prot · H80987 · 2021-03-03 00:00:00 — Utifrån ett jämställdhetsperspektiv är det också viktigt att både kvinnor och män möts av samma förväntningar och krav samt ges rätt förutsättningar att kunna försörja sig själva och stå på egna ben genom inträde på arbetsmarknaden. Regeringens förslag innebär att ett tillägg införs i socialtjänstlagen. Tillägget kallas för språkplikt och innebär att den som uppbär försörjningsstöd och inte kan tala svenska förbinder sig att läsa på sfi, svenska för invandrare. använder många kommuner detta redskap för att stötta fler nyanlända att komma närmare arbetsmarknaden. Skillnaden blir att lagen nu kommer att gälla alla kommuner, vilket gör att kravbilden blir mer jämlik i hela landet. Alla som får försörjningsstöd och behöver utbildning i svenska möter med detta förslag samma krav och får samma möjligheter, oavsett var i de bor. Förslaget om att läsa sfi går dock inte före insatser som erbjuds av Arbetsförmedlingen, och får heller inte ansvaret för att bedöma den enskildes språkkunskaper. Förslaget syftar i första hand till att underlätta för att stötta den enskilde att närma sig arbetsmarknaden. : Räcker då dessa insatser? Mitt svar är att det kan hjälpa på marginalen, och att viktigaste uppgift är att stötta individer att utvecklas. Den här insatsen kan vara ytterligare en pusselbit som kan hjälpa människor vidare i livet. 19 (M): Arbetslinjen måste återupprättas. Det är bara med en stark arbetslinje som vi kan pressa tillbaka utanförskapet, förbättra integrationen och långsiktigt trygga välfärdens finansiering. För att återupprätta en stark arbetslinje krävs omfattande reformer på en lång rad områden. Inte minst måste vi säkerställa att det alltid ska löna sig bättre att arbeta än att leva på bidrag. Därför vill vi moderater sänka skatten på arbete, och vi vill också förändra bidrags- och transfereringssystemen, så att de stöder arbetslinjen. Vi vill införa ett bidragstak och göra en rejäl reformering av försörjningsstödet, alltså det som i folkmun kallas socialbidrag och som den proposition som vi debatterar berör. Försörjningsstödet är tänkt att fungera som det yttersta skyddsnätet men har utvecklats till att bli en långvarig försörjningsform för alltför många människor. Det är allvarligt. Den som studerar statistiken över försörjningsstödet ser en tydlig bild av misslyckade integration. En majoritet av dem som erhåller försörjningsstöd är födda utomlands. Och trots den långvariga högkonjunktur som och världen upplevde före den nu pågående pandemin växte våra integrationsproblem. Det är integrationsproblem som under pandemin ytterligare har fördjupats, när ingångjobb inom branscher som hotell- och restaurang och handel har försvunnit och arbetslösheten stigit. Hälften av dem som invandrade till är ännu inte självförsörjande. Det är ett rejält misslyckade som vi som samhälle får betala ett mycket högt pris för, ett pris i form av bland annat mycket höga kostnader för försörjningsstöd. Språkplikt – deltag-ande i vuxenutbildning i svenska för invand-rare (sfi) för rätt till försörjningsstöd Kostnaden för ekonomiskt bistånd ligger på omkring 12 miljarder . Det är 12 miljarder skäl för att återupprätta arbetslinjen. Varje krona som samhället får lägga på försörjningsstöd är en krona som hade kunnat läggas på fler poliser, på en högre bemanning inom äldreomsorgen eller som den som arbetar och sliter hade kunnat få behålla genom sänkt inkomstskatt. har alltså mycket omfattande integrationsproblem. Vi moderater är dock övertygade om att det går att skapa en fungerade integration, men det kräver kraftfulla åtgärder, uthållighet och inte minst också en långsiktigt hållbar migrationspolitik. Den nuvarande regeringen och samarbetet mellan januaripartierna levererar tyvärr inget av detta. Grundläggande för en bättre integration är att överge den kravlösa politik som alltför länge har präglats av. Människor som kommer till ska mötas av tydliga krav och välkomnas med höga förväntningar. Full tillgång till svenska bidrag och förmåner fås genom eget arbete eller permanent och laglig bosättning i . I regeringens proposition föreslås ett tillägg i socialtjänstlagen om att den enskilde om det behövs som grundregel ska delta i svenska för invandrare, sfi, för att kunna erhålla försörjningsstöd. Detta är för oss moderater alldeles självklart. Därför kommer vi att rösta ja till regeringens proposition. är dock regeringens proposition helt otillräcklig. I grunden innebär den endast en kodifiering av gällande praxis. Mycket mer behövs. I den följdmotion som vi moderater har väckt utifrån regeringens proposition föreslår vi ökade krav på motprestation i försörjningsstödet. Den motionen behandlar vi dock inte , utan socialutskottet har valt att behandla vår följdmotion tillsammans med övriga motioner som rör försörjningsstödet. Därför har vi inte någon reservation i detta betänkande. Det vi vill är hur som helst att det inte ska räcka med att delta i sfi för att få rätt till försörjningsstöd. Vi vill ställa krav på ansträngning och prestation, så att personer som invandrar till snabbt skaffar sig den nyckel till det svenska samhället som språket utgör. vill att varje person som börjar med svenska för invandrare ska få en individuell prestationsplan. Det ska vara en plan som utformas utifrån den enskildes förkunskaper och innehåller en uppskattning om hur det kommer att ta för den enskilda att slutföra varje kurs och studieväg. Den som avbryter eller inte fullföljer sina studier med godkända studieresultat inom de angivna tidsramarna måste vara beredd på konsekvenser i form av exempelvis varningar och ytterst helt eller delvis indragen etableringsersättning eller försörjningsstöd. Vi vill också genomföra flera åtgärder för att förbättra kvaliteten i sfi, inte minst genom olika insatser för att få fler sfi-lärare. Avslutningsvis, för att summera och konkludera: Vi moderater vill införa en strikt arbetslinje i försörjningsstödet. Vi vill se ökade krav på motprestation och utöka aktivitetskraven i socialtjänstlagen. I normalfallet bör kommunerna ställa krav på aktivitet motsvarande heltid för den som erhåller försörjningsstöd. Och den som kan arbeta ska söka arbete i hela landet. Arbetslinjen måste återupprättas. 20 (V) replik: Språkplikt – deltag-ande i vuxenutbildning i svenska för invand-rare (sfi) för rätt till försörjningsstöd Jag reagerade på ledamotens beskrivning av försörjningsstödstagare. Det lät nämligen som om försörjningsstödstagarna har det väldigt lätt och lever gott på det stöd de får. Detta stämmer inte riktigt överens med den forskning som finns när det gäller försörjningsstödstagare. Det är inte lätt att gå in på ett socialkontor och söka försörjningsstöd, och det finns prestationskrav. Det försökte jag förklara i mitt anförande. kan man ställa ganska höga krav på försörjningsstödstagare. Det är alltså inte där problemet ligger. Jag undrar vad ledamoten har för belägg för att försörjningsstödstagare har det så himla enkelt och faktiskt lever gott på sina bidrag. 21 (M) replik: Jag känner inte igen beskrivningen att det var så jag uttryckte mig i debatten. Jag försökte vara tydlig med att den kravlösa politik som inte minst i generationer har stått för är en viktig förklaring till att svensk integration har misslyckats, att vi har så stora problem med utanförskap och att så många människor inte kommer in i den gemenskap som arbetsmarknaden utgör. De kommer inte i egen försörjning och får inte en chans att bidra till att stärka och bygga upp vårt samhälle. Dessa problem behöver vi adressera. Jag tror inte att de problemen löses genom att man inte ställer krav och inte tror på den enskilda människans kraft och vilja att bidra, arbeta och göra rätt för sig. Jag säger inte att det är enkelt att få försörjningsstöd eller att det är en enkel tillvaro. Man har naturligtvis små marginaler när man lever på ekonomiskt bistånd; det är jag fullt medveten om. Men jag tror att hjälpen för dem som är beroende av försörjningsstöd är en aktiv arbetslinje. Det handlar om bra utbildningsinsatser. Det handlar om starka drivkrafter för att komma tillbaka i arbete. Det handlar om att sänka trösklarna till arbetsmarknaden. Men ingenting av det står för – ingenting av det, herr talman. Det är det som är bekymmersamt. Vi har alltså ett väldigt stort utanförskap i , som har vuxit och vuxit. Det behöver vi adressera. Det kommer nämligen följdproblem utifrån det utanförskapet – i form av trångboddhet och i form av ungdomar som känner hopplöshet och som blir ett enkelt byte för kriminella gäng som vill rekrytera dem. Detta är en utmaning som är gigantisk. Jag är glad över att det finns många kommuner i som driver en stark lokal arbetslinje och som ställer krav för försörjningsstödet i enlighet med vad ledamoten redogjorde för. Men det ser olika ut. Ja, det finns kommuner som och , som är moderatstyrda, som verkligen gör detta. Men det finns alldeles för många, inte minst rödgröna, där man är för slapp och inte ställer tydliga krav. Det måste få ett stopp, herr talman. 22 (V) replik: Det jag tolkade och som jag försökte förklara tidigare gällde att ledamoten sa att det ska löna sig att jobba, det vill säga att man tjänar pengar på att få försörjningsstöd. Ledamoten menar att vi har misslyckats med segregationen. Ja, det kan man väl säga. Men då måste man titta på andra aspekter, och där har ett stort ansvar. Jag kommer själv från , och i håller man på och säljer ut de sista hyresrätterna. Man bygger inte. Under de mandatperioder som har suttit i styret i har man inte byggt hyresrätter, vilket behövs för att folk ska ha ett boende. Språkplikt – deltag-ande i vuxenutbildning i svenska för invand-rare (sfi) för rätt till försörjningsstöd Man pratar om segregation, men har personer allt svårare att bo i olika delar av . Det är enormt segregerat ur ett klassperspektiv. De rika bor i innerstaden. De fattiga bor i förorterna. Det är klart att man inte träffas. Det är klart att det naturliga språkutbytet, till exempel, inte förekommer. Jag växte upp i . Där bodde då faktiskt både nyanlända och personer som hade bott i väldigt . Det bodde personer där som har bott i i generationer. Det är då mötena sker. Genom er politik skapar man en segregation. Ni har en icke-befintlig bostadspolitik, där man säljer ut hyresrätterna och där man vill att folk ska ha råd med bostadsrätter, till exempel. Dessutom är det ett skolsystem som gör att ungdomarna inte ens träffas på sin ort. Det är där vi har problemen när det gäller att folk ska ha tillgång till samhället, till språket och så vidare. Problemen kommer inte att lösas genom sådana här förslag. 23 (M) replik: Ja, nu är inte detta , så jag kanske inte ska ge mig in alltför mycket i den bostadspolitiska debatten om situationen i . Den känner jag inte tillräckligt väl till eftersom jag själv bor i norra . Men jag kan ta upp min födelsekommun, . Man kan backa . Då kom väldigt många invandrare till . Vi hade också en arbetskraftsinvandring eftersom industrin efterfrågade arbetskraft. De människor som då kom integrerades framgångsrikt i . Jo, det gjorde de tack vare arbete. Arbetslinjen är integrationslinjen. Ska vi bryta den bostadssegregation som ledamoten talade om och ska vi skapa en bättre integration är det arbete som är vägen framåt. Och tror jag och att det krävs ett brett batteri av åtgärder. Det krävs tydliga drivkrafter som gör att det lönar sig bättre att arbeta. Det ska aldrig vara möjligt att få mer i bidrag än vad man faktiskt tjänar på att arbeta. Det krävs att man sänker trösklarna till arbetsmarknaden. Därför vill vi till exempel utveckla RUT-marknaden, så att fler kan få in en fot på arbetsmarknaden. Allt detta säger nej till. Man måste då, herr talman, vara på det klara med att har man inte en aktiv politik för fler jobb och för fler arbetade timmar kommer resurserna till vår allmänna välfärd att krympa. Det blir mindre pengar för att öka bemanningen i äldreomsorgen. Det blir mindre pengar för att göra de välfärdssatsningar som vi alla vill göra. Det blir mindre pengar för att investera i konkurrenskraft – i form av vägar, it-infrastruktur och annat som gör att morgondagens jobb kan växa till och att vi får ökade resurser. En aktiv arbetslinje med tydliga krav, höga förväntningar och bra utbildningsinsatser är alltså vägen till en bättre och framgångsrik integration. 24 (SD): Språkplikt – deltag-ande i vuxenutbildning i svenska för invand-rare (sfi) för rätt till försörjningsstöd Jag vill börja med att säga att vi vill bidra till att människor mår bra och utvecklas. Och det är egentligen vad detta betänkande handlar om. I betänkandet har vi behandlat frågan om språkplikt för invandrare när de är i behov av försörjningsstöd. Krav på kunskap i svenska språket har drivit länge i en rad olika sakfrågor. Vi välkomnar därför förslaget om språkplikt när det gäller försörjningsstöd för invandrare som är i behov av språkutveckling. Att kunna tala landets språk är en oerhörd fördel och en nyckel till inkludering och etablering på arbetsmarknaden, men det ger också en ökad förståelse för samhället i stort. Det gäller såklart alldeles oavsett vilket land i världen du bor och vistas i . Jag kan själv tänka mig in i ett scenario där jag är bosatt i ett annat land där man inte talar mitt språk och där jag dessutom inte har en förankring på arbetsmarknaden eller en möjlighet till egen försörjning. Situationen skulle nog lätt kunna mynna ut i isolering och att jag lever i min egen bubbla med mina eventuella landsmän som stöd. Vad jag vill säga med detta är återigen att det är oerhört viktigt med språkkunskaper och att det är det primära för inkludering i samhället. Vi behöver aktivt arbeta med detta på alla sätt som går. I de fall personen avstår från studier bör man kanske fundera på om personen har rätt att ta del av försörjningsstödet. är ju försörjningsstödet, som bekant, det sista skyddsnätet, så det är kanske inte alldeles lätt att svara svart eller vitt på frågan, men den bör absolut ställas. Jag vill också flagga för att vi i förslaget pratar om plikt och inte krav. Vi pratar om bör och inte ska. Förslaget är med andra ord ganska vagt formulerat, och dess implementering kan nog därmed se lite olika ut i landet. Vi har såklart full förståelse för att ett krav kanske inte är tillämpbart i varje enskilt fall och att undantag ska kunna göras. Men om jag personligen är bosatt i ett annat land, inte arbetar och inte kan språket och tvingas uppsöka socialtjänst för att få min vardag rent ekonomiskt att gå ihop är väl ändå det minsta kravet att ställa på mig att jag lär mig det berörda landets språk? För att ge ett perspektiv på detta skulle jag kunna uttrycka mig på ett enkelt sätt. Jag flyttar exempelvis till och inser till slut att jag inte klarar min ekonomi. Då söker jag försörjningsstöd där och måste då plugga franska. Det är i princip helt gratis. Det ger mig fantastiska möjligheter i landet. Det ger mig en ökad förståelse för samhället, och jag blir mer sällan missförstådd. Dessutom gör det mig mer attraktiv på arbetsmarknaden eftersom jag kan kommunicera med min omgivning och så vidare. Detta förslag är helt enkelt en investering. Förslaget är inte mer kontroversiellt än så. Det är många av oss här i församlingen överens om, förutom , som anser att förslaget är dåligt då det skulle kunna vara verkningslöst. Det kan jag till viss del hålla med om, med tanke på de vaga skrivningarna i förslaget. Men man framför som ytterligare ett argument att det är en dålig idé eftersom har ont om utbildningsplatser i sfi och att det skulle leda till att man hamnar utan försörjning. Språkplikt – deltag-ande i vuxenutbildning i svenska för invand-rare (sfi) för rätt till försörjningsstöd Med tanke på de vaga skrivningarna är jag ganska övertygad om att ingen kommer att lämnas utan försörjningsstöd om inte har någon plats att hänvisa till. Sedan kan jag såklart inte låta bli att fundera lite extra kring argumentet att avslå förslaget på grund av brist på extra utbildningsplatser. Trots att vi i landet har bostadsbrist, extremt långa vårdköer, en alarmerande arbetslöshet och så vidare är man öppen för en ökad invandring och mer amnesti, exempelvis. Det är lite inkonsekvent, kan jag tycka. Det är dock en fråga för ett annat utskott. Vad som förvånar mig är att man från inte ser de positiva effekterna och att detta i sak är en investering i personen. ställer sig bakom socialutskottets förslag i betänkandet, som vi anser är ett steg i rätt riktning. Dock är det viktigt för oss att poängtera betydelsen av att påvisa att det med rättigheter också följer skyldigheter. Vi har i ett särskilt yttrande framfört att vi utöver språkplikt vill se ett prestations- och aktiveringskrav generellt för försörjningsstöd så att förväntan ställs på samtliga som uppbär stöd. Det ska alltid finnas någon form av motprestation för att få försörjningsstöd eftersom det rimligen ger flera positiva effekter för den enskilde men också incitament och drivkraft att faktiskt söka ett arbete. Vi menar alltså att det generellt ska ske en aktivering och inte endast i form av språkutveckling. Detta behandlas dock inte inom det här betänkandet utan kommer att behandlas senare i vår. Vi ber därför att få återkomma i den diskussionen. Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga att det är oerhört bra att vi här i kammaren är så eniga i den här frågan. Vi ska inte vara rädda för att ställa krav och ha förväntningar. Människan mår bra av att vara delaktig. Människan mår bra av att passa tider. Människan mår bra av gemenskap och inte minst av att fylla ett syfte i någon mening. Ingen mår bra av det motsatta. 25 ALIREZA AKHONDI (C): ska jag hålla mig kort och koncis och inte sväva ut i frågor som inte alls berör debatten. Vi debatterar deltagande i sfi för rätten till försörjningsstöd, och jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Förslaget är som ni vet en del av januariavtalet och har varit föremål för förhandlingar. Därför tar jag den här debatten för räkning, och jag är stolt över att ha fått vara med och utforma innehållet i lagförslaget. I pandemins spår är det många som söker kommunernas försörjningsstöd. Tyvärr är det någonting som skedde också under brinnande högkonjunktur. Vi har sett att utanförskapet har växt i ett flertal år, att väldigt många människor har stått utanför arbetsmarknaden och att de sociala problem som finns kring utanförskapet har fått växa. Undersökningar visar att sju av tio som uppbär försörjningsstöd gör det enbart på grund av arbetslöshet. Det är för oss oacceptabelt att många människor låses in i utanförskap med alla de sociala problem som det innebär för både individ och samhälle. Just nu genomför vi en historisk transformation av svensk arbetsmarknad, och jag är oerhört stolt över att få vara en del av detta. Vi håller just nu på med den största förvaltningsreformen i moderna historia: reformeringen av Arbetsförmedlingen. Det är en reformering som är oerhört komplex, men när den väl är genomförd kommer det att innebära att väldigt många människor kommer att få möjlighet att träda in på arbetsmarknaden, få ett ägarskap över sin tillvaro och på så sätt uppnå sina livsdrömmar. Språkplikt – deltag-ande i vuxenutbildning i svenska för invand-rare (sfi) för rätt till försörjningsstöd Men det räcker inte. Vi håller också på med de största förändringarna som har skett på den arbetsrättsliga sidan sedan slöts 1938. Vi tar tag i problem som rör arbetsmarknadens funktionssätt, till exempel genom att möjliggöra för människor att ställa om och kompetensutveckla sig senare i livet. Vi håller på att reformera arbetslöshetsförsäkringen för att det verkligen ska löna sig att arbeta. Vi ska säkra att våra transfereringssystem och försäkringar inte leder till att människor låses in i arbetslöshet. Vi håller på att reformera sfi i grunden, både genom att tillsätta en utredning som berör huvudmannaskap genom sfi-peng och genom att se över innehållet med hjälp av . Vi vet också att sfi är en underfinansierad skolform – den skolform som är sämst finansierad om man jämför till exempel med vad en gymnasieplats kostar. Vi vet att sfi brottas med oerhörda problem när det gäller både lärarnas behörighet och människors möjligheter att gå igenom sfi på ett högkvalitativt sätt. Med hjälp av dessa strukturreformer tar vi stora steg för att uppnå målet: att bryta utanförskapet. Men vi behöver kavla upp ärmarna och göra fler saker parallellt och . Vi vet nämligen att ingen enskild åtgärd ensam kan lösa de problem som vi ser i samhället. Låt oss vara tydliga med det. Språkplikten är bara en pusselbit, inte hela lösningen. För är det oerhört viktigt att vi möjliggör för människor att komma ut i arbetslivet och bidra positivt till samhället. Vi värnar helt enkelt arbetslinjen, och kunskaper i det svenska språket är en oerhört viktig pusselbit för att vi ska kunna nå målen. Jag vill avslutningsvis beröra ett ämne som har lyfts upp i debatten men som egentligen inte har med själva betänkandet att göra. Min moderata kollega nämnde bidragstak. Låt oss inte hitta på problem som inte finns! Det vill jag poängtera. Vi har de facto ett bidragstak i . Det är inte så att man kan få hur mycket bidrag som helst hur som helst. Låt oss i stället adressera de problem som vi faktiskt ser i vårt samhälle. 26 (KD): Vi kristdemokrater tycker att dagens förslag om språkplikt är alldeles utmärkt. Det tydliggör att det finns krav ställda när man uppbär försörjningsstöd. Motsatt ordning vore synnerligen konstig. Försörjningsstödet är samhällets yttersta skyddsnät. Tanken var, och är väl, att det ska vara av kortsiktig natur. Tyvärr har det inte blivit så för alla. Väldigt många fastnar tyvärr i socialförsörjning . Inte minst gäller detta våra invandrade vänner. Det är oacceptabelt på alla sätt. För att kunna närma sig den svenska arbetsmarknaden är kunskap i svenska språket av allra största vikt – kanske det allra viktigaste för att ha en chans att få ett arbete. När vi vet detta – och jag tror att vi alla egentligen är överens om detta – måste vi ge alla möjlighet att lära sig svenska. Det finns naturligtvis de, bland annat i , som tycker att helt rimliga krav kan ses som något slags bestraffning. Men den enda som förlorar på kravlöshet är den som inte får möjlighet att lära sig sitt nya språk. Språkplikt – deltag-ande i vuxenutbildning i svenska för invand-rare (sfi) för rätt till försörjningsstöd Det är inte en hemlighet för någon att det finns personer som har befunnit sig i och ändå inte klarar sig på svenska på ett någorlunda fullgott sätt. Man måste i myndighetskontakter använda sig av tolk efter fem, tio och i . Får man inte tolk får man använda sig av sina barn, som naturligtvis har haft det lättare att lära sig det svenska språket. Det är inte rimligt att barn ska ta ansvar för sina föräldrars kunskaper i svenska. Maktförhållandet i familjen blir alldeles konstigt. Jag utgår, precis som sa här, från att de allra flesta som uppbär försörjningsstöd inte vill något hellre än att komma därifrån, hitta ett eget arbete, en egen försörjning och skapa sin egen framtid. Trots det är det känt att vissa inte deltar i de verksamheter som erbjuds. Man vill inte eller man får inte. Oavsett vad det beror på ställs man utanför möjligheten att bli anställbar. Alla, både män och kvinnor, ska ges möjlighet att lära sig svenska, ges möjlighet att bli en del av arbetsmarknaden och ges möjlighet att skapa sig en egen framtid utan att vara beroende av vare sig försörjningsstöd eller andra bidrag. Därför anser vi kristdemokrater att dagens förslag om försörjningsstöd och deltagande i sfi är ett bra förslag. Vi yrkar bifall till utskottets förslag. 27 (L): På väg in i min hemstad passerar man en skylt: Välkommen hit. Man blir så glad av att se skylten – om man förstår vad det står på den, förstås. Vi är ett land, här i . Vi ska vara ett folk, med möjligheter för var och en av oss. Vi ska alla kunna bilda oss, herr talman, bidra och bry oss om varandra.