prot · H809140 · 2021-06-14 00:00:00 — Men faktum kvarstår: Tidsutdräkten från att UD konstaterade att ambassadören inte kunde vara kvar på sitt uppdrag till att hon sedan faktiskt slutade möjliggjorde det möte som nog de allra flesta anser var klart olämpligt och som låg långt utanför ambassadörens uppgift och det UD ansåg skulle göras i fallet. UD har signalerat, men sedan har man inte agerat tillräckligt snabbt när ambassadören uppenbarligen inte har uppfattat signalerna. Enligt den före detta utrikesministern hade man tio till tolv samtal med ambassadören om hur kontakterna med skulle skötas, men trots detta slutade det med ett hemligt möte, utan UD:s vetskap, som gjorde att blev orolig för sin egen säkerhet. UD ville se till att förflyttningen av ambassadören skulle bli bra för henne och att den inte skulle påverka relation till negativt, men den långsamma hanteringen resulterade i stället i att det blev ett helt abrupt avslut som dessutom blev riktigt dåligt. Gransknings-betänkande Vissa frågor om regeringens ansvar för förvaltningen (kapitel 3) Utskottet konstaterar att det hade funnits skäl att vara mer utförlig samt i vissa avseenden mer uppmärksam och skyndsam i kontakterna med den dåvarande ambassadören. 33 SKÅNBERG (KD): När det gäller Vissa frågor om regeringens ansvar för förvaltningen har utskottet funnit brister i tre frågor. I granskningsärendet föreskrifter avseende nyckelbiotoper tar utskottet upp att har gjort bedömningen att den utfärdat myndighetsföreskrifter i strid med regeringens bemyndigande och att åtgärder från regeringen krävdes eftersom den inte själv kunde upphäva föreskrifterna. har sedan hanterat situationen genom att på sin webbplats informera om att den inte avser att tillämpa de aktuella föreskrifterna, trots att de formellt sett gäller. Detta innebär att det finns formellt giltiga myndighetsföreskrifter som myndigheten varken anser sig kunna tillämpa eller har behörighet att upphäva. Enligt utskottet ankommer det på regeringen att hantera den uppkomna situationen. Detta har inte gjorts på ett tillfredsställande sätt, fru talman. Vi har ett ärende om försäljning av viss verksamhet, som bland annat föranleddes av en KU-anmälan från en ledamot för . KU har granskat ärendet och den dåvarande miljö- och klimatministerns hanterande av försäljning av viss verksamhet, och detta är vad vi har kommit fram till. I första hand var det ansvar att se till att försäljningen av tillgångar i samband med avvecklingen av en del av det aktuella affärsområdet skedde på ett korrekt sätt, däribland affärsmässigt. fann vid den årliga revisionen att den aktuella försäljningen inte uppfyllde kraven på affärsmässighet. informerade om att myndigheten övervägde att avveckla den aktuella verksamheten och tog upp olika handlingsalternativ med departementet. Departementet konstaterade att en försäljning av lös egendom måste göras affärsmässigt. informerade senare om att myndigheten förhandlade med en extern part om försäljning av tillgångarna. Mot den bakgrunden anser utskottet att departementet i den dialog som förevar har brustit i frågan om att informera sig om hur avsåg att genomföra försäljningen affärsmässigt. Departementet fick information om upplägget först i efterhand. Sedan har vi fallet i ärendet . Utskottet har granskat dåvarande utrikesminister agerande, och vår granskning visar att styrningen av ambassaden har varit ingående och involverat såväl utrikesministern som kabinettssekreteraren. Gransknings-betänkande Vissa frågor om regeringens ansvar för förvaltningen (kapitel 3) Genom att arrangera det i granskningen aktuella mötet i mellan dotter och kinesiska affärsmän har den dåvarande svenska ambassadören i ansetts agera på ett sätt som gick utanför de instruktioner som getts till henne. KU konstaterar mot bakgrund av vad som har framkommit att så tycks vara fallet men kan notera att den dåvarande ambassadören gör en annan bedömning. Det får enligt utskottet därför anses att kommunikationen mellan och ambassadören i fråga om anhörigkontakter i ärendet inte räckte till i tydlighet. Vidare noterar utskottet den långa tid som förflöt från det att departementet gjorde bedömningen att den dåvarande ambassadörens uppdrag skulle avslutas till dess att hennes uppdrag faktiskt avslutades. Uppgifter i granskningen talar för att det har funnits välgrundad anledning att hantera ambassadörens situation på ett visst sätt men att tidsutdräkten innebar att det händelseförlopp som ledde fram till mötet i kunde fullföljas. Sammantaget framhåller utskottet vikten av en tydlig och vid behov situationsanpassad dialog för att säkerställa att instruktioner som utgår från uppfattas på rätt sätt. Med hänsyn till de omständigheter som rådde hade det funnits skäl att vara mer utförlig samt i vissa avseenden mer uppmärksam och skyndsam i kontakterna med den dåvarande ambassadören. Såvitt jag kan bedöma är detta mitt sista anförande den här våren. Då är det lämpligt att passa på att önska fru talmannen, talmanspresidiet, utskottet med dess ordförande och vice ordförande och alla ledamöter samt kansliet en god och glad sommar. Tack för gott samarbete! 34 (L): Det är ett enigt utskott som står bakom granskningsbetänkandet. Mycket, om inte allt, är väl därför sagt ett antal gånger. Låt mig ändå lyfta två granskningsområden som jag tycker är speciellt intressanta i den här omgången. Det första är en anmälan till KU där man begärde att utskottet skulle granska hur dåvarande miljö- och klimatminister hanterade försäljning av Sjöfart. kunde vi läsa i Dagens Nyheters spännande politiska reportage att hade sålt den del av myndighetens verksamhet som säljer prognoser till internationell sjöfart, det så kallade Sjöfart. Köparen var en före detta chef för verksamheten, och det genomfördes inte någon oberoende värdering av egendomen trots att Sjöfart hade stått för en stor del av affärsintäkter. Verksamheten köptes för 5 ½ miljon kronor, vilket onekligen låter billigt om man till det lägger informationen att verksamheten genererade intäkter på 43–. Jag skulle vilja säga att det är ett kap! Det är i första hand ansvar att se till att försäljningen av tillgångar sker affärsmässigt och på ett korrekt sätt. informerade om att myndigheten övervägde att avveckla Sjöfart och tog upp olika handlingsalternativ med departementet. Men informerade departementet först senare, efter försäljningen, när departementet hämtade in uppgifter av en helt annan orsak – man ville formulera ett svar på skriftliga frågor och en interpellation om hur affären hade gått till. Detta är naturligtvis frågor som departementet rimligen borde ha ställt redan i samband med att de fick informationen om att avsåg att sälja enheten och på så sätt uppmärksammat att försäljningen knappast kan kallas för affärsmässig. Detta menade också vid sin årliga revison. Gransknings-betänkande Vissa frågor om regeringens ansvar för förvaltningen (kapitel 3) Det finns en annan tidningsstory som vi har kunnat följa, och jag tror att vi var många som förbluffat följde rapporteringen i medierna om detta. dåvarande ambassadör i , , – dotter till den av frihetsberövade svenska medborgaren, författaren och förläggaren – och kinesiska affärsmän hade ett möte på ett hotell i för att diskutera situation. I en anmälan till KU fick vi i uppdrag att granska dåvarande utrikesminister agerande i detta fall. Och vad vi har granskat, och vad vi har tagit del av både offentlig och icke offentlig dokumentation, och vad vi har undrat och frågat och undrat igen! För det var onekligen lätt att gå vilse i allt detta, men som alltid gäller det att hålla sig till sitt uppdrag och påminna sig om att KU varken är en domstol eller en ledarredaktion. Vad vi skulle granska var om UD och utrikesministern kan anses ha styrt den svenska ambassaden och ambassadören i tydligt och korrekt. Vi kom fram till att styrningen hade varit frekvent och involverat både utrikesministern och kabinettssekreteraren och att den dåvarande svenska ambassadören i agerat utanför de instruktioner som getts till henne genom att arrangera mötet i . Men vi kunde notera att den dåvarande ambassadören gör en helt annan bedömning av läget, vilket per definition innebär att kommunikationen mellan UD och ambassadören inte har varit tillräckligt tydlig. Det tog också för UD från det att man gjorde bedömningen att den dåvarande ambassadörens uppdrag skulle avslutas till dess att hennes uppdrag faktiskt avslutades, oavsett de uppgifter som har framkommit och som talar för att det har funnits välgrundade anledningar att hantera ambassadörens situation på detta sätt med hänsyn till ärendet . Om UD hade agerat snabbare hade mötet i kunnat undvikas. Diplomati är som vi vet en svår konst, men den är tack och lov inte omöjlig. Med detta, fru talman, vill också jag sälla mig till sommarkören och tacka kollegorna för ett intensivt och väl utfört arbete – det får jag väl säga även om jag själv har varit delaktig. Jag vill tacka kansliet, utan vars hjälp jag kanske inte ens hade klarat av att komma till mötena . Tack också till fru talmannen! 35 (MP): Kapitel 3 handlar om regeringens ansvar för förvaltningen. har granskat bland annat föreskrifter avseende nyckelbiotoper och försäljning av viss verksamhet. Först vill jag säga några ord om försäljning av viss verksamhet. Anmälan hänvisar till uppgifter i medierna som pekar på att försäljningen har haft flera märkliga inslag. Det är viktigt att påminna oss om att utskottet har att granska regeringen, inte myndigheterna. KU kan konstatera att regeringen har delegerat ansvaret för försäljningen av statens lösa egendom till . Det var således i första hand myndighetens ansvar att se till att försäljning av tillgångar i samband med avvecklingen av en del av affärsområdet skedde på ett korrekt sätt. En viktig princip är att sådana försäljningar ska ske affärsmässigt. Granskningen visar att informerade om att myndigheten övervägde att avveckla den aktuella verksamheten och tog upp olika handlingsalternativ med departementet. Vid ett möte med departementet konstaterades att en försäljning av lös egendom måste göras affärsmässigt. Mot bakgrund av detta anser utskottet att i den dialog som förevar har brustit i fråga om att informera sig om hur avsåg att genomföra försäljningen affärsmässigt. Det andra ärendet handlar om föreskrifter om biotoper. Anmälaren hänvisar till och menar att begreppet nyckelbiotop har fått mycket stor betydelse i bland annat ärenden om tillsyn enligt skogsvårdslagen och . Eftersom kunskapen om skyddsvärda områden är en förutsättning för ett strategiskt skyddsarbete tilldelades medel budgetproposition. Syftet var att påbörja inventeringen av värdefulla biotoper som hyser sällsynta växt- eller djurarter i våra vidsträckta skogar. Därefter följde fler inventeringar i hela landet. Resultaten från dessa är ett kunskapsunderlag inom svenskt miljö- och naturvårdsarbete och ger en bild av var i skogslandslandskapet det bedömdes finnas biologiskt särskilt värdefulla miljöer. Denna information om nyckelbiotoper används av myndigheter vid beslut om formellt skydd och av markägare vid ställningstaganden om frivilliga avsättningar. har inte kunnat hitta något uttalat stöd i rättsordningen för att inventera landets skogar efter nyckelbiotoper. Det råder dock ingen tvekan om att genom olika uttalanden och riktade anslag haft regeringens uppdrag att genomföra inventeringar. föreslog att nyckelbiotopsregistret gallras och att en annan metod utvecklas för inventering. Utredaren ansåg också att föreskriften om anmälan om samråd borde upphävas. gjorde därefter bedömningen att de agerade utanför bemyndigandet, det vill säga att de utfärdade myndighetsföreskrifter i strid med regeringens bemyndigande. Gransknings-betänkande Vissa frågor om regeringens ansvar för förvaltningen (kapitel 3) I granskningen framkommer det att någon begäran från om att föreskrifterna ska upphävas inte har inkommit till regeringen. har varit på remiss och bereds inom . konstaterar att det finns formellt giltiga myndighetsföreskrifter som varken kan tillämpa eller upphäva. Detta är inte tillfredsställande enligt utskottet. Vissa frågor om statsråds tjänsteutövning (kapitel 4) 36 (S): Det är dags för sista kapitlet i dagens granskningsdebatt, som handlar om statsråds uttalanden i olika sammanhang eller i alla fall vissa frågor om statsråds tjänsteutövning, som rubriken lyder. Gransknings-betänkande Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning (kapitel 4) har i flera ärenden granskat just statsråds uttalanden i olika sammanhang. Som tidigare också har slagits fast utifrån dessa granskningar har statsråd, i likhet med alla andra medborgare, rätt att uttala sig. Just för statsråd kan dock särskilda hänsyn behöva tas, detta oavsett om det handlar om uttalanden på egna sociala medier eller i mer officiella och formella sammanhang. I en digital och ständigt uppkopplad tid, där snabb kommunikation och närmast omedelbara reaktioner blivit en betydelsefull del av det offentliga samtalet, såväl det som förs här i kammaren som det som sker i olika medier, kan kanske ord som saklighet och balans ibland vara värda att betona. Det kan förvisso vara värt att beakta för såväl statsråd som var och en av oss andra som agerar i den offentliga debatten på olika sätt. Och varje ord kan kanske inte alltid vägas på guldvåg. För bedömningar får de uttalanden som vi får in anmälningar om dock vägas mot tillgängliga fakta- och sakuppgifter som kan vidimeras efter ytterligare frågor och inhämtning av uppgifter. När det gäller de frågor som vi har tittat på här handlar en om justitie‑ och migrationsministerns uttalande rörande statistik om elevresultat, en andra om antalet frihetsberövade, en tredje om socialförsäkringsministerns uttalande om tillfälliga spelregleringar, en fjärde om utbildningsministerns uttalande om ett partis inställning i en fråga i och en femte om näringsministerns samt dåvarande finansmarknadsministerns och nuvarande klimatministerns uttalanden om . När det gäller de granskningar som har gjorts utifrån dessa frågeställningar och anmälningar har det arbete som genomfört lett till både förtydligande och ytterligare insikt i de sakfrågor som har lagts fram. En fråga som jag särskilt kan lyfta fram är den om dåvarande finansmarknadsminister uttalande om , detta med anledning av en tidigare granskning där utskottet hänvisas till bland annat förarbetena i regeringsformen om huruvida det förutsätts att regeringen ska uppträda som en enhet. Några formella regler om enighet finns dock inte. Men i denna fråga handlar det om huruvida regeringen stod bakom det statliga bolaget beslut om att inte gå vidare med en utbyggnad av . Dåvarande finansmarknadsministerns uttalande gav kanske intryck av att planerna helt eller delvis skulle ställas in. Uttalandet får dock ses i relation till uppgiften att bolaget inte det närmaste året såg något behov av ny terminal eller bankapacitet, men att det ansågs viktigt att behålla flexibilitet och beredskap för att kunna fortsätta utveckla flygplatsen på . Man kan säga att den granskning som gjorde klargjorde inriktningen också i denna fråga. I och med detta har jag också kommit fram till en avrundning och vill därmed tacka presidiet, talmannen, ledamöterna i salen och medarbetare för ett mycket fint och gediget arbete och önska en fin sommar. 37 (M): Innan jag glömmer bort det vill jag naturligtvis instämma i alla de tack som tidigare ledamöter har framfört här från talarstolen och tillönska en trevlig sommar. Kapitel 4 behandlar det som på KU-prosa benämns vissa frågor om statsråds tjänsteutövning. Det handlar genomgående om uttalanden som statsråd gjort och att ledamöter begärt att utskottet ska granska om de har varit korrekta och rättvisande. Utskottet brukar påpeka att statsråd, liksom politiker i övrigt, naturligtvis ska kunna göra uttalanden och att det också kan vara förståeligt om de i stridens hetta blir tillspetsade. kan statsråd behöva ta särskilda hänsyn. En självklar utgångspunkt för utskottet är att uttalanden ska vara korrekta. Gransknings-betänkande Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning (kapitel 4) Jag tar inte här upp alla uttalanden som anmälts och som granskats, utan jag väljer att ta upp tre stycken. Ett av de granskade ärendena rör ett kritiskt Twitteruttalande av justitie- och migrationsminister med innebörd att friskolorna skulle ha motsatt sig en ordning som innebär att offentlighetsprincipen ska gälla i deras verksamhet. Utskottet kan konstatera att det i granskningen inte har redovisats några uppgifter som kan tjäna som grund för att tillskriva friskolorna denna uppfattning. Och att uttalandet har gjorts på ministerns personliga Twitterkonto saknar, precis som utskottet har påpekat i ett annat ärende, betydelse i sammanhanget. I ett annat ärende, som också rör , handlar det om huruvida antalet misstänkta frihetsberövade brottslingar är högre än . Här nöjer sig utskottet med att peka på att det kan vara knepigt med vad som inkluderas i sådan statistik och vilket jämförelseår som ligger till grund för de slutsatser som dras. Utskottet menar att det för det politiska samtalet självfallet är en fördel om det för alla inblandade står klart vilka uppgifter som ligger till grund för ett uttalande. Däremot ser utskottet en brist när det gäller socialförsäkringsministerns uttalande om ökat spelande på nätkasinon som en följd av att coronapandemin lett till att många förlorat sina jobb eller arbetade hemifrån. Detta var enligt ministern skäl för att införa tillfälliga spelregleringar. Anmälaren pekar på att statsrådet har grundat sitt uttalande på uppgifter som inte ger utrymme för någon säker slutsats om huruvida spelandet hade ökat eller inte. Utskottet kommer efter sin granskning fram till samma sak och säger som brukligt att statsråds uttalanden ska vara korrekta och att statsrådet ansvarar för sina yttranden och därmed också för att de uppgifter som lämnas är korrekta. De uttalanden som jag här har tagit upp, och även de övriga som har granskats, kan vart och ett för sig te sig som inte särskilt belastande. menar jag att det är av stor vikt att fortsatt och närmast pedantiskt granskar om våra främsta politiska företrädare är noggranna i sina uttalanden. De ska kunna göra uttalanden och dessa kan vara tillspetsade, men de ska vara korrekta. Skulle utskottet vara mindre nitiskt skulle vi, enligt min uppfattning, hamna på ett sluttande plan, ett plan där politiker med fog skulle kunna ifrågasättas på ett mer fundamentalt sätt än det som har att göra med att väljare låter sina partipolitiska preferenser avgöra vad man har för åsikt om olika politiker. Slutligen ska sägas att det är än viktigare i sammanhanget att det finns en sådan noggrannhet i statsrådens sätt att bedriva sin tjänsteutövning att beslut som fattas i olika politiska frågor blir både välgrundade och kloka. Om KU:s verksamhet kan främja detta är mycket vunnet. 38 (SD): Gransknings-betänkande Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning (kapitel 4) Vi är nu inne på vissa frågor om statsråds tjänsteutövning. KU har som sagts till uppgift att granska dessa, får man förmoda, ganska hastigt utkastade påståenden och tweetar från statsråd. En självklar utgångspunkt är att statsrådens uttalanden ska vara korrekta, en utgångspunkt som KU upprepat och upprepar också i denna granskning. Vi börjar med justitie- och migrationsminister . Statsrådet påstod nämligen på Twitter att svenska friskolor vill dölja för allmänheten hur bra eller dåliga de är och om de skulle driva på en eventuell betygsinflation, samt att detta då skulle försvåra för föräldrar och barn att välja skola. Problemet, fru talman, är bara att utskottet inte funnit några uppgifter som kan tjäna som grund för att tillskriva friskolorna denna uppfattning på det sätt som gjorde i sitt inlägg på Twitter. Statsrådet har även passat på att svinga i den viktiga debatten om hur samhället betvingat de kriminella. Han har sedan i efterhand försvarat uttalandet med hänvisning till statistik som han hade tillgänglig på departementet. Som alltid när man hänvisar till statistik är det viktigt att man är noggrann och redovisar vilken statistik man hänvisar till och över vilken tid den förts. Detta gäller i synnerhet när man drar slutsatser från olika jämförelseår. KU konstaterar att det för det politiska samtalet självfallet är en fördel om det står klart för alla inblandade vilka uppgifter som ligger till grund för bedömningarna som görs av utvecklingen på olika områden. Liknande slutsatser har KU dragit av statsrådet påståenden vid en presskonferens där han sa att problemspel på internet ökade i pandemins spår. Även här finns det motstridiga uppgifter om utvecklingen, varför KU uttalar att statsrådet har grundat sitt uttalande på uppgifter som inte ger utrymme för någon säker slutsats om huruvida spelandet ökat eller inte. Ett kliv från kreativ användning av statistik till något mer häpnadsväckande är när utbildningsminister postade på Facebook och Twitter: ”Att islamister inte ska driva skolor håller nästan alla med om – även SD:s väljare. Men när regeringens förslag med förbud för olämpliga och kriminella personer att driva skolor kom till så röstade varenda sverigedemokrat nej. Undrar om partiets väljare vet om det.” Det är ett anmärkningsvärt påstående. Jag kommer strax till varför. Till inlägget hade bifogats en bild från hemsida som visar hur partierna röstat i en huvudvotering där utbildningsutskottets förslag hade ställts mot en reservation. Av bilden framgår inte vilket ärende som omröstningen avsåg. I ett tillkommande inlägg på Facebook publicerade en länk till protokoll. När KU granskade detta påstående framkom det att utbildningsministern valt att endast lyfta fram hur ledamöterna hade röstat i den förberedande voteringen, det vill säga när tog ställning till regeringens lagförslag i den aktuella propositionen. Utbildningsministern förteg de skäl som hade anförts i reservation, där det klart och tydligt framkom att partiet ställde sig bakom hårdare krav för att starta en skola. På KU-språk formuleras detta som att därmed inte gav en fullt ut rättvisande bild av den inställning som fanns i frågan. Så här när vi börjar närma oss slutet av debatten vill jag också passa på att tacka mina kollegor i utskottet och kanslipersonalen för deras hårda arbete genom den här omfattande granskningen och därmed också önska en glad sommar till er alla. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets anmälan lades till handlingarna. § 8 Behandlingen av skrivelser betänkande 2020/21:KU21 Behandlingen av skrivelser (skr. 2020/21:75 och redog. 2020/21:RS4) 39 (S): Det parlamentariska läget innebär en rad utmaningar för ansvarsfördelningen mellan riksdag och regering – å ena sidan vad gäller uppgift att stifta lagar, besluta om skatter till staten och bestämma hur statens medel ska användas i enlighet med 1 kap. 4 § regeringsformen, å andra sidan vad gäller regeringens uppgift att styra riket och ständigt ansvara inför i enlighet med 1 kap. 6 § regeringsformen, samt till syvende och sist vårt gemensamma ansvar att värna och ta hand om vårt land, , med allt vad det innebär. Detta ställer krav på samvaron och relationen mellan riksdag och regering för att säkerställa en respekt för regeringsformens bestämmelser och ett fungerande styresskick. Det är just vad detta ärende till stor del handlar om. I regeringens skrivelse 75 redogör regeringen för vilka åtgärder den vidtagit med anledning av de tillkännagivanden har beslutat om. Och i vårt betänkande, KU21, behandlar vi hur ser på just regeringens hantering av våra tillkännagivanden. Kortfattat: Detta dokument handlar om huruvida är nöjd eller inte med vad regeringen gjort för att följa våra beslut här i kammaren. Också vill vi i upprepa vad vi har sagt tidigare, nämligen att vi konstaterar att regeringens redogörelse för behandlingen av skrivelser ger en mer utförlig redovisning av åtgärder vidtagna av regeringen och kan anses ge en korrekt bild av skrivelser till regeringen.