prot · H80967 · 2021-01-20 00:00:00 — De gör allt i sin makt för att begränsa det fria ordet. De fängslar kritiker. De inför drakoniska lagar mot civilsamhället. De stänger tidningar. Det har nämnts exempel tidigare i debatten här, inte minst vad Navalnyj i har blivit utsatt för och så vidare. Listan över hur diktaturer agerar kan göras lång. Listan kan också göras väldigt lång över i vilka länder som yttrandefriheten förtrumpas – , , , , , , och många andra länder. Även i Europeiska unionen ser vi dessa tendenser i vissa medlemsstater, exempelvis , där man försöker rensa ut människor som är kritiska i statsbyråkratin, i rättsväsendet och så vidare. Och vi har sett ständiga verbala attacker mot fria medier från . Därför är det viktigt, fru talman, att vi i , som är ett fritt och demokratiskt land som står upp för yttrandefrihet, har en tydlig profil i till exempel vårt utvecklingssamarbete för att stärka dem som jobbar för yttrandefrihet. Det är viktigt att vi visar ett stöd för oppositionspolitiker som på olika sätt blir trakasserade, stigmatiserade och förtryckta. Det är viktigt att vi verkar för att man ska kunna använda våra tekniska landvinningar på olika sätt. De kan göra det möjligt att bygga plattformar och ge möjligheter för aktivister och dissidenter i ofria stater att ta sig förbi olika typer av brandväggar och kommunicera på ett sätt som inte går att övervaka och så vidare. Detta betänkande tar i vid mening upp flera av dessa aspekter. Det finns ytterligare en del i detta betänkande. Den rör en oberoende om fallen och . Jag tycker att i sitt anförande förtjänstfullt beskrev deras situation och hur det gick till när de blev gripna. I fall var det i praktiken fråga om en kidnappning i ett annat land. Det är väldigt positivt i en sådan här fråga att utrikesutskottet är enigt. Det är positivt att man kan enas om att en oberoende ska få på sig och också få tillgång till sekretesstämplat material och annat för att kunna få en bra och korrekt bild av hur regeringen har agerat i dessa fall – detta även för att vi ska kunna dra lärdomar . Jag vill gärna läsa upp två stycken ur utrikesutskottets ställningstagandetext. Liberalerna står självklart bakom detta. ”När det gäller regeringens agerande för att uppnå frigivning av och ser utskottet behov av att regeringen tar initiativ till en oberoende utvärdering som är fristående från regeringen och som görs av personer som självständigt kan utvärdera regeringens och berörda myndigheters arbete i detta avseende. En sådan utvärdering av en oberoende kan vara av nytta för att identifiera behov av att genomföra förändringar i något avseende och, om sådana behov identifieras, ge förslag till åtgärder.” Några stycken längre ned står det: ”Kommissionen ska ges tillgång till all information, inklusive sekretessbelagd information, och även aktivt söka information från anhöriga, tjänstemän och andra personer som har varit involverade i dessa konsulärärenden.” är det upp till regeringen att också hantera och följa upp detta beslut i på ett gott sätt så att vi får alla kort på bordet, får klarhet i agerandet och kan se huruvida det finns argument för att möjligen även ändra på saker och ting i vårt agerande. Det här får självklart inte ske på ett sådant sätt att det på något vis äventyrar det kontinuerliga arbetet för att få svenska medborgare som är fängslade utomlands frigivna. Jag vill avslutningsvis, fru talman, yrka bifall till Liberalernas reservation 3. 132 (S): 2 207 svenskar – det är den senaste statistiken över hur många i det här landet som är eller äldre. Det är så länge sedan vi fick demokrati i med full och lika rösträtt för alla myndiga i . 2 207 personer i det här landet föddes alltså innan detta var en självklarhet i vårt eget land. Det är viktigt att påminna sig om det, för tar vi demokrati och yttrandefrihet för självklart i vårt land. Det ska det vara. Men det är också någonting som vi tycker är värt att dela med andra människor i världen, och därför är starkt pådrivande internationellt just för demokrati och yttrandefrihet för alla människor i hela världen. av demokrati är en lång tradition, kan man tycka. Men är det naturligtvis i jordens långa existens bara en blinkning. Att människor som också vill ha demokrati och yttrandefrihet söker sig till undan förtryck är naturligtvis inget konstigt. Att de sedan söker sig tillbaka, inspirerade av vad de har kunnat göra i och vad de fritt har kunna tänka och uttrycka här, för att de vill förändra sina egna länder och förbättra och demokratisera dem är ju bra på många sätt. Men ibland får det konsekvenser som varken de eller vi vill att det ska få, och de hamnar i fängelse. har ett antal personer som på olika sätt och för olika mer eller mindre relevanta förseelser hamnar i fängelse, och dem ger vi vad vi kallar för konsulärt bistånd. Vi hjälper dem så att de ska få en ordentlig rättsprocess, och i de fall där anklagelsepunkterna är helt fabricerade kämpar vi naturligtvis för att de ska släppas fria. Så gör vi med de två fall som är aktuella i detta betänkande: och . har behövt kämpa för att de ska återfå sin frihet och legala, rättsliga processer – om det nu ska vara några sådana – och att de över huvud taget ska få sina åtalspunkter presenterade för sig i vissa fall. Det här är en kamp som pågår i det tysta. Det talas i sådana här sammanhang och i den här debatten om tyst diplomati. Det är känsliga processer som ibland står och väger. Vi har ett antal sådana där vi har varit framgångsrika och människor har återfått sin frihet. Det arbetet måste naturligtvis fortsätta, både för de människor som befinner sig i fängelse och för dem som sannolikt tyvärr kommer att hamna i fängelse, för så som det har påpekats av tidigare debattörer är detta tyvärr sannolikt inte de sista fallen. När vi nu har enats brett i utrikesutskottet om att tillkännage för regeringen att vi vill ha en för att undersöka hur arbetet i har skett med de här fallen är det också med perspektivet att vi vill att vi ska kunna bli ännu bättre på detta . får vi inte glömma bort eller flytta ansvaret för de här människornas frihet till , för det är inte i som de avgörande besluten om fängslade dissidenter fattas. De avgörande besluten fattas i de länder där de hålls i fängelse. Det är där besluten måste tas om att släppa dem fria. Vi ska från svensk sida naturligtvis fortsätta att arbeta för deras frihet, och det är viktigt för oss att lära för framtiden hur det arbetet har skett i de här fallen och vad vi kan dra för lärdomar av det för att bli ännu bättre och ännu effektivare i att stå upp för deras rättigheter och få gehör för att de ska släppas fria. Det är också viktigt för att demokrati och yttrandefrihet är någonting som ska respekteras i hela världen. Att gå igenom de här processerna är naturligtvis en känslig sak, och precis som pekade på i sitt inlägg är det viktigt att arbetet sker på ett sätt som inte skadar de pågående processerna för att få dem fria. Man får ju inte riskera i fängelse för och . Att arbetet ska ske på ett sätt som inte skadar pågående processer finns också infogat i betänkandetexten. Alla vi åtta partier vill att det ska bli bättre, inte sämre. Hur arbetet ska bedrivas på ett bra och klokt sätt kommer säkert att vara en utmaning för dem som utses till kommissionen. Men vi har gott om skickliga personer i , så jag har gott hopp om att de ska kunna utföra arbetet på ett bra sätt som lär oss för framtiden och som för oss framåt. Jag ser med spänning fram emot deras slutrapport . Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. 133 HANS (M): Det ser ut som en tanke att vi just debatterar och fattar beslut om en oberoende kommission för att granska hanteringen av och turerna kring de två svenska medborgarna och . Det var nämligen för exakt som förläggaren var på väg med tåg till från i sällskap med två svenska diplomater. Nästan framme fördes han ut ur tåget av säkerhetsstyrkor och hålls i förvar, detta efter att ha avtjänat ett straff för en trafikförseelse, det i sin tur efter att ha kidnappats i och förts till . Vad var det verkliga brottet, fru talman? Att ge ut och sälja böcker, litteratur som är misshaglig för ledare och koryféer. sitter inspärrad i . är det omöjligt för svenska myndigheter att nå honom och bistå honom. Det verkliga brottet, fru talman, har varit att skriva artiklar och medverka till tidningsutgivning – bokstäver, ord och meningar misshagliga för maktens män i . Jag tror att man kan säga att uppslutningen från riksdag bakom och är monumental. Det ställs självklara krav på frigivning och att de ska få förenas med sina familjer. Alla påståenden om att de inte skulle vara svenska medborgare eller att svenska myndigheter inte äger rätt att agera för deras sak avfärdas i enighet av landets parlament och parlamentariker som snicksnack. De från eller ambassader som följer denna öppna debatt i den svenska demokratin kan i rapporter hem till sina regeringar anteckna och översätta: Snicksnack! och är svenska medborgare och därmed angelägenheter för hela EU. Enligt 9 kap. 16 § första stycket riksdagsordningen får ett utskott väcka förslag hos i ett ämne som hör till dess beredningsområde, ett så kallat utskottsinitiativ. Med stöd av denna initiativrätt lägger utrikesutskottet nu fram förslag om ett tillkännagivande om att tillsätta en oberoende om regeringens agerande i fråga om två svenska medborgare som är frihetsberövade utomlands för att ha använt sig av sin yttrandefrihet. Jag är mycket glad och stolt över att ett enigt utrikesutskott till slut kommit fram till denna slutsats. I grunden vilar den på ett förslag från sida om en kommission. Det är något som också nämndes i samband med debatten om den utrikespolitiska deklarationen då jag, till skillnad från utrikesminister , ansåg att vi måste nämna och namn från talarstol. Och utrikesministern tyckte då att detta med en kommission inte var någon bra idé. Detta har upprepats då partiledare krävt en kommission. Sanningen är den att Socialdemokraterna, regeringen och UD har lagt ned ganska mycket kraft på att det inte ska bli någon kommission. Andra partier har bearbetats. Jag är övertygad om att vi inte skulle stå här om inte och gjort gemensam sak och målmedvetet arbetat tillsammans, vilket bekräftar att partier med olika intressen ändå kan och ska hitta varandra i när intressen och åsikter överensstämmer. skrev vänsterpartisten och jag en debattartikel efter att domen i samband med rättegången mot förra Kinaambassadör vunnit laga kraft: ”I finns KU-anmälan mot att behandla. har i utrikesutskottet ställt krav på tillsättandet av en oberoende kommission kring förläggaren . Något som samlat stöd från andra partier och motstånd från regeringspartierna Socialdemokraterna och . Vi, och , har för avsikt att tillsammans åter starta arbetet med att samla stöd för tanken för en kommission och att ställer sig bakom en sådan. Det handlar om en oberoende kommission med uppdrag att granska, utvärdera samt genomföra en analys av regeringens agerande i frågan om i bred bemärkelse. De många märkliga turer som tog en ände med förskräckelse genom det famösa mötet på har alla sin grund i detta svåra konsulära ärende. Det finns all anledning att bringa klarhet i vad som skett men också att blicka framåt.” Vidare skrev vi följande: ”Med rättegången och UD:s agerande mot den av regeringen utsedda ambassadören finns anledning att se på brister inom svensk utrikesförvaltning och dess hantering av en prioriterad konsulär fråga. Det är av stor betydelse att förmår skydda medborgare som hamnat i fara utomlands samt att effektiv och välfungerande hjälp ges.” Detta är ur vår gemensamma artikel. Så mitt tack till och . är vi här när det i dagens handlingar i står att läsa, med stora likheter till det initiativ som har väckt i utrikesutskottet, i betänkandet: ”När det gäller regeringens agerande för att uppnå frigivning av och ser utskottet behov av att regeringen tar initiativ till en oberoende utvärdering som är fristående från regeringen och som görs av personer som självständigt kan utvärdera regeringens och berörda myndigheters arbete i detta avseende. En sådan utvärdering av en oberoende kan vara av nytta för att identifiera behov av att genomföra förändringar i något avseende och, om sådana behov identifieras, ge förslag till åtgärder.” Vidare framgår följande i betänkandet: ”Kommissionen ska ges tillgång till all information, inklusive sekretessbelagd information, och även aktivt söka information från anhöriga, tjänstemän och andra personer som har varit involverade i dessa konsulärärenden. Kommissionen ska redovisa sina slutsatser .” Detta är en dålig idé, har det hävdats från Socialdemokraterna, . Må så vara, även om jag och konsekvent varit av annan uppfattning. Men genomförs den ändå på förslag av ett enigt utrikesutskott i riksdag! Jag yrkar bifall till förslaget i utrikesutskottets betänkande. 134 (C): Grundlagsskyddad yttrandefrihet är naturligtvis en förutsättning för ett demokratiskt samhälle, att man som medborgare känner att man har rätt att yttra sig utan att riskera att bli gripen, att det finns legala förutsättningar för inskränkningar som är tydliga så att man inte hamnar i den gråzon som alltför många människor tyvärr befinner sig i om vi tittar oss runt i världen. har en lång historisk tradition när det gäller både yttrande- och tryckfrihet. Det har varit viktigt för utvecklingen av . Men vi ser, fru talman, att demokratin går tillbaka globalt. Det har varit av tillbakagång. Det är inte så många länder, oavsett om man väljer att vända sig till eller att läsa för att se den globala bilden, som är fullvärdiga demokratier . Begreppet fullvärdig innebär att ha yttrandefrihet och grundläggande förutsättningar för demokrati, det vill säga att delta politiskt, skriva och påverka samhällsutvecklingen. Alltför många har fått se inskränkningar. Det kan ha varit covid som har påverkat, och det kan ha varit andra skäl till att ha gått oproportionerligt långt för att inskränka yttrandefrihet, till exempel terrorattacker. Tillbakagången för demokratin har också inneburit, tyvärr, att journalistyrket är ett av världens farligaste yrken . Journalister är tydligt utsatta, utpekade och hotade. Det är på samma sätt med författare och enskilda oppositionspolitiker. I detta betänkande finns några motionsyrkanden, och jag noterar att man i dessa helt riktigt pekar ut . Det är ett av de länder där yttrandefriheten har begränsats. Där får man inte stå upp för att man är hbtq-person eller driva sådana frågor. Då riskerar man att kanske bli fängslad, skjuten, gripen eller att på annat sätt bli trakasserad av statliga företrädare. Oppositionspolitiker sätts i fängelse. Det tydligaste exemplet är Navalnyj, som blir föremål för ännu en så kallad domstolsprocess. har redan dömt ut den efter tidigare processer mot Navalnyj, men det är inte något som ledning bekymrar sig över. Man anser, trots medlemskap i , att man har full rätt att lägga domar åt sidan. är ett väldigt tydligt exempel, men också finns med – dock inte uppmärksammat här – liksom och . Det är länder nära oss, där attackerna mot journalister och oppositionspolitiker och mot yttrandefrihet är tydliga och man försöker få självcensur att expandera och växa. Det är början på det vi ser i länder som , , , med flera. Det är viktigt att vi från svensk sida är tydliga i alla dessa fall och står upp för yttrandefrihet. Våra svenska medborgare och är särskilt uppmärksammade, både av motionsskäl och i det initiativ som beskrivits här tidigare. De är särskilt uppmärksammade i det här betänkandet. Det är klart att agerande mot vår svenska medborgare är fullkomligt oacceptabelt. Det har varit vad de kallar en rättegångsprocess. Men det är en rättegångsprocess som är politisk, på samma sätt som den ryska mot Navalnyj kommer att vara, där bestämmer vad som ska gälla och hur domen ska se ut. Det påverkar naturligtvis hela förutsättningen. Vi accepterar inte den typen av politiska rättegångar och ser dem inte som fria. De stämmer inte med internationella regelverk, och domsluten kan inte accepteras. har också försökt påverka medborgarskapsfrågan genom att göra till enbart kinesisk och inte längre svensk medborgare. Också det är naturligtvis fullkomligt oacceptabelt, men det är något vi säkert kommer att få se i andra sammanhang. har suttit fängslad i , med undantag för den korta stund han släpptes fri. agerande mot vår svenska medborgare är lika oacceptabelt. Den tysta diplomatin har gällt och tagit sig lite olika uttryck. Den är föremål för den oberoende som ett enigt utskott nu säger sig vilja se. Det har varit en resa i utrikesutskottet, fru talman, från det första förslaget som kom till där vi nu befinner oss med ett tillkännagivande. Det är inte som tillsätter , utan vi uppmanar regeringen att göra det och säkerställa att det sker på ett sätt som inte hotar eller och det arbete som pågår för att få dem frisläppta. Det ska heller inte innebära att vi ger en grundkursbok till dem som vill läsa hur tyst diplomati går till. Här rör vi oss i ett område där utrikessekretessen är tydlig, och det är självklart ett stort ansvar att säkerställa att detta inte blir en läsebok för andra länders diplomatiska utbildningar när de ska försöka agera för att näpsa svenska medborgare som vill utnyttja sin yttrandefrihet och sin rätt att skriva. Men detta är tydligt politiska fall. Att fängsla journalister och författare är att fängsla yttrandefrihet. Då krävs det att vi agerar – möjligen på ett annat sätt än i andra konsulära fall. Det blir intressant för oss att ta del av utvärderingen när den kommer – i den del som kan vara offentlig. Jag har vissa funderingar om hur man kommer att kunna göra detta så tydligt att vi kan debattera det här i kammaren, men förhoppningsvis får vi en bild som gör att vi kan ta oss längre i frågan om tyst diplomati. Vi har från vår sida ett särskilt yttrande här. Det handlar om att arbetet för att få frisläppt inte får hindras av den här kommissionen. Den får inte bli en ursäkt för att inte agera för hans frisläppande. Jag vill bara påminna om detta. 135 (KD): träffade jag en lågmäld och närmast försynt person i huvudstad . Han hette Eyob Habtemariam och hade tjänstgjort som fångvaktare i det fängelse där hålls inspärrad. Med fara för sitt eget liv hade han flytt från diktaturen i men också från en säkerhetsklassad och strängt övervakad tjänstgöring i ett av de mest fruktade fängelserna, det ökända Eiraeiro. Att höra fångvaktarens avskalade berättelse om de förhållanden som råder i fängelset var skakande. De celler utan fönster där och hans medfångar hålls inlåsta mäter . Fångarna tvingas sova direkt på betonggolvet. Alla former av mänsklig kontakt och kommunikation med personal eller medfångar är strängt förbjuden. De fängslades namn är ersatta med nummer. Beskrivningen av denna helvetesliknande tillvaro har följt mig och gör så fortfarande. Det är smärtsamt, men att lära av brutaliteten och förbrytelserna mot är nödvändigt. har det gått han fängslades av den djävulska regim som leds av i en av världens mest paranoida diktaturer. Jag tror inte att någon tvivlar på viljan eller de goda ambitionerna som funnits i det gedigna arbetet för att få frisläppt. Ändå tvingas vi konstatera här att arbetet inte har gett resultat. De strategiska ansträngningarna och den tysta diplomatin är ett misslyckande. Trots misslyckandet har såväl moderatledda som socialdemokratiskt ledda regeringar valt bort relevanta redskap för att sätta press på de styrande i Asmera. Exempelvis har förslaget att sätta stopp för den eritreanska regimens olagliga beskattning av medborgare i exil, den så kallade diasporaskatten, inte prövats. Detta trots att FN uppmanat och andra länder att göra just det och trots att framgångsrikt använt diasporaskatten som verktyg mot regimen i . Att villkora och EU:s bistånd till har heller inte prövats. Med tanke på den akuta utsattheten för är detta djupt beklagligt. Till saken hör att biståndsutskott har slagit fast att förutsättningar saknas för ett effektivt utvecklingssamarbete i . Personligen tillhör jag dem som har drivit på för att och EU:s bistånd tydligt ska kopplas till en frigivning av . Den uppfattningen har formats genom alla de år jag har följt fallet och inte minst, fru talman, efter mötet i 2010. Viktiga frågor är obesvarade när det gäller , och det gäller också i fallet med . Att han kunde gripas i av den kinesiska kommunistregimens hejdukar är i all sin maktfullkomlighet och oförskämdhet närmast oöverträffat. Att han , , släpptes ur fångenskapen och till och med tilläts kontakta UD-tjänstemän bara för att senare återföras till husarrest är cyniskt och djupt upprörande. Självklart måste omständigheterna kring detta klarläggas, och självklart måste den politiska hanteringen av fallet granskas – inte för att anklaga och döma utan för att lära och dra slutsatser för framtiden. För som många har påpekat i denna debatt: Det är av central betydelse att varje svensk regering förmår att skydda och assistera medborgare som utanför vårt lands gränser hotas och förvägras mänskliga rättigheter. ”Om frihet betyder någonting alls betyder det rätten att säga till människor vad de inte vill höra.” De orden, formulerade av , illustrerar yttrandefrihetens centrala betydelse i alla samhällen. vet vi att rapporterar på detta sätt: Från till och och från till och är yttrandefriheten hotad. Fängslandet av och handlar om just yttrandefrihet – om rätten att säga till människor vad de inte vill höra. I kampen för yttrandefrihet finns i första ledet. Det gör vi tillsammans med övriga partier i den här kammaren. Den enigheten ska vi ta vara på, fru talman, även i arbetet för fängslade svenska samvetsfångar. För detta är vad det handlar om: samvetsfångar. Därför välkomnar vi utskottsinitiativet. Vi uppmanar regeringen att skyndsamt tillsätta den som det , glädjande nog, finns en majoritet för här i . Med detta yrkar jag bifall till utrikesutskottets förslag i betänkande UU7. 136 (MP): Det fria ordet, yttrandefrihet, fri åsiktsbildning – ja, det kan kallas mycket. Vad vi än väljer att kalla det är det en grundbult i demokratin och för individens frihet. Att kunna uttrycka glädje, hopp, tvivel och kritik över samhällets alla fenomen är vad som definierar ett fritt samhälle där vi går framåt tillsammans för att skapa en bättre framtid. Att alla får komma till tals och att vi bryter argument med varandra ger oftast bättre beslut. Det går nog inte riktigt att beskriva vikten av detta för att forma politiska beslut i en demokratisk process. Det är helt avgörande. Just nu debatteras yttrandefriheten mer , och det är välkommet. Högerpopulisterna har på nätet länge fört krig mot alla med andra åsikter. Många hotas till tystnad av nättroll som vill allt annat än att bevara det fria ordet. Vi vet att Trump på Twitter manade till stormningen av , något som i all annan kontext självklart hade beskrivits som ett terrordåd. Yttrandefriheten måste finnas också på nätet, men plattformarna kan inte användas hur som helst. måste vi titta med nyktra ögon på vad som händer, på om lagarna räcker till och på hur vi ska hantera hat och hot som riskerar att underminera yttrandefriheten och demokratin. En del i denna frihet är också pressfriheten. I en värld där vi är många som upplever att debatten snabbt skenar och sakligheten göms undan bakom populistiska utspel är den granskande journalisten inte bara viktigare utan helt avgörande för att ett samhälle ska kunna kalla sig för en demokrati. Journalisters möjlighet att fritt granska och rapportera är en del av den friheten, men också allmänhetens rätt till kunskap och information. Granskning av politiker och deras arbete och politiska gärning är centralt för att val ska vara fria och rättvisa och kunna grundas på information. Det är alltså grundläggande för hela det demokratiska systemets giltighet och legitimitet.