prot · H90922 · 2021-10-27 00:00:00 — Förslag efter förslag kommer från både regeringen och de blå, men när vapen och narkotika redan finns i de kriminella nätverken är det . Det ekar väldigt tomt i regeringens byrålåda när det gäller förslag som stoppar rekryteringen till de kriminella nätverken på riktigt. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag. 18 (MP): Regeringen och har gett polisen såväl ökade medel som verktyg och befogenheter för att den ska klara sitt brottsbekämpande uppdrag. kommer vi att klubba igenom att polisen ska kunna göra husrannsakan i allmänna utrymmen i flerbostadshus enklare än för att komma åt exempelvis vapen och narkotika. Det är viktigt att detta arbete och denna inriktning fortsätter och att vi anpassar de polisiära befogenheterna efter den situation vi har, där gängen som har flyttat fram sina positioner måste pressas tillbaka. roade jag mig med att läsa ett kammarprotokoll från en särskild debatt som hölls här i , , med anledning av de skjutningar som plågade . var justitieutskottets ordförande, från var justitieminister, företrädde och företrädde . Det som är bestående är att är med, även om det då var i . Det är skönt att det finns institutioner som håller . Detta var – inte jättelänge sedan – då det var en helt annan debatt och rättsfrågorna inte var på agendan så som de är . Vi som bodde i och i några andra kommuner försökte förmå regeringen och att se och förstå situationen, men det var få som lyssnade. Justitieminister åkte förvisso till och deltog på kommunstyrelsens sammanträde och mötte i en debatt i Aktuellt, men det hände mycket lite. Nya regler om hus-rannsakan för att söka efter vapen och andra farliga föremål fick ingen polisutbildning, som man så gärna ville få av alliansregeringen. Man behövde utbilda fler poliser i men fick nej. Det hände först efter regeringsskiftet . Detta var när personer inte blev häktade för grovt vapenbrott. Polisen grep tungt beväpnade på gatorna och tog in dem, men sedan släpptes de ut. De förebyggande åtgärderna ska vi inte ens prata om, herr talman. Socialbidragstagandet ökade enormt under de år som Alliansen styrde, och kommunerna fick ta över kostnaden när staten backade från sitt ansvar och skar kraftigt i sjukförsäkringen och a-kassan. De 15-åringar som finns i de kriminella gängmiljöerna växte upp i , , och . Men vi då, som har styrt , har inte vi ett ansvar? Självklart har vi det. Tio av de femton senaste årens statsbudgetar har förvisso varit borgerliga, men fem av dem har varit rödgröna. Vi har gjort satsningar, men vi kommer att behöva göra mycket mer. Det finns fler polisiära befogenheter, och man kommer att behöva bygga ut både och andra brottsbekämpande myndigheter. Det kommer också att krävas sådant som högern gör sig lustig och raljerar över, såsom att kommunerna är aktiva, använder sig av för att göra tillsyn och ser om lokaler används för sitt ändamål. Det är sådant som förlöjligas men som kommer att vara viktigt att utveckla och fortsätta att arbeta med. Vid sidan av detta behövs många fler åtgärder, inte minst sociala förebyggande insatser. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) § 7 Ett starkare skydd för säkerhet betänkande 2021/22:JuU3 Ett starkare skydd för säkerhet (prop. 2020/21:194) Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 15.) § 8 Aggressionsbrottet i svensk rätt och svensk straffrättslig domsrätt betänkande 2021/22:JuU4 Aggressionsbrottet i svensk rätt och svensk straffrättslig domsrätt (prop. 2020/21:204) Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 15.) Angiven yrkesgrupp – åtgärder för en begrip-lig sjukförsäkring § 9 Angiven yrkesgrupp – åtgärder för en begriplig sjukförsäkring betänkande 2021/22:SfU5 Angiven yrkesgrupp – åtgärder för en begriplig sjukförsäkring (prop. 2020/21:171) 19 i (M): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1. Betänkandet innebär att bedömningen av arbetsförmågan efter dag 180 i rehabiliteringskedjan ska göras mot förvärvsarbete i en sådan angiven yrkesgrupp som innehåller arbeten som är normalt förekommande på arbetsmarknaden. Jag ser många utmaningar och svårigheter med detta. Begreppet normalt förekommande arbete infördes i lagstiftningen som en del av den så kallade steg-för-steg-modellen. Modellen innebar att bedömningen av arbetsförmågan successivt vidgades från en bedömning av arbetsförmågan i relation till den försäkrades befintliga arbete till en bedömning mot ett på arbetsmarknaden normalt förekommande arbete. ersattes steg-för-steg-modellen med den så kallade rehabiliteringskedjan med fasta tidpunkter för när arbetsförmågan ska bedömas mot olika arbetsmarknader. Begreppet normalt förekommande arbete ersattes med begreppet arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Detta gav en grundläggande princip för den svenska sjukförsäkringen, att det är arbetsförmågan efter en tids sjukskrivning som ska bedömas mot någon form av vidare arbetsmarknadsbegrepp än det befintliga arbetet. Jag är orolig för att den nya bedömning som vi debatterar här riskerar att leda till att , vid handläggning av ett sjukförsäkringsärende, schablonartat skulle hänvisa till den yrkeskategori som har störst toleransnivå. Jag kan inte se i förslaget varför detta skulle vara önskvärt eller på vilket sätt det skulle förhindras genom betänkandet. Det var många remissinstanser som var oerhört kritiska till denna förändring. Bland annat förvaltningsrätten i uttryckte farhågor om att det kommer att innebära svårigheter i tillämpningen för och medföra en rättsosäkerhet för den försäkrade. Jag tycker inte att det går att utläsa av lagtexten vad arbetsförmågan ska bedömas mot, utan det kommer att bli handläggaren som tvingas bestämma vilka prövningsramar som ska gälla. Det innebär att besluten kommer att bli svåra att förutse då det är först när har avgjort som den försäkrade vet förutsättningarna för sin rätt till sjukpenning. Det är också viktigt i detta sammanhang att komma ihåg att arbetsmarknaden är föränderlig. Sjukförsäkringen ska skydda inkomsten vid nedsatt arbetsförmåga, men den är inte en specifik försäkring för ett visst yrke. Man måste också ha i åtanke att uppgift inte är att matcha arbetssökande och arbetsgivare. Det är Arbetsförmedlingen som har denna uppgift. Angiven yrkesgrupp – åtgärder för en begrip-lig sjukförsäkring Ska vi klara av att undvika långa sjukskrivningar och se till att människor ges möjlighet att snabbt komma tillbaka i arbete efter sjukskrivning är det samlade stödet från både och Arbetsförmedlingen oerhört viktigt. Jag tror att det går att utveckla detta samarbete mellan myndigheterna, så att människor inte faller mellan stolarna. Jag är övertygad om att tidiga insatser i kombination med ett väl fungerande samarbete för återgång i arbete mellan de olika aktörerna i rehabiliteringskedjan gör att vi klarar av att minska sjukfrånvaron. Antalet sjukskrivningar har varierat väldigt kraftigt mellan åren, långt mer än vad skillnader i hälsa kan förklara. Forskningen har visat att regelverket spelar en roll för sjukfrånvarons utveckling, exempelvis ersättningsnivåer. Men också graden av kontroll och attityder till sjukfrånvaron bidrar till de variationer som vi ser . Jag tror att det är viktigt att i sammanhanget framhålla den utveckling med ett ökat antal avslag på ansökningar om sjukpenning som har skett sedan den nuvarande regeringen införde ett mål för minskat antal sjukpenningdagar. Det är klart att det mål som regeringen satte har påverkat handläggning av sjukpenningärenden, vilket också framgår av en rapport från Inspektionen för socialförsäkringen. Ansvaret för den senaste tidens ökade andel avslag vilar således mycket tungt på regeringens ledning och styrning. Med denna nya lagstiftning är risken betydande att människor återigen lämnas utan tillräckligt stöd och tillräcklig hjälp. Risken för att sjukfrånvaron blir långvarig och för att det blir svårt att komma tillbaka i arbete ökar. Det varken hjälper den sjukskrivne eller bidrar till en väl fungerande och stabil sjukförsäkring framgent. 20 (SD): Vi debatterar , som sagt, socialförsäkringsutskottets betänkande 5 som handlar om regeringens proposition om angiven yrkesgrupp. Vi i ställer oss tillsammans med utskottet bakom regeringens förslag till lag om ändring i socialförsäkringsbalken. Förslaget innebär kortfattat att bedömningen av arbetsförmågan efter dag 180 i rehabiliteringskedjan ska göras mot förvärvsarbete i en sådan angiven yrkesgrupp som innehåller arbeten som är normalt förekommande på arbetsmarknaden. Hur begreppet normalt förekommande arbete ska tolkas och hur det har tillämpats av har varit föremål för debatt och kritik. Besluten har av många upplevts som orimligt hårda och svåra att förstå. I praktiken har det inneburit att det gjorts en bedömning att en person kan ta ett hypotetiskt arbete, vilket som helst, trots att läkare och Arbetsförmedlingen säger att personen är för sjuk för att arbeta. Det har ibland också gjorts bedömningar att en person skulle kunna ta ett arbete där man kan vila mycket och som inte innebär någon stress och så vidare. På den grunden har personen sedan blivit utförsäkrad. Låt mig ge några exempel. I en dokumentär i på SVT kunde vi exempelvis följa hur fick bedömningen av både läkare och Arbetsförmedlingen att hon var för sjuk för att arbeta. Hon hade då allvarliga magproblem och kräktes upp nästan allt hon åt. Hon undrade vilken typ av jobb hon skulle söka och fick rådet av att hon kunde ta ett jobb där det var nära till toaletten där hon kunde kräkas. Angiven yrkesgrupp – åtgärder för en begrip-lig sjukförsäkring I har vi kunnat läsa om som hade allvarlig epilepsi, och där både läkare och en utredning av företagshälsovården hade bedömt att det var uteslutet för henne att arbeta heltid. Anpassningar gjordes, och det fungerade bra för henne att jobba deltid. Trots det ansåg att det borde vara möjligt för henne att arbeta heltid. Stressen med heltid gjorde dock att blev sämre. Ett nytt försök med läkarintyg gjordes för att hon skulle få gå ned på deltid. Men hon fick avslag. Stressen ökade igen, och efter avslaget fick hon ett allvarligt anfall och avled tragiskt nog. Det är något som jag djupt beklagar. Vi har också kunnat läsa om som hänvisades till Arbetsförmedlingen för ett normalt förekommande arbete som hon låg i respirator. Eftersom av förklarliga skäl inte hade möjlighet att skriva in sig på Arbetsförmedlingen blev hon utförsäkrad och förlorade också sin sjukpenninggrundande inkomst. Vi har läst om flera fall av ME-sjuka, bland andra som bara kunde vara aktiv men som hänvisades till normalt förekommande arbete och utförsäkrades. Detta är bara några exempel i raden av beslut som är väldigt svåra att förstå och bortom all verklighetsförankring när det gäller vad som är rimligt för en person som är svårt sjuk. Givetvis måste målsättningen alltid vara att människor ska få hjälp och rehabilitering och att de som kan ska återgå i arbete – självklart. Vi får inte lämna människor ensamma i en lång sjukskrivning utan åtgärder. Men problemet har varit att en alltför strikt styrning från regeringen med målet att få ned antalet personer med sjukpenning, i kombination med ett otydligt regelverk och en otydlig lagstiftning, lämnat utrymme för att göra sådana tolkningar där människor har kunnat hänvisas till arbete som inte finns, trots att både läkare och Arbetsförmedlingen intygat att dessa personer är för sjuka för att kunna arbeta. I rapporter från Inspektionen för socialförsäkringen och har det riktats kritik mot den bristande kvaliteten i utredningar som ligger till grund för avslagsbesluten. Den statliga utredningen trygg sjukförsäkring med människan i centrum har också framfört relevant kritik kring hur utredningarna har genomförts. Utredningen lyfte bland annat fram att det av 150 ärenden framgår att beslutsmotiveringar när den försäkrade nekats sjukpenning inte är transparenta och att det saknas stöd för de slutsatser som dras om den försäkrades förmåga att försörja sig på normalt förekommande arbete. Ofta anges det att den försäkrade kan klara ett arbete som inte ställer krav på vissa förmågor. Exempelvis anges i besluten att den försäkrade ska kunna ta ett arbete som inte ställer höga krav på stresstålighet, inte är kognitivt krävande och där man kan vila mycket på arbetet. Något stöd för att det finns normalt förekommande arbeten som inte ställer dessa krav eller som ger dessa möjligheter finns dock inte i besluten. Utredningen observerade också att inte i något av fallen inhämtat underlag från Arbetsförmedlingen. Endast i ett fall har aktivitetsförmågeutredning inhämtats. De granskade besluten har alltså varit väldigt bristfälligt underbyggda. Ett annat problem har också varit att tidigare inte behövt ange ett arbete eller ett yrkesområde inom vilket den försäkrade kan försörja sig. Angiven yrkesgrupp – åtgärder för en begrip-lig sjukförsäkring Mot bakgrund av dessa stora brister i bedömningarna är det därför mycket välkommet att regeringen nu lägger fram förslag om att bedömningarna ska göras något mer verklighetsförankrade, konkreta och rättssäkra genom att hänvisa till en angiven yrkesgrupp som innehåller arbeten som är normalt förekommande på arbetsmarknaden. Detta är ett förslag som vi har drivit länge sedan utredningen kom, och vi står bakom propositionen och kommer att rösta ja till den . Sedan finns det såklart mycket mer som kan behöva göras för att säkra kvaliteten i de bedömningar som görs och för att människor verkligen ska få den rehabilitering som de behöver. Vi ser också med viss oro på att inriktningen i propositionen framför allt handlar om att göra bedömningarna mer begripliga. Jag tycker inte att propositionen i tillräcklig omfattning lyfter fram problematiken med att bedömningarna i många fall i sak har varit problematiska och alltför strikta, vilket orsakat stort lidande för svårt sjuka människor. Detta behöver förändras för att sjukförsäkringen ska bli mer förutsägbar, trygg och rättssäker. Jag hoppas att denna lagändring faktiskt kommer att leda till det. Vi ser positivt på att regeringen har uppdragit åt och Arbetsförmedlingen att ta fram ett gemensamt kunskapsunderlag för att myndigheternas bedömningar ska närma sig varandra. Här har vi nämligen haft ett väldigt stort problem med att Arbetsförmedlingen säger ”Den här personen är för sjuk för att kunna arbeta; vi har inget jobb att förmedla till den här personen” – som säger att personen är fullt arbetsför. Så här kan det inte fortsätta. Väldigt många människor har hamnat i kläm mellan två myndigheters bedömningar. Det är bra att det nu ska tas fram ett gemensamt kunskapsunderlag. Det är mycket viktigt för att säkerställa rättssäkerheten och förtroendet för hela socialförsäkringen. På grund av den otydlighet som jag ändå tycker finns i propositionen kring om lagändringen verkligen kommer att leda till mer rättssäkra, mer verklighetsförankrade och rimligare bedömningar vill vi uppdra till regeringen att efter implementeringen genomföra en uppföljning av lagändringens effekter, detta för att utvärdera om ytterligare åtgärder behöver vidtas för att verkligen uppnå en mer human och trygg sjukförsäkring. Med anledning av detta yrkar jag bifall till reservation 3, som handlar om att vi vill se denna uppföljning. Vi anser också, i likhet med , att tidpunkten för implementeringen ligger för långt fram. Det är förståeligt att det kan komma att ta lite tid att få allt på plats, men jag anser att de gamla riktlinjerna och det gamla regelverket gör mer skada än att för snabbt möjliggöra hänvisning till en angiven yrkesgrupp. Det har också stått klart ganska länge att det finns en majoritet för det här förslaget, så ett visst förberedelsearbete borde ha kunnat påbörjas. Vi står därmed bakom även reservation 2, men för att inte förlänga voteringstiderna yrkar jag bifall enbart till reservation 3. 21 (V): Angiven yrkesgrupp – åtgärder för en begrip-lig sjukförsäkring Sjukförsäkringen och bedömningar fungerar inte och har inte gjort det på väldigt . Det vi pratar om , hänvisningen till rena hittepåjobb, är ett av de tydligaste exemplen på hur dåligt dagens system fungerar – hur det förnedrar människor och berövar dem deras rätt. , överläkare, arbetade på som vanligt tills hon hade så svåra smärtor i nacken och armen att hon grät mellan patientbehandlingarna. Till slut fick kollegorna säga åt henne att söka vård. Det visade sig att hon hade svårartat diskbråck och att det krävdes en operation, men trots flera intyg från en neurokirurg nekades hon gång på gång sjukpenning från . Hon hänvisades till att säga upp sig och ta ett så kallat normalt förekommande arbete. Personer som varken kan sitta eller stå hör av sig till mig och berättar hur friskförklarat dem, som genom ett trollslag, och hänvisat dem till de mirakulösa jobb där varken kognition eller fysik krävs – alltså ett så kallat normalt förekommande arbete. Du kan jobba i din egen takt med många pauser, ingen stress och närhet till toalett, fick en multisjuk person veta. Därför var hon fullt frisk, trots både Arbetsförmedlingens och läkarens intyg om motsatsen. Det finns inte många sådana jobb på dagens arbetsmarknad, herr talman. Det finns inte ett enda sådant jobb på dagens arbetsmarknad, skulle jag säga. jobbade i intensivvården med covidsjuka, smittades och blev långtidssjuk. Trots att hon klarade att arbeta som undersköterska blev hon uppmanad att säga upp sig och söka ett annat, normalt förekommande, arbete. En undersköterska ska alltså hellre bli arbetslös än jobba deltid i dagens . Är det en sund arbetslinje? Så här kan jag fortsätta i det oändliga. Människor har fått betala ett ohyggligt pris och gör det fortfarande. Folk får inte det de har rätt till. Därför är det för fullständigt obegripligt varför regeringen vill vänta nästan på att de nya reglerna ska börja gälla. De borde nämligen ha införts för länge sedan. LO håller med och anser att tidsplanen är fel. Hur många fler ska bli utförsäkrade medan man väntar på att byråkratin ska ha sin gång? Arbetsförmedlingen hinner inte, säger regeringen – men går vidare med de oseriösa kaosprivatiseringarna och neddragningarna av Arbetsförmedlingen, och detta trots att januariavtalet fallit. Det handlar om prioriteringar. Fackförbunden menar att underlagen går att ta fram snabbare, men regeringen bifaller inte förslag . Snabbt och effektivt ska det däremot gå när det gäller annat. Bidragen med branschstöden till redan lönsamma restaurangkedjor är färdiga illa kvickt. Trots januariavtalets upplösning fortsätter regeringen att använda medel från våra arbetsgivaravgifter för att underlätta för hamburgerbranschen i . Runt 30 miljarder kostar kalaset – långt mycket mer än alla de satsningar på sjukförsäkringen som tvingat in i årets budget. Det är inte rätt. Dessutom meddelar nu restaurangnäringen att de har arbetskraftsbrist, så inte ett enda nytt jobb kan skapas. Men vanliga löntagare ska vänta i för att vi inte lyckas se till att få deras rättigheter på plats i rimlig tid. Så kan vi inte ha det. Angiven yrkesgrupp – åtgärder för en begrip-lig sjukförsäkring En nollnivå för självmord har på olika vis uppmärksammats . Det handlar om människor som inte orkar längre och som inte ser någon annan utväg än att ta sitt eget liv. I ord är vi alla överens om att det är fruktansvärt, men i handling finns det fortsatt mycket att önska från politiken om vi menar allvar med målet om noll självmord. I spåren av ett nedmonterat skyddsnät har nämligen medborgare kommit att fara väldigt illa. Sedan Alliansens omläggning av sjukförsäkringen, men även , har skyddsnätet brustit. skäms jag över att vara politiker. Vi borde be om ursäkt och göra om. När över hundra tusen människor utförsäkrades i ett nafs med Alliansens, och senare , stupstock var konsekvenserna uppenbara. Man visste vad man gjorde. Det skulle löna sig att arbeta, sa man. Men uppenbarligen gällde det inte löntagarnas rätt att ta del av sina socialförsäkringar. Utförsäkringarna rullade sedan vidare i den så kallade rehabiliteringskedjans spår. S och MP ville sänka kostnaderna och införde därför ett mål om endast i snitt – väl medvetna om att verkligheten var en annan. Därför har vi nu vid tidsgränserna dag 180 och dag 365 fått se tusentals som nekas sjukpenning trots att de har rätt till den. Under föregående år, med en pandemi härjande, var det rekordmånga som nekades. Rehabiliteringskedjan är inget annat än en utförsäkringskedja, och därför föreslår att den avskaffas. Tyvärr står vi ensamma i det. Vi står också ensamma med förslaget om en mer generös försäkring om ska hänvisa till hittepåjobb. Utredningen som dagens proposition grundade sig i föreslår just det, men i regeringens lagförslag har man vänt på det. Man intygar att detta inte ska leda till en mer generös tillämpning utan endast en tydligare – som om det skulle vara en fråga om ordval och inte om människors rätt till sjukförsäkringen. Därför föreslår att den proposition som ligger på bordet ska förtydligas så att och de andra kan få den ersättning de har rätt till. Det är sorgligt att vi står så ensamma även där. Det är föga förvånande att just som enda parti yrkar avslag på dagens förbättring. En importerad amerikansk arbetslinje är det som tagit över den svenska arbetslinjen. har den svenska modellen med starka socialförsäkringar och full sysselsättning skapat jobb och gett löntagarna trygghet. Det är så vi har moderniserat : genom trygg omställning för dem som jobbar och för samhället. Det har tidigare lönat sig att arbeta, såväl genom höjda löner som genom rimliga pensioner och starkare socialförsäkringar. Men har vi i stället en arbetslinje som håller nere lönerna och ställer folk som drabbats av sjukdom eller funktionsnedsättning på bar backe. Pensionerna är låga. Det finns inga jobb, och de som får ersättningar har väldigt låga nivåer. Det här är ingen arbetslinje, utan det är en fattigdomslinje. Den hör inte hemma i den svenska modellen. Det är inte värdigt ett land som att människor stretar på, går till jobbet, bidrar till samhället och genom avstått löneutrymme betalar in till sin egen sjukförsäkring bara för att när den väl behövs – efter en olycka eller plötslig sjukdom – få veta att det som de jobbat och slitit för inte längre gäller. Med en familj att försörja, räkningar att betala och mat som behöver stå på bordet är slaget obeskrivligt hårt. Angiven yrkesgrupp – åtgärder för en begrip-lig sjukförsäkring Vi har länge sett hur saker och ting bara försämras, men det ska vi ändra på. Vi ska ta tillbaka kontrollen och bygga starkt igen, med en fungerande sjukförsäkring. De som utförsäkrats ska ha upprättelse. Sjuka personer har själva, tillsammans med fackförbund och , drivit regeringen framför sig. Vi har mycket kvar, men jag vill tacka alla er för det ni gjort. Utan er hade vi inte kommit någonstans. Jag yrkar bifall till reservation 2. 22 HANS (KD): Vi kristdemokrater välkomnar regeringens förslag att bedömningen av arbetsförmågan ska göras mot förvärvsarbete i en sådan angiven yrkesgrupp som innehåller arbeten som är normalt förekommande på arbetsmarknaden. Detta är någonting som vi kristdemokrater redan tidigare ställt oss positiva till. Jag står vidare bakom de reservationer som vi har lämnat i hanteringen av den här propositionen. Vi menar att beslutet som fattas här måste följas upp, dels för att säkra att det endast är medicinska skäl som beaktas i besluten, dels så att de beslut som kommer att fatta uppfattas som mer tydliga . Jag yrkar därför bifall till reservation 4. Återkommande har vi fått rapporter om att rehabiliteringsprocessen inte kommer igång och att människor helt enkelt inte får det stöd som de behöver och ska ha.