prot · H80972 · 2021-01-28 00:00:00 — Det bidrar till att upprätthålla normer och strukturer som vi helt enkelt inte ska acceptera i det svenska samhället. Detta får alltså aktörer skattepengar i form av bidrag för att upprätta och upprätthålla. Vi moderater har motionerat och lagt fram utskottsinitiativ här i för att skärpa demokrativillkoren. Dessutom vill vi ta ifrån myndighetsutövningen så att kontroll, tillsyn och bidragsgivning sköts av en oberoende statlig myndighet. Jag vill därför fråga ministern om den tillitsstyrning och självkontroll som folkbildningen vilar på egentligen är lämplig. Avser regeringen och utbildningsministern att åtgärda de brister som finns inom folkbildningen? När kan i sådana fall förvänta sig att få förslag från regeringen om inte bara skärpta villkor, vilket givetvis också är nödvändigt, utan också bättre tillsyn och kontroll av folkbildningen? 135 Utbildningsminister (S): Jag blir ändå lite tagen av att lyckas använda ordet bidragsberoende när han beskriver det som har hänt, enligt den granskning som har vidtagits. Det är fråga om rent kriminell verksamhet, som man har polisanmälts. Stora summor har gått till helt fel saker. Jag har svårt att se kriminell verksamhet som kopplad till någon form av bidragsberoende. Jag vill påminna om det jag sa i svaret på hans interpellation. När det gäller frågorna om fusk har regeringen begärt av en särskild redovisning . Där ska berätta vilka åtgärder som vidtas och planeras. Man ska redogöra för transparens i systemet och hur den kan stärkas. Man ska redovisa vilken uppföljning som görs. Man ska tala om på vilket sätt återbetalning har skett. Och man ska beskriva vad som framöver kommer att göras. har å sin sida skärpt villkoren i förhållande till studieförbunden och beslutat om den fördjupade granskning som redovisades . Man har stärkt kontroll och granskning, har polisanmält och återkrävt felaktigt utbetalade pengar. Studieförbunden har å sin sida i en rapport beskrivit vad de har gjort. De har samkört register och därigenom upptäckt en hel del felaktigheter och fusk. De har skärpt kontrollen. De har polisanmält och återkrävt. När det gäller demokrativillkoret har regeringen, som jag redogjorde för i mitt svar, skärpt återrapporteringskraven på . De ska komma med en fördjupad bedömning när det gäller demokrativillkoret. De ska redovisa hur de säkerställer att demokrati och mänskliga rättigheter både förmedlas och förankras i verksamheten och hur respekten för mänskliga rättigheter och grundläggande värderingar ska kunna stärkas. Som jag också redogjorde för pågår ett arbete inom kulturminister ansvarsområde. Det går ut på att se till att ta fram ett demokrativillkor. Bland annat efter starka krav från till exempel polisiärt håll och forskarhåll har det begärts också en särskild fördjupad granskning av just olika former av uppföljning av individer. Allt det här görs ju för att fusk, oegentligheter och slarv inte ska förekomma. Allt det här görs ju för att demokrativillkoret ska upprätthållas och för att mänskliga rättigheter och grundläggande värderingar inte bara ska genomsyra verksamheten utan också förstärkas med de insatser som görs. Allt det här görs av omsorg och omtanke om den folkbildning som framstår som mer viktig och mer nödvändig nu än någonsin, när demokratin är så hotad runt om i vår värld och när den allmänna debatten präglas av ett sammelsurium av fakta, åsikter och rykten i en enda röra. Aldrig har väl folkbildning behövts så mycket som , och aldrig har behovet av att värna folkbildningen från dem som vill fuska och dem som vill använda pengarna till fel saker varit viktigare än . 136 (M): Jag hör vad utbildningsministern säger, och jag tror att vi helt och hållet delar syn på detta. Jag tror inte att vi skiljer oss åt i uppfattningen om att pengarna ska gå till riktig folkbildning och inte fuskas bort eller utnyttjas av kriminella. Jag tror inte heller att regeringen vill se vare sig parallellsamhällen eller organiserad bidragsbrottslighet i . Dock tror jag inte att de åtgärder som utbildningsministern pratar om riktigt kommer åt problemen. Jag tror att vi måste ha kraftfullare åtgärder. Jag tror inte att återrapporteringskravet är tillräckligt. Förutom skärpta demokrativillkor skulle vi också behöva en extern revision, för jag tror inte att den självkontroll och den tillitsstyrning som folkbildningen vilar på funkar. Det kanske funkade när den kom till, när exempelvis bönderna eller ABF arrangerade studiecirklar. Då kanske det funkade, men jag tror inte att det funkar . Vi ser ju hur det har utnyttjats av diverse aktörer. Låt mig komma tillbaka till demokrativillkoret när det gäller extremism och islamism. MSB, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, skrev 2017 en rapport om Muslimska , som egentligen är en hårresande läsning. I rapporten varnar man just för det faktum att organisationer med kopplingar till Muslimska inte bara tillåts att göra sig till företrädare för den muslimska befolkningen i , trots att lejonparten av muslimer nog inte delar Muslimska värderingar, utan att detta också sanktioneras av staten genom bidragsgivningen. Ett flertal organisationer, till exempel Unga Muslimer, har också fått bidragen tillbakadragna av MUCF. I MSB:s rapport slås det fast att Muslimska islamiseringssträvanden sannolikt kommer att bygga in starka sociala och politiska spänningar i den svenska nationalstaten. Man varnar för ”en ’dragkamp’ mellan majoritetssamhället och det islamiska samhället i MB:s regi om vilka grundläggande normer som ska gälla för svenska medborgare”. Man konstaterar vidare att Muslimska har som mål att öka invandringen av muslimer till och att det finns en stor fara i att Muslimska parallella islamiska sektor fungerar som en konkurrerande samhällsstruktur i förhållande till det etablerade sekulära samhället. Vidare kan också konstateras att det studieförbund som jag tidigare talade om, Ibn Rushd, har medlemsorganisationer som har fått bidraget från staten indraget just för att de anses odemokratiska. Ihop med dessa har också Ibn Rushd arrangerat seminarier med antisemiter. Det är väl värt att ha i åtanke efter att vi i går på Förintelsens minnesdag uppmärksammat vad antisemitism kan göra. Allt detta är givetvis helt oacceptabelt, och vi i politiken har ett ansvar för att stoppa det. Åtminstone ska inte skattebetalarnas pengar användas till att finansiera och stötta det här. Även om detta spänner över så många fler områden än folkbildningen har det också blivit en del av detta. Den tidigare granskning som initierades av och som genomfördes av lämnar också en del att önska. Den har blivit kritiserad av forskarna för att den exempelvis inte berörde studieförbundens ekonomi. Även om ministern säger sig vilja ta itu med problemen tror jag inte att de föreslagna åtgärderna räcker. Det behövs skärpta demokrativillkor i förordningen om statsbidrag. Problemen har varit välkända länge; det behöver ageras nu! Det borde ha agerats för länge sedan. Vi behöver ha ett system där det inte räcker att uppfylla demokrativillkor på papperet eller att göra småjusteringar i stadgar som i verkligheten inte åtgärdar problem. Det är inte gott nog för att fortsatt kunna få statsbidrag. Om vi ska få bukt med de stora problem vi ser i samhället och inom folkbildningen måste vi ta krafttag. Jag vill fråga ministern om hon är beredd att gå till mötes och ta ifrån ansvaret, överföra det till exempelvis MUCF och gå fram med skärpta demokrativillkor utan att invänta den utredning som tittar på GDPR:s inverkan. Det måste gå att införa skärpta demokrativillkor trots detta. 137 Utbildningsminister (S): Jag har redogjort för de många uppdrag som regeringen har lagt på . Jag kan inte minnas att det har lagts så tydliga och tuffa återrapporteringskrav på . Jag tror heller inte att det har förekommit tidigare att har ställt så tuffa krav på studieförbunden, tyvärr av en anledning: Det har uppdagats fusk som är oacceptabelt. frågar vidare om det här räcker. Bör vi göra mer? Man kan alltid göra mer, men vad är det som ska göras mer? Det är klart att det går att skruva på något ”bör” och ändra till ”skall” och att ändra något kraftuttryck här och var, men det här är väldigt tydliga krav som ställs på , och det råder ingen tvekan om att har tagit till sig av den kritik som har riktats från olika håll i samhället mot att fusk har slunkit igenom. Det råder heller ingen tvekan om att studieförbunden har tagit detta på stort allvar. återkommer sedan till kravet på att man skulle flytta ansvaret för bidragsgivning, kontroll och liknande från till någon myndighet. Här får jag avslöja att jag är så gammal, herr talman, att jag minns hur det var när studieförbunden fick sin bidragsgivning via , salig i åminnelse. Jag kan avslöja att det förekom fusk då också. Det förekom fusk som rätt mycket liknar det fusk som har uppdagats i den stora genomlysning som har gjorts nu när studieförbunden bland annat har samkört olika register. Att olika former av musikband söker pengar för samma timmar från olika studieförbund är en typ av verksamhet som sticker ut i den granskning som studieförbunden har lämnat in. Jag skäms för att säga det, och jag har själv inte gjort mig skyldig till det, men jag kan avslöja att detta förekom också i min ungdom när de här bidragen beslutades av verksamhet som låg under en statlig myndighet. Oavsett vem som fattar beslut om statsbidrag, , kommer vi att vara tvungna att ha tydliga krav och tydliga villkor för att bidragen ska betalas ut. Vi måste ha en kontrollmekanism, men vi måste också se till att studieförbunden har en frihet att välja sin verksamhet så länge den finns inom ramen för vårt demokratiska samhälle och främjar demokratin och våra grundläggande värderingar. Jag har inte sett någon tillstymmelse till argumentation till varför detta skulle främjas av att vi gjorde en organisationsförändring och i stället hade en statlig myndighet som genomförde den här typen av ganska svåra granskningar som måste göras. Till dess att någon visar mig motsatsen kommer jag att tycka att det viktigaste vi kan göra är att göra det som regering och riksdag gör bäst, nämligen att ange vettiga villkor för den myndighet eller organisation som har att verkställa dessa prövningar. I dagens läge har beslutat att det ska vara , och så länge har beslutat det kommer jag att göra mitt allra bästa för att ska få så klar och tydlig lagstiftning som möjligt att stödja sig mot. Med det arbete som pågår på , med starkt stöd från till exempel forskarhåll, är jag övertygad om att vi kommer att kunna komma fram till ett tydligare och bättre demokrativillkor. 138 (M): Jag kan konstatera att jag och utbildningsministern kanske inte har lika stor tilltro till studieförbundens möjlighet att genomföra den här kontrollen själva. Jag ser att det finns en uppenbar intressekonflikt när det är en intresseförening bestående av studieförbunden som också ska fördela bidrag, granska och kontrollera studieförbundens verksamhet. Jag tror helt enkelt inte på den här tillitsstyrningen, och jag tror att det hade varit väldigt bra med en extern revision. För mig är det en självklarhet att en utomstående, oberoende aktör granskar verksamheten bättre än vad man gör på egen hand eftersom det givetvis blir en intressekonflikt där. Jag är inte alls intresserad av att från politiskt håll styra innehållet. Jag tror också att det är viktigt att folkbildningen får vara både fri och oberoende, men den får inte vara en pengapung för kriminella människor. Om vi ska få en högkvalitativ folkbildning med ordning och reda, där varken bidragsfusk eller antidemokratisk verksamhet förekommer, måste vi därför se till att få ordentliga kraftåtgärder på plats. Jag tycker mig inte höra att regeringen riktigt vill fatta de nödvändiga besluten i frågan. Vi moderater har lagt fram förslag i frågan, och vi hoppas att om inte regeringen ställer sig bakom dem så åtminstone en majoritet i när de småningom ska behandlas. 139 Utbildningsminister (S): Jag kan återigen konstatera att de krav som regeringen har ställt på och studieförbunden är betydligt tuffare och tydligare än hur kraven har sett ut. Redovisningen visar att det har förekommit fusk och slarv. Vi vet att hela upprinnelsen till granskningen är att det förekommer, enligt uppgift från , inslag av organiserad brottslighet, vilket måste bekämpas. Jag kan försäkra om att den som är strängast mot studieförbunden och är den som bryr sig mest om att folkbildningen fungerar i hela vårt land. Det är den som mest bryr sig om att studiecirkelverksamhet finns i varenda kommun och folkhögskolor i varenda region. Precis som själv påminde om lever vi i en allvarlig tid. I går var den allvarstyngda och viktiga Förintelsens minnesdag. Alla som är engagerade i arbetet för ett demokratiskt samhälle, alla som är engagerade i arbetet för ett samhälle som håller ihop, måste se betydelsen av folkbildning och av studieförbund som ger möjlighet till, herr talman, det kanske mest verkningsfulla medel som finns mot främlingsfientlighet, populism, nationalism och krafter som vill hålla isär i stället för att hålla ihop, nämligen den klassiska studiecirkeln. Där sätter sig människor från olika bakgrund runt ett bord, diskuterar med utgångspunkt i fakta, inte i rykten, och strävar efter att hålla ihop vårt samhälle. Det arbetet står . Jag är beredd att kämpa för att de får de medel de behöver och att pengarna används till det de ska, inte till fusk och oegentligheter. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2020/21:322 om svenska lärosätens samarbeten med 140 Statsrådet (S): har frågat mig vad jag avser att göra för att säkerställa att svenska lärosäten visar en gemensam linje med svenska staten i övrigt i frågan om samarbeten med och fängslandet av Ahmadreza Djalali. Jag vill inledningsvis konstatera att regeringen ser med fortsatt stort allvar på situationen för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i . Regeringens syn på Ahmadreza Djalalis situation är oförändrad – regeringen kräver att dödsstraffet inte verkställs. Regeringen har vid upprepade tillfällen tagit upp frågan med företrädare för , inklusive på regeringsnivå. Universitet och högskolor har också riktat stark kritik mot hantering av Ahmadreza Djalalis fall. Det går att vara kritisk mot bristen på mänskliga rättigheter i ett visst land och se värdet av ett internationellt samarbete mellan lärosäten. Det är en svensk hållning . Utbyten och kontakter med forskare från andra länder är värdefulla och kan bidra till att öka förståelsen för frågor som ligger utanför själva forsknings- eller utbildningssamarbetet, till exempel om rättsstatens principer och jämställdhet. och högskolor har samarbeten med lärosäten i olika länder är därmed inte något som avviker från den svenska linjen. Universitet och högskolor ansvarar självständigt för den verksamhet som bedrivs vid lärosäten, inklusive internationella samarbeten. Avslutningsvis: kräver konsekvent att dödsstraffet inte verkställs. 141 (M): Jag tackar för svaret på min fråga. Jag uppskattar att vi har en samsyn vad gäller både situationen för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i och givetvis att dödsdomen mot Ahmadreza Djalali inte ska verkställas. Jag kan också instämma i att utbyten och kontakter ofta är långt mer framgångsrika om man just vill främja mänskliga rättigheter, men det finns alltid en gräns för vad som anses vara acceptabelt. Ahmadreza Djalali sitter fängslad i avvaktan på att hans dödsdom ska verkställas, och han är dömd för att ha spionerat på – sannolikt på grund av att han vägrade spionera på bland annat för just räkning. På samma gång vet vi att är ett av de tre länder i världen som bedriver det mest omfattande spionaget mot just oss här i . För handlar det främst om flykting- och industrispionage. Med den bakgrunden vore det inte speciellt långsökt att anta att någon av studenterna som kommer till från har som mål att inte bara studera utan även bedriva underrättelseinsamling för räkning. Jag tycker absolut inte att vi ska måla ut samtliga studenter från som spioner, men det bör rimligen mana till viss eftertänksamhet. Jag har sysselsatt mig med att läsa Säkerhetspolisens årsböcker . Där pekas också och ut som länder som utgör stora underrättelsehot mot . I fall handlar det inte om som land utan den teknik och kunskap som finns i . Precis som när det handlar om att rekrytera studenter från har ett flertal av våra lärosäten varit mycket aktiva i . Att våra lärosäten anstränger sig extra för att få studenter från två av de länder som är topp tre i att bedriva industrispionage mot bör också leda till ett visst mått av eftertänksamhet. Mycket av den forskning som bedrivs vid våra lärosäten kan klassas som direkt känslig ur ett säkerhetsperspektiv. Det inkluderar allt från militära applikationer till kärnteknik. Så sent som rapporterade medier om hur börjat anrika uran , vilket tagit dem ett steg närmare att tillverka egna kärnvapen. Jag undrar hur statsrådet resonerar när det gäller potentiella säkerhetsrisker från utländska studenter. Jag vet att jag flikade ifrån lite, men det är ändå en fråga inom statsrådets fögderi. 142 Statsrådet (S): Jag vill börja med att säga att situationen för den fängslade och till döden dömde Djalali är oförsvarbar. Det råder inte något som helst tvivel om det. Jag fortsätter att understryka att regeringen ser med stort allvar på situationen för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i . När det gäller fallet Djalali fortsätter regeringen att kräva och hävda att dödsstraffet inte ska verkställas. Jag vet att interpellanten också vet att när det gäller enskilda fall är det utrikesministern och UD som hanterar frågan på regeringens uppdrag. Jag kan inte närmare kommentera det enskilda fallet, inte det här eller andra fall som interpellanten kan tänkas ta upp i sådana frågor. Då är det utrikesministern och UD som kommenterar dem. Jag vill ändå passa på att påminna om det som också utrikesministern har uttryckt generellt, nämligen att en utebliven dialog inte är gynnsam. Snarare är det tvärtom, enligt utrikesministern. Jag vill också återknyta till vad jag har sagt om vikten av samarbete när det gäller utbildning och forskning över världen och att det inte finns någon motsättning mellan att samtala, att vara kritisk mot bristen på mänskliga rättigheter och att ändå se värdet av det internationella samarbetet. Forskningssamarbeten och studentutbyten mellan universitet och lärosäten över världen är viktiga. Det är en svensk hållning . Likaså är det en svensk hållning att utöva svensk styrning av universitet och högskolor såtillvida att de är fria akademier med fri forskning. De är egna myndigheter med ansvar för sin egen verksamhet. Det gäller naturligtvis i allt samarbete. Det kan handla om demokrati och mänskliga rättigheter, som i fallet Djalali, men det kan också handla om att göra bedömningar av säkerhetspolitiken och det säkerhetspolitiska läget och ta ansvar även för säkerhet och etik. Också det här har våra lärosäten ansvar för som självständiga myndigheter. Också det här är en del av en svensk linje. 143 (M): Jag kände inte riktigt att jag fick svar på frågan. Jag förstår att våra lärosäten är självständiga myndigheter. Det har jag full respekt för. Men på samma gång är det viktigt att en regering och framför allt ett statsråd med ansvar för högre utbildning har en linje för hur vi ska hantera potentiella säkerhetshot eller spionage vid våra lärosäten. Det handlar som sagt inte om att svartmåla en hel folkgrupp, men det är ju uppenbart. skriver själv om det i en av sina årsböcker. Sedan Huawei varit på tapeten ett antal gånger känner nog de flesta till att kinesiska företag har krav på sig att rapportera till den kinesiska säkerhetstjänsten. Men det kravet gäller även enskilda personer. Detta gör mig lite bekymrad, för vi vet att vi har hamnat i ett läge som är betydligt mer komplicerat än det varit efter att muren föll och tog slut. Vi hade liksom en uppluckring, och världen blev större för att vi hade större tillit till våra grannar. Men är tyvärr på väg bort. Det märks med all tydlighet på vad man håller på med i det svenska försvaret. Det innebär också att vi måste ha en vaksamhet. Det som gör mig så förvånad är att just kinesiska studenter och iranska studenter åker vi och försöker rekrytera som det är de två länderna som bedriver det mest omfattande industrispionaget mot . Det bör rimligen leda till en ganska ordentlig vaksamhet vad gäller att ta emot studenter från dessa länder. När det gäller just kärnvapen eller massförstörelsevapen skriver så här: ”Bland de stater som Säkerhetspolisen misstänker har massförstörelsevapenprogram, behöver flertalet kunskap från högre forskning utanför det egna landet. Stater som är i behov av fördjupad kunskap kan skicka forskare från det egna landet till universitet utomlands eller så inleder ett universitet från den staten ett samarbetsprojekt med ett svenskt universitet. Såväl inriktning på forskning som projekt brukar då handla om områden där kunskapen kan användas såväl för civilt bruk som till massförstörelsevapenprogram.” Det här innebär ju inte att det sker, men blotta misstanken bör leda till att man har en plan för hur man ska hantera det. Rimligen bör det ligga på regeringens ansvar att säkerställa att våra lärosäten – som dock är självständiga myndigheter – har en plan för att hantera den här typen av hot. Jag går tillbaka till min ursprungliga fråga. Vad gör ministern för att säkerställa att det inte sker spionage på våra lärosäten? Jag konstaterar att interpellationen handlar om samarbeten med utifrån det här särskilda fallet och att interpellanten nu vidgar frågeställningen ganska väsentligt. Statsrådet får gärna kommentera; jag gör bara observationen att det egentligen ligger utanför ramen för denna interpellation. 145 Statsrådet (S): Som herr talmannen påpekar är interpellanten väl medveten om att det som interpellanten har frågat mig om mycket tydligt handlar om hur jag ska säkerställa att svenska lärosäten visar en gemensam linje med svenska staten i övrigt i fråga om samarbetet med och fängslandet av Djalali. Interpellanten tar möjligheten att få denna interpellation att handla om något helt annat. Det kan man ju ha synpunkter på. Jag kan bara kort meddela interpellanten att också när det gäller potentiella säkerhetshot och ett aktivt säkerhetsarbete är det självklart ett ansvar som våra myndigheter tar och ska ta. Det gäller också våra myndigheter universitet och högskolor, och det är självklart en del av det arbete som vi gör gemensamt i för att kunna säkerställa att vi har internationella samarbeten, forskarutbyten och studentutbyten med många olika länder i världen därför att vi ser värdet i detta. Det går – det går! – att ha internationella samarbeten och vara kritisk mot bristen på mänskliga rättigheter. Man ska naturligtvis också ta ansvar för säkerhet och etik i dessa samarbeten. 146 (M): Jag uppskattar att svarade på – eller kommenterade, kan vi kalla det – min frågeställning även om den var utanför själva interpellationen. Jag upplever att vi har en samsyn, vilket jag tycker är jättebra. Men när jag började gå längre in i ämnet insåg jag att det finns uppenbara hot. Jag uppskattar att statsrådet tar detta på fullt allvar, för det är jätteviktigt att vi kan säkerställa det. Jag tror precis som statsrådet att det är viktigt att vi kan arbeta tillsammans med gemensamma forskningsprojekt och att vi har utlandsstudenter som läser här. Precis som svenska studenter ska kunna åka utomlands ska givetvis andra kunna komma till oss. Jag tror att det främjar väldigt mycket. Jag har själv undervisat på , där vi hade många kinesiska studenter. Jag upplevde att det gav väldigt mycket till studentlivet och till utvecklingen och diskussionerna i utbildningen. Jag kan bara understryka att jag håller med om även det. Vi är väldigt överens ! 147 Statsrådet (S):