prot · H809114 · 2021-04-27 00:00:00 — Regeringens ståndpunkt kommer alltså att baseras på en sammanvägd bedömning, och dialog om detta kommer att ske i . 93 (L): Tack, statsrådet, för svaret! Det är roligt att se statsrådet i denna kammare. Vi är gamla kollegor från , och det gläder mig att vi kommer att få debattera taxonomin och annat framöver. Jag blir ändå lite oroad över regeringens svar. Det är ju helt korrekt att taxonomin behöver ses som en helhet, och det är naturligtvis så att man måste förhålla sig till taxonomin som helhet utifrån om det blir bättre än status quo – alltså utifrån om det blir bättre eller sämre än med taxonomin. Blir det bättre bör man väl vara för taxonomin som helhet; det är rimligt. Min fråga handlar ju dock om hur regeringen har agerat och förhållit sig till de delar i taxonomin som jag tar upp i min fråga snarare än om taxonomin som helhet och som slutprodukt. Vi liberaler har inte motsatt oss att det finns två olika gränsvärden – tvärtom har vi också tyckt att det är rimligt. Vi har pratat om att den högre gränsen borde vara och den lägre gränsen ; detta är det krav som har kommit från Liberalernas håll. Det har ju inte offentliggjorts vad slutresultatet blir, men utifrån de frågor och svar som finns på kommissionens hemsida förutsätter jag att gränsvärdena kommer att vara kvar som de var när jag ställde den här interpellationen. är den högre gränsen i stället för vårt förslag om , och den lägre gränsen är i stället för vårt förslag om . När det gäller den högre gränsen om , där vi i stället skulle vilja ha , fru talman, delar jag inte statsrådets uppfattning att detta är en gräns som har satts utifrån EU:s mål. Snarare är detta en gräns som är satt utifrån vad genomsnittet för utsläpp från EU:s elproduktion var , då det var . Därför har man satt den. Denna gräns säkerställer alltså att EU:s energiproduktion inte kommer att släppa ut mer snarare än att utsläppen kommer att minska. Problemet med denna hållning och med att nöja sig med detta och kalla det för ett icke-skada-kriterium, fru talman, är ju att hela skälet till att vi har en klimatpolitik är att vår nuvarande energiproduktion, till exempel, släpper ut alldeles för mycket, vilket leder till klimatförändringar. Om vi hade ett genomsnitt för vår elproduktion som låg på är det uppenbart så att det inte kan anses vara hållbart att släppa ut ; det säger sig självt. Om det inte fanns ett klimatproblem hade både jag och statsrådet kunnat gå hem – då hade vi kunnat lägga ned klimatpolitiken. Det finns ett problem med klimatförändringar, och detta beror på utsläpp. De behöver sänkas och elimineras. Om man tittar på de mål och gränsvärden som vi debatterar här ser man att det med de gränser som det ser ut att bli i taxonomin blir omöjligt att uppnå nettonollutsläpp . Det blir definitivt omöjligt att uppnå nettonegativa utsläpp, som vi ju också absolut behöver. Statsrådet säger att detta är en grundnivå och att man kommer att justera ned det framöver, men jag tycker ändå att frågan om huruvida statsrådet och regeringen är nöjda med den här nivån kvarstår. Mot bakgrund av det som jag har anfört här, som svar i talarstolen, vill jag också fråga om det verkligen stämmer att regeringen inte har försökt att få de här gränsvärdena att bli lägre än vad de nu tycks bli. 94 Statsrådet (MP): Jag vill börja med att säga tack till riksdagsledamoten för de vänliga orden. Jag delar nöjet att få stå och debattera i den här kammaren. Det finns ju två delar här. Jag hade kunnat förstå att det hade gått att känna upprördhet om gränsen på hade handlat om energiproduktionen – om man skulle kunna släppa ut och ändå kallas grön. Men så är det ju inte, utan den gränsen handlar om klimatanpassningsmålet. Om du vill genomföra klimatanpassningsåtgärder i en verksamhet, till exempel ett aluminiumsmältverk som behöver en skyddsvall för att inte drabbas av översvämningar, ska du inte få kalla klimatanpassningsåtgärderna gröna hur som helst. Du ska inte kunna säga att alla klimatanpassningsåtgärder är gröna, punkt. Här har kommissionen i sin delegerade akt sagt att den verksamhet som ska skyddas, till exempel ett aluminiumsmältverk, inte får släppa ut . Annars kommer inte klimatanpassningsåtgärden att klassas som grön. Jag tycker att det är rimligt att inte alla klimatanpassningsåtgärder ska få kallas för gröna, utan man måste ta i beaktande hur de påverkar det andra målet som handlar om att begränsa klimatförändringarna. Om de verksamheter som vill begränsa klimatförändringarna ska få kallas för gröna enligt det målet, som är ett annat mål, får man inte släppa ut , punkt. Det är också den bedömning som expertgruppen inom EU har gjort av vad som krävs för att uppnå EU:s egna klimatmål. Kommissionen bedömer också att det är 1–av företagsaktiviteter och investeringsportföljer som kommer att klassas som gröna. Den här gränsen är alltså inget frikort för att få kallas för hållbar, tvärtom. Det är en akut klimatkris som vi befinner oss i. Jag tror att vi är många som känner en stor oro , inte bara för framtida generationer, våra barn som lever och växer upp här utan också för vår egen framtid, för klimatförändringarna sker här och , precis . De slår oerhört hårt mot människors livsvillkor, och det kommer bara att förvärras om vi inte vänder utvecklingen. Då krävs det också att vi gör andra saker. pratar vi om de verksamheter som klassas som hållbara. Vi behöver också prata om de verksamheter som släpper ut och förstör rejält för klimatet. En av de saker som vi har gjort från svensk sida är att vi har drivit igenom höjda priser på utsläppsrätter inom EU, som är, skulle jag säga, en av de absolut viktigaste klimatåtgärderna under förra mandatperioden och som jag som svensk är väldigt stolt över – inte minst drev på i detta arbete. Det innebär att vi nu ser att kolkraftverk stänger ned runt om i . Vi måste också jobba med de delar som handlar om att det faktiskt ska kosta att förstöra för allas vår framtid. 95 (L): Jag vill börja med att säga att jag är glad över att statsrådet inte bara är engagerad i att begränsa klimatförändringarna utan också i det som handlar om att anpassa oss till de klimatförändringar som trots allt kommer att ske. Det är faktiskt otroligt viktigt också för och för den delen. Jag måste ändå hålla mig kvar vid att de gränser som föreslås är om inte godtyckligt satta så satta utifrån ett scenario som inte är hållbart. De är helt enkelt för höga. pratar statsrådet om den typen av åtgärder som handlar om klimatanpassning. Det högre gränsvärdet handlar också om till exempel produktion av olika ämnen, kemikalier, alltså vilken el man använder i produktionen. Vi kommer inte att kunna ha en produktion med den här typen av höga utsläppsnivåer om vi ska nå EU:s klimatmål. Det är klart att det också finns andra mål, och det är jag mycket väl medveten om. Det är av det skälet, fru talman, som även Liberalerna är öppna för att ha mer än en nivå, i det här fallet två nivåer, på våra olika utsläpp. Vi har föreslagit , och regeringen är här väldigt tydlig med att man tycker att det är bra med . Jag hoppas att statsrådet kan hålla med om att det vore bättre med ett tuffare mål, helt enkelt för att det krävs tuffare åtgärder och tuffare mål för att stoppa klimatförändringarna. Den viktigaste åtgärden för att klara av klimatanpassningen är ju att se till att det inte sker särskilt stora förändringar från början. De verksamheter som skulle släppa ut den här typen av ändå höga nivåer kommer onekligen att bidra till klimatförändringarna, eftersom man släpper ut mycket koldioxid helt enkelt. Det riskerar i sin tur att öka klimatförändringarna om man släpper ut en massa koldioxid när man producerar energi eller el när man bygger saker eller vad det nu kan vara för anpassningar man gör. Statsrådet hade flera exempel på detta. Det är klart att den typen av utsläppsnivåer inte är hållbara. Vi ska inte fastna i diskussionen om huruvida vi ska ha olika nivåer, för det verkar, fru talman, som att jag, statsrådet, och är överens om att vi ska ha olika nivåer. Vi är inte helt överens om historieskrivningen om varför nivåerna har hamnat här. Jag menar att nivån handlar om att man hade en nivå på och att det är därför som man har landat där. Det handlar helt enkelt om att man har utgått från nuläget och sedan tänker sig att man ska justera nedåt. Men vi anser att man behöver ha en press nedåt redan från början när man sätter det här målet. Men om vi inte fastnar i huruvida vi ska ha olika nivåer på målet, för där är vi överens, fru talman, skulle jag ändå vilja höra statsrådets resonemang om varför man inte har valt och velat driva ett tuffare mål. Det är väl ändå bättre ur klimatförändringssynpunkt att släppa ut mindre än att släppa ut mer. Varför skulle man då inte enligt statsrådet kunna ha ett mål på för att få kalla det för hållbart enligt EU:s taxonomi? 96 Statsrådet (MP): Vi vill ha en gräns när det gäller energiproduktionen, och den är ju . Där finns gränsen när det gäller klimatmålet i taxonomin, som handlar om begränsning av klimatförändringarna. Ska du få kalla din energiproduktion för grön ska du klara gränsen på . Det är den gräns som har lagt fast för att vi ska kunna nå klimatneutralitet i EU. Och det är förstås helt orimligt att sätta en gräns där vi inte når vårt eget klimatmål. Man måste ju tycka att det är en fullständig självklarhet att en sådan gräns måste sättas. Sedan har vi en annan gräns som rör ett annat mål. Det handlar om klimatanpassningsåtgärderna, men det är ju någonting annat. Ska du göra en klimatanpassningsåtgärd kan du inte göra det hur som helst. Vill du skydda en verksamhet som släpper ut kommer inte din klimatanpassningsåtgärd att få kallas för grön, punkt. När det gäller att begränsa klimatförändringarna och minska utsläppen är det gränsen som gäller. Det är det som har lagt fast i sitt beslut. Jag tror att det är oerhört viktigt nu att jobba med att se över det som hela taxonomin handlar om, vad det är som är hållbart och hur vi ska definiera det. Det är en oerhört svår fråga. Det är många diskussioner både här i vårt eget land och också mellan länder om en väldigt svår fråga för att landa i. Men de har tagit sitt beslut. Men om man får en taxonomi på plats tror jag att den kan bli ett oerhört viktigt verktyg i den gröna omställningen. Tanken är att styra investeringar till hållbara verksamheter och att kontinuerligt se över taxonomin och se om vi behöver göra skärpningar. Vi har precis tagit emot beslutet från . Vi kommer att behöva analysera det och komma fram till hur vi ska se på detta. Jag gör också antagandet att jag kommer att bli kallad till för att diskutera de här frågorna. Det är oerhört viktiga frågor för många partier, och det är förstås viktigt att ha en diskussion kring dem. Det arbete som vi just nu har framför oss är att bedöma beslutet som har fattat som helhet. Men vi kan också lyfta blicken generellt när det gäller kampen mot klimatkrisen, som vi befinner oss i. Då är det väldigt tydligt att vi inte gör tillräckligt. lyfts inte sällan fram som främst i världen när det gäller arbetet mot klimatkrisen. Men inte heller vi gör tillräckligt. Vi måste göra mer i denna kamp. Vi måste fortsätta att få ned utsläppen. Vi måste också jobba globalt, och vi måste jobba inom EU, för vi kan inte lösa denna kris om inte alla hjälps åt. Vi behöver alltså ta ansvar i vårt eget land. Vi behöver ta ansvar inom EU. Vi behöver ta ansvar globalt. Och vi måste göra mycket mer. 97 (L): Jag instämmer i mycket av det som statsrådet säger. Det finns egentligen ingen konfliktlinje mellan Liberalerna och när det gäller i vilken omfattning man tycker att klimatförändringarna är ett problem, inte heller när det gäller vilken ambitionsnivå man vill ha. Det är tvärtom, fru talman. Det är inte sällan som Liberalerna jagar , och hade rollerna varit omvända hade det säkert varit tvärtom. Vi båda har en väldigt aktiv och ambitiös klimatagenda. I det här fallet verkar det dock vara så att och statsrådet – och delvis den person som hade statsrådsposten tidigare – har låtit frågan om taxonomi lite grann rinna mellan fingrarna. För om man ser till helheten finns det mycket att kritisera. Där instämmer jag, fru talman, i statsrådets resonemang. Man måste nu se om helheten blir bättre eller sämre än utgångsläget, men det är klart att det fortfarande finns mycket att kritisera. Sedan gäller det målen. Det finns som sagt ingen konfliktlinje i fråga om huruvida vi ska ha två olika mål. Där är vi eniga. Den konfliktlinje som finns handlar om att vi från Liberalernas sida tycker att det höga kriteriet för vad som ska anses hållbart ska vara 100 i stället för 270 och att det låga ska vara 50 i stället för 100. Jag hade önskat att statsrådet och , som har en hög svansföring och en hög profil i dessa frågor, faktiskt drev på för tuffare mål och tuffare kriterier. Det är klart att det är bra med ett kriterium som är 100 än inget kriterium alls. Där är vi eniga. Vi måste styra om våra investeringar till mer klimatsmarta investeringar. Men det hade varit ännu bättre med ett kriterium om i stället för på den låga nivån. Det måste väl ändå statsrådet kunna hålla med mig om? 98 Statsrådet (MP): Det är klart att vi vill se tuffa klimatmål och att verksamheter ska vilja sträva efter att bli hållbara. Där tänker jag också att vi successivt kommer att skärpa kraven. Det är mitt antagande om vad som kommer att hända framöver. Men självklart ska vi ha tuffa klimatkrav. Tanken med taxonomin är också att detta ska stimulera verksamheter så att de jobbar aktivt med att sänka sina utsläpp. Uppfattningen är att 1–kommer att klassas som gröna med det här, så det kommer att vara en ganska tuff situation att klassas som grön. Men självklart ska man driva på för att energiproduktionen ska sänka sina utsläpp ännu mer. Det är helt centralt. Det delar jag fullständigt. Det jag också tycker har varit en väldigt viktig fråga är naturgasen. Den här gränsen innebär att naturgasen inte skulle kunna klassas som hållbar. Den har också lyfts ur den delegerade akten. Den har funnits med i tidigare utkast hos kommissionen, och sedan har den i slutändan lyfts ur. Jag vet att detta är något som vi båda två verkligen delar och ser positivt på. Det skulle förstås vara helt förödande för taxonomins trovärdighet om fossil energi skulle klassas som hållbar. Om taxonomin kommer på plats tror jag att den kommer att kunna spela en väldigt viktig roll för omställningen. Men det är självklart att vi som kämpar för att ställa hårdare klimatkrav kommer att behöva fortsätta driva den kampen. Det är också väldigt tydligt att vi som tror på att vi behöver göra mer har ganska starka krafter emot oss. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 20 Svar på interpellation 2020/21:641 om identitetspolitisk diskriminering 99 Statsrådet (MP): har frågat mig på vilka omständigheter och fakta jag baserar mitt uttalande att vita, inrikes födda kvinnor ska flytta på sig till förmån för utlandsfödda kvinnor och om jag mot bakgrund av mitt uttalande har för avsikt att utgå från exempelvis hudfärg eller ursprung vid tillsättandet av olika poster i samhället. Arbetet med att förebygga och motverka rasism och polarisering i samhället är viktigt. Det skapar förutsättningar för ett solidariskt och sammanhållet . Diskriminering på grund av bland annat kön eller etnisk tillhörighet är förbjuden enligt diskrimineringslagen. Skyddet gäller bland annat arbetslivet och vid rekrytering. Det jämställdhetspolitiska målet är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Det är då självklart alla kvinnor som åsyftas. Kvinnors deltagande på arbetsmarknaden är dock lägre än mäns, och arbetsmarknaden är starkt könsuppdelad. Regeringen har tillsatt en kommission för jämställda livsinkomster som bland annat har i uppdrag att lämna förslag på åtgärder som bidrar till en jämställd fördelning av det offentligas stödåtgärder till kvinnor och män samt jämställda arbetsplatser. Jag tycker inte att tillsättandet av olika poster i samhället ska utgå från etnicitet och har inte heller uttalat någon sådan avsikt. Alla förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter ska enligt regeringsformen i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen och iaktta saklighet och opartiskhet. Vid beslut om statlig anställning ska avseende fästas enbart vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet. 100 (SD): Tack, statsrådet, för svaret! Skälet till att denna interpellation över huvud taget skrevs och till den här debatten är naturligtvis att det är ganska många, undertecknad inkluderad, som med rätta, skulle jag vilja påstå, blev ganska upprörda när de hörde uttalandet från statsrådet. Statsrådet har alltså sagt: Ska utlandsfödda kvinnor få makt kommer vita inrikes födda kvinnor att behöva flytta på sig. Jag har försökt analysera uttalandet och se vad det egentligen är statsrådet vill komma med. Tyvärr har jag sett en hel del identitetspolitiska tendenser i det svenska samhället, där man alltmer utgår från saker som en enskild individ inte kan påverka, exempelvis vilken hudfärg man föds med och så vidare. Detta är något som oroar mig, inte minst med tanke på att jag har sett vad det leder till. Jag har själv till stor del vuxit upp i , ett land där den här typen av tendenser är ganska vanligt förekommande. Det är ingenting vackert. Det är ingenting som främjar arbetet mot rasism, segregation eller utanförskap. Det är ingenting som vi skulle vilja ha här i . Det här leder bara till mer segregation, mer rasism och större problem. Det är därför som jag tycker att denna fråga är väl värd att lyfta. Vi kan då titta på det här uttalandet. Jag kan konstatera att statsrådet ser detta som någon form av nollsummespel. Är det så att några ska ha makt måste några andra flytta på sig. Det kan helt enkelt inte vara så att alla har det någorlunda bra eller att alla kan leva sida vid sida i harmoni. Statsrådet får såklart rätta mig om jag har fel, men jag kan inte tolka det på något annat sätt. Sedan säger hon dessutom att vita inrikes födda kvinnor ska flytta på sig. Ursäkta, fru talman, men vad har hudfärg att göra med någonting över huvud taget? Det spelar väl ingen roll vilken hudfärg en person har för om den personen ska ha en viss position eller inte – i det här fallet makt? Detta talar ju direkt emot det som statsrådet kom med i interpellationssvaret: Arbetet med att förebygga och motverka rasism och polarisering i samhället är viktigt. Uttalandet motverkar ju inte rasism eller polarisering. Tvärtom är det näst intill rasism, och det polariserar definitivt. Jag skulle därför gärna vilja ha ett tydligare svar från statsrådet. Vad menar hon egentligen med att vita inrikes födda kvinnor ska flytta på sig? 101 Statsrådet (MP): Då ska jag göra saken väldigt enkel och väldigt tydlig, precis som jag har svarat ledamotens kollegor vid tidigare tillfällen. Varken jag eller regeringen har föreslagit eller kommer att föreslå någon som helst kvotering, diskriminering på grund av etnisk härkomst eller att poster i samhället ska tillsättas med etnicitet som grund. Enligt regeringsformen ska vid beslut om statliga anställningar avseende fästas endast vid sakliga grunder såsom förtjänst och skicklighet. Förvaltningsmyndigheterna ska i sin verksamhet, däribland anställningsärenden, beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. Jag har inte på något sätt gett uttryck för att jag eller regeringen skulle ha någon som helst ambition att ändra på det här. De problem jag tar upp handlar däremot om diskriminering. Det handlar om skillnader i livsmöjligheter. Det handlar om att vissa kvinnor har sämre förutsättningar att fullt ut ta del av sina demokratiska rättigheter. Det handlar om att vi i har en strukturell rasism, baserad på hudfärg, som drabbar enskilda personer. Jag och regeringen kommer att arbeta outtröttligt mot rasism och för kvinnors och mäns lika möjligheter och rättigheter. Ingenting jag eller regeringen har sagt kan, bör eller ska tolkas på något annat sätt. 102 (SD): Jag hör vad statsrådet säger här, men det går fortfarande inte ihop med det uttalande som är grunden till den här interpellationen och till den debatt som förs. Det är klart och tydligt: Ska utlandsfödda kvinnor få makt kommer vita inrikes födda kvinnor att behöva flytta på sig. Jag tycker inte att det går att förklara det uttalandet som något annat än att man menar att vissa kvinnor, baserat på hur de ser ut, ska behöva flytta på sig. Det går inte ihop med det svar som statsrådet ger här, och jag förstår inte att man inte bara kan säga nej, jag uttalade mig fel. Det skulle vara enkelt att göra, men det värsta av allt, fru talman, är ju att statsrådet står fast vid uttalandet och sedan hävdar att man står för någonting helt annat. Det här handlar om vissas hudfärg. Därför tycker jag inte att svaret är tillräckligt, fru talman. 103 Statsrådet (MP): En sak vill jag återigen vara väldigt tydlig med: De jämställdhetspolitiska målen omfattar alla kvinnor och alla män. Regeringen arbetar för jämställdhet mellan alla kvinnor och alla män. Men en människas möjligheter i livet påverkas inte bara av kön. Möjligheterna kan också påverkas av en persons ekonomiska situation, om man är född i eller utomlands, ens etnicitet, ålder och funktionsvariation och annat som faller inom ramen för diskrimineringsgrunderna. I arbetet med jämställdhet behöver vi ta hänsyn till hur alla dessa kategorier samverkar med varandra. Det är bara på det sättet som vi på allvar kan förstå hur ojämlikhet och ojämställdhet skapar olika förutsättningar för grupper och individer. Det är bara på det sättet som vi kan motverka diskriminering mot grupper som möter särskild utsatthet. Det här är, eller borde vara, en självklarhet, och det innebär inte att vi slutar att arbeta för jämställdhet mellan alla kvinnor och män. Det är också så att om fler ska kunna använda sina demokratiska rättigheter och om fler ska kunna göra sin röst hörd på det sätt som hela vårt demokratiska system bygger på kommer fler individer som tillhör grupper som är underrepresenterade att på olika sätt också ta större utrymme i olika rum, vilket ju är både önskvärt och syftet med att ha en allmän och lika rösträtt. För att ingen i fortsättningen ska missuppfatta eller förvränga vill jag avsluta med att återigen understryka: Nej – varken jag eller regeringen vill införa kvotering. Nej – varken jag eller regeringen vill diskriminera någon. Nej – inga poster i samhället ska tillsättas efter etnicitet. Jag har aldrig gett uttryck för att det borde vara så. Ja – regeringen kommer att fortsätta att styra mot de jämställdhetspolitiska målen så att alla kvinnor och alla män ska ha samma makt att forma samhället och sitt eget liv oavsett sin bakgrund. Jag skulle däremot vilja ta tillfället i akt, fru talman, och fråga, mot bakgrund av ledamotens fråga, hur han försvarar den skuggbudget som hans parti har lagt fram, där barns ekonomiska möjligheter kommer att styras av vilken etnicitet de har. Hur försvarar ledamoten den diskriminering som det skulle innebära att barn med uppehållstillstånd som lever här och som har gått hela sin skoltid i det här landet skulle få mindre pengar än andra barn enbart baserat på var deras föräldrar är födda? Det tycker jag är en fråga som vi kan passa på att ta upp i den här debatten. 104 (SD): Jag kan börja med frågan som statsrådet ställde i slutet. Det är naturligtvis så att om man har riktade incitament för att försöka få personer som vistas i landet i arbete eller försöka få personer som lever i utanförskap att bli inkluderade så är det positivt. Därför tycker jag att vi har en väldigt bra budget. Jag tycker att detta är väldigt bra förslag just för att försöka stoppa det utanförskap som den här regeringen har skapat.