prot · H809114 · 2021-04-27 00:00:00 — Det handlar om de nationella demokratierna i respektive land. Jag kan försäkra att jag kommer att fortsätta att verka för att den svenska ståndpunkt som vi båda är överens om förs fram i alla sammanhang där det är möjligt. 22 (L): Tack återigen, statsrådet, för svaret! Den nämnda vattenpolospelaren, , är också ungrare. Man får väl säga att gör många saker fel som man kan kritisera dem för, men vattenpolo är det svårt att bräcka i. Mot bakgrund av de svar jag har fått här skulle jag ändå vilja höra statsrådet i det sista anförandet svara på frågan om han har uppfattningen att fullt ut respekterar varje lands rätt att bestämma över sin egen energimix. Jag undrar också om det är statsrådets uppfattning att har ett teknikneutralt förhållningssätt till de olika energislag som vi behöver för vår omställning. Det är det som ändå är kärnan i den ståndpunkt som riksdag har beslutat om. Jag vill även passa på att ställa en fråga när det gäller den här typen av brev eller propåer som i sitt politiska innehåll samvarierar med den svenska ståndpunkten. Är det statsrådets uppfattning att man kan skriva på den typen av brev eller göra gemensamma uttalanden även med länder som man inte delar uppfattning med i andra politiska frågor? 23 Statsrådet (S): Jag uppfattade att det var tre frågor som ställde. På de två första, om respekterar de beslut som finns i EU och om verkar teknikneutralt, skulle jag säga att svaret är ja. Det går säkert att ha synpunkter på enskilda beslut, men brett hållet skulle jag svara ja på de två frågorna. Den tredje frågan är om är berett att skriva på brev med länder med vilka vi är överens i en särskild sakfråga men som vi i övrigt kanske inte är överens med i andra saker. Där skulle jag säga att svaret är otvetydigt ja. De flesta av de länder som har skrivit under det här brevet har jag skrivit under ett annat brev tillsammans med om taxonomi, som dessutom flyttade fram positionerna rejält. Om vi hade fått frågan skulle inte det faktum att det i den här kretsen fanns några länder som EU har synpunkter på ha hindrat oss från att skriva under ett brev. Det tror jag är det raka svar jag kan ge. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2020/21:614 om den nationella planen för transportinfrastruktur 24 Infrastrukturminister (S): har frågat mig om jag kommer att verka för att den nationella planen för transportinfrastruktur bidrar till ett mer transporteffektivt samhälle inom klimatmålens ramar i linje med vad har föreslagit. Svaret på frågan är att regeringens besked är tydligt: Klimatmålen ska nås! ska bli världens första fossilfria välfärdsland. antog ett klimatpolitiskt ramverk för . omfattar nya klimatmål, en klimatlag och . Regeringens politik utgår från klimatlagen. Transportsektorn, liksom alla sektorer, behöver ställa om. Genom att göra kloka satsningar på infrastruktur ökar vi möjligheterna. Infrastrukturplaneringen behöver dock kombineras med andra åtgärder för att nå klimatmålen. Regeringen satsar på ett stort antal åtgärder för att påskynda omställningen, bland annat stöd för elektrifiering av transporter, överflyttning av gods från väg till järnväg och sjöfart, hållbara förnybara drivmedel och genom att göra det enkelt att resa klimatsmart med kollektivtrafik i hela . Regeringen har lagt fram en proposition med den största ekonomiska ramen någonsin för transportinfrastrukturåtgärder. Sammanlagt uppgår ramen till för perioden –2033. Propositionen innebär stora satsningar både för att ta hand om och utveckla befintlig infrastruktur och för att genomföra nya investeringar i hela landet. Infrastrukturplaneringen är ett viktigt verktyg för att uppnå de transportpolitiska målen, inklusive klimatmålen, och propositionen ger inriktningen för infrastrukturens roll i samhällsbygget. Efter beslut om ekonomiska ramar för infrastrukturåtgärder fortsätter arbetet med den så kallade åtgärdsplaneringen. Det innebär att de åtgärder som bör prioriteras in i den nationella planen identifieras. Investeringar i transportinfrastruktur bygger starkt och hållbart för framtiden och kan bidra till klimatomställningen. Beslut om en ny nationell plan planeras till 2022. 25 (V): Jag vill tacka infrastrukturministern för svaret på min interpellation. Den debatt vi har rör regeringens förslag till infrastrukturproposition och den efterföljande planen till nationella infrastrukturinvesteringar – infrastrukturplanen. Det här blir sannolikt de största investeringar som staten gör . Infrastrukturpropositionen och infrastrukturplanen blir sannolikt också de viktigaste styrdokument vi har för att vi ska kunna uppnå våra klimatmål. Låt mig understryka att just transportsektorn har ett separat klimatmål. Vi ska minska utsläppen till . Det är mindre än dit. Till 2045 ska vi ha nollutsläpp i . Därför behöver vi en infrastrukturplanering som verkligen håller sig inom de ramar som våra klimatmål sätter upp. kom med sin granskning över arbete för att nå klimatmålen. De pekar ut infrastrukturplaneringen som kanske det viktigaste för att vi ska kunna nå våra klimatmål, just för att det handlar om så mycket pengar, som ministern precis har varit inne på. Här har vi också möjligheten att skapa ett transporteffektivt samhälle där vi totalt sett transporterar oss mindre och där vi totalt sett transporterar oss smartare ur ett miljö- och klimatperspektiv. Det innebär mindre transporter med egen bil. Det innebär mindre transporter med flyg men mer på järnväg och mer med kollektivtrafik. Och det innebär mer gång- och cykeltransporter i våra städer. Jag anser, precis som , att regeringen, med infrastrukturpropositionen och med den infrastrukturplan som vi har , missar möjligheten att nå just detta: ett mer transporteffektivt samhälle där vi når våra klimatmål. I den infrastrukturproposition som ministern hänvisar till, som presenterades , tas det upp en del intressanta saker, tycker jag. Men den lämnar minst lika många frågor. Till exempel säger man att man med infrastrukturpropositionen ska nå klimatmålen och att den så kallade fyrstegsprincipen ska vara styrande för infrastrukturplaneringen. Fyrstegsprincipen innebär att det sista man gör är att bygga nytt. Man ska i så stor utsträckning som möjligt använda sig av steg ett och steg två. Det gör vi genom att planera annorlunda och genom att understödja till exempel beteendeförändringar så att människor reser kollektivt och cyklar i stället för att vi bygger nya vägar och så vidare. Därför skulle jag vilja fråga ministern: Hur menar ministern att steg ett-åtgärder och steg två-åtgärder, inom ramen för fyrstegsprincipen, kommer att stärkas med infrastrukturpropositionen och den kommande infrastrukturplanen? Och vilka konkreta åtgärder avser ministern att vidta? Jag ser inga lagändringar, inga uppdrag till och inga nya finansieringsformer för att vi ska kunna använda oss mer av steg ett-åtgärder och steg två-åtgärder. Det är precis det som behövs, och det borde finnas i infrastrukturpropositionen. 26 Infrastrukturminister (S): och jag delar helt och hållet, tror jag, både målsättningar och ambitioner när det gäller att ska bli världens första fossilfria välfärdsland och att infrastrukturplaneringen och transportpolitiken generellt är otroligt viktiga styrmedel. Det är ingen tvekan från regeringens sida – vi skrev också in det i uppdragen till – om att klimatmålen är en central utgångspunkt för planeringen. Och ska basera sitt inriktningsförslag på ett scenario där klimatmålen ska nås. Det måste vara utgångspunkten. Jag ogillar tanken på att behöva rätta trafikutskottets ordförande, som jag har mycket respekt för. Men både trafikutskottets ordförande, , och förstår nog inte riktigt vad en infrastrukturproposition syftar till. Det är inte en bred transportpolitisk proposition som tar upp frågor om bonus–malus eller incitament för elektrifieringen eller för den delen enskilda objekt. Infrastrukturpropositionen är regeringens sätt att till hemställa om, får man väl säga, att vi ska få ramar för den framtida infrastrukturplaneringen. De ramarna handlar om både utvecklingsanslaget och vidmakthållande. Det är sedan i åtgärdsplaneringen som arbetet med enskilda objekt kommer in, utifrån de riktlinjer och principer som finns. Och det är i andra sammanhang som vi pratar om de klimatpolitiska styrmedel som finns. Däremot är det helt rätt att fyrstegsprincipen är viktig, men jag tror att en del missuppfattar den. Fyrstegsprincipen är inte en princip som kan användas för att inte bygga ny infrastruktur. En sak tycker jag är tydlig – jag vill ändå passa på att säga det. Vi har naturligtvis en viktig ambitionsnivå i att nå 2030-målet – en reducering av utsläppen från transportsektorn till 2030. Det är ett väldigt viktigt mål. När det gäller det finns det huvudverktyg inom det transportpolitiska området. Det är biobränsle, biodrivmedel. Med reduktionsplikt för både vägfordon och inte minst flyget kan det vara mycket verkningsfullt, förutsatt att bioråvaran finns där. Det får vi gemensamt arbeta för. Det handlar också om elektrifiering. Vi påskyndar elektrifieringen, inte minst genom arbete, för att på det sättet minska utsläppen främst från vägsidan. Men det är en spännande utveckling även när det gäller sjöfartens elektrifiering och när det gäller flyget, där det naturligtvis finns en fantastisk potential. Den tredje delen är också inne på. Det är transporteffektiviteten. Det finns mycket att göra för att få ett effektivare nyttjande av det transportsystem vi har . Inte minst när det gäller godstransporterna finns det lågt hängande frukter och möjligheter att med rätt incitament få ett än bättre användande av det nuvarande transportsystemet. Vi har också målet om nettonollutsläpp . Det är snarare det som infrastrukturpropositionen i stor utsträckning tar sikte på. Vilka investeringar måste vi nu fatta beslut om för att kunna säkerställa att vi klarar inte bara att minska utsläppen till 2030 utan också att nå nettonollutsläpp? Det är då nyinvesteringar kommer in. Det handlar om järnvägsinvesteringar och satsningar på sjöfarten. Jag brukar använda detta också i diskussionen med många som anser att vi borde lägga väldigt mycket fokus på vidmakthållande. Nej, gör vi det för mycket missar vi chansen att nu fatta de nödvändiga besluten för att klara nettonollutsläpp. Om vi ska klara det måste kapaciteten i järnvägssystemet byggas ut ordentligt. Det är detta som jag tycker är den stora utmaningen och som jag hoppas att ställer sig bakom. Det är en historiskt stor ram på , just för att man ska kunna fullfölja inte minst många av de viktiga satsningar och nyinvesteringar som är aviserade. Att börja ompröva och riva upp tror jag vore ytterst olyckligt för både klimatet och sammanhållningen i landet. 27 (V): Först skulle jag vilja säga några ord om innehållet i propositionen. Den ram som ministern hänvisar till är totalt sett på nästan . Den är helt och hållet otillräcklig. Höghastighetsbanorna ligger ju inom den ramen. Vi kan också jämföra denna ram med tidigare ramar. Vi vet att vi har ett konsumentprisindex som ökar. Våra kronor är mindre värda än kronorna 2017. Vi skulle alltså behöva en större ram än så. har till exempel en ram på för exakt samma planeringsperiod som vi har. Då vet vi också att den norska kronan är värd lite mer än den svenska kronan. Infrastrukturministern får gärna korrigera mig ifall han anser att så behövs. Men som jag har förstått infrastrukturpropositionen – och jag hör inte att ministern säger någonting annorlunda – handlar det just om att det sätts en ekonomisk ram. Sedan finns det ett antal viktiga politiska principer som slås fast där. En av dem är fyrstegsprincipen, som jag just relaterade till. Där tolkar jag ministern så här: Nej, det kommer inga nya uppdrag till . Det kommer inga nya pengar som statlig medfinansiering till steg ett och steg två. Det är inga lagändringar eller något annat som har förutskickats. Detta tycker jag är olyckligt, för då riskerar fyrstegsprincipen återigen att övertrumfas av nybyggnation. Och det finns risk att man använder steg ett-åtgärder och steg två-åtgärder i mycket mindre utsträckning än vad man skulle kunna göra. Jag skulle också vilja ta upp frågan, återigen, om principer och generella drag som infrastrukturpropositionen handlar om. Det talas i infrastrukturpropositionen om en basprognos, som härrör från . Det handlar ett ökat resande . Resandet med egen bil förväntas öka med . Det tycker jag rimmar väldigt illa med idén om ett transporteffektivt samhälle, där vi behöver transportera oss mindre med det som ökar utsläppen. Jag ser inte att regeringen på något vis försöker ändra på denna basprognos och i stället styra mot mål. Det handlar alltså om de mål som vi sätter upp, till exempel våra klimatmål, och om att säga att de ska vara styrande för den framtida infrastrukturplaneringen. Ministern säger också att han inte går in på enskilda objekt, och jag förstår att även detta kommer i planen som ska börja arbetas fram snart. hörde alla som lyssnade på presskonferensen att mängder av olika objekt togs upp. Om man ska vara lite djärv och om man vill att vi ska uppnå våra klimatmål på riktigt tror jag kanske att man måste våga prioritera lite bättre och våga säga att vissa vägprojekt som ligger i planeringen måste lyftas ut eftersom de helt enkelt kostar för mycket. De har avfärdats av , eftersom de kommer att leda till så stora utsläpp. Jag hör dock inte ministern säga att han är beredd att plocka bort ett enda motorvägsprojekt från den framtida planeringen. Avslutningsvis skulle jag vilja ta upp cykling. Det är jättebra att det aviseras ett nationellt mål för ökad cykling i kommande planering. Men jag ser inte några konkreta ändringar i lagstiftning eller annat, till exempel att man ska kunna få bygga cykelvägar oberoende av bilvägar. Det hade varit bra om det hade funnits ett sådant förtydligande i propositionen. 28 Infrastrukturminister (S): Det krävs en vänsterpartist för att säga att ett historiskt tillskott på 176,5 miljarder, den största infrastrukturpropositionen någonsin, är alldeles för lite. Det är lätt att vara vänsterpartist, för då har man alltid mer pengar. Det här är faktiskt den absolut största summa som någonsin avsatts för infrastrukturåtgärder i , och det innebär att vi har förutsättningar både att kunna skjuta till resurser för vidmakthållande av vägnätet och järnvägsnätet och att ha utrymme för viktiga investeringar för de kommande tolv åren. Det handlar om att fullfölja och fortsätta arbetet med nya stambanor, dock på ett sätt som inte tränger ut andra viktiga satsningar utan ändå skapar utrymme för det som kan vara Norrbotniabanan, järnväg i norra eller andra angelägna insatser. Det är klart att oppositionen alltid har mer pengar, men det är med förlov sagt lite intressant att höra hur i så fall ska finansiera detta. I vart fall är det ramen som vi går till med. Den är historiskt hög, och jag tror att det behövs för att återstarta . Det behövs för att se till att vi kan få en grön återstart med viktiga investeringar som kommer att skapa jobb, hopp och framtidstro efter pandemin. Återigen: En proposition av det här slaget ska inte inrymma ett antal uppdrag till myndigheter eller det som efterfrågar, utan det kommer att finnas andra tillfällen och sammanhang där regeringen talar om vilka uppdrag vi ger till myndigheter. Det är inte som beslutar om det. har att besluta om ramarna och inriktningen utifrån den proposition som regeringen har lagt. Det är ingen tvekan om att det här är en proposition som verkligen kommer att bidra till att omdana transportsystemet för att se till att blir världens första fossilfria välfärdsnation. Det är omfattande investeringar för att ställa om. Därför kommer såklart klimatlagen, Klimatpolitiska rådets arbete och hela det klimatarbete som den här regeringen och den föregående socialdemokratiskt ledda regeringen påbörjade tillsammans med att vara helt avgörande för arbetet framöver. I den meningen känner jag mig trygg både med den ram som vi nu redovisar för och hoppas att ställer sig bakom och naturligtvis också med att det här är precis den plattform som behöver för omfattande investeringar. Däremot blir jag orolig när så tydligt aviserar att vill riva upp saker i nationell plan. är ju inte detta en fråga för infrastrukturpropositionen, men det är uppenbart att det ändå redovisar här är att objekt ska plockas ur. Jag har sagt – med väldigt starkt stöd i hela landet, vågar jag tro – att lagt kort nog ligger. Man ska vara försiktig med att upprepa det misstag som gjorde 2006 när man lyfte ur hela Norrbotniabanan ur nationell plan och tog bort det planeringsarbete som fanns. Tänk om man inte hade gjort det! Vilken betydelse hade det inte haft för om Norrbotniabanan hade varit på plats, både för de investeringar som görs i norra och för alla de människor som behöver pendla till en vidgad arbetsmarknad? Jag tror att det vore ytterst olyckligt att börja stöka om infrastrukturplaneringen och ompröva den . Det gäller ju långa beslut som ska gälla för de kommande 10–20 åren och ännu längre. Det har varit en styrka i . Gör nu inte detta till en plockepinnlek, utan se nu till att infrastrukturplanering är någonting som vi långsiktigt skapar förutsättningar för tillsammans med kommuner och regioner. Det underlättar planeringsarbetet, och det underlättar också klimatomställningen. 29 (V): Det låter ungefär som det brukar göra när jag debatterar med infrastrukturministern: När jag tar upp vissa frågor är det för tidigt, och när jag tar upp dem nästa gång är det . En infrastrukturproposition som har ambitionen att omsluta åtminstone de kommande fyra åren och sända tydliga signaler för den kommande planplaneringen, som handlar om de kommande tolv åren, borde vara väldigt tydlig både vad gäller ekonomisk finansiering och det politiska innehållet. Men inget av detta finns i den innevarande infrastrukturpropositionen. Det är för lite pengar. Vissa delar av viktiga objekt borde plockas ur nationell plan och i stället finansieras med lånade pengar som separata projekt, inte minst byggandet av höghastighetsbanorna. Det är ju precis vad och alla involverade i detta anser. Jag skulle vilja fråga ministern: ministern att det är rimligt att basera den kommande infrastrukturplaneringen för de kommande tolv åren på en prognos om 27 procents ökat resande med egen bil? Är det att bygga ett transporteffektivt samhälle? Det skulle jag vilja ha ett konkret svar på. Jag skulle också vilja fråga ministern om han anser att fyrstegsprincipen och användandet av steg ett- och steg två-åtgärder i en större utsträckning, alltså beteendeförändringar, trimningar och annat, är viktigt. När avser i så fall ministern att presentera konkreta förslag för att detta verkligen ska slå igenom i infrastrukturplaneringen? Jag fick inget svar gällande satsningar på cykelinfrastruktur. Ska vi kunna bygga ut cykelinfrastruktur i en stor skala, och det bör vi göra, behöver vi också se till att cykelinfrastruktur kan byggas oberoende av bilvägar. Det går inte . Då måste få ett uppdrag. 30 Infrastrukturminister (S): Jag noterar att inte svarar på grundfrågan om vill riva upp hela den nationella planeringen, ta bort objekt och skapa den oreda som det faktiskt skulle innebära. Det vore bra om vi kunde få ett sådant svar, för det tror jag att väldigt många kommuner, regioner och näringslivsföreträdare landet runt skulle vara intresserade av. Men vi har gott om tid på oss till nationell plan 2022, så kan säkert få tid och utrymme att utveckla detta . Att basera en proposition på en 30-procentig ökning av bilåkandet är inte aktuellt. Jag tror att alla som hörde mig och Per vid presentationen och som läser propositionen inser att med stora investeringar i järnväg, fortsatt aviserade satsningar på sjöfarten och en omfattande elektrifiering av transportsektorn är det något annat vi tar sikte på. Men naturligtvis ska både prognosunderlag, klimatunderlag och väldigt många underlag tillsammans utgöra grunden för de politiska bedömningar vi gör när vi lägger fram en proposition på bord och också en nationell plan. Det ankommer på att svara för sitt prognosarbete, och jag vet att de har flera olika prognoser som de utgår från när de tittar på trafikarbetet framöver. Jag tror ärligt talat att alla som följer den här debatten inser att i en pandemi som vi nu har haft , där resandet dramatiskt har förändrats inte minst för flyget, ska man vara försiktig med att göra säkra utfästelser om hur trafikarbetet kommer att utveckla sig och hur mycket mer vi kommer att distansarbeta. och tycker uppenbarligen att det är bättre att vi lånar pengar hos banker eller andra som kan ta ränta än att staten med egna medel skjuter till nödvändiga pengar. Jag har aldrig förstått poängen. Det är ju inte gratis att låna. Det är väl bättre, som vi nu gör, att skjuta till 176,5 miljarder och därmed ha råd att göra investeringar i stället för att låna. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2020/21:637 om beredskapsflygplatser 31 Infrastrukturminister (S): har frågat mig hur jag och regeringen tänker arbeta för att säkerställa att det finns beredskap i hela landet från våra flygplatser och att det finns en ekonomisk ersättning som fungerar även vid extraordinära händelser såsom en pandemi. Beredskapsflygplatserna har en viktig funktion när det gäller att säkerställa beredskap för att samhällsviktiga lufttransporter ska kunna utföras oavsett tid . Regeringen har gjort flera satsningar för att säkerställa att det finns infrastruktur för samhällsviktiga transporter, inte minst under pandemin. har fått i uppdrag av regeringen att förhandla och ingå avtal om tillfällig beredskap. Det innebär att utöver de ordinarie beredskapsflygplatserna har tecknat avtal med 17 temporära beredskapsflygplatser, dock inte med som har valt att inte ingå avtal. Regeringen har under pandemin även beslutat att införa en temporär allmän trafikplikt på ett antal flyglinjer till och från och , för att säkerställa en grundläggande tillgänglighet för transporter av personer och gods för samhällsviktiga ändamål. har, efter regeringens förslag, tillfört ytterligare 2020 för tillfällig förstärkning av det statliga driftsstödet till regionala flygplatser som erhållit stöd . har tillförts för att höjd jourberedskap vid de ordinarie beredskapsflygplatserna ska kunna upprätthållas. har även, efter regeringens förslag, infört tillfälliga statliga lån om till leverantörer av lokal trafikledning på de regionala icke-statliga flygplatserna. Även detta är för att säkerställa kapacitet i den svenska infrastrukturen för samhällsviktigt flyg. För att förstärka ambulansflyget har tillförts. Sammantaget innebär dessa åtgärder att landet nu har 27 beredskapsflygplatser för att möjliggöra snabba transporter av patienter och personal. I detta sammanhang vill jag också nämna att det dessutom tillförts betydande ökningar av det generella statsbidraget till kommuner och regioner, vilket de bland annat kan använda till sina flygplatser. Jag vill understryka att ersättning för driftsstöd till icke-statliga flygplatser som utgångspunkt kan ges till både kommunalt och privat ägda flygplatser enligt gällande regelverk. slutredovisade uppdraget om översyn av de ordinarie beredskapsflygplatserna och systemets effektivitet, funktionalitet och ändamålsenlighet som regeringen lagt. Frågan analyseras och bereds nu inom . Jag bevakar utvecklingen noga och har en löpande dialog med berörda myndigheter, regioner och kommuner samt övriga aktörer. 32 (C): Jag tackar ministern för svaret. Ministerns svar är att regeringen just nu analyserar det material som man har fått av i uppdraget att analysera beredskapsflygplatsernas effektivitet, funktionalitet och ändamålsenlighet. Min fråga handlade om hur regeringen arbetar för att säkerställa att det finns beredskap i hela landet och att det finns en ekonomisk ersättning som fungerar även vid extraordinära händelser.