prot · H809147 · 2021-06-23 00:00:00 — På genomförde vi en ceremoni som jag också hoppas ska kunna bli återkommande, för att hedra de veteraner som gjort internationella insatser och dem som är ute på uppdrag. Jag vill också nämna den tidigarelagda voteringstiden på torsdagar, som tillkommit på initiativ av jämställdhetsgruppen. Förhoppningsvis kan det initiativet göra det lite lättare att kombinera riksdagsarbete och familjeliv. Slutligen vill jag nämna att jämställdhetsgruppen har presenterat en intressant forskningsstudie om ledarskapet i . Detta var några exempel på vad som har skett, kanske i skuggan av pandemi och mycket annat. Här och råder ett särskilt parlamentariskt läge. Men även annars råder alltid brådska. Vi står mitt i livet, , i av både glädjeämnen och plikter. Men är det också, på någon vecka när, vi höll en minnesceremoni här i kammaren. Vi samlades då för att hedra och minnas allt vi hade förlorat och alla vi hade förlorat i den pandemi som fortfarande sveper över världen. De förluster vi har lidit vilar fortfarande tungt över oss, men så som ljuset återvänder till milda sommarkvällar har ett hopp tänts – ett hopp om att livet snart ska bli lite mer som vi känner det och som vi har saknat det. På ett plan berör detta också . Jag hoppas att vi kommer att kunna återgå till något vanligare rutiner och arbetsformer, naturligtvis i takt med rådande situation och enligt gällande rekommendationer. Mer konkret kommer mer information vad gäller öppnande och hur det ska organiseras. vill jag tacka var och en av er, här i kammaren och runt om i landet, för ert arbete för och för , i ledamotsbänken här eller vid skrivbordet där hemma. Jag vill också tacka talmanspresidiet, gruppledarna och ledamöterna i riksdagsstyrelsen för goda och konstruktiva samtal i de ofta komplicerade frågor vi haft att hantera. Ett varmt tack vill jag även framföra till riksdagsdirektören och varje medarbetare i . Ni har oförtröttligt tagit er an de många utmaningar som fallit på er lott och har, som alltid, gjort det med engagemang, glädje och professionalism. Med några strofer av önskar jag er alla en fin sommar. Du underbara sommardag, som med ditt ljus mig fyller! Den mjuka stigen vandrar jag bland vilda rosors myller. Här glimmar sjön i branta djup och speglar häll och grenar, och getter högt på bergets stup gå tyst bland mörka enar. Bestråla ljus de minsta snår, som dina marker smycka! Från dig jag kom, mot dig jag går, bevingad av din lycka. 14 Ålderspresident (KD): Det kommer på ålderspresidentens uppdrag att tacka talmannen och de tre vice talmännen för arbetet som inte har liknat något annat, som har varit svårt att genomföra rent praktiskt och som också har varit svårt för många av oss personligen. Detta har ställt stora krav på . Vi ledamöter från samtliga partier vill tacka talmannen och talmanspresidiet för det arbete som ni har lagt ned. Vi vill också önska en god sommar, en glad sommar, men vi inser att det är så turbulent att vi inte vågar ta ut något i förväg. Vi inser också att vi kanske inte kan gå på ett sommarlov som liknar alla andra sommarlov. När jag traditionsenligt skulle välja en liten dikt eller sommarpsalm att skicka med talmannen ut i sommarvärmen blev det inte en sommardikt. Det har vi redan lyssnat till. Det här har mer allvar. Jag väljer att låna ord från – råd som han gav till sin son 1910. Vi kan minnas vilka tider som stundade då. Han skickade med sin son följande ord, i min tolkning: Om du kan behålla fattningen när alla runt omkring dig Förlorar sin – och skyller det på dig, Om du kan lita på dig själv när alla andra tvivlar på dig, Men ändå låta deras tvivel få sitt rum; Om du kan vänta och inte bli trött av väntan, Eller om man ljuger om dig, inte svara dem med samma mynt, Eller du blir hatad, inte låna dig till hatet, Och ändå inte ge sken av att du är helgonlik och mycket vis, Om du kan drömma – och inte göra drömmen till din herre; Om du kan tänka – och inte göra tankar till ditt mål; Om du kan möta framgång eller svart förtvivlan, Och behandla båda dessa bedragare på samma sätt; Om du kan bära att själva sanningen som du har talat, Blev missbrukad till lögn, Eller se det som du gav ditt liv åt raserat, Och ändå böja dig och bygga upp det igen med slitna verktyg: Om du kan samla alla dina vinster Och riskera det i ett enda tärningskast, Och förlora allt och börja om från början Och aldrig med ett ord beklaga din förlust; Om du kan tvinga själva ditt hjärta, varje nerv och sena, Att tjäna dig långt efter att de mattats ut, Och härda ut när inget längre finns i dig Förutom viljan som bjuder dem: ”Håll ut!” Om du kan prata med alla sorters folk och ändå behålla hedern, Eller röra dig bland kungligheter – och ändå inte förlora förmågan att kunna samtala med vanligt folk, Om varken fiender eller omtänksamma vänner mer kan skada dig, Om alla räknar med dig, men ändå ingen alltför mycket; Om du kan fylla den obarmhärtiga minuten Med sextio sekunders innehåll, Din är då jorden och allt som finns på den, Och – vilket är mer – då är du en man, min son! Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera sammanträdet till , då en särskild debatt om konflikten i skulle äga rum. Särskild debatt om konflikten i § 11 Särskild debatt om konflikten i 15 Utrikesminister (S): har arbetet inom EU och FN för att nå en långsiktig och hållbar lösning på konflikten mellan och . De våldsamheter med civila dödsoffer, inte minst barn, som inträffade under krisen var förfärande och visade återigen på vikten av att konfliktens grundorsaker måste adresseras. Så länge de är olösta riskerar våldet att på nytt blossa upp som det gjort så . Det är centralt att det eldupphör som uppnåddes stabiliseras. De avsteg från eldupphöret som har skett är oroande och visar hur viktigt det är att det internationella samfundet fortsätter arbetet med att befästa vapenvilan. Det är också centralt att säkerställa humanitärt tillträde för att förbättra den humanitära situationen i . har ökat sitt humanitära stöd. Situationen i , som bidragit till att utlösa den senaste våldseskaleringen, är fortsatt mycket spänd. Läget på stora delar av är till synes lugnare men bräckligt. Det krävs ansvarsfullt agerande från alla håll. Allt detta är viktigt i ett perspektiv, men på är det lika oundgängligt med en process för en lösning på konflikten på basis av folkrätten och internationellt etablerade parametrar. och EU är tydliga i sitt budskap om vikten av en förhandlad tvåstatslösning och ett slut på ockupationen. EU:s etablerade position är att bosättningar, demoleringar och vräkningar måste upphöra. bosättningspolitik, inklusive vräkningar av palestinier i det ockuperade östra , strider mot folkrätten, undergräver tvåstatslösningen och bidrar till en förhöjd konfliktnivå. EU uppmanar regelbundet att upphöra med denna typ av åtgärder för att leva upp till sina skyldigheter som ockupationsmakt. EU är också tydligt med att status quo vid Haram , , måste upprätthållas. Det stämmer att Hamas inte har erkänt och helt uppenbart inte har varit berett att avstå från våldsanvändning. Detta är ett stort hinder för att nå en långsiktig och hållbar lösning på konflikten. EU, och därmed , klassificerar Hamas som en terroristgrupp. har alltid stått upp för legitima säkerhetsbehov. Under den senaste våldseskaleringen har vi varit tydliga med att fördöma de urskillningslösa raketattackerna mot . Raketattacker eller brandbomber från terroristgrupper, såsom Hamas i , mot civila i är oacceptabla och måste upphöra en gång för alla. har rätt att försvara sig men måste göra sitt yttersta för att civila inte ska drabbas. Den humanitära rätten och dess regler om distinktion, proportionalitet och försiktighet måste respekteras. relationer med både och är viktiga och något som regeringen har värnat. och är de två parter som i slutändan måste komma överens om en förhandlingslösning. För att det internationella samfundet ska kunna hjälpa dem att nå dit krävs goda och konstruktiva relationer med båda sidor. 16 HANS (M): Särskild debatt om konflikten i skulle kunna vara en klar och tydlig röst för fred och samexistens i . Men är inte det med nuvarande regering. Våra förbindelser är sådana att hur gärna utrikesministern än vill når den svenska diplomatin inte fram i . Den som inte uppfattas kunna tala med alla parter har heller inte mycket att tillföra. Låt mig läsa upp ett citat: ”Ett lands säkerhetspolitiska linje är inget man experimenterar med. Det är inget som man under hastiga förhållanden försöker förändra i motionsbehandling med ihopsnickrade tillkännagivanden. Om förändringar ska ske så ska de vara resultatet av grundliga analysarbeten och ha ett brett politiskt stöd.” Så låter det från Socialdemokraterna och regeringen när de har att möta en riksdagsmajoritet i en annan fråga, den om Nato-option. Då sägs det finnas oro för tvära kast. Det är samma regering som utan förankring eller grundligt analysarbete, och utan att söka ett brett politiskt stöd, ensidigt erkände som stat efter regeringsskiftet . Då blir det svårt att bidra konstruktivt när attackeras med tusentals raketer från . Då blir det svårt att betona självklara rätt till självförsvar och plädera för moderation. Dåvarande utrikesminister har försökt förklara regeringens ensidiga agerande: ”Genom vårt erkännande ville vi, för det första, ge vårt stöd till de moderata krafterna bland palestinierna, de som ska styra den komplexa palestinska statsbildningen och de som åter måste sätta sig vid förhandlingsbordet när fredsprocessen väcks till liv. För det andra ville vi underlätta en uppgörelse genom att göra parterna i dessa förhandlingar mindre ojämlika. För det tredje hoppades vi kunna bidra till mer hopp och framtidstro bland de unga palestinier och israeler som annars riskerar att radikaliseras i tron att det saknas alternativ till våld och status quo.” Vad av detta har hänt ? Vad har uppfyllts? Hur ser utrikesminister på detta i ljuset av det dödens raketregn som för sedan skett från, i och runt ? I en debatt med konstaterade jag att det är viktigt att man som politiker kan utvärdera de steg regeringen tar. Mitt förslag på kriterier löd då och lyder nu: Kommer vi att kunna se att det har blivit färre attacker från Gazas sida in mot ? Kommer det att handla om att det har blivit ett mindre antal dödade där nere? Eller kommer vi att se att det har blivit ett minskat antal brott mot de mänskliga fri- och rättigheter som palestinier har utövat mot andra palestinier? Konflikten är komplicerad. Händelserna i visar på utmaningarna. hade kunnat vara en kraft att räkna med. Det försvann 2014 med denna regerings ensidiga och tvära kast genom erkännandet av och att vi därmed mälde oss ur det som skulle kunna ha varit en sammanhållen europeisk linje inom EU. 17 (SD): Särskild debatt om konflikten i Den dramatiska upptrappningen av konflikten mellan israeler och palestinier inleddes militärt genom att Hamas och andra terrorgrupper påbörjade en kraftig raketbeskjutning av . Beskjutningen var urskillningslös och träffade mestadels civila mål. De raketer som avfyrades nådde stora delar av , och vissa hade en räckvidd som motsvarar de raketer som har använts för att leverera taktiska kärnvapen. Det handlade således inte om några hemmasnickrade fyrverkeripjäser. Vi kan med andra ord bara glädjas över att mycket avancerade luftvärnssystem lyckades skjuta ned flera av raketerna. Med tanke på antalet raketer som avfyrades finns dock inget luftvärnssystem i världen som kan garantera att raketer inte slipper igenom och leder till civila dödsoffer. Precis som vilken suverän stat som helst valde att besvara attacken mot dess territorium och mot dess befolkning. Man gjorde det genom att bekämpa olika militära installationer i . Det ska inte alls behöva sägas att de använt sig av en fundamental rätt till självförsvar, en rättighet vi måste förstå och försvara. Samma grundläggande rätt skulle vilken annan demokrati som helst i världen ha använt sig av om den utsatts för militära attacker. Det gäller inte minst när man som i detta fall utsätts för renodlade terrorattacker mot civila. Att har investerat så mycket i att utveckla ett oerhört dyrt men världsledande luftvärnssystem för att motverka attacker på sin civila befolkning är ett tydligt tecken på vad kontinuerligt utsätts för. Vidare är det ett tydligt tecken på landets defensiva agerande, som vi återkommande ser, oaktat de återkommande, omfattande och urskillningslösa angreppen. Trots en kontinuerlig beskjutning från valde även att avstå från att gå in med marktrupper, vilket är ytterligare ett tecken på landets defensiva strategi. Med detta i åtanke får vi inte glömma det fundamentala ansvaret att i största möjliga mån skydda sin befolkning. Vid långvariga och urskillningslösa beskjutningar är det nämligen upp till varje land att agera. Något annat är fullkomligt otänkbart i en välfungerande demokrati. har svarat och anfallit militär infrastruktur av olika slag i . Dessa attacker har i vissa fall också tyvärr inkluderat byggnader som även har en civil funktion. Men faktum kvarstår: har gjort mer än det som folkrätten kräver och i möjligaste mån varnat civila som uppehållit sig i områden där bekämpar terrorister. Att det är på detta vis borde det rimligtvis inte råda några som helst tvivel om. 18 (C): Det finns de som beskriver –Palestina-frågan som den perfekta konflikten. Området har en historia som i sanning är konfliktfylld. Det är centrum för tre världsreligioner och historiska maktkamper och har påverkats av två världskrig. och många svenskar har ett långt engagemang i området. har stått upp för staten rätt till sitt erkända territorium, för dess självklara rätt att som alla andra stater försvara sig och för den internationella rätten. På den grunden har det också varit klart att palestinierna har sina rättigheter utifrån internationell rätt. Vi välkomnade , när det som så länge verkat helt otroligt hände, när Rabin och utbytte ömsesidiga erkännanden och undertecknade avtalet. Det krävde ledarskap från det internationella samfundet men också mod från ledare i och . Målet var att på den grunden finna en fredlig lösning på konflikten genom överenskommelser mellan och om en tvåstatslösning, om gränser, landbyten och flyktingar samt om som ett corpus separatum, en huvudstad för två stater. Särskild debatt om konflikten i De lösningar för fred som många hoppades på tappade energi när Rabin sköts till döds av en högerextrem . Målet om två stater för två folk som lever i fred inom säkra och erkända gränser har inte uppnåtts. Ockupationen av har fortgått. Nya strider har utbrutit. Nya försök till fredsavtal har prövats efter avtalen med och . senast har också avtal med gulfstater träffats. välkomnar alla fredsavtal som slutits , men skulle önska att avtal också skulle kunna träffas mellan och . Vi drömmer om att inte bara israelerna får leva i demokrati och frihet i en rättsstat utan också palestinierna, att de båda får slippa rädslan för nästa attack av extremister som vill skjuta hoppet i sank. kidnappar varje konflikt med nya missiler från . De vet att inte bara har rätt att försvara sig utan också kan göra det. De vet att de därmed utsätter människorna för ökat lidande på båda sidor. De investerar i terror och ökad polarisering i stället för lösningar och demokrati. Det är terrorns och extremisters vapen. Tänk om hårt drabbade människor fick leva i fred och frihet och fick utveckla sina länder! Men, fru talman, det syns inte något ljus i tunneln . Mönstret av förlorade möjligheter fortsätter. Konflikterna får ny näring från agerandet på båda sidor med nya strider, nya vapenstillestånd och återigen nya strider. Drömmarna om ett stort ges näring från olika håll och ökar självklart desperationen hos palestinierna, som trängs tillbaka. Detta är en väg för polarisering, hat och rädsla för den andre. Där det inte finns hopp växer desperation och hat. 19 (V): Den mest långvariga pågående konflikten i världen är ockupation av . Redan genom processen som ledde till att staten utropades skapades grogrunden för dagens konflikt. Hundratusentals palestinier fördrevs från sina hem. Sedan sexdagarskriget har ockuperat , och östra i strid med folkrätten. Det är inte fråga om en konflikt mellan jämlika parter. är en av världens största krigsmakter, och dess militärapparat understöds av . Landet har i egenskap av ockupationsmakt också ett större ansvar enligt folkrätten. är det viktigt att understryka att folkrättens regelverk, bland annat förbud mot attacker mot civila, omfattar samtliga parter. ockupation ursäktar inte på något sätt raketbeskjutningen mot , attacker på israeliska civila mål eller palestinska grupper som begår brott mot mänskliga rättigheter i palestinska områden. övergrepp mot mänskliga rättigheter, folkrätten och det palestinska folket inte bara fortsätter utan blir allt grövre. Blockaden av fortskrider, så även byggandet av den mur som fördömts av FN. Antalet illegala bosättningar på ockuperad mark växer obehindrat, och fördrivning av palestinier från östra och ökar. Ingen fred tycks vara i sikte. Genom sina konsekventa brott mot folkrätten framstår som genuint ointresserat av att upphäva ockupationen av palestinsk mark, som pågått . Här finns nyckeln till en varaktig fred i . Särskild debatt om konflikten i anser att måste dra sig tillbaka från ockuperade områden, att blockaden av måste brytas, att bosättningar måste utrymmas och att en fri och demokratisk palestinsk stat bör upprättas inom 1967 års gränser. utgångspunkt är folkrätten och respekten för mänskliga rättigheter. Därför uppmärksammar och fördömer vi grova och omfattande brott mot mänskliga rättigheter. Vi gör det både i och utanför denna riksdag. Vi har inte tvekat att ta avstånd från de brott mot folkrätten och mänskliga rättigheter som begås av palestinska grupper. ser framför sig att kan spela en avgörande roll i en framtida freds- och försoningsprocess för att bygga en palestinsk statsbildning. erkännande av som stat var ett viktigt steg, och det ska regeringen ha beröm för. har israelisk politik äntligen förändrats. Den korrupte före detta premiärministern står nu åtalad för tre fall av korruption efter att ha blandat ihop sina egna intressen med landet . Det har inneburit att en osannolik koalition bildats. Högerpartier, vänsterpartier, judiska partier och arabiska partier har format en åttapartikoalition. Det är en välkommen utveckling, även om vägen till fred och ett slut på ockupationen är lång. 20 (KD): behöver en ny Mellanösternpolitik. Med de senaste årens regeringar har vårt lands möjligheter att spela en aktiv roll för dialog och fred spolierats. Enögdheten och oförmågan att se de egentliga orsakerna till den israelisk-palestinska konflikten har resulterat i obsolet politik och en inverterad syn på ansvar. Vi såg det senast i samband med Hamas våldsutbrott . När 4 000 raketer avfyrades från mot tättbefolkade områden i meddelade utrikesminister att har ett särskilt ansvar för att få stopp på våldet och den väpnade konflikten. När attackerna mot civila ökade och med stöd av självförsvarsrätten slog ut militära mål i sa utrikesministern att trycket måste öka på båda parter. Det demokratiska är enligt den synsätt en part som ska jämföras med en brutal terrororganisation. När Hamas angrep rapporterade på följande sätt: ”bröt vapenvilan efter att Hamas öppnat eld mot israeliska soldater.” Det är lätt att dra på munnen åt detta. Men precis som enögda medieföreträdare lever regeringen i föreställning att per automatik är ansvarigt för det som sker. Likt ett mantra upprepas att ockupationen är orsaken till den israelisk-palestinska konflikten, detta trots att den samlade krig mot 1948 och 1967 genomfördes innan det existerade någon ockupation. Målet då var detsamma som målet , att utplåna . Det djupa hatet mot det judiska folket och den judiska staten är orsaken till den israelisk-palestinska konflikten. Både för detta faktum och för den palestinska ledningens djupa ansvar blundar regeringen. Detta leder, fru talman, till de skeva synsätt som alldeles för länge har präglat svensk Mellanösternpolitik. 21 (L): Särskild debatt om konflikten i Det vi såg för var hur terrorns Hamas strösslade tusentals raketer in i . Men kan fundera över det i kontexten av erkännande av . Om man vill bilda en stat kan man också börja med att uppföra sig som en stat förväntas göra. I praktiken finns det två . Det finns ett på , och det finns ett på . I det ena har man inte hållit val , och i det andra styr en organisation som och Europeiska unionen har stämplat som en terroristorganisation. Utsikterna ser därmed ganska tuffa ut för att kunna bli en demokratisk stat. Ändå är det vad vi strävar efter. Vi vill se en tvåstatslösning – i varje fall vill vi från Liberalernas sida det – där ett demokratiskt kan leva sida vid sida med . Det är dock inte riktigt det som Hamas vill. Hamas vill att ska befinna sig ovanpå och att judarna ska drivas ut i . Det som därefter hände var att man hade kunnat göra någonting bra på och bygga upp det till någonting bra. I stället gjorde man precis tvärtom från Hamas sida. Man har styrt hela ekonomin till att vara en krigsekonomi. I stället för att bygga hus gräver man tunnlar. I stället för att använda pengarna till att investera i utbildning och framtid för de palestinska ungdomarna använder man pengarna till att köpa vapen och starta nya krig. Hela verksamheten som Hamas bedriver är inriktad på att starta krig för att utplåna staten . Det är inte en aktör för fred. Faktum är, fru talman, att det vi nu ser kommer vi att se upprepas framöver gång på gång så länge Hamas är kvar vid makten på . Detta är egentligen det enda scenariot som man kan se framför sig om Hamas är kvar vid makten. , , eller får man en konflikt av det här slaget med raketregn där försvarar sig. Sedan bygger Hamas upp igen, gräver nya tunnlar och importerar nya vapen för att starta nästa krig. får då hoppas på att man klarar sitt tekniska övertag och kan försvara sig. Det här är förstås inte någon hållbar ordning över huvud taget. Men det är tyvärr som situationen nu ser ut. 22 (MP): I står vi inför en nationell utmaning i form av en regeringskris. som det inte är någon önskvärd utveckling följer den alla konstitutionella regler vi har. Tack vare det demokratiska samhälle som vi lever i innebär det varken krig, konflikter eller våld, men möjligen oro. Samma demokratiska förutsättningar och förhållanden måste vi aktivt arbeta för att det ska finnas i andra länder och även i . är tyvärr en region med få och bristfälliga demokratier, och inte ens de mest demokratiska staterna respekterar alltid alla människors lika rätt. I de länderna är det särskilt viktigt att bidrar med till exempel ett långsiktigt bistånd för att stärka demokrati och mänskliga rättigheter. I det ska såklart också stötta demokratiska val, fredsprocesser och medlingar i regionen. Särskild debatt om konflikten i Den senaste tidens väpnade konflikt mellan och har liksom alla andra krig och konflikter främst drabbat kvinnor och barn. Vi har mötts av fruktansvärda besked om att uppemot ett sextiotal barn har dödats. I en sådan situation är det inte läge att dra tillbaka det stöd man kan ge. Vi måste finnas tillgängliga i de mest utsatta delarna i världen om vi vill att fler barn ska kunna gå i skola, fler kvinnor ska vara delaktiga i samhällsbygget och att barn ska ha en framtidstro. utvecklingsarbete – vårt stöd till konfliktdrabbade – ska präglas av ett rättighetsperspektiv och av utsatta människors perspektiv på utveckling. Rättighetsperspektivet innebär att de mänskliga rättigheterna och demokrati ska ses som grundläggande för utveckling. Det är svårt att se hur en fredlig utveckling skulle gynnas av att vi stryper stöd, till exempel till , när det finns chans att stärka en fredlig utveckling om vi utgår från internationell rätt. Jag vill ändå tro, trots att vi har olika syn på konflikten, att vi i kammaren står enade om att vilja ge barn och unga en framtidstro. 23 Utrikesminister (S):