ofta följa utvecklingen och delta i processer men att väldigt sällan driva på och försöka se till att det åstadkoms resultat. Det är inte så att vi kan säga att pandemin har hanterats särskilt professionellt och bra om man jämför med många andra länder, och vi ligger inte i topp när det gäller vaccinationstakten heller. När det gäller hanteringen i förhållande till företag hörs ofta argumenten att det är för lite, för sent och för krångligt. Det är nästan lite uppgivna diskussioner som man har med många företagare. Det gäller framför allt resebranschen. Deras verksamhet ligger helt nere, och det är svårt för dem att ta med människor någonstans över huvud taget. Det är klart att vår längtan efter att resa är viktig och att det betyder mycket för välbefinnandet, men här pratar vi om företag som är beroende av att det hela kommer på plats. Då kan man inte bara följa utvecklingen och vara en del av processerna i , utan man kanske måste driva på och vara lite mer aggressiv i sin framtoning gentemot EU. Det går lite för långsamt. Ett officiellt intyg framtaget i skulle kunna räcka långt för till exempel många researrangörer, flygbolag och andra länder. Vi är ett litet, exportberoende land, och vi är ett folk som gillar att röra på oss. Att få fram ett vaccinationsintyg, även om det till att börja med bara är ett vaccinationsintyg framtaget för , tror jag skulle räcka långt och vara ett tydligt tecken på att regeringen för en gångs skull faktiskt bryr sig om företagare och företagande. 21 Socialminister (S): Jag har försökt att svara på frågorna. Jag vet inte riktigt om jag är otydlig. Man kan naturligtvis skriva ut ett papper, ett intyg eller ett bevis på att man är vaccinerad, men det är inte så många i andra länder som vet vad till exempel är. Det är en av hundratals aktörer som bidrar så att vi kan vaccinera svenska folket. Därför räcker det inte med ett utdrag ur journalsystemet eller det kort som man kan få av vaccinatören. Jag tror att det är väldigt viktigt att vi skiljer på detta. Det är inte svårt att skriva ut att man är vaccinerad. Kanske det som for lite grann efter när hon sa något om var att då gick ut och sa att EU-intyg skulle utformas. Det var just EU-intyg för medicinska syften som man enades om . Men återigen: Detta betyder alltså inte att det finns andra delar, utan det är ett medicinskt intyg som visar att en person har fått en spruta och kommer att kunna ta dos två och att det är ett faktum. Det vi vill är att intyget verkligen accepteras och ges en innebörd. Det spelar inte så stor roll om låter någon göra en utskrift från journalsystemet om andra länder inte accepterar det. Det handlar inte om att avvakta, inte vilja eller inte driva på. och kan nästan inte nog understryka hur långsam regeringen är, men jag tycker i grund och botten att de har helt fel. Jag hör att oppositionen talar, och det är deras möjlighet att beskriva det på det viset. Men vi kan ju inte ha ett eget intyg, utan hela poängen är ju att om det ska vara av intresse för att kunna resa i , och övriga världen måste det vara en internationell standard. Det är ingen som accepterar ett utdrag ur journalsystemet, vilket man kommer att kunna få när man är vaccinerad. Det är inte heller så att det öppnas upp nu runt om i , utan det är fortfarande ett väldigt allvarligt läge. I detta allvarliga läge, där ett vaccin har varit på plats i fyra , måste vi se till att vi får en internationell standard så att vi, när möjligheten att resa kommer, har samma möjligheter som andra att resa. Mycket kort vill jag säga att det inte heller går att bortse från kunskapen om vaccinets betydelse för att inte sprida smittan vidare. känner vi oss säkra på att de godkända vaccinerna hindrar från svår sjukdom, men inte på att de hindrar att man sprider smittan vidare. Många länder är med all rätta väldigt bekymrade över detta. Man vill veta lite mer innan man säger att ett vaccinationsintyg gör att det är fritt fram att komma till specifika länder. Vi behöver lära oss mer om skyddsfaktorerna, men vi behöver framför allt få en internationell standard. Vi sitter inte och väntar, utan är delaktiga i det arbetet. När WHO eller EU ska ta fram detta är vi givetvis delaktiga. Vi kommer att följa de standarder som i så fall tillkommer och förbereda oss väl för att kunna använda dem. Vi har en överenskommelse mellan staten och Kommuner och Regioner när det gäller vaccination. Det handlar inte bara om själva summan per dos, utan det står också: ”Svenska vaccinationsintyg bör utfärdas enligt internationell standard och parterna är överens om att en sådan standard bör inväntas då mycket tyder på att ett enkelt pappersintyg inte kommer att accepteras internationellt. Att utfärda vaccinationsintyg är en uppgift som åligger vaccinatören men bedöms inte ingå i den avgiftsfrihet för vaccination mot covid-19 som beskrivs i denna överenskommelse.” I den mån vi behöver göra ytterligare för att se till att vaccinationsintygen kommer på plats ska vi göra det. Men en internationell standard ska inte underskattas när syftet för många just är att kunna resa. 22 (M): Jag tackar ministern för hennes kanske något raljanta svar. Hur kommer det sig att så många olika testresultat ändå accepteras i andra länder? Jag känner en person som åkte till för inte så länge sedan och hade gjort ett test i . Det var okej att visa i . Varför ser regeringen bara problemen? Det är viktigt att driver på i EU, men det upplever jag inte att och ministern har gjort. , när fler svenskar vill och förhoppningsvis kommer att kunna resa ut på semester eller återse närstående utomlands, förväntas också efterfrågan på vaccinationsintygen öka. Då behöver vi ligga i framkant. Då behöver vi ha det klart. För näringslivet är det dessutom viktigt att anställda kan resa på ett både enklare och säkrare sätt. Ett vaccinationsintyg som kan visas upp på flygplatsen, i hamnen eller vid vilken gränspassage som helst skulle underlätta oerhört. Det behövs för att vi ska kunna återstarta . Alla transporter måste kunna fungera. Resebranschen, besöksnäringen och alla andra branscher måste kunna fungera och återstartas. Man har haft näringsförbud . Även om många kommer att ha digitala möten framöver kommer resandet att fortsätta. Tänker ministern sluta resa? Jag tänker inte göra det. behöver ett proaktivt arbete. Kom igen , fru minister! Gör det för resebransch och för befolkning! Jag tycker att det är viktigt att vi i tar en ledande roll och delar med oss av våra kunskaper i EU, så att vi kommer fram med det här snabbare. Jag tycker att det är viktigt att har en god beredskap, och jag tycker att det är viktigt att vi är proaktiva för att återstarta . Jag vet inte om regeringen tycker det, men jag hoppas att vi kan komma framåt snabbt i den här frågan. 23 Socialminister (S): Jag kan avslutningsvis lugna och säga att det är klart att vi ska ha vaccinationsintyg. Men frågorna handlar ju om varför vi inte är där . Jag har i ett antal inlägg försökt beskriva att ett pappersintyg från en svensk vaccinatör inte är det som vi tror öppnar gränsen. Det papperet kommer , jag själv och andra att kunna få när vi har vaccinerat oss. Men vi vill ha en internationell standard, och vi arbetar hårt för att få en sådan. är jag alldeles säker på att vi har vaccinationsintyg. Fram till dess behöver vi arbeta på internationell nivå både i WHO och i EU för att se till att de intyg som svenska folket får efter vaccination verkligen betyder någonting och att de faktiskt öppnar dörrarna för resor till , till och till övriga världen, för det är klart att vi ska dit igen. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2020/21:333 om säkerheten vid Sis ungdomshem 24 Socialminister (S): har frågat mig om jag är beredd att frånta , Sis, ansvaret för unga som begått våldsbrott och andra grova brott. Han frågar vidare om jag anser att de åtgärder som Sis har vidtagit och de anslag som regeringen har tillfört för att höja säkerheten inom Sis är tillräckliga eller om jag avser att ta initiativ till ytterligare åtgärder. Slutligen frågar han om jag ser en risk att den vård och behandling som Sis ska ge till ungdomar enligt lagen om vård av unga försämras eller försvåras av att myndigheten ska ansvara för grovt kriminella ungdomar som är dömda till sluten ungdomsvård. I har vi en lång tradition av att inte döma personer till fängelse. Den slutna ungdomsvården ska förstärkas och förbättras. De anpassade insatser som finns inom Sis verksamhet saknas inom . Det handlar till exempel om att det på de särskilda ungdomshemmen finns behandlingsmetoder och behandlingsprogram särskilt anpassade för unga, men även om att det finns en välfungerande skolverksamhet. är det tydligt att säkerheten inom Sis behöver förbättras. Det våldskapital som vi ser i samhället och bland vissa gängkriminella ungdomar hade vi inte i för tio . Regeringen har skjutit till stora resurser för att stärka kvaliteten och säkerheten i verksamheten. Vi har vidare gett myndigheten i uppdrag att vidta säkerhetshöjande insatser vid de avdelningar där dömda högriskungdomar vårdas. Det säkerhetshöjande arbetet på Sis har påbörjats, och vi kommer nogsamt att följa detta arbete. Ett viktigt steg i den inriktningen togs , då beslut fattades om att ungdomshemmen i och i får högre nivå på säkerheten än vad som tidigare funnits på Sis. beslutades även att LSU- och LVU-avdelningar ska delas upp inom hela Sis. Ungdomar som dömts till sluten ungdomsvård ska inte vistas på samma avdelning som andra omhändertagna barn och ungdomar. Att skilja på LVU och LSU ger dessutom ökade möjligheter till en säkerhetsnivå som är anpassad för respektive placeringsgrund och leder till ökad trygghet för både ungdomar och medarbetare. Regeringen avser att tillsätta en utredning som ska göra en översyn av regelverket kring den slutna ungdomsvården. Vårdtiderna ska motsvara brottslighetens allvar, och möjligheterna till kraftfulla stöd- och kontrollåtgärder efter frigivningen från ungdomshemmen behöver förstärkas. Återfallsfrekvensen ska minska, och miljön på de särskilda ungdomshemmen ska vara trygg och säker för såväl ungdomar som personal. 25 (M): Jag tackar socialministern för svaret på min interpellation, som jag tycker är oerhört angelägen. Bakgrunden till interpellationen är en tudelad oro som jag har. Jag är orolig över den mycket bristfälliga säkerheten inom , med väldigt många rymningar av personer som är där under tvångsvård eller är dömda till sluten ungdomsvård. Jag är också orolig över att Sis verksamhet i stort inte håller tillräckligt hög kvalitet, att Sis inte tillräckligt bra lyckas axla och fullfölja sitt uppdrag att ge viktig vård och behandling till inte minst ungdomar som är på glid. Vi ska komma ihåg, fru talman, att de allra flesta ungdomar som vårdas inom Sis inte är dömda. Lejonparten av ungdomarna är där av andra anledningar. Om de inte får hjälp och stöd kanske de utvecklar en brottslig livsstil. De har ofta missbruksproblem, allvarliga psykosociala problem och utmaningar, men de är inte dömda. En liten minoritet är dömda. Min oro är i mycket att den lilla grupp som vårdas enligt lagen om sluten ungdomsvård stjäl fokus från behovet av att utveckla vården av dem som vårdas enligt LVU. fanns det 663 platser inom Sis för LVU men bara 68 för LSU. Sedan tillkommer dessutom den missbruksvård som Sis bedriver riktat mot vuxna. Det är viktigt att ha klart för sig att det bara är en liten del Sis uppdrag som handlar om att ge vård till ungdomar som är dömda. Det är alldeles uppenbart, tycker jag och , att Sis inte klarar av att uppfylla det uppdrag de har att ge dömda ungdomar en vård eftersom så många fritas och avviker. En förutsättning för en lyckad vård är naturligtvis att de som är där kvarstannar. var det hela 26 rymningar. Det ska ställas i relation till de 68 platser vi talar om. har länge drivit att ansvaret för just de ungdomar som har begått grova brott ska flyttas från till en särskild enhet inom . tycker heller inte att man ska blanda ungdomar med erfarna kåkfarare. Det är alldeles uppenbart på det viset att Sis inte – som ministern egentligen var inne på i sitt svar – är rustat för att hantera det klientel som kommer med väldigt brottsaktiva ungdomar. Dessa har ett omfattande eget våldskapital men också ett våldskapital i ryggen som kommer från andra kriminella nätverk. Vi har sett fritagningar. Det är oerhört allvarligt. Det är inte bara så att ungdomar har avvikit på en promenad eller liknande. Det är bättre att ge Sis möjlighet att utveckla sin verksamhet att ge vård och behandling till ungdomar som har psykosociala problem och att de kan fokusera på det genom att flytta ansvaret till den myndighet som har kunskap och kompetens när det gäller säkerhet, nämligen Kriminalvården. Varför vill inte socialministern ta det steget? 26 BORIANA (M): Samhällsutvecklingen har gått åt fel håll. Kriminaliteten har eskalerat och gått ned i åldrarna med det tragiska resultatet att vi har 15-åringar som begår kallblodiga mord. De kriminella gängen rekryterar allt yngre personer, och lagstiftningen är inte anpassad för att stävja utvecklingen. Det är uppenbart att Sis-institutionerna inte är lämpade att hantera ungdomar som begår grova våldsbrott. Våldskapitalet som dessa ungdomar besitter gör att de hör hemma i Kriminalvården. Det faktum att dagens debatt sker med socialministern och inte med inrikesministern är också talande. Det behövs ett paradigmskifte där de grovt kriminella minderåriga får straff som är proportionerliga till de brott som de begår. ställde jag en skriftlig fråga till socialminister . Den handlade om användningen av mobiler och surfplattor på Sis-hemmen. Jag fick ett oklart svar då. Jag hoppas nu att ministern kommer att kunna förtydliga sig. I samband med den spektakulära fritagningen av en 18-åring och en 19-åring dömda för mord respektive mordförsök från Råbyhemmet utanför uppdagades att de intagna har obegränsad tillgång till mobiler och surfplattor. Det är således helt möjligt för dem att hålla kontakt med andra kriminella, att fortsätta med brottslig verksamhet, att beställa droger och till och med att arrangera och planera sin fritagning. I och med att började gälla som svensk lag har det tolkats som att personalen på inte har rätt att begränsa de intagnas rätt till privatliv och kontakt med anhöriga. Med andra ord: Det går inte att begränsa deras användning av mobiler och surfplattor. Det är orimligt att dömda för så grova våldsbrott ska ha tillgång till mobiler och annan kommunikationsutrustning medan de är på en institution där de avtjänar straff och ska förhindras att ha kontakt med sitt kriminella nätverk och begå nya brott. Ministern svarade i sitt svar: ”Det ligger i barnets bästa och hela samhällets intresse att förhindra att barn och unga upprätthåller kontakt med kriminella. Säkerheten får inte äventyras, som de dömdas rättigheter behöver tillgodoses.” Det är just den sista meningen som är väldigt otydlig. Det är den inte bara för mig utan också för personalen som jobbar på dessa hem. , som organiserar anställda på Sis-hemmen, önskar inget hellre än en lagändring som är väldigt klar över att de unga inte ska använda kommunikationsutrustning som de är på hemmen. Jag undrar om ministern tänker initiera en sådan ändring i lagen och i så fall när. 27 Socialminister (S): Jag tror att jag brukar berömma . Jag tycker att han är väldigt balanserad i sina inlägg. Det är också . Jag känner precis som och jag tror väldigt många andra en stor oro för verksamheten. Klarar Sis-hemmen och institutionerna att ta hand om allt svårare fall och situationer? Det är personalen som går till sitt arbete som ska känna en trygghet i att det inte kan hända vad som helst. Den ska känna sig trygg och säker. Det gäller förstås också för de ungdomar som är där. De varierar sinsemellan väldigt mycket i sina behov. För att svara lite grann på Boriana Åbergs fråga om elektroniska kommunikationsmedel finns det möjlighet att se till att begränsa dem. Man kan väl inte vara personlig som socialminister, men jag tycker verkligen att de ska använda sig av den möjlighet som de har på Sis-hemmen. Jag vet att den uppfattningen delas av generaldirektören som är väldigt tydlig mot medarbetarna och säger att det inte är någonting som säger att man har rätt att använda kommunikationsmedel obegränsat. Det finns tvärtom möjligheter att ta bort dem. Det ska göras i tvåveckorsperioder. Man kan tycka att det är administrativt ansträngande att igen behöva motivera två nya veckor. Men det måste man naturligtvis göra när man anser att det finns skäl för det. Det som är viktigt att säga i sammanhanget är att det inte är så att Kriminalvården har kompetensen att ta emot dessa unga personer. Den har egentligen inte behandlingsprogram, vårdprogram eller skolverksamhet som är anpassade för rätt unga människor, som man ändå får säga att de som är upp till är. Det är någonting som Sis har. Sedan har Kriminalvården ett säkerhetstänk som Sis behöver lära av. Det är också bland annat skälet till att det är just som är generaldirektör. Hon kommer från Kriminalvården och tar med sig väldigt mycket av det säkerhetstänket. Jag vet att det finns en pågående dialog däremellan med en säkerhetsdirektör som är utsedd. Det jag egentligen vill komma till är att de två anstalter som finns i och och som ska ha en högre säkerhetsklass än den som man har ska vara just för LSU-ungdomarna. Man ska klara att ha säkerhetsåtgärder som är i proportion både till de straff som personerna avtjänar och det faktum att Sis bara är låst verksamhet. Det är därför de befinner sig där. Dessvärre är såväl rymningar som fritagningar något som inte bara gäller LSU-ungdomar. Det gäller tyvärr ibland även ungdomar som vårdas enligt LVU. Oaktat hur man ställer sig till om LSU-ungdomar ska avtjäna sin påföljd på Sis eller i Kriminalvården måste Sis-institutionerna förbättra sitt säkerhetstänkande och höja det. Därför kommer de två institutionerna i och att vara välbehövliga just för LSU-ungdomar. Sedan ska man i övrigt dela upp så att personer som är där enligt LVU och LSU inte befinner sig på samma avdelning. Det är väldigt – och kanske är det lite bakgrunden till interpellationen, vad vet jag – som justitieministern uttalat sig i frågan om att se över regelverket för den slutna ungdomsvården. Han har sagt att kommer både utredning och direktiv att presenteras för att se över själva påföljden. Det ska inte bara vara en fråga om var man avtjänar sitt straff utan vad straffet ska vara och hur det ska vara avskräckande. Ska vi ha en del i detta som motsvarar villkorlig frigivning? Så ser det inte ut . Ska det gälla också för unga människor? Det är otroligt viktigt att se till att ha den vård, den behandling och den verksamhet som krävs för att unga människor ska ha bästa möjliga förutsättningar, även om det är otroligt utmanande för dem att inte gå tillbaka till ett kriminellt leverne. Vi kan dock naturligtvis inte välja det på bekostnad av en hög säkerhet. Därför måste säkerhetsarbetet på Sis fortsätta. Jag tycker att man är på väldigt god väg. Om sedan de här två institutionerna ska ses som anstalter eller som just institutioner är nog en smaksak, skulle jag säga. Frågan är vilket innehåll som erbjuds. 28 (M): Den här interpellationen skrev jag och lämnade in precis när statsrådet hade haft den presskonferens tillsammans med generaldirektören för Sis där de redogjorde för just det som socialministern nu redovisade, nämligen att man tar flera steg för att förbättra säkerheten inom Sis och också att man har fattat beslut om att differentiera vården av dem som är under LSU respektive LVU. Man ska inte blanda dessa ungdomar på avdelningarna, utan man ska ha renodlade avdelningar för ungdomar som vårdas inom ramen för LSU. Detta tycker jag är bra. har länge krävt att man ska skilja LVU-ungdomar från dem som faktiskt är dömda. gör man det inom Sis. Vi tycker dock att det hade varit mer rimligt att ta steget att flytta ansvaret till Kriminalvården, som ju har kunskap, erfarenhet och kompetens att bedriva en verksamhet som är säker och där inte närapå hälften av de dömda avviker. När jag följde presskonferensen med socialministern och gd tyckte jag mig bli styrkt i min uppfattning att vi behöver göra denna flytt. Generaldirektören presenterade ett väldigt omfattande paket av åtgärder som skulle vidtas för att höja säkerheten till en acceptabel nivå. Hon nämnde att det hade inrättats en ny säkerhetsavdelning som leds av en säkerhetsdirektör, att man nu rekryterar säkerhetsspecialister och underrättelseoperatörer och att detta är helt nya befattningar inom Sis. Man påbörjar också rekrytering av lokala säkerhetssamordnare. Man har infört personlarm för samtliga anställda som vistas i utomhusmiljöer. Man har tagit bort fria vikter, infört säkerhetshusgeråd och mycket annat. Problemet är, fru talman, att man börjar från en väldigt låg nivå. Hade man flyttat ansvaret till Kriminalvården hade man börjat med en god säkerhetsnivå och kunnat flytta erfarenheterna från Sis när det gäller vård och behandling till Kriminalvården. Jag är också bekymrad över hur vårdkvaliteten kommer att påverkas för de ungdomar som inte är dömda, det stora flertal som vårdas enligt LVU, när man går i den här mycket mer repressiva riktningen med högre staket och ökade fysiska skydd. Det gynnar inte nödvändigtvis vården för de andra ungdomarna. Jag delar dock uppfattningen att säkerhetsarbetet inom hela myndigheten behöver bli bättre. Det är också riktigt, som socialministern sa, att vi även ser många personer som vårdas enligt LVU som avviker.