prot · H809103 · 2021-04-07 00:00:00 — Det gör att jämförelserna kan vara svåra. Icke desto mindre går det att titta på resultaten, hur pass nöjd man är med sin livssituation och så vidare. Det som vi har gemensamt i hela och egentligen i hela världen är vad man kallar den demografiska utmaningen. Det framställs ibland som någonting negativt. Det är inte det, fru talman. I grunden lever vi väldigt mycket längre. Vi är friska långt upp . Medellivslängden har ökat betydligt. Det är i grunden fantastiskt positivt. Vi dör inte i krig, och vi dör inte av svält och infektionssjukdomar. Detta i kombination med att det föds allt färre barn ställer till en hel del utmaningar i samhällena. Här ligger ganska bra till framför allt beroende på att vi har ett relativt högt barnafödande. Det hänger förstås samman med att vi har en väldigt utbyggd föräldraförsäkring. Vi har en förskola som gör att kvinnor i inte behöver, på samma sätt som i andra delar av , välja mellan att å ena sidan göra karriär och å andra sidan föda barn och bilda familj. Det är en styrka. Icke desto mindre har vi de utmaningarna även i . Det är framför allt på två områden. Det handlar om de ekonomiska konsekvenser detta får. Det är allt färre som är i arbetsför ålder, och det är allt fler som inte arbetar. Det är också en annan utmaning vi har vad gäller just demografin. Vård och omsorg är något som de årsrikaste konsumerar i större utsträckning än den övriga befolkningen, Det är klart att vi här står inför en utmaning även i . Det handlar om vilka människor som ska arbeta inom vård och omsorg. Det är också någonting som vi har gemensamt med andra länder. En fråga som lyfts fram i grönboken som jag och tycker är väldigt intressant är: Vad kan vi göra för att se till att man även när man blir årsrik har fler år av hälsa? Där borde vi använda den metod som vi så framgångsrikt har använt för att se till att våra barn och ungdomar i det här landet är friska. om åldrande – Främja solidaritet och ansvar mellan generationerna Det handlar om ett utbyggt äldrehälsovårdsprogram där vi på samma strukturerade sätt som vi gör med de gravida kvinnorna, de nyfödda barnen och i den svenska skolan också arbetar gentemot den årsrika delen av befolkningen. Det gäller att strukturerat titta på: Vilka vaccinationer ska erbjudas gratis? Vad ska det vara i form av förebyggande hembesök och så vidare? När man talar om förebyggande arbete kan en del tänka att det viktigaste där är att satsa på de unga. I själva verket är det så att om man snabbt vill ha tillbaka de satsade pengarna är det inte minst den äldre delen av befolkningen som man ska rikta sig till. Där får man väldigt snabbt tillbaka de satsade pengarna i form av minskade kostnader för vård och omsorg. Det finns ett område där jag tycker att vi har väldigt mycket att lära av andra europeiska länder och där vi ligger rätt dåligt till. Det handlar om delaktigheten från de årsrika. Andra länder är mer framgångsrika inte minst i att se till att de har ett deltagande i det politiska livet och i civilsamhället och även att de har en annan betydelse än i det svenska samhället. I det svenska samhället är det fortfarande så att när man passerar 60 eller 65 och närmar sig har man inte längre på samma sätt en aktiv del i samhället. Här, fru talman, skulle vi kunna lära oss väldigt mycket från andra europeiska länder där man som årsrik har en helt annan ställning i samhället. Även om EU inte har någonting att besluta om på det här området ser jag och fram emot att vi inte minst genom jämförelser kan få oss en hel del till livs. Det kan göra att den årsrika delen av vår befolkning får en ännu bättre tillvaro. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 108 (V): Som många här har sagt innebär den demografiska utvecklingen i att det blir fler och fler äldre och färre som föds. Det ser i och för sig olika ut i olika delar av , och precis som sa tidigare beror det exempelvis på vad man har för jämställdhets- och jämlikhetspolitik i länderna. Det handlar till exempel om huruvida kvinnor vill föda barn och om man ska kunna arbeta. Men det är också dags att se äldre som individer – eller årsrika, som ni säger här i talarstolen. För det gör vi inte riktigt , utan vi pratar på något sätt om årsrika i klump. Alla blir som en stor massa, och det har specifikt varit så under pandemin. Jag brukar inte prata om drottning så mycket härifrån talarstolen, men hon har sagt: Jag har aldrig känt mig så 70-plus som . Det tror jag att det är många som kan skriva under på. Skillnaden när det gäller äldre och deras förutsättningar och synen på jämställdhet varierar kraftigt över . Det handlar också om att välfärden ser väldigt olika ut. I grönboken finns som tur är ingen bindande lagstiftning, för då skulle vi inte ha pratat om den här . Det handlar mer om ett sätt att förhålla sig till varandra och lära av varandra, och det finns det förhoppningsvis möjligheter att göra. om åldrande – Främja solidaritet och ansvar mellan generationerna Det kan exempelvis gälla användningen av tekniska och digitala hjälpmedel. Den kursen, fru talman, kanske man borde ha haft innan vaccineringen inleddes i den här regionen – en kurs i digitalitet och hur man tar sig fram där. Det handlar också om att se till hur vi ska utveckla bra boendeformer och hur vi ska se till att personer får kontakt med andra så att de inte blir isolerade. Oavsett land handlar det också om respekt för årsrika som individer. Årsrika eller äldre – om jag får uttrycka mig så – är en resurs även inom politiken. Här ser det väldigt olika ut i världen. I riksdag är det väldigt få som är , och 65- och 70-plussare är en raritet här. Men om vi tittar ut över världen ser det inte ut så, utan man ser kanske årsrika personer som en större tillgång i andra länder än vad man gör i . Det finns stora möjligheter när det gäller att ta vara på den kompetens som årsrika personer har. Dessutom är väldigt många årsrika, äldre, i större utsträckning friska och aktiva än tidigare, exempelvis för att vi har en bättre levnadsstandard. Men det är också skillnad när det gäller hur man blir äldre. Det handlar om vad man har för bakgrund. Det är en sak att vara 65-plussare och vara frisk, inte ha en utsliten kropp och ha en god pension att se fram emot. Då kan man räkna sina pengar och känna: Wow, jag kommer att få en kanonålderdom! Jag kommer att kunna resa till . Det är en annan sak att vara utsliten och ha dålig ekonomi. Klass spelar en väldigt stor roll oavsett om man är grek eller svensk. Ojämlikheten är universell. Utskottet menar att man måste ha en medveten syn på äldre som erfarna och värdefulla samhällsmedborgare som också kan bidra till arbetsmarknaden och jobba kvar på sina arbeten – de som förmår. Om du har ett jobb som inte är tungt och en kropp som funkar har du bättre förutsättningar att stanna kvar än om du är en person med tungt arbete. Då har du mycket mindre möjlighet att förlänga ditt arbetsliv. Det här drabbar företrädesvis kvinnor, och vi vet att ju tidigare man går i pension, desto sämre blir pensionen. Man får det helt enkelt svårt ekonomiskt. Det är väldigt vanligt exempelvis bland ensamstående kvinnor. Det blir svårt när de blir äldre och pensionärer. En del får spela golf, och andra får plocka pantburkar. Så ser livet ut för pensionärer . Kommissionen lyfter i grönboken fram vikten av att diskutera hur delaktig man kan vara i samhället. Äldre personer kan drabbas extra hårt av diskriminering om man också är exempelvis funktionsnedsatt, kvinna – som ni vet kan det vara ett minus ibland – eller hbtq-person. Det finns en diskriminering som gör att äldre helt enkelt får svårt att tillgodose sina rättigheter. Det är oerhört viktigt att man kan se på årsrika personer som individer med olika behov, åsikter och förutsättningar. En persons förmåga eller behov ska inte utgå från ålder. Så kan det aldrig vara, utan man måste se äldre som individer med ryggsäckar fyllda av erfarenhet och ta vara på den. 109 (L): Jag är oerhört glad och stolt över att vi i socialutskottet har kunnat enas om yttrandet över . Vi är överens, och vi har debatt här i kammaren – men en debatt där vi alla understryker hur viktigt det är att se årsrika människor som individer och som en tillgång i samhället. Vi säger att betänkandet läggs till handlingarna. Men därmed begravs det inte, utan det kommer att ingå i alla de remissvar som kommer från EU:s medlemsstater och från alla organisationer inom EU som ägnar sig åt äldrefrågor men också hbtq-frågor och så vidare. Det här kommer att vara ett mycket brett underlag för EU att gå vidare med. om åldrande – Främja solidaritet och ansvar mellan generationerna Det här är viktigt, för grönboken ger en utifrån våra utgångspunkter delvis ålderdomlig syn på situationen för årsrika människor. Man beskriver långvården ungefär som vi hade den innan ädelreformen, då vi fick äldreboenden där man kunde bo med eget kontrakt. Det visar hur viktigt det blir med det kommande erfarenhetsutbytet. Här får vi glädjande nog draghjälp av när det gäller det som faktiskt fattas i grönboken: en diskussion om grunden för den ojämlika behandlingen av årsrika personer, nämligen ålderismen. Det är förvånande att man inte har med mer i grönboken om ålderismen, som slår igenom inom samhällets alla sektorer, där årsrika människor förfördelas. Man kom med ett direktiv mot åldersdiskriminering, och i ministerrådet ligger ett förslag om att bredda detta direktiv till att inte bara omfatta arbetsliv och utbildning. Vi i har tack vare det arbete som har gjorts i EU vår breda lag mot åldersdiskriminering. WHO började arbeta mot ålderismen 2002 i samband med FN:s stora äldrekonferens. gick man sedan ut med en världsomfattande kampanj mot ålderism, en fördomsfull syn på årsrika människor. I har vi inte märkt av kampanjen. Jag ställde en fråga till ansvarig minister, som inte hade något riktigt grepp om att det var en kampanj på gång. , , har WHO gått ut med en ny kampanj mot det grundläggande problemet ålderismen. Där har man kunnat visa att denna fördomsfulla syn på årsrika människor kostar pengar. I kostar den ålderistiska synen på årsrika människor i sjukvården när det gäller behandling av svårare sjukdomar av olika slag . Denna felbehandling, eller den behandling som inte kommer till när det gäller den här generationen, är alltså förskräckande också i ekonomiska termer och inte bara när det gäller livskvalitet. Vi måste se årsrika människor som individer; det har sagts av flera. Vi måste se dem som en tillgång i samhället under hela livsresan. Man ska känna sig behövd också under livets sista dagar och känna sig som en tillgång med den erfarenhet man har, vad man kan berätta och så vidare. Det är erfarenheter som är viktiga att ta vara på. Jag har i detta sammanhang tagit upp hur tydligt det har blivit i äldreboendena under att människor som bott där inte har känt sig behövda: Varför finns jag som 103-åring när jag inte får träffa min själs älskade, som jag levt ihop med under ? Då kommer det in: Visst, det kanske kommer då jag får uppleva att krama om min själs älskade. Men som ersättning på boenden med djur har man i alla fall fått krama en katt eller en hund och därmed känna sig så behövd att man vill försöka leva lite till för att kunna krama också sin själs älskade. Jag är glad över att vi alla är överens och ser detta som en plattform från vilken vi alla kan jobba vidare mot ålderismen. Alla ska känna sig behövda, som en tillgång, och leva med livskvalitet intill livets sista dag. 110 (MP): om åldrande – Främja solidaritet och ansvar mellan generationerna Att världen skulle drabbas av ett virus som skulle ta många äldres liv och begränsa livet för i princip alla årsrika medborgare i unionen var nog inget som kommissionen visste när man släppte sin grönbok . Man skulle kunna se tillbaka på det här året som som till stora delar har handlat om solidaritet med just årsrika invånare. var ju året då vi fick ett virus som visade sig drabba äldre och sköra hårdare. Det var också året då många unga, både i och runt om i hela unionen, bokstavligt talat ställde om hela samhället. Man följde rekommendationer. Man införde i andra delar av unionen olika former av lockdowns för att just skydda de sköra äldre. Man skulle kunna se det som ett uttryck för solidaritet mellan generationerna. För den enskilde kanske det mer handlade om en solidaritetshandling med mormor och morfar eller farmor och farfar. Men nog om pandemin. Åldrande är den mest naturliga biologiska process som finns. En ökad livslängd är kanske det tydligaste tecknet på hur vi som samhälle kan omfördela resurser och rikedom som vi tillsammans skapar. Genom utbildning, universell hälso- och sjukvård, vaccinationsprogram, arbetsmiljölagstiftning och bättre kost har vi tillsammans på några generationer skapat ett samhälle där fler och fler får uppleva ett rikare och längre liv. Apropå rikare liv skulle jag vilja passa på att lyfta fram en av utskottets kloka synpunkter i betänkandet: ”Utskottet konstaterar att åldersdiskriminering är ett problem som drabbar många äldre personer, bl.a. i arbetslivet men även i andra sektorer av samhället. Kommissionen lyfter i grönboken fram vikten av att diskutera hur det kan säkerställas att alla kan vara delaktiga i samhället. Utskottet menar att en central del av den diskussionen är att peka på förekomsten av åldersdiskriminering och hur man kan motverka negativa attityder eller fördomar om äldre personer.” Vidare: ”Vissa äldre personer kan drabbas extra hårt om de dessutom blir utsatta utifrån någon ytterligare diskrimineringsgrund, som exempelvis äldre personer med funktionsnedsättning, äldre kvinnor eller äldre hbtqi-personer.” Jag vill gärna dröja kvar vid den sistnämnda gruppen, som genom minskad personlig autonomi, inte minst i takt med exempelvis ökat vårdbehov, vittnar om att man tidigare kunde leva öppet som hbtq-person men mer eller mindre bokstavligt talat tvingas tillbaka in i garderoben. Detta är verkligen inget som är värdigt ett land som eller medborgarna i vår union, som med lagar, konventioner och tydliga ambitioner har jobbat för inkludering och att man ska få välja att leva sitt liv som man vill och älska den man vill älska för att just få ett rikare liv. om åldrande – Främja solidaritet och ansvar mellan generationerna Just dessa individer som blir dubbelt diskriminerade behöver vi nog öka vårt fokus på framgent. Alla som blir äldre bör kunna åldras på sina villkor. Som utskottet också slår fast: ”Äldre personer har samma rättigheter som alla andra att delta i alla delar av samhället, och det är enligt utskottet viktigt att inte betrakta alla äldre som en enhetlig grupp. Liksom andra personer i samhället är äldre personer individer med olika behov, åsikter och förutsättningar.” Med detta sagt vill även jag yrka bifall till utskottets förslag, vilket vad jag förstår innebär att vi lägger grönboken till handlingarna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) betänkande 2020/21:SoU36 111 ACKO ANKARBERG (KD): Att drabbas av en sjukdom är alltid oönskat och ibland allvarligt. Det påverkar livet på många olika sätt. Både sjukdomen i sig och ibland också den behandling man får påverkar livet. Cancer tillhör de sjukdomar som är allvarliga och har hög dödlighet, även om allt fler överlever sin cancersjukdom. Det viktiga forskningsarbetet är avgörande för att allt fler överlever cancersjukdom – forskning som leder till nya behandlingsmetoder, tidig upptäckt och förebyggande arbete som räddar liv. Utvecklingen inom hälso- och sjukvården är fantastisk på väldigt många olika sätt. Det finns en cancerform som vi skulle kunna eliminera, och det är livmoderhalscancer. Vi kan göra det eftersom vi har en god situation . Genom en samlad nationell insats skulle vi under en tidsrymd av fem till kunna utrota eller eliminera livmoderhalscancer i . Det är en fantastisk möjlighet. Låt mig få berätta mer, fru talman. Cancer orsakad av humant papillomvirus, HPV, tillhör våra vanligaste och allvarligaste cancerformer som drabbar både kvinnor och män. I stort sett all livmoderhalscancer orsakas av HPV. Livmoderhalscancer ger i tidiga stadier få eller inga symtom. Därför är screening med cellprovtagning viktigt för tidig upptäckt. Medelåldern för en kvinna att insjukna i livmoderhalscancer är , och en fjärdedel är . får cirka 500 kvinnor i livmoderhalscancer, eller cervixcancer som det också kallas. Det är fall jämfört med . Minskningen har samband med att kvinnor regelbundet kallas till gynekologisk cellprovtagning. Cellprovet tas för att tidigt kunna upptäcka och behandla förstadier till livmoderhalscancer, så kallade cellförändringar, och de betyder inte att man har cancer. Tidig upptäckt gör behandlingen mer effektiv. , , erbjuds alla barn kostnadsfri vaccination mot de vanligaste HPV- typerna. Det var pojkar som tillkom . Flickor har erbjudits vaccin . Vaccin räddar liv. Vaccinationer tillsammans med regelbunden gynekologisk cellprovtagning i åldrarna 23–ger ett mycket gott skydd mot livmoderhalscancer. Med god vaccinationstäckning bland pojkar och flickor är det möjligt att eliminera denna cancerform. finns kvinnor som riskerar att drabbas. Det kan vara kvinnor som har lämnat screeningprogrammet, det kan vara en ofullständig uppföljning och det kan röra sig om kvinnor som aldrig har erbjudits HPV-screening. för cervixcancerprevention har funnit att det är ungefär 230 000 kvinnor i som har hög risk. Genom så kallad catch-up-vaccinering och catch-up-screening, det vill säga riktade insatser, kan vi nå denna grupp. Men det krävs att det görs nationellt och samlat under ett fåtal år så att vi stoppar viruset från att cirkulera. Alla som berörs måste nås om vi ska lyckas med att eliminera livmoderhalscancer. uppmanade WHO till global utrotning av livmoderhalscancer, och EU har också med det i förslaget till europeisk cancerstrategi. Skälet är att det är den enda cancerform vi kan eliminera genom screening och vaccin. Därför ska vi också göra det. Den största förtjänsten är att vi sparar lidande och död. Det är som jag nämnde cirka 500 kvinnor som drabbas och ungefär 150 som dör. Svår sjukdom och död påverkar oss. Det påverkar givetvis de som står närmast – familjen och vännerna. Men också samhället påverkas när människor drabbas av svår sjukdom och död. uppskattade 2014 att livmoderhalscancer kostar samhället . Att eliminera livmoderhalscancer är ytterst angeläget för varje människas skull och för samhällets skull i stort. Om vi genomför en nationell kampanj är kostnaden . Det är alltså samhällsekonomiskt effektivt att göra detta, så vad väntar vi på. Vi behöver en nationell arbetsgrupp som har kunskap att kunna genomföra detta, och vi behöver en regering som ser till att det händer. Vi har nationella arbetsgrupper som tillsammans har all den kunskap som skulle behövas för att utrota livmoderhalscancer. Regionala cancercentrum i samverkan håller ihop det nationella arbetet med den nationella cancerplanen. Inom ramen för detta är det arbetsgruppen för prevention av cervixcancer, NACX, och det för cervixcancerprevention, NKCX. Dessa tillsammans utgör den kunskap som regeringen kan använda sig av för att handlingsplanen ska bli effektiv och nå ut till alla. Utskottet föreslår därför att regeringen ska ta fram en handlingsplan och göra det tillsammans med dessa arbetsgrupper där kunskapen finns. Jag är glad att kunna yrka bifall till utskottets eniga förslag om att regeringen ska ta fram en handlingsplan så att vi kan eliminera livmoderhalscancer. 112 DAG (S): Den här talarstolen brukar ibland vara scenen där de olika politiska partierna bryter uppfattningar med varandra och där man ger uttryck för motsatta uppfattningar. Jag vet också att det ibland kan vara ganska heta omgångar i denna talarstol. Den här gången tror jag inte att det kommer att bli så. Det är ett enat socialutskott som står bakom detta förslag till tillkännagivande, och jag håller med om väldigt mycket av det som Acko Ankarberg sa i sitt tidigare anförande. Jag tycker att det var klokt. När jag är ute och pratar om sjukvård i brukar jag, även när jag varit oppositionspolitiker, prata om hur stolt jag är över den svenska cancersjukvården. Den är på många sätt ett internationellt föredöme. Vi har en fantastiskt välfungerande cancersjukvård i vårt land som har lett till längre överlevnad och stora framgångar över decennierna. Acko Ankarberg nämnde helt riktigt att dödligheten och insjuknandet i livmoderhalscancer har halverats , och det finns en lång rad andra cancerformer där man kan se motsvarande enastående framgångar för svensk cancersjukvård. Jag skulle därför vilja rikta ett tack dels till vårdpersonalen som gör detta fantastiska arbete, dels till de forskare som hittar på nya läkemedel och i det här fallet helt nya vaccin som kommer att kunna befria i första hand kvinnor från detta gissel. Jag vill också tacka läkemedelsindustrin och de duktiga människor som arbetar där med att ta fram nya, fantastiska läkemedel. Det finns alltså skäl att vara väldigt stolt över detta. Den minskade dödligheten beror till stor del på ett screeningprogram som i stora delar har varit välfungerande. Men även i detta screeningprogram finns brister. Jag vet att i utsatta bostadsområden i har man haft svårigheter med att nå ut med information till kvinnor som skulle behöva komma och genomföra en screening. Många har upplevt kallelserna från regionerna som väldigt byråkratiska och myndighetsinriktade, nästan lite skrämmande. Det finns alltså skäl att fundera på hur man kan förbättra screeningprogrammet runt om i våra regioner. har vi fått tillgång till vaccinet som innebär en revolution på det här området, först för unga flickor och sedan också för pojkar. Det finns nu möjligheter att utrota livmoderhalscancer, och jag tycker att det är en fullkomlig självklarhet att vi ska försöka att göra detta. Därför stöder även vi socialdemokrater detta tillkännagivande. Som gammal regionpolitiker vill jag dock säga att jag inte tycker att man ska vänta ut regionerna. Jag tycker gott att man kan dra igång det här arbetet . Det är ju inte så att regionerna saknar resurser för att kunna göra insatser på detta område. har det gjorts ett antal överenskommelser mellan staten och regionerna på områden som kvinnohälsa och cancersjukvård. Det är också som så att samtliga regioner i går med stora överskott. När man vet att den årliga kostnaden för att genomföra ett sådant här program är förstår jag därför inte varför man väntar ut regionerna. Om jag fortsatt vore regionpolitiker, fru talman, skulle jag direkt i min hemregion lägga ett förslag om att sätta igång arbetet på en gång och inte avvakta. Det här är ett bra förslag som vi stöder helhjärtat. Flera partier har också lagt ett särskilt yttrande, och det vill jag ändå kommentera. Trots att vi stöder just detta tillkännagivande och tycker att det här är väldigt bra menar vi nämligen att man ska vara lite aktsam när det handlar om tillkännagivanden rörande enskilda diagnoser och sjukdomar, annars blir det orimligt att arbeta med den samlade cancersjukvården. Vi menar också att man faktiskt behöver väga samman de resurser man har och göra kloka avvägningar kring vilka anticancerinsatser som behöver göras. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 113 (M): bör ha som mål att bli ett av världens första länder att utrota livmoderhalscancer. Med detta utskottsinitiativ kan det målet bli verklighet. lade tillsammans med ett förslag till utskottsinitiativ i socialutskottet om att utrota livmoderhalscancer. Glädjande är, vilket vi kan lyssna till här , att alla övriga partier i utskottet också har ställt sig bakom initiativet som innebär att regeringen inom ramen för en ny och uppdaterad nationell cancerstrategi ska genomföra en systematisk och långsiktig nationell satsning i form av en handlingsplan för att totalt eliminera livmoderhalscancer i . Tyvärr känner vi alla någon i vår närhet som drabbats av cancer.