prot · H809157 · 2021-09-09 00:00:00 — Det var en skrivelse där centrala aktörer från , som är landets fjärde största stad, uppmanar regeringen att vidta åtgärder med anledning av att krisberedskapen brister, klimatomställningen försenas, bostadsplaner läggs på hyllan och företagsetableringar uteblir på grund av effektbrist med elransonering som följd. Jag pratade exempelvis med handelskammaren i går. Man hade fortfarande inte fått något svar från statsrådet. Då undrar jag: Vad beror det på att man inte har fått svar? Är det för att regeringen och statsrådet inte har något svar, eller beror det på att det har kommit bort bland alla papper? Det var i alla fall en fråga som fanns där. Man undrade varför statsrådet inte har svarat. Om det beror på ett förbiseende vore det intressant att höra det, och om det beror på att man inte ser problemet vore det också intressant att höra. Det viktiga är att om vi ska klara klimatomställningen och ska kunna fortsätta att vara ett välfärdsland behöver vi säkerställa en basal infrastruktur på ett robust och säkert sätt. Det är det som jag för fram. Jag ger statsrådet möjlighet att svara på detta. 114 Statsrådet (S): Där är och jag helt överens. Det sa jag i mitt första svar, och det sa jag i mitt andra svar. ska ha den effekt som krävs för att ska kunna utvecklas. Det är skälet till att vi har fördubblat investeringarna i stamnätet jämfört med den tid då satt i regeringen. Det är skälet till att vi nu tredubblar investeringarna i stamnätet jämfört med den tid då satt i regeringsställning. Det hade naturligtvis varit fördelaktigt om man tidigare hade kunnat åtgärda det här, men gör vi det. Ett resultat av den dialog vi har haft med näringsliv, landshövding, kommun med flera kan vi nu se. Det är att vi snabbar på investeringarna med . Det borde glädjas åt. Det gör inte . I stället säger han: Det kommer att komma flera nya som vill ha hjälp. Jättebra i så fall, säger jag. Jag tror att liksom jag gläds om expanderar, om fler företag vill etablera sig i , om fler jobb kan skapas i och om län fortsätter att gå före i klimatomställningen. Däremot har ju varit med och röstat om aktiebolagslagen här i kammaren, som förhindrar mig att vidta just den åtgärd som föreslår i interpellationen. Men de andra åtgärder som krävs för att Uppsalaborna ska ha en god och säker tillgång till el till konkurrenskraftiga priser kommer regeringen att vidta, och vi samarbetar gärna med om dessa åtgärder. Vi hade ett sådant organiserat samarbete, som valde att lämna. 115 (KD): Det låter bra att statsrådet har inställningen att det här ska ordnas. Men det som företrädarna har skrivit brev om är ett reellt problem och reell verklighet. Det har sin grund i den kraftturbin på som avvecklas och och som har varit en väldigt viktig del. Beslutet fattades i och med den ökade beskattning som kom men ändrades sedan igen. Men beslutet orsakade ändå tillräckligt med skada när det fattades. Vad jag för fram är att det finns möjlighet att föra en ägardialog med för att kunna hitta vägar att tillhandahålla lokal kraftvärmeproduktion. Det var en fråga. Jag hade också en konkret fråga. Vet statsrådet varför det inte har kommit något svar på brevet? Det kan ju vara någonting för statsrådet att se efter när han går tillbaka till sitt departement – vad det beror på att det här brevet och skrivelsen inte har fått något svar. Det kanske finns en naturlig förklaring till det. Men man vill gärna ha ett svar, och jag tror att det är ett viktigt medskick att det krävs aktiv handling. Det är bra med de positiva utfästelserna; dem välkomnar jag. Men det är viktigt med ett svar till sett till stadsbebyggelsen, elektrifieringen och lokaliseringen. Annars infinner sig en osäkerhet, och det är det som är ett bekymmer när man vill få etableringar. I´m sorry to say, men frågetecknen finns fortfarande trots de fina orden från statsrådet . 116 Statsrådet (S): Jag ska först säga något om brevet, för jag missade att svara på den frågan i mitt förra inlägg. Naturligtvis ska de som skriver brev till Infrastrukturdepartementet och energiministern få svar på sina brev. Om det är så att Handelskammaren i har skrivit och inte fått svar kan jag inte svara på varför, för det har jag inte kännedom om. Men jag lovar att om det är några som inte har fått svar ska de få svar. Jag kan bara hålla med om att det vore olyckligt om det råder osäkerhet. En sådan osäkerhet är den politiska osäkerheten. Därför var det så bra för , för företagarna i och för svenskt näringsliv att vi hade en energiöverenskommelse där vi var överens över blockgränserna och kunde skapa trygghet. Det gav otroligt stora investeringar i svensk energiproduktion – de största på många, . Tyvärr valde att lämna denna uppgörelse och skapa mer osäkerhet kring svensk energipolitik. Det skapade osäkerhet om förutsättningarna för att investera i ny elproduktion. Jag beklagar det, och jag hoppas att är beredda att tänka om och lägga de partitaktiska övervägandena lite åt sidan och sätta landets främsta i första rummet. Det kommer att leda till att kan ta en än starkare roll i omställningen och klimatarbetet . Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 22 Svar på interpellation 2020/21:857 om andelen manlig personal i förskolan 117 Utbildningsminister (S): har frågat mig vilka konkreta åtgärder jag avser att vidta för att öka andelen manlig personal i den svenska förskolans värld. Förskolan spelar en viktig roll för barns allsidiga utveckling, och den bidrar till att skapa likvärdiga förutsättningar inför skolstarten. Utbildningen i förskolan ska vara rolig, trygg och lärorik för alla barn. Enligt skollagen är det förskollärare som ansvarar för undervisningen i förskolan. Förskollärarnas kompetens och särskilda ansvar är mycket viktigt för att garantera en likvärdig förskola av hög kvalitet. Det är viktigt att förskolläraryrket, barnskötaryrket och förskolan som arbetsplats är tillgänglig för alla personer oavsett kön, inte minst för att en del i förskolans uppdrag handlar om att motverka könsmönster som begränsar barnens utveckling och val. Hur barn blir bemötta och vilka krav och förväntningar som ställs på dem bidrar till att forma deras uppfattningar om vad som är kvinnligt och manligt. Det är därför av största vikt att barn i förskolan får erfara att män och kvinnor, pojkar och flickor, kan arbeta i alla yrkeskategorier. Könsfördelningen bland personalen som arbetar inom förskolan är, som belyser, ojämn. Andelen män som arbetar i förskolan har visserligen ökat något , men från låga nivåer. var andelen män i kommunala förskolor och i de fristående förskolorna. var andelen män i kommunala förskolor och i fristående förskolor. Av de studenter som antogs till förskollärarprogrammen mellan läsåren 2011/12 och 2019/20 var mellan män. För de män och kvinnor som arbetar i förskolan men som inte har nått en förskollärarexamen finns det möjlighet att komplettera sina tidigare studier och nå en examen genom vidareutbildning av lärare, . Andelen manliga elever som tog examen på gymnasieskolans barn- och fritidsprogram, där barnskötarutbildning ges, har ökat från 2020. Regeringens arbete har som mål att alla barn och elever ska få möta kunniga och kompetenta lärare och förskollärare oavsett var i landet de bor. Det är så vi lägger grunden för en jämlik kunskapsskola och ett starkt samhälle. Åtgärder för att öka andelen män i förskolan handlar om ett långsiktigt arbete som behöver ske på olika samhällsnivåer. Regeringen har satsat på förskolan, gjort insatser för att stärka det pedagogiska ledarskapet och påbörjat arbetet med att inrätta ett professionsprogram för förskollärare, lärare och rektorer. Programmet ska skapa en nationell struktur för kompetensutveckling med syfte att utveckla skolprofessionerna för att på så sätt främja skolutveckling, stärka professionernas attraktionskraft och skapa förutsättningar för högre kunskapsresultat och måluppfyllelse. Som utbildningsminister kommer jag att fortsätta att arbeta för att förskolläraryrket och barnskötaryrket är yrken för såväl män som kvinnor. 118 (SD): Tack, utbildningsministern, för svaret! Statistiken och faktaunderlaget talar sitt tydliga språk. Det är män i de kommunala förskolorna och strax i de fristående förskolorna, och endast 130 män tar förskollärarexamen. Utbildningsministern återkommer i sitt svar till det aktiva arbetet kring att öka yrkets attraktivitet, det pedagogiska ledarskapet, vidareutbildning och professionsprogram. Det är bra. Vi är överens i stora drag, och jag menar därmed att den delen av diskussionen således kan läggas åt sidan. Vad jag däremot inte fått svar på är det som min interpellation de facto handlar om. Min interpellation består av åtta textstycken. I det första stycket nämner jag precis samma procentsatser och samma fakta som ministern lyfter i sitt svar. I de övriga sju styckena lyfter jag den rådande situationen med mäns rädsla för att arbeta inom förskolan på grund av den så kallade pedofildebatten. Men det nämns inte i ministerns svar alls, trots att det är det som min interpellation egentligen handlar om. Jag avser därför upprepa delar av den text jag skrev i min ursprungliga interpellation: Flera män som intervjuats av olika forskare och reportrar beskriver baksidorna med att vara man i förskolan. Det jobbigaste som männen lyfter fram är att förhålla sig till att bli betraktad som en presumtiv pedofil och att behöva hantera den rädsla, ilska och risk som det för med sig. svepte en våg av polisanmälningar in mot anställda män i förskolan. Tonläget var så högt att det till och med ifrågasattes ifall män borde få arbeta i förskolan över huvud taget. Resultatet blev att andelen män i förskolan sjönk från till som lägst 1998. har andelen män åter kommit upp till samma nivå som tidigare, det vill säga . Men rädslan för pedofili i förskolan har dock funnits där och har då och då flammat upp i debatten. Männen i studier säger att de försöker att inte låta sig påverkas av pedofildebatten när det gäller relationen till barnen på deras arbetsplatser, men flera av männen förklarar att oron sätter sig i bakhuvudet. Rapporterna berättar hur många av männen bygger upp ett säkerhetstänk kring hur de ska agera mot barn, föräldrar och kollegor för att undvika misstankar. En del män undviker att ha barnen i knät, att delta i barnmassage eller att ligga intill något barn vid vilan. De vill ha dörrar öppna när de ska hjälpa ett barn på toaletten eller byta blöja. En del män nekar i perioder till att utföra olika arbetsuppgifter om de tror att det kan misstolkas. Om en anmälan uppmärksammas i medierna skapar det ytterligare rädsla. Vissa män uttrycker oro över att en anmälan från en förälder, som kan vara ogrundad, riskerar att slå sönder hela deras yrkesliv och privatliv i en handvändning. För även om anmälningarna läggs ned är det svårt att rentvå sig från misstankarna. De nedlagda anmälningarna väcker sällan medialt intresse. Däremot lever hatet ofta sitt eget liv när anmälda män får sin identitet röjd på öppna forum på internet. Där slutar texten i min interpellation. Det var med anledning av detta som jag ställde frågan till utbildningsministern, och det är lite svårt för mig att förstå hur man kunde missa att det var det som var interpellationens egentliga frågeställning. Min reviderade fråga till utbildningsministern blir: Vilka konkreta åtgärder avser ministern att vidta för att säkerställa att specifikt män ska våga arbeta inom förskolan utan att behöva oroa sig för att ses som presumtiva pedofiler? 119 Utbildningsminister (S): Tack för uppläsningen ur interpellationen, ! Ett gott råd till ledamoten är att om man vill att särskilda frågor ska besvaras är det klokt att skriva frågorna på det sättet redan i interpellationen. Jag var väldigt intresserad när jag lyssnade på uppläsningen. Jag kan ha fel, men jag skulle tro att många av sifferuppgifterna är hämtade ur en utredning som jag gjorde när faktiskt var förskoleminister. Jag tyckte också att jag kände igen en hel del från skolverksrapporten som sannolikt också är framtagen som chef för . Det här är frågor som jag har arbetat mycket länge med, och jag är fullt medveten om de avsevärda problem som pedofilrykten innebär för män som arbetar i förskolan. Jag är också väldigt medveten om hur viktigt det är att vi i samhället står upp bakom manliga förskollärare och män som arbetar i förskolan. Att de utsätts för misstankar bara på grund av sitt kön är inte acceptabelt. vet vi att det är viktigt att många män arbetar i och känner sig välkomna i förskolan. Jag kan ange ett stort antal argument för varför det är så. Ett har nog själv bidragit med: Ju fler män som arbetar i förskolan, desto mindre blir de män som arbetar där utsatta och nästan sedda som exotiska inslag i verksamheten. I själva verket, fru talman, är en av erfarenheterna som finns av ett aktivt arbete för att främja att det blir fler män i förskolan att det är viktigt att se till att männen inte lämnas ensamma, alltså att man inte så att säga portionerar ut en man per förskola. Det är faktiskt en erfarenhet som männen i förskolan delar med den kvinnorörelse som jag bekänner mig till: Det är klokt att på arbetsplatserna se till att ha ett sammanhang där man arbetar och inte lämnas helt ensam och som en annorlunda varelse. I mina många samtal med manliga förskollärare och manliga barnskötare lyfter de fram en sak: De vill inte ses som annorlunda. De vill inte ses som speciella, exotiska personer som finns där som representanter för det manliga könet. De vill, fru talman, ses som professionella yrkesmänniskor som utför ett arbete. Därav tycker jag att mitt svar faktiskt fortfarande fungerar. De åtgärder vi kan vidta för att säkerställa att män söker sig till förskolan är åtgärder som handlar om att lyfta fram män som professionella yrkesutövare och inte som representanter för ett manssläkte. Jag vill tacka för att han lyfter de här viktiga frågorna. Men jag håller fast vid att det som sägs i mitt svar är relevant. Vi behöver se till att männen i förskolan ses som professionella yrkesutövare och inte som bara män. 120 (SD): Bortsett från att jag kanske inte håller med om att de åtgärder som lyfts fram är tillräckliga var detta ändå som ägnade åt att lyfta fram sin syn på det hela – och vi är helt överens. Det gläder mig verkligen att vi ser på den här situationen på exakt samma sätt. Vi har exakt samma syn på att män inte ska ses som något exotiskt och på vikten av män i förskolan. Jag vill vara tydlig med att det gläder mig att vi har precis samma inställning här. debatterade det betänkande som kom att heta Vissa insatser för ökad lärarkompetens. I det betänkandet fanns förslaget om att utdrag ur belastningsregistret framgent endast ska visas upp i samband med en intervju i stället för att lämnas in och arkiveras. Ett konkret och tydligt underlag i arkivet byts ut mot en kryssruta om att det man sett var klanderfritt. Som kontrast till detta kan nämnas att familjehem ofta behöver lämna in årliga utdrag från belastningsregistret i oöppnade kuvert för att det ska kunna säkerställas att ingen manipulation har förekommit. Vi kan ta några hypotetiska exempel. En person befinner sig på en intervju, och mottagaren tittar som hastigast på registerutdraget och gör ett kryss i rutan men har inte noggrant kontrollerat och missar kanske något som stod där. Eftersom underlaget inte arkiveras saknas helt möjligheten att titta noggrannare i efterhand och göra en senare kontroll. Det är mänskligt att fela – sådant kan hända. Ett annat exempel är den lilla kommunen där alla känner alla och personen som söker jobb säger att han har glömt sitt utdrag. Mottagaren, som av en händelse känner denna person sedan innan, sätter ett kryss i rutan trots allt, eftersom han är bekant och pålitlig. Detta kommer såklart inte att ske i någon större utsträckning, men av alla de tusentals intervjuer som görs räcker det med att en enda person slinker igenom det här systemet. Om ett enda barn far illa på grund av bristande kontroller är det såklart ett barn för mycket. Jag är övertygad om att vi är överens om det. Om ett eller flera barn drabbas krossar det deras liv. Men det kommer även att få konsekvensen att pedofildebatten och debatten om män i förskolan ges nytt liv, och det kommer att drabba alla män, som återigen kommer att ses som presumtiva pedofiler. Frågor kommer att ställas, och man kan inte längre svara att ett klanderfritt utdrag finns arkiverat, utan det finns bara ett kryss i ett protokoll från en tjänsteman som kanske inte ens är anställd i kommunen längre när frågan kommer upp. Faktum är att frågan redan har börjat lyftas. På öppna forum på internet har män som arbetar i förskolan redan vittnat om att frågor och kommentarer har kommit, exempelvis: Ja, , tur att du anställdes innan de här nya reglerna om att man inte behöver lämna utdrag kommer på plats – dig har vi ju i alla fall koll på! Kommentaren följdes av ett obekvämt skratt. Hur tror vi att egentligen mår när han får den frågan? Och hur tror vi att hans framtida kollega mår när han anställs om och inte behöver lämna utdrag och kommentarerna från vårdnadshavarna börja komma? Vilka säkerhetsåtgärder ska han behöva vidta för att säkerställa att ingen ska misstänka just honom? anser i likhet med att ett inlämnat registerutdrag är av mycket stor vikt för skolans säkerhetsarbete och att barnperspektivet väger absolut tyngst i den här frågan. Ingen kan bortse från den mänskliga faktorn och att den öppnar upp för fusk och personliga bedömningar i en fråga som kan få helt avgörande betydelse för det enskilda barnets väl och ve. Det måste naturligtvis finnas en väldokumenterad historik för uppföljning om någon oegentlighet uppstår och för att minimera den misstänksamhet som redan finns mot den manliga personalen. Tyvärr vann förslaget bifall, och jag är rädd att det kan leda till att andelen manlig personal i förskolan kommer att rasa från till kanske . 121 Utbildningsminister (S): Den lag som röstade igenom och som hänvisar till innebar att vi ökade kraven på att visa upp registerutdrag inför anställningar. Vi såg till att de kraven också gäller gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Det är krav som inte funnits tidigare. Vi såg också till att det blev ett enhetligt och administrativt enkelt sätt att sköta det. Jag har mycket svårt att se att den stora, avgörande skillnaden när det gäller att kunna upptäcka sådant som inte bör förekomma i mäns bakgrund inför en anställning i en förskola skulle vara om handlingen i fråga visas upp och gås igenom eller visas upp och arkiveras. Den skillnaden har inte den avgörande betydelse som här påstår. Jag kan konstatera att den enda som här i talarstol talar om att den här ordningen skulle innebära större risk för att vi anställer folk med pedofilbakgrund i våra förskolor är själv. 122 (SD): Jag kan konstatera att jag och statsrådet inte riktigt är överens i frågan. Jag vill också nämna att min kollega lyfte fram exakt samma argumentation. Det var han som debatterade just det betänkandet. Jag anser nog inte att man ökar kontrollerna. Jag kan däremot gå med på att man breddar dem. Men man ökar dem inte. Man går snarare åt andra hållet. Vi har varit inne på det; barn behöver både manliga och kvinnliga förebilder i sina liv. Vi som lagstiftare och landets högsta beslutande organ behöver därför göra vad vi kan för att både möjliggöra och underlätta för att fler män ska söka sig till förskolans värld, utan att behöva vara rädda. De åtgärder som jag har noterat från regeringens sida syftar till att öka andelen personer som söker sig till förskolan generellt, men jag saknar helt jämställdhetsperspektivet i regeringens arbete. Trots att fördelningen är män och kvinnor gör man inte särskilt mycket för att aktivt öka andelen män. Jag kan inte låta bli att ställa den lite hypotetiska frågan om den här så kallat feministiska regeringen och utbildningsministern hade ansett att problemet var större om det hade varit män och kvinnor i förskolan. Regeringen tar i med hårdhandskarna och pratar om kvotering så fort andelen män är större inom många andra områden. Var är de tongångarna nu när könsfördelningen är avsevärt sämre i förskolan än inom vården eller bolagsstyrelser? Statistiken, och männen själva är mycket tydliga. Det handlar om den så kallade pedofildebatten. Jag hoppas såklart att det här är sista gången som frågan ens behöver debatteras i den här kammaren och att regeringen och utbildningsministern tar frågan på allvar och kommer att verka aktivt för att öka andelen män i förskolan, det vill säga stävja den så kallade pedofildebatten på ett sådant vis att manlig personal i förskolan ska vara en absolut självklarhet. 123 Utbildningsminister (S): Jag är den första som vill stävja debatten om att män ska utmålas som pedofiler, och jag hoppas därmed slippa se uttalanden på Facebooksida av typen: Pedofiler ska inte få jobba med barn. Det är ett uttalande som gjordes i samband med det lagstiftningsarbete som vi alldeles diskuterade. Jag vill också påminna om att aktivt driver att ska läggas ned. Det är en myndighet som har stor betydelse för att vi i vår verksamhet och lagstiftning ska säkerställa att vi har ett arbete som genomsyras av riktig jämställdhet och ett genusperspektiv. Det skulle i det här fallet ge stora fördelar i arbetet med att säkerställa att vi har fler män som arbetar i förskolan. En förbättrad jämställdhet i skolan och förskolan skulle antagligen innebära att flickor framöver skulle ha större möjligheter att göra karriär. Men det skulle också innebära att män och pojkar skulle ha större möjligheter att fritt välja yrke efter sina egna intressen och inte efter förutbestämda könsroller. Med ett klassiskt genusperspektiv ökar vi alltså förutsättningarna att öka andelen män inom förskolan och andra verksamheter. Vägen framåt är, precis som vi uppenbarligen har varit överens om här i två talarstolar, att se män som arbetar i förskolan som professionella yrkesutövare som förtjänar samhällets respekt. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 23 Svar på interpellation 2020/21:858 om skärpta krav på pedagogisk omsorg 124 Utbildningsminister (S): har frågat mig om regeringen avser att presentera en proposition för att skärpa kraven för pedagogisk omsorg och i så fall när. har även frågat mig vilka verktyg som kan förväntas att jag och regeringen ger kommunerna för att kunna förhindra att förskolor och pedagogisk omsorg drivs av personer med koppling till extremism. har också frågat mig hur jag och regeringen ska agera för att helt förhindra att såväl förskolor som pedagogisk omsorg nyetableras med konfessionell inriktning. Alla barn i pedagogisk omsorg och förskola ska erbjudas en trygg och god verksamhet fri från radikalisering och extremism. Som nämner har regeringen gett en särskild utredare i uppdrag att bland annat lämna förslag för att stärka kvaliteten i pedagogisk omsorg. Utredningen tillsattes bland annat mot bakgrund av att det uppmärksammats behov av att stärka tillsynen av enskilda huvudmän. Utredningen redovisade sitt uppdrag . Utredningen föreslår i betänkandet Stärkt kvalitet och likvärdighet i fritidshem och pedagogisk omsorg (SOU 2020:34) bland annat ökade krav vad gäller lämpligheten på den som är huvudman för pedagogisk omsorg och att kommuner ska ha tillsyn över att kraven uppfylls. Betänkandet har remitterats, och förslagen bereds inom . Det är viktigt att hindra oseriösa och olämpliga aktörer att bedriva verksamhet inom pedagogisk omsorg. De förslag som läggs fram på området behöver därför ge kommuner rätt förutsättningar att agera skarpt om det till exempel uppmärksammas att den som bedriver verksamheten är olämplig eller om barn riskerar att fara illa av andra anledningar. Regeringen tillsatte 2018 en utredning som har haft i uppdrag att bland annat analysera regelverket för konfessionella inslag i skolväsendet. Utredningen redovisade sitt uppdrag .