prot · H80982 · 2021-02-23 00:00:00 — , och de mellanliggande kommunerna har haft samråd med och regeringen. Alliansregeringen planerade för byggstart , men efter valförlusten 2014 grusades dessa planer – trots att efter ett besök i under valrörelsen lovade en skyndsam utbyggnad. Sträckningen –är högt trafikerad, och en väl fungerande infrastruktur är viktig för en sammanhållen arbetsmarknadsregion. väljs tåget bort på grund av en föråldrad infrastruktur och för få avgångar. Detta är dåligt inte bara för dem som pendlar utan även för miljön. Besvikelsen hos dem som hoppats få se en ny, modern järnväg i närtid är stor. Men, fru talman, planerna finns ju kvar, och med dem även hoppet. uppstår andra och för kommunernas utveckling stora problem. Flera olika korridorer för den nya järnvägssträckan är inritade, och kan eller vill inte utesluta några. I dessa potentiella korridorer sker ingen utveckling. Inga nya bostäder byggs. Ingen stadsutveckling sker. Människor som redan bor i området är oroliga och rädda för att de ska tvingas överge sina hem. De ständiga bakslagen och regeringens brutna löften lägger en våt filt över enorma områden. Detta är inte hållbart. Denna process har redan pågått för länge, och den får inte förlängas ytterligare. Infrastrukturminister svarar inte på den fråga jag ställde utan försöker i stället skylla ifrån sig och gömma sig bakom självklarheter om vad han som minister inte får eller kan göra: ”Jag som minister kan och får inte uttala mig om vilka bedömningar som myndigheter eller regeringen kan komma att göra i ett framtida enskilt ärende.” Jag vill inte, fru talman, veta vad infrastrukturminister inte kan göra. Jag, boråsarna, göteborgarna, och alla övriga som väntar på en byggstart vill veta vad ministern faktiskt avser att göra. Därför, fru talman, omformulerar jag nu frågan något och hoppas på ett bättre svar: Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att driva på processen kring järnvägen så att inte för mycket utveckling i berörda kommuner stannar av, för att konflikt med riksintressen inte ska fördröja järnvägsprojektet och för att arbetspendlarna ska få ett bättre alternativ än bilen? Skillnaden från den ursprungliga frågan, fru talman är enbart att jag bytt ut orden ”skynda på” mot ”driva på”. 74 (M): Jag konstaterar att ministern återigen försöker så tvivel om linje i fråga om satsningar på järnvägen i . Låt mig då vara väldigt tydlig: Under alliansåren gjorde vi rekordstora satsningar på järnvägen för att rusta den av misskötsel från tidigare S‑regering. Och sedan vi lämnade regeringsmakten har vi moderater i varje budget satsat lika mycket som regeringen eller mer på järnvägen. När det gäller nya stambanor har vi, som min riksdagskollega redan nämnt, tydligt sagt att vi föredrar en traditionell järnväg för snabbtåg framför de mycket dyra höghastighetsbanorna, helt enkelt för att få maximal nytta per satsad krona. Höghastighetstågen skulle när de står klara ha kostat kanske , och projektet har sågats av såväl ledande forskare som och Europeiska revisionsrätten. Jag hade en debatt med ministern om ny järnväg mellan och . Även då diskuterade vi situationen för alla de människor som drabbas av den stora och långt utdragna osäkerheten kring vad som ska hända med järnvägsbygget och var järnvägen ska dras. beslutade alliansregeringen att bygga en ny järnväg för traditionella snabbtåg mellan och , med planerad byggstart . Det gällde den viktiga sträckan –med station på . Pengar avsattes i budgeten 2014. Med denna nya delsträcka skulle den sämsta delen av spåren mellan två största städer ersättas med en helt ny järnväg. Restiden skulle kortas ordentligt, regional pendling skulle underlättas och och skulle få direkt tågförbindelse till flygplats. Tyvärr blev det inte så. Efter regeringsskiftet ändrades allt. Först gick det när inget alls hände. drog sedan regeringen tillbaka det tidigare beslutet och de pengar alliansregeringen hade satt av. Därefter återförde man pengarna och kallade det för en satsning, och då sattes byggstarten till 2023. talas om byggstart –27. tvingades börja om från början igen med en helt ny förstudie och nya samråd. utreder man ett antal tänkbara dragningar av den nya järnvägen, vilket som sagt lägger en våt filt över stora delar av , och kommuner. Kommunerna vågar inte detaljplanera eller ens bevilja byggnadslov för bostäder inom de aktuella områdena. Flera av de sträckor som utreds passerar rakt igenom byar och samhällen, vilket kommer att kräva inlösen av bostäder. Eftersom man arbetar med tre olika korridorer berörs väldigt många människor av begränsningar. Många tvingas helt i onödan gå och oroa sig för inlösning av sina hem och hindras från att utveckla sina fastigheter. Fastigheterna i korridorerna är också i princip osäljbara. Oklarheten kring om avser att bygga vanlig, traditionell järnväg eller höghastighetståg som kräver bredare järnvägskorridorer bidrar också till att onödigt stora markområden spärras i avvaktan på beslut. Jag frågade ministern förra gången när slutligt besked från regeringen kommer angående val av järnvägskorridor och byggteknik. Något tydligt svar fick jag tyvärr inte. Ministern kunde inte ens lova besked före valet . Jag tycker att detta är mycket respektlöst mot de berörda markägarna och kommunerna. Jag frågade också ministern hur snabbt tågen kommer att kunna köra på den planerade bana som regeringen kallar höghastighetsjärnväg. Jag fick bara ett undanglidande svar. Jag följde då upp detta med en skriftlig fråga och fick svar . Det var återigen ett icke-svar. Ministern svarade bara att framöver ska redovisa vilka hastigheter systemet kan dimensioneras för. Trots detta fortsätter ministern att hävda att regeringen tänker bygga banor för höghastighetståg. Då kan man tycka att han åtminstone borde ha en tanke kring hur snabbt man ska kunna köra på de här banorna. Jag upprepar därför min fråga till ministern på ett annat sätt: Hur snabbt anser ministern att man minst måste kunna köra ett tåg för att det ska kunna kallas höghastighetståg? Det kan väl inte vara så svårt att svara på för en infrastrukturminister. 75 Infrastrukturminister (S): Jag uppskattar verkligen engagemanget hos både och . Svaret till på den sista frågan är enkelt: Jag tror att definitionen på höghastighetståg brukar vara eller mer, så då vet vi det. Låt mig sedan bara replikera genom att citera en finansminister som vi hade då styrde det här landet, . Jag väljer att ta två citat från : Vägar är fem gånger viktigare än järnvägar. Det andra citatet lyder: Vi har överinvesterat i järnvägar. Jag tycker att de två citaten på ett alldeles utmärkt sätt belyser den borgerliga, moderatledda regeringens insatser för det svenska järnvägssystemet och det djupa engagemang som då uppenbarligen fanns för utbyggnad av järnvägssystemet. Tvärtom var det här man lyfte ut Norrbotniabanan och såg till att den inte byggdes. Tänk vilken betydelse det skulle ha haft för hela med Northvolts etablering och beskedet som vi har fått om stål utan kol i och för den delen investeringar och Hybrit. Tänk om man inte hade varit så ivrig att lyfta undan järnvägsprojekt i infrastrukturplaneringen. Det hade haft en otrolig betydelse inte bara för och dem som bor i och utan för hela tillväxt och för förutsättningarna att lyfta över mer gods och mer persontrafik på klimatsmarta transporter. På samma sätt var det under den tiden då Alliansen styrde. Det satsades inte på infrastruktur, för annat var viktigare. Det var först som vi lyfte in –i nationell plan och gav uppdraget till att ta fram planeringen för hela den sträckan eftersom det är en viktig del i byggandet av nya stambanor. Låt mig sedan gå till den fråga som har. Den tycker jag är viktig. Hur hanterar vi riksintressena? Den frågan är svår, för det är en målkonflikt. Vi har valt att från regeringens sida ge i uppdrag till , , , och att tillsammans med , som blir samordnande myndighet, göra en översyn av sina respektive anspråk på områdena av riksintresse. Där ska man se över och precisera kriterierna för vilka av områdena som ska anses vara av riksintresse, utvärdera om de nuvarande anspråken på områdena av riksintresse motsvarar de kriterier som tas fram och ta ställning till om dessa anspråk behöver förändras. Sammantaget ska översynen leda till en kraftig minskning av såväl antalet anspråk på områden av riksintresse som dessa områdens samlade areala utbredning. Jag tror att det är oerhört viktigt, för jag tror att alla som följer den här debatten förstår att det inte ligger något särskilt intresse i att se till mark inte kan tillhandahållas för bostadsbyggande eller annan samhällsviktig planering. Därför ligger det också i uppdrag att så skyndsamt man kan smalna av korridorerna för att precisera sträckningar och inte skapa en osäkerhet vare sig för individer eller för den delen för kommuner och regioner. Det här har varit en utmaning . Jag tillhör en regering som tar tag i det och ger detta uppdrag och ser till att vi nu skapar en ökad tydlighet så att vi kan minska både byggtiderna och planeringstiderna och den osäkerhet det innebär. behöver mer järnväg, och vi har lanserat den största järnvägssatsningen i modern tid. Det sker under den här regeringens ledning. 76 (M): Jag vill tacka statsrådet för att han redogjorde för hur riksintressen utreds. Det är bra. är det så att just den här debatten handlar om ett speciellt område, nämligen området mellan och och järnvägsutbyggnaden där. Återigen försöker att lägga skulden och ansvaret för att ingenting händer på någon annan, i det här fallet . Påståendet om att vi inte vill bygga ny järnväg är fel. Om hade tagit del av beslut från arbetsstämman 2017 hade han vetat det. Där hade statsrådet kunnat läsa om att vi behöver underhålla det vi har. I protokollet står det: ser vi att det på många håll är trångt på spåren, och därför behöver järnvägen byggas ut med nya spår och ny kapacitet. På så sätt kan vi stärka förutsättningarna för det regionala pendlandet, det långväga resandet och industrins behov av pålitliga godstransporter. I samma protokoll hade statsrådet också kunnat läsa: Varje skattekrona ska användas där den gör mest nytta. Samhällsekonomisk lönsamhet och effektivitet ska tillsammans med framtida kapacitetsbehov styra valet av investeringar i infrastruktur. Statsrådet har rätt i sitt påstående om att vi inte ställer oss bakom utbyggnaden av höghastighetsjärnväg. Att bygga höghastighetsjärnväg är inte samhällsekonomiskt klokt. Det är inte att använda skattekronorna där de gör mest nytta. Även om hoppet fortfarande finns kvar om en ny järnvägsförbindelse mellan och märks det tyvärr att antalet ständigt ökar som tappar tron på att den rödgröna regeringen kommer att leverera. Statsrådet sa något annat i sitt svar som jag faktiskt håller med om, nämligen att det fortfarande finns en bred uppslutning kring en utbyggnad av järnvägen mellan och bland kommuner, regioner och en stor del av näringslivet. sa mitt moderata oppositionsråd i , : Det absolut viktigaste för oss är att få en järnväg som binder ihop arbetsmarknaden –. Vi måste underlätta för arbetspendlarna. Jag förstår att den rödgröna regeringen har grandiosa planer på höghastighetsjärnväg ut i , men måste vi börja bygga, annars blir det enbart luftslott. Börja bygga , skulle jag vilja säga, men det kan man ju inte göra. Men förhala i alla fall inte processen ytterligare! Se till att hålla vallöfte , även om det nu är 2021 och man kan säga att det är lite väl sent. Återigen frågar jag infrastrukturministern: gör infrastrukturminister för att uppfylla finansminister vallöfte ? Hur avser infrastrukturminister att driva på i frågan? Jag förväntar mig att höra något annat än enbart referat från pågående utredningar om riksintressen. 77 (M): För det första: Under alliansåren satsade vi mycket mer pengar än vad den tidigare regeringen hade gjort för att läka det eftersatta underhållet av den dåvarande järnvägen. För det andra: Vi tog beslut om att bygga sträckan –. Det har inte hänt någonting. För det tredje: Det är inte vi moderater som ska lösa regeringens problem med finansieringen av höghastighetståg. Det är faktiskt som har det ansvaret som minister och inte vi moderater. Jag vill lyfta fram en annan fråga som jag berörde i min tidigare interpellation, och det gäller det här med stationslägen. Om man bygger en järnväg och vill att många ska ta tåget är det ganska bra med stationer. har uppenbarligen fått i uppgift att banta kostnaderna för järnvägsbygget och bygget av höghastighetståg eftersom regeringen inte kan finansiera kostnaden med dagens beräknade prislapp. En av de besparingar som arbetar med är att styra eller flytta stationslägen. Då ska man veta, som sa , att och berörda kommuner har framhållit att det absolut viktigaste med en ny järnväg mellan och är regional pendling och att ansluta flygplats så att man kan ta tåget dit från och . talar man från öppet om att stryka stationsläget på flygplats och flytta ut stationen i från centrum till utkanten av stan. Då vill jag fråga infrastrukturministern om han tycker att det är rimligt att bygga en fruktansvärt dyr järnväg och knappt ha några stationer där människor kan stiga av och på tåget, att stationen i den stora staden placeras utanför centrum och att regionens tillbyggda flygplats inte ansluts till den nya järnvägen. Är det verkligen så regeringen anser att man gynnar ett mer miljövänligt tågresande? Och är det verkligen så regeringen tror att man ska kunna få ekonomi i det här? Och som sagt: När kan vi förvänta oss ett slutligt besked från regeringen om järnväg –? 78 Infrastrukturminister (S): Tack till båda debattörerna för engagemanget! Låt mig först ställa frågan till som hävdar att påståendena är fel: Citerar jag tidigare finansminister fel när han säger att han hellre satsar mer resurser på vägar och tycker att det är onödigt att investera i järnvägar? Jag tror att de citaten var rätt, och de sammanfattar ändå ganska väl hur lite engagemang som alliansregeringen under moderat ledning hade för satsningar på järnväg. Jag tror att det är oerhört viktigt att vi inser det. Vi måste stärka kapaciteten i det svenska järnvägssystemet och vi måste se till att öka den. När jag åkte det miljonte tåget gjorde jag det för att manifestera att det aldrig har gått så mycket tåg på den svenska järnvägen men att vi snart slår i kapacitetstaket och därför måste bygga mer kapacitet. Det var skälet till att vi lade in just Göteborg−Borås som en viktig del och beslutade i den nationella planen att det ska byggas. Det är därför nu har i arbete att ta fram underlag för förutsättningarna för genomförandet av –. Vi satsar också resurser – 100 miljarder mer. Jag konstaterar att det finns ett starkt engagemang, inte bara i regionen utan också hos näringslivet och andra aktörer, för att fullfölja bygget mellan och , men inte bara där. Det ska också fortsätta och knyta an till . Vilken betydelse har inte det för hela den arbetsmarknadsregionen? Det är så jag tycker att vi ska se satsningar på infrastruktur. Det är att se till att vidga arbetsmarknadsregionerna. Den betydelsen kommer det att få när man bygger, inte bara i utan även i , i , i eller i andra orter längs bygget av nya stambanor. För dem som följer debatten kan det vara intressant att veta att det ändå var under alliansregeringen som man påbörjade projektet. Men sedan har dessvärre hoppat av och säger att de inte vill satsa på byggandet av nya stambanor. Om vi ska klara klimatkraven måste vi nu göra investeringar som innebär att vi kan lägga över mer persontrafik och mer godstrafik på just järnväg, på klimatsmarta alternativ. Men inte minst i början av mandatperioden märkte vi att i stället valde att föreslå sänkta klimatanslag. Dessutom gjorde de en viktig prioritering när det gäller att sänka bensinpriset. Är det på det sättet man tar människors oro över klimatförändringarna på allvar? Är det på det sättet man lyssnar på världens samlade forskning när det gäller klimatomställningen och vilka insatser som behöver göras? Vi har ambitionen att ska bli världens första fossilfria välfärdsnation. Vi genomför större satsningar är någonsin på att ska kunna ställa om i hela landet. Vi gör den största järnvägssatsningen i modern tid och lägger mer resurser, redan i nuvarande nationell plan mer, än den borgerliga regeringen gjorde på mer infrastruktur. Det gör vi för att man måste gå från ord till handling och se till att det byggs. Det kommer att skapa jobb. Det kommer att skapa tillväxt och framtidstro. Jag tror att det är oerhört mycket viktigare än de skattesänkningar som i vanlig ordning väljer att prioritera. 79 (M): Infrastrukturminister citerade den tidigare finansministern, . Jag citerade arbetsstämmobeslut . Det är faktiskt det senaste kortet som gäller. Och även finansministrar, i alla fall i vårt parti, måste följa stämmobeslut. Vad gäller påstående om regeringens satsningar kan jag berätta att satsar lika mycket i vårt budgetförslag som regeringen gör i sin budget. har vi ett flertal gånger hört hur infrastrukturminister försöker skuldbelägga för att finansminister vallöfte inte har infriats. Alliansregeringen fattade faktiskt beslut om järnvägen –. Byggstart skulle vara 2019. valde den rödgröna regeringen att stryka det. Sedan flyttade man tillbaka det och kallade det för en satsning. Senast jag kollade var det fortfarande S och MP som bildat regering, inte . Det blir därför något krystat att skylla brist på handlingsförmåga på ett oppositionsparti. Det var ni som bad om väljarnas förtroende för att bilda regering, . Då har väljarna också rätt att vänta sig att ni lägger fram förslag på hur ni ska finansiera era vallöften. Vilka förslag har regeringen på hur era grandiosa planer ska finansieras? Där lever vi i ovisshet. Det blir också märkligt när det gäller just järnvägsförbindelsen –att ingenting kan hända om inte oppositionspartiet är med. Vi tar gärna över makten i . Det vore nog den bästa lösningen, inte bara för att äntligen få igång bygget av järnvägen mellan och utan även för alla andra olösta samhällsutmaningar som står inför. Men fram tills dess är det regeringens ansvar att presentera lösningarna. 80 Infrastrukturminister (S): Jag är övertygad om att ledamoten har ett starkt engagemang för –. Det är viktigt. För den som följer debatten kan det vara viktigt att veta varför. Det är en av mest trafikerade sträckor. Där går ett undermåligt tåg i alldeles för låg hastighet som väg 40 är helt överbelamrad med lastbilar, bussar och andra fordon. Det är alltså nödvändigt att göra investeringar. Det har man vetat . Jag vill citera , som ändå ansvarade för politiken och de investeringar som den moderatledda regeringen gjorde: Vägar är fem gånger viktigare än järnvägar. Vi har överinvesterat i järnvägar. Det var den doktrinen som gjorde att det inte satsades tillräckligt. Det var prioriteringar som gjorde att man satte skattesänkningar före investeringar. Det är det som gör att vi har konstaterat att det har underinvesterats i både vägar och järnvägar. När nu läser högt ur stämmobeslut tycker jag att det symboliserar precis vad som händer med när de hamnar i opposition. Då väcks intresset för infrastruktur, men inte när de har makten. Det är lätt att i opposition lägga fram förslag om mer resurser. Men när de väl har möjligheten väljer de återigen att prioritera det som ligger närmast: skattesänkningar. Det handlar om sänkt fordonsskatt eller sänkt bensinskatt, som var det senaste förslaget, och sänkta klimatanslag. måste klara klimatutmaningen. Vi måste vara ett land som har orken och kraften att investera. Det signalerade vi tydligt . lade vi fram en nationell plan med 100 miljarder mer i investeringar i infrastruktur, den största järnvägssatsningen . Vi fortsätter det. –kommer att vara en viktig del. Men jag vill gärna att vi fortsätter, till , och . Jag vill att vi bygger Norrbotniabanan och att vi får Sydostlänken på plats. Det är så vi ser till att klara klimatkraven. Det är så vi ser till att stärka konkurrenskraften och skapa jobb i . Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2020/21:408 om anpassningar i färdtjänstlagen 81 Infrastrukturminister (S): har frågat mig om jag kommer att se över och anpassa färdtjänstlagen så att barn och unga kan idrotta utan regelkrångel samt om jag kommer att se över och anpassa färdtjänstlagen så att man kan få ta med sig extra utrustning för att kunna utöva sin parasport. Färdtjänsten fyller ett viktigt behov för en stor grupp människor som till följd av funktionshinder inte har möjlighet att använda den allmänna kollektivtrafiken. Ansvaret för att anordna färdtjänst åvilar kommunerna eller den regionala kollektivtrafikmyndigheten i regionen, om kommunen har överlåtit ansvaret till myndigheten. Färdtjänstlagen föreskriver att varje kommun ansvarar för att färdtjänst av god kvalitet anordnas inom kommunen och, om det finns särskilda skäl, mellan kommunen och en annan kommun. Färdtjänstlagen reglerar således inte i detalj mellan vilka destinationer en färdtjänstresa ska beviljas eller vilka villkor som ska gälla för resan. Inom lagens ramar är det sedan respektive huvudman som bestämmer vilka villkor som gäller för de egna invånarna. Denna princip tycker jag är viktig, eftersom den ger en lokal och regional förankring av ansvaret för att färdtjänsten upprätthåller en god kvalitet. 82 (SD): Tack, statsrådet, för svaret på min interpellation! Jag hade dock hoppats på mer förståelse för detta problem. Jag uppfattar en viss arrogans i statsrådets svar. Jag hoppas givetvis att så inte är fallet och att denna debatt kan reda ut eventuella missförstånd. Men en sådan attityd till denna lag hos regeringen och hos ansvarig minister gör mig uppriktigt sagt arg och besviken. Man vägrar att se ett problem. Jag uppmärksammades på frågan , men intensifierade arbetet. De kämpar med näbbar och klor för att få till stånd en förändring. Men det är förgäves, eftersom regeringen inte ser samma problem. Det är för mig helt obegripligt hur byråkratiskt trångsynt den här lagen har blivit efter att ansvaret flyttades från till Infrastrukturdepartementet, som statsrådet ansvarar över . Lagen kom till för att underlätta människors vardag, för att underlätta för personer som sitter i rullstol att ta sig mellan punkt A och punkt B. En sträcka som för oss är enkel, snabb och problemfri är för en person som sitter i rullstol det motsatta. Rätten till färdtjänst regleras i färdtjänstlagen, och den ligger som sagt numera under Infrastrukturdepartementet. Färdtjänst, assistans och tillgång till hjälpmedel är de tre mest begränsande faktorerna för att en person med funktionsnedsättning ska kunna idrotta. Färdtjänstlagen bör inkludera resor för att man ska kunna träna och idrotta. Håller statsrådet med mig om detta? måste många barn och ungdomar förlita sig på sina föräldrar för att de ska köra dem direkt från skola till aktivitet – detta då man inte får ta färdtjänst direkt från skola till aktivitet. Lagen lever med andra ord inte upp till sitt syfte, och det är statsrådets ansvar. En förändring behövs. Det kan nämligen inte vara rimligt att det ska vara så här byråkratiskt för ett barn att först åka hem från skolan och förlora en massa tid och energi för att sedan ta sig till sin fritidsaktivitet. Det innebär en extra resa i stället för att man åker direkt från skolan. Det blir absurt inte minst med tanke på den utsläppsdebatt som pågår parallellt, även om detta absolut inte är den primära frågan i min interpellation. I statsrådets svar hänvisas till att frågan är en angelägenhet. Jag undrar därför om statsrådets svar betyder att vi aldrig någonsin kommer att se lagförändringar som berör kommuner. Eller hur ska jag tolka svaret? Den andra delen av min interpellation handlar om utrustning, men den kommer jag att ta upp i mitt nästa inlägg. Återigen: Jag söker fortfarande svar på min första fråga.