prot · H809106 · 2021-04-13 00:00:00 — Det är ju politiken som avgör, och vi har exempel från regioner där man från sverigedemokratiskt eller moderat håll säger att man hellre ser förutsättningar att sänka skatten än använder medel till att förbättra och utveckla sjukvården eller, för den delen, säkerställa att kollektivtrafiken bibehålls med bra volymer och klarar omställningen. kan vi inte i hur stor utsträckning som helst från regeringens sida kompensera för sämre moderat politik, utan det är väljarna i regionen som har ansvar för detta. Vi har historiskt höga nivåer när det gäller stödet för kollektivtrafiken: . har det inte funnits något statligt stöd, utan regionerna har förväntats ta detta ansvar. skjuter vi till omfattande stöd från statens sida. Därutöver har vi i försäljningsstöd när det gäller elbussar, och vi vidgar nu detta till att också gälla ellastbilar och arbetsmaskiner. Det är så vi introducerar detta. Här skiljer sig kanske syn på ekonomi och ekonomiska drivkrafter och socialdemokratins och många andra partiers syn på ekonomin. har ju köpt in 140 elbussfordon, och jag föreställer mig att de är fullt engagerade i att vilja ta sitt ansvar för att ställa om och elektrifiera kollektivtrafiken i . Det är klart att de är glada över och tycker att det är bra att regeringen är med och subventionerar detta med . Jag tror också att väldigt många i regionen skulle vara glada om regeringen hade subventionerat , men precis som regionerna har att hushålla och prioritera gör vi detta med statens pengar, till skillnad från . Vi väljer att prioritera och att vara tydliga med att göra insatser där de gör mest nytta. Skulle det visa sig att vi får ett minskat engagemang för smarta elfordon och för elektrifiering av transportsektorn får vi överväga om det finns skäl att göra ytterligare insatser, men det ser vi ju inte. Vi ser tvärtom ett ökat intresse för att köpa inte bara elbussar utan också ellastbilar och arbetsfordon. Det fungerar ju så. Låt oss hitta rätt insatser, så att vi ändå hushållar med skattebetalarnas pengar och använder pengarna så smart som möjligt för att sänka trösklarna; i vanliga fall kan det ju vara lite dyrare att köpa ett elfordon än ett fossilt drivet fordon. Med beskattningsmedel, incitament och kan vi se till att minska dessa skillnader. Då kommer det vi nu ser sker att hända – nu väljer regionerna och privatpersoner i ökad utsträckning att köpa elfordon. Jag tror inte att de stora utmaningarna längre handlar om premierna, för att vara tydlig i den frågan. Det kommer i stället att handla om huruvida vi har tillräcklig kapacitet i näten och tillräckligt utbyggd infrastruktur, huruvida det finns laddstationer och huruvida det finns förutsättningar för att driften blir säker och tillförlitlig. Detta jobbar vi med i . Detta jobbar också statsrådskollegan med i samband med elektrifieringsstrategin för att säkerställa att vi i klarar den omvandling vi står inför, där en mycket stor andel av inte minst vägtransporterna kommer att bli elektrifierad. Det är där vi måste lägga resurserna. Man kan inte, som , ha resurser till allt, utan man måste prioritera. Detta är ett smart sätt att säkerställa att vi får en omställning i transportsektorn. Jag är övertygad om att det kommer att innebära att vi ser en fortsatt utveckling mot hållbara transporter inom all kollektivtrafik. 20 (V): Det var bra att nämnde , energiministern, för jag hade ju precis en debatt med honom på temat elektrifiering av fordonsflottan och om att det går alldeles för sakta med utbyggnaden av publika laddstolpar och är alldeles för krångligt och svårt att ladda bilarna. Även där ser vi att det är många fina ord från regeringen, men i praktiken händer det alldeles för lite. Ekonomi handlar just om hushållning; det handlar om att hushålla med resurser. Då förslår det inte att sänka skatterna för de rikaste och att inte ha en skatt på till exempel lastbilstransporter, som har stora utsläpp. Det som regeringen gör innebär att vi har mindre pengar i statskassan för att ställa om vårt samhälle, och då blir det i en elbusspremie när vi ser att behovet är mångfalt större. Återigen: Ministern verkar nöjd med att vi har ett par hundra elbussar. Jag menar att elbussrevolutionen precis har kommit. Vi har 14 000 bussar i , och under de här tio åren kommer nästan alla dessa att förnyas. Vill vi att det ska vara dieselbussar som rullar på våra vägar, eller vill vi att det ska vara tysta, bullerfria och klimatsmarta elbussar? Självklart vill vi ha elbussar. Då kan man dock inte dra ned på det riktade stödet, som handlar just om att underlätta för inköp av nya elbussar. är ett jättebra exempel. De köpte som sagt in 145 bussar på de premisser som rådde tidigare, då stödet var generösare än vad det är . Men har ju nästan 2 000 bussar i sin flotta. Det är klart att vi skulle vilja att den stora delen var elbussar, men då behöver det riktade stödet vara större – inte mindre. Här måste regeringen bättra sig. 21 Infrastrukturminister (S): För dem som följer debatten är det nog tydligt att och jag har samma mål och vision om att kollektivtrafiken ska ställa om; vi vill se fler elfordon. Men man måste också säkerställa att man använder statens resurser på rätt sätt och att regionerna använder sina resurser på rätt sätt. Jag känner ju väldigt många regionpolitiker. Jag är ganska övertygad om att man ute i landets regioner tittar på klimatsmarta alternativ när man tittar på förnyelse av kollektivtrafiken. Jag tror att det kommer att bli tufft för de regioner som säger att de hädanefter kommer att välja stora dieselbussar utan den modernaste reningen, som inte klarar kraven på hållbarhet. Jag tror att själv hör hur det låter. Tvärtom – nu har vi minimerat trösklarna samt introducerat förutsättningarna för elbussar och, tidigare, för biogasbussar. Jag tror att det kommer att bli en successiv utveckling av en elektrifiering av hela kollektivtrafiken. Detta ansvar kommer regionerna att kunna ta. Detta ansvar har regionerna. Från statens sida hjälper vi till och puttar utvecklingen i rätt riktning, både genom vid inköp, genom utbyggnad av infrastrukturen, genom öronmärkta statsbidrag till kollektivtrafiken och genom generella statsbidrag till dem som är huvudmän för kollektivtrafiken. har staten visat ett så starkt engagemang för att hjälpa kommuner och regioner att klara av att ställa om transportsektorn. Så ska det också vara; detta ska vara ett gemensamt ansvar. Jag är stolt över att tillhöra en regering som hand i hand med kommuner och regioner ser till att vi når de mål som vi har satt upp. ska bli världens första fossilfria välfärdsnation. Vi gör detta genom elektrifiering, genom biobränsleinblandning, genom transporteffektivitet, genom utbyggnad av infrastrukturen och genom att hitta rätt modeller, där marknaden – , och andra – kan implementera sina senaste modeller i . Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2020/21:538 om bottentrålning 22 Statsrådet (S): har frågat mig om jag har några planer och åtgärder för att få stopp på bottentrålningen i , och i så fall vilka, samt vad jag avser att göra konkret i närtid för att säkerställa att fiskbeståndet återhämtar sig och inte minskar i . Arbetet med att förbättra miljösituationen och kunskapen om fiskbestånden i är en viktig fråga för regeringen. Som jag redan svarat i en tidigare fråga (2020/21:1942) bedrivs bottentrålningen på ostkusten framför allt efter torsk. Mot bakgrund av det östra torskbeståndets dåliga beståndsstatus har det varit förbjudet att bedriva riktat fiske efter torsk längs hela ostkusten . Fiske med bottentrål har kraftigt begränsats genom detta förbud. Därutöver arbetar regeringen med ett förbud mot bottentrålning i skyddade områden med möjligheter till begränsade undantag i linje med januariöverenskommelsen. Regeringens övergripande målsättning är ett hållbart fiske, ökad resurseffektivitet och mer hållbara fiskemetoder och redskap. Jag och regeringen har därmed vidtagit en rad olika åtgärder inom nämnda områden som syftar till att förbättra havsmiljön och därmed främja fiskbeståndens återhämtning samt utveckla det svenska fisket på både kort och lång sikt. En förbättrad havsmiljö och livskraftiga fiskbestånd skapar långsiktiga och nödvändiga förutsättningar för fiskets utveckling. 23 (M): Tack för svaret, statsrådet ! Statsrådet svarade att regeringen gör mycket, men det är långt ifrån tillräckligt, ska jag vara tydlig med. Det finns mycket mer att göra, och jag tänker ta upp några saker här. Fiskbeståndet i har minskat under . Så illa är det, och det är inte bara . När jag var pojke kunde min pappa och jag åka ut och kasta spinnspö och få upp 15 gäddor och 5 abborrar på att ta med oss hem till middagen. Vad är orsakerna till detta? Det fria handredskapsfisket infördes . Staten stal vatten- och fiskerätt från vattenägarna, utan någon som helst kompensation. Inte ett öre fick vattenägarna betalt. Det blev fritt. Det är ungefär som att det skulle vara fritt att åka ut i skogen och jaga älg gratis. Staten tog inte heller ansvar för återplantering av fisk och gör det fortfarande inte. Det är det mest allvarliga. Detta slarv har pågått . Regeringen borde ta sitt ansvar och i samråd med vattenägarna ta fram en plan för återplantering av fisk. har varit hårt drabbad av gifter och dåligt vatten . Detta beror till stor del på kommunismen och utsläppen från kommunistländerna runt . Den gigantiska miljöförstöringen pågick . Det var även stora kväveutsläpp från våra reningsverk i , men där har det blivit väsentligt bättre. Jag är själv ordförande för . Där gör vi statuskontroller av vattnet längs . Vattnet blir allt bättre, men det går inte fort. Vi gör allt i syfte att ge underlag för våra medlemmar att förbättra vattenkvaliteten genom olika åtgärder som kan vidtas. hade 37 fiskare licens i . är det 25 fiskare kvar som driver småskaligt fiske, och det tycks inte bli fler. Det överlägset största problemet är det industriella trålfisket i . Bottnarna dammsugs på fisk av alla arter. Detta rovfiske måste stoppas. Statsrådet svarar att syftet med trålningen är torskfiske. Nej, det är fel. Det är dammsugning. All fisk kommer upp när man trålar, inte minst strömmingsyngel. Torsken har i princip varit borta i 10–. Trålfisket drar upp 1 500–, som går ned till för att malas ned till fiskmjöl som blir foder i laxodlingar. 1 500–tas upp och går ned till och blir fiskmjöl. En stor del av detta är lekströmming som systematiskt trålas bort. Båtarna heter Clipperton och Torön och är dansklicensierade. Anser statsrådet att detta är hållbart? Om regeringen fortsätter att strunta i frågan kommer det småskaliga fisket att vara borta inom 5–. Torskens bestånd är mycket lågt . Strömmingen har minskat dramatiskt det senaste årtiondet. 24 (M): Tack, , för en mycket viktig interpellation! Jag noterade i en undersökning att av svenska folket har förtroende för landsbygdsministern, och jag tror inte att förtroendet har stärkts efter det svar som ministern läste upp. Precis som säger skapar bottentrålningen väldigt stora problem både för fritidsfiskare och för yrkesfiskare. Jag kan förstå att en landsbygdsminister som tillhör det socialdemokratiska partiet kanske inte har så stort förtroende för två moderata riksdagsledamöter. Men hon hade ju kunnat läsa debattartikeln som är skriven av , oppositionsråd i kommun, , riksdagsledamot från , , riksdagsledamot från , , riksdagsledamot från , , kommunalråd i och , oppositionsråd i , tillsammans med , torskfiskare i , Tom , kustfiskare i och min vän på fisk i . De skriver precis det som säger: Trålningen möjliggör att gigantiska båtar kan dra upp stora mängder fisk inom ett litet geografiskt område. Det ger negativa konsekvenser på fiskbestånd och havsmiljö, något som inte liknar det småskaliga fisket. Vi förutsätter att det leder till en flytt av trålgränsen för att inte längre utarma fiskbeståndet. När fisket i större grad sköts av svenska småskaliga fiskare i stället för trålare kommer också pengarna att stanna i vårt land, och fisken blir mat på svenska bord i stället för fiskmjöl i . Jag kan inte förstå vem som kan vara emot en sådan politik. Jag tycker att det är väldigt märkligt, och jag tycker att svaret som ministern har gett på denna mycket viktiga interpellation är väldigt defensivt. Men, fru talman, det finns en viktig fråga till som berör bottentrålningen, och det är naturligtvis att den hotar havsbottnens integritet. Vi moderater är alltsedan tid fundamentalister när det gäller rent vatten, rent hav och ren luft. Vi värnar kusterna. Den som är intresserad kan läsa en artikel från på Östersjöcentrums, Baltic , , hemsida: Bottentrålning har betydande effekter på livet på havsbotten och kan också leda till att näringsämnen och farliga kemikalier frigörs från sedimenten. Dessa effekter är viktiga att ta hänsyn till när fiskets miljöpåverkan utvärderas, menar forskarna vid . Låt mig påminna om en mycket giftig bomb som ligger och väntar och just nu vittrar sönder vid vår kust mellan och . Det är 23 000 gifttunnor som innehåller kvicksilver. Vi moderater har varnat och varnat för denna miljöbomb. Det är klart att man förstår att när de danska trålarna kommer och sveper allting med sig finns det ju risk, fru talman, att kvicksilver rörs upp. Det är alltså en fruktansvärd miljöbomb. Jag tycker därför att de frågor som har ställt om vilka planer och åtgärder som finns för att få stopp på bottentrålningen och vad ministern konkret tänker göra i närtid förtjänar ett svar. Detta har de socialdemokratiska riksdagsledamöterna och oppositionsråden utefter kusterna också krävt. Fler förväntar sig alltså svar på de frågor som är ställda. 25 (M): Kollegan ställer i denna interpellation två väldigt viktiga frågor: Har statsrådet några planer och åtgärder för att få stopp på bottentrålningen i ? Vad avser statsrådet att göra konkret i närtid för att säkerställa att fiskbeståndet återhämtar sig och inte minskar i ? Svaret är dessvärre inte så mycket att hänga julgranen. Jag bor i , en av Stockholmsregionens skärgårdskommuner. Faktiskt består av min hemkommun av vatten. bor i , en annan av stora skärgårdskommuner. Vi får båda två alarmerande rapporter från bland annat våra fiskare om att situationen för flera fiskbestånd i är akut. Rapporterna om Östersjötorsken är oerhört dystra. Fisket i måste ske på ett mer hållbart sätt. Här är det viktigt med lokalkännedom. Det vi kan se är att det totala fiskbeståndet i skärgården har minskat drastiskt, inte minst . Orsakerna till detta är givetvis många. Till exempel infördes fritt handredskapsfiske utan att någon tog ansvar för återplantering. Vidare äter sälen flera kilo – för att inte tala om skarven, som tar väldigt mycket fisk. Därtill åker ribbåtar och fiskar i fredade vikar. har vi även sett ett nytt storskaligt fiske etablera sig utanför . Det är industritrålare som fiskar väldigt mycket strömming . Effektiva industritrålare riktar in sig på strömmingen just när den samlas i stora stim för att gå in i skärgården och föröka sig. Detta får katastrofala följder för hela skärgården. Tillgången till fisk minskar dramatiskt, och hela ekosystemet sätts ur spel. Flera av de yrkesfiskare som har kontaktat mig, och förmodligen också , uppger att de nu bara får upp en tiondel av tidigare normalfångst inne i skärgården. tog industritrålarna upp 370 gånger mer strömming än yrkesfiskare tillsammans, enligt Havs- och vattenmyndigheten, HaV. Det är de lokala yrkesfiskarna som i vanliga fall håller vid liv, och de är en stor del av dna. Att det ohållbara industrialiserade fisket tränger undan mindre yrkesfiskare är dåligt för hela skärgården och dessa kommuner. Det är också dåligt för vår självförsörjningsgrad. Merparten av den fisk som vi svenskar äter är importerad, och i och med detta fiske blir vår självförsörjningsgrad ännu lägre – och det i ett läge när vi behöver ha högre beredskap och bli mer självförsörjande. Säker mat och säkert dricksvatten är grundförutsättningar för att vi ska klara oss, speciellt under en kris. För att ska blomstra även behöver fisket vara hållbart. Håller inte ministern med om att vi behöver främja det småskaliga och kustnära fisket och prioritera lokalfiskad fisk som mat och inte som fiskmjöl i annat land? 26 Statsrådet (S): Jag tackar och övriga talare för att ni tar upp en viktig fråga. Denna fråga har diskuterats . Det är tyvärr inget nytt att och fisken i inte mår bra. Det innebär att vi har jobbat aktivt och intensivt med att skapa bättre förutsättningar. Man måste ta ett helhetsgrepp om detta. Det finns inte en fråga som löser problemet. Den rådande situationen handlar om dålig havsmiljö, predation av rovdjur, exempelvis säl, och ohållbart fiske. Fisket regleras ju inom ramen för vårt EU-samarbete eftersom fisk rör sig över gränser. Därför har det varit och är viktigt för att säkerställa att EU fattar sina beslut om kvotnivåer på vetenskaplig grund, vilket inte var någon självklarhet . görs det, och Ices tar fram rekommendationer. har varit och är pådrivande i att säkerställa att dessa rekommendationer följs så att vi successivt säkerställer att det finns fisk kvar till kommande generationer. Ices rekommendationer innebär att kvoten för torsk nu är satt till noll och att kvoten för sill, som denna interpellationsdebatt delvis handlar om, minskade jämfört med . Det är en viktig sak, men det räcker självklart inte. Utöver det har regeringen skjutit till mer än 200 miljoner till arbetet med att förbättra miljön i . Vi har gjort riktade projekt för att samla skräp i , och vi har avsatt för att bygga ut forskningsprogram kopplade till detta. Vi har även gett HaV ett riktat uppdrag att titta på vad det är som händer med strömmingen, vilket jag antar är den underliggande diskussionen här. Det är möjligt att strömmingarna blir färre, men helt uppenbart blir de mindre till storleken, vilket gör dem svårare att fiska eftersom man inte får upp dem. Så här långt kan man dock inte tydliggöra orsakssambanden och säga exakt vilka orsakerna är. Man kan ju tycka att det vore en baggis att gå på alla orsaker, och jag hade personligen inte haft några problem att göra det. Men som jag sa initialt är det viktigt för fiskbestånden på totalen att vi jobbar tillsammans med EU och att alla beslut där fattas på vetenskaplig grund. Det innebär att inte självt kan flytta en trålgräns, vilket interpellanten nämnde som ett alternativ, utan det måste förankras inom ramen för EU-samarbetet. Andra länder, framför allt och, tror jag, , har tillträde till dessa vatten, och det innebär att om vi med trovärdighet ska få igenom ett förslag om att flytta ut trålgränsen behöver vi kunna visa de vetenskapliga orsakssambanden. Därför har vi givit uppdrag till HaV via SLU och även riktade projekt för att forska på att stärka och säkerställa dessa orsakssamband. Detta arbete pågår och är prioriterat. 27 (M): Jag förstår att det finns sådant som måste förankras med EU, , men minimiåtgärden i detta är att flytta ut trålgränsen . Helst skulle det bli stopp för trålfisket helt, för det är ett rovfiske som inte hör hemma i . Det dammar rent i skärgården så att det inte finns någon fisk kvar till nästa generation. Det finns knappt fisk kvar under vår generation. Det är intressant att du tar upp det här med att städa stränder. Det håller vi skärgårdsbor på med . ska jag åka ut och städa stränder i Svartlöga skärgård, och jag lovar att jag ska hålla på . med detta rovfiske pågår ett annat fiske som är näst intill rovfiske, det kommersiella trollingfisket. Auktoriserade guider åker ut med ribbåtar från , lastade med 10–15 personer. går de in och fiskar hänsynslöst i våra fredade vikar där fisken leker. Detta måste det bli stopp på. Det är anmärkningsvärt och helt oacceptabelt att detta får pågå. Detta fria fiske uppfattas som trevligt, fast de härjar fritt i skärgården på annans vatten. Inte betalar de ett öre heller. De tar dyrt betalt för turerna, men vattenägarna får inte en krona. Anser statsrådet att detta är hållbart? Därtill kommer verkligheten att sälen äter flera kilo , så som nämndes här, och att mellanskarven äter sex hekto . Man borde ganska fort kunna införa allmän jakt på skarv. Jag lovar att den snart skulle vara borta, för då skulle varenda skärgårdsbo som har jaktlicens vara ute och hjälpa till. Skarven är ett otyg. Vegetationen dör av deras avföring på de öar där de håller till. Staten måste ta ansvar för återplantering av fisk i samråd med vattenägarna. Det är ett initiativ som regeringen borde ta. Det finns fiskevårdsföreningar och andra där ute att kontakta för återplantering. Det är fullständigt nödvändigt. Och sätt stopp för trollingfisket i fredade vikar! Annars blir skärgården snart utfiskad. Nästa generation kan åka båt, men då finns det inte en fisk kvar. Varför låter regeringen detta ofog pågå? Har regeringen för avsikt att införa fri jakt på älg och rådjur också, eftersom det är fritt fiske överallt? Eller är det bara i vatten man får härja vilt och fiska utan någon ordning eller ansvar? Jag väckte en motion till inför innevarande år om att förbjuda trålfiske, men den avslogs pang bom. Jag tänker inte ge mig. Det måste bli stopp för rovfisket. Det är oansvarigt av regeringen att låta detta pågå. Regeringen måste ta ansvar. Fri, allmän jakt på skarv och att flytta gränsen är minimikravet för vad man kan göra. Jag hoppas att statsrådet är överens med mig om detta. Annars är det riktigt illa och troligen alldeles . 28 (M): Man kan vara imponerad av denna regering – en regering som ägnar sig åt symbolpolitik. Vi vet alla om det: skatt på plastpåsar, förbud mot sugrör, subventionerade elcyklar och allt vad de håller på med. Men det som är miljöpolitik på riktigt och det som verkligen har betydelse prioriterar de inte på samma sätt. Det är uppenbart i denna interpellationsdebatt. Jag tror att det är ganska ovanligt att åtta tio socialdemokratiska politiker skriver debattartiklar mot sin egen minister. Jag antar att man gör det i frustration. Jag antar att man har haft informella överläggningar med landsbygdsministern. Jag antar att man har försökt påverka sin egen regering. När detta inte går längre är naturligtvis nästa steg att skriva debattartiklar i , , , Hela och så vidare. Denna fråga är på riktigt. I sak har beskrivit varför denna fråga är så viktig och varför man måste flytta ut rovtrålningen, som jag skulle vilja kalla det. Det är också en näringspolitisk fråga. har fiskat i generationer och är ett väldigt fint inslag i . Man har torgförsäljning av fisk och har hållit som helst – jag tror att det är sjätte generationen. Det är klart att det då är förödande när det kommer danska trålare och sveper hela kusten för att göra mjöl i . frågor är relevanta, nämligen: När tänker regeringen agera – i närtid? Det som ministern har stått och sagt här hjälper inte. Precis som de socialdemokratiska politikerna skriver i debattartiklarna måste det ske åtgärder här och för att lösa denna fråga. Jag skulle vilja veta: Vad konkret tänker ministern göra för att det ska få effekt? 29 (M): Jag är uppriktigt sagt orolig för fisket i och för vår livsmedelsberedskap. Vi har alltså gått från 37 till 25 yrkesfiskare, som sa initialt. En naturlig följdfråga blir då: Vad gör ministern och regeringen för att skapa incitament för våra lokala yrkesfiskare så att de fortsätter och kan stanna kvar och för att någon ska vilja ta över detta arbete ? Varför driver regeringen exempelvis inte att ska få det undantag från EU som vi har pratat om tidigare när det gäller att få handla med sälprodukter? Man får numera jaga säl, men man får inte avyttra kött och andra sälprodukter. Då saknas incitament även där, vilket medför att skjutna sälar sänks och skapar övergödning. Eller det gör de inte, men de kan göra det. Så kan vi inte heller ha det. Då blir ingenting bättre i , och vi får definitivt inte fler fiskare där. Jag undrar om ministern har tänkt om i denna fråga.