prot · H809109 · 2021-04-16 00:00:00 — Om det ska behöva gå så måste något vara fel på riktigt. är det inte bara ett företag som har det på detta sätt, utan det är ganska många. Håller inte ministern med om att det verkar väldigt konstigt? Stöd ska betalas ut till sunda företag. Men hur ska ett företag förbli sunt och ta del av de olika stöden om man inte får de pengar man har ansökt om? Det blir lite av ett moment 22; det håller väl ändå ministern med om? Regeringen har sedan pandemins start lovat och lovat, men det är tydligt bland företagare att det uppfattas som mycket snack och lite verkstad. Ministern har uttalat att ”vi måste hjälpas åt för att vi ska övervintra”. Jag vill minnas att han sa det också. Då är frågan: Med vilken del hjälper ministern och regeringen till att övervintra när stöden inte når fram överallt? Det är lite som att titta på en buffé genom en glasruta eller att beställa en maträtt som sedan går upp i rök. När kommer regeringen att förstå, frågade en företagare mig i går. När kommer man att förstå att besöksnäringen i är på väg att gå under? När har regeringen för avsikt att ta sitt ansvar, kavla upp ärmarna och ta beslut som faktiskt ger resultat i slutändan? För ganska länge sedan, , svarade ministern mig på en skriftlig fråga att man ska analysera och följa utvecklingen. Då undrar man hur det egentligen går med önskan att följa utvecklingen och med analysen. Egentligen spelar ju inget av detta någon som helst roll om man inte har för avsikt att agera, så att man ser att stöden når ut hela vägen. I debatt efter debatt och i fråga efter fråga undrar vi vad som krävs för att regeringen ska agera för att säkerställa att de stöd som är utlovade också når fram till alla företagare. Många går inte längre på knäna, ministern. Många går på hörntänderna, om ens det. Man har belånat sig själv och sina familjer och har själv inte kunnat ta ut lön på väldigt . Företagare uppmanas att hålla i och hålla ut. Men om stöden inte når fram, hur ska de hålla ut? De måste ju ändå få mat på borden. 61 Näringsminister (S): Sedan den här krisen började drabba oss – den fanns ju i – har denna regering både lagt fram förslag och fått godkännande för ett femtontal extra ändringsbudgetar. Ett tiotal stöd har införts. Många miljarder av skattebetalarnas pengar har utbetalats till företag som behöver stöd, antingen det har varit för fasta kostnader eller för lönekostnader när intäkterna har trutit på grund av pandemin. Så är det; det är ju ett faktum. Jag har ju själv varit i oppositionsrollen , och det kanske hör till oppositionsrollen att hävda att ingenting händer. Men just när det gäller den här perioden framstår det säger som väldigt verklighetsfrånvänt för de många skattebetalare som tittar på den här debatten. Ta till exempel korttidsstödet. Där har det utbetalats 33–av skattebetalarnas pengar just för att rädda så många som möjligt kvar på jobbet och för att rädda våra företag. Lägg därtill omställningsstöd och många av de andra stöden. De har varit effektiva. Hur kan jag då säga det fastän företagen drabbas? Jo, företagen drabbas för att vi är mitt i en pandemi. Tyvärr är det så. Jag kan säga detta för om vi jämför antalet konkurser kan vi se att det tack och lov var färre konkurser under än det var . Då är det klart att stöden har varit effektiva. Alla begriper att utan stöden hade konkurserna varit mångdubbelt fler än de är . Hur 2021 kommer att se ut får vi naturligtvis titta på när året är slut. Mot den bakgrunden fortsätter vi med stöden. Ja, det har funnits en del fördröjningar och problem, framför allt för de ansökningar som inte har varit kompletta eller där man har haft svårt att få fram rätt uppgifter. Ja, det har funnits brister på . Jag försöker tolka mina medmänniskor positivt, men det lät faktiskt som om uppmanade mig att gå in i myndighetsutövning mot enskild eller att lägga mig i en domstolsprocess som är pågående. Precis som säger har ju överklagat frågan om jämförelsemånad till , vilket alltså innebär att det är en rättsprocess som pågår. Jag tolkar det mer som en retorisk poäng när hon säger att ministern minsann inget gör än som en uppmaning att jag ska bryta mot grundlagen eller ge mig in i domstolsprocesser, för det är annars vad det lät som. Det är ett tufft läge. Tyvärr kommer det att fortsätta att vara det tills vi får igenom vaccineringen i och i många andra länder. Vi kommer att behöva fortsätta hjälpas åt. Då är det både för företagen och för löntagarna. Vi är ju helt överens om stöden till företagen, om än inte alltid metoderna. Däremot blev jag lite förvånad över det sista sa om mat på bordet, och jag skulle vilja ställa en fråga till henne om det. Jag delar hennes uppfattning, men varför är det i det läget viktigt att dra ned på stödet till löntagare? Varför vill ta bort det extra krisstöd som vi tillsammans med och Liberalerna har infört när det gäller just den tillfälliga höjningen av a-kassan för att det är kris och nästan 100 000 människor har blivit av med jobbet? Är det inte viktigt för löntagarna att ha mat på bordet, ? 62 (M): Om man tar ett beslut vill man ju att det ska bli på ett visst sätt. Blir det då inte på det sättet kanske man behöver ändra sitt beslut. I mina tidigare inlägg har jag försökt säga att vi nu har haft den här debatten hur länge som helst – så känns det – men inte så länge som en del företagare har varit utan stöd. Det tycker jag är anmärkningsvärt. Många människors livsverk, framtidsdrömmar och besparingar är redan borta, och många fler kommer att försvinna innan den här krisen är över. Det är förkrossande att höra deras historier, hur de har belånat sig själva och familjerna och hur de ställer om och anpassar sig och ändå straffas. Ja, vi är fortfarande i ett tufft läge i den svåra pandemin. Det är ett läge som är tufft för väldigt många. Då är det viktigt att man tar det ansvar som man behöver ta utifrån den position som man har. Då måste man också ta fram åtgärder som fungerar, och när det gäller de åtgärder som inte fungerar kan man ändra besluten. Det räcker inte med att regeringen följer utvecklingen noga. Företagare uppmanas att hålla i och hålla ut. Men hur länge ska de kunna hålla ut när de behöver mat på bordet? Att följa en utveckling kan varken betala räkningar eller mätta magar för våra företagare och deras familjer. Har ministern för avsikt att på allvar ta några som helst beslut för att göra skillnad för de företagare som stöden inte når ut till? Kan man fatta några beslut eller förändra några beslut, eller är det för mycket begärt? Är det kanske lite för mycket prestige i den frågan, herr minister? 63 Näringsminister (S): Jag noterar att inte svarade på min fråga. Vi är helt överens om att vi ska stötta våra företag och företagare. Men varför föreslår mitt i brinnande pandemi att man ska dra ned på stödet till de löntagare som har blivit arbetslösa, också utan egen förskyllan? Varför ska a-kassan dras ned, mitt i brinnande pandemi, som föreslår? Jag hade behövt höra hur logiken är inom , men eftersom detta är sista inlägget får jag inte det. När det gäller stödet till företagen och företagarna genomför vi historiskt stora satsningar på ett sätt som man till exempel inte gjorde under finanskrisen när ledde regeringen. Vi gör detta därför att vi tror att det är viktigt att vi hjälps åt under denna väldigt svåra kris. Det handlar om att se till att i övrigt friska företag, så många som möjligt, kan överleva och övervintra. Krisen pågår fortfarande. Vi kommer därför att fortsätta hjälpas åt. På samma sätt fortsätter vi naturligtvis att kontinuerligt jobba med att se till att hanteringen av dessa stöd förbättras. Jag kan vara ödmjuk och säga: När vi införde dem var det en sak som var absolut viktig. Det var att få dem på plats hastigt eftersom stora delar av det svenska näringslivet då stod stilla. Det är klart att vi har sett till att jobba med att bygga upp organisationen. Det fanns ju ingen som jobbade med dessa stöd eftersom de inte fanns. är det över 500 personer som jobbar med dem. Ja, det har förekommit brister, och vi tar tag i dem. Nej, jag kommer inte att kunna lägga mig i domstolsprocesser eller myndighetsutövning mot enskild – det vore direkt olagligt – så länge dessa processer pågår. Då säger ändrar ni inte regelverket? Jag tror att det verkligen vore att göra både företagen och oss själva en björntjänst att ständigt hålla på och ändra regelverk. Då skulle man behöva börja om på nytt . Det tror jag ingen av oss är betjänt av. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 15 Svar på interpellation 2020/21:612 om coronafonden 64 Statsrådet (S): har ställt två frågor till mig kring Europeiska unionens återhämtningsinstrument. Den första är om jag ser en risk i att misskötta ekonomier nu passar på att genomföra önskade satsningar på vår bekostnad och om regeringen avser att vidta några åtgärder för att förhindra det. Den andra är om jag ser en risk i att coronafonden inte får önskad effekt utan i stället bidrar till ett mer federalistiskt EU och om regeringen avser att vidta några åtgärder för att förhindra det. Svaret på den första frågan är nej. Återhämtningsinstrumentet ska inte ge någon generell ekonomisk kompensation till enskilda länder. För att en medlemsstat ska få ta del av pengarna ur återhämtningsfaciliteten finns tydliga kriterier. De åtgärder som kan finansieras ska redovisas i en återhämtningsplan för varje land. De ska långsiktigt stärka tillväxten. De ska främja sysselsättningen. De ska bidra till klimatomställningen och till den digitala omställningen. Detta kommer att granskas noggrant, av både kommissionen och EU:s medlemsstater, för att säkra att pengarna går till rätt saker. Om så inte varit fallet ska utbetalningarna inte genomföras. Svaret på den andra frågan är också nej. Alla beslut kring återhämtningsinstrumentet har fattats inom ramen för gällande fördrag. Det har inte här aktualiserats att ge EU några nya befogenheter i federalistisk riktning. Det är som bekant inte heller något som den önskar, och vi kommer noga att bevaka att vi håller fast vid gällande kompetensfördelning. Återhämtningsinstrumentet är en unikt stor insats från EU:s sida för att återstarta de europeiska ekonomierna efter pandemin. Det har funnits delade meningar om storleken och om fördelningen mellan lån och bidrag. Men att den kompromiss som uppnåddes behövs för att möta den största krisen sedan står regeringen helt bakom. Det är påkallat att gå in med ett tillfälligt och välriktat stöd för att ekonomi ska få en chans att återhämta sig. 65 (SD): klubbade igenom EU:s stora skuldpaket efter att regeringen hade fått aktivt stöd av och Liberalerna och passivt stöd av och . Skuldpaketet, även kallat coronafonden, innebär att kommer att få betala , vilket motsvarar fem gånger så mycket som budget, främst till länder i . Detta utgör enligt ett ekonomiskt och politiskt vansinne, både av praktiska och av moraliska skäl. Vi gjorde vårt yttersta för att sätta stopp för det hela, men tyvärr svek samtliga partier förutom och och det svenska folket. Jag skulle ljuga om jag sa att det huvudsakligen var och jag var besviken på. I stället var det och och deras svek som irriterade mig mest. Det kommer de också att få höra i framtida valrörelser. Men med det sagt, fru talman, ska jag säga att den ursprungliga tanken med stödpaketet var att man gemensamt skulle lyfta efter pandemin. Som tidigare är dock EU sällsynt illa rustat för uppgiften. EU-kolossen har genom pandemin visat sig vara en byråkratisk mardröm, oförmögen att hantera alltifrån vaccin till grundläggande koordinering av rekommendationer för resor mellan medlemsländerna. Detta är det organ som svenska politiker valt att sätta sin tilltro till. I bakgrunden till coronafonden lurar också ett federalistiskt EU, som ser detta som en chans att tillskansa sig alltmer makt och inflytande. Gränserna mellan medlemsländernas självbestämmande och beskattningsrätt blir allt luddigare i avgränsningarna mot EU-byråkratin. När mycket av återhämtningsfonden fokuserar på grön omställning och digitalisering är det svårt att skaka av sig uppfattningen att politiker använder pandemin som en förevändning för att driva sina önskeprojekt, projekt som invånarna aldrig ställt upp på under normala omständigheter. Redan nu varnar EU:s revisorer för risken att delar av pengarna inte går till avsedda syften. Denna risk tydliggörs onekligen av att länder som kommer att erhålla stöd talar om förslag som sänkt pensionsålder, förkortade arbetsveckor och införandet av medborgarlön. Det är givetvis upp till dessa länder att avgöra vad de vill finansiera. Men svenska skattebetalare ska inte stå för notan. Tyvärr gör vi det , på grund av den regering som företräder och de övriga politiska partier som inte vågade sätta stopp för detta. Jag frågade i min interpellation ifall han ser en risk i att misskötta ekonomier nu passar på att genomföra önskade satsningar på vår bekostnad och ifall regeringen avser att vidta några åtgärder för att förhindra det. Hans svar tyder på att regeringen nonchalerar det faktum att sydeuropeiska stater omgående valde att växla ned tempot efter att skuldpaketet var klubbat, givet vetskapen om de stundande svenska skattemedel som de kommer att tilldelas. Har missat detta, eller ser han inga problem med det? 66 Statsrådet (S): Jag kan väl börja med att säga att vad jag saknar i resonemang och också i hans interpellation är någon som helst fundering kring i vilket sammanhang hela denna diskussion förs. Det handlar nu om en pandemi vars härjningar hotar att bli ännu värre än de var när paketen antogs somras. Det är en humanitär kris med ett massivt mänskligt lidande. I kölvattnet är det också en ekonomisk kris av enorma proportioner. I land efter land har man tappat produktion. Massor av människor har blivit arbetslösa. Flera länder i EU tappade av sin produktion . Några har liknat pandemins effekter vid en naturkatastrof. Det är klart att jag håller med om att det i grunden är medlemsstaternas eget ansvar att bedriva en sund ekonomisk politik. Men den här ekonomiska krisen påverkar oss allihop runt om i hela , vare sig vi vill det eller inte. Med den sammanflätning som finns mellan alla europeiska ekonomier är det av största betydelse också för jobben och välfärden här i att det går väl även i andra länder i . Den insikten har jag tyvärr inte kunnat se något spår av i interpellation. Det är också därför som jag menar att det var helt rätt av EU:s ledare att försöka komma överens om ett paket somras som satte fart på hjulen igen, som skulle skapa jobb och tillväxt, köpkraft och en rask återhämtning. Jag är verkligen glad över att det gick att få fram en kompromiss om det här , och jag är också glad över att försök tillsammans med i här att sätta stopp för överenskommelsen så kapitalt misslyckades. 67 (SD): Tack för svaret från ! Jag vill vara tydlig med att jag skriver under på den problembild som beskriver kring hur pandemin på ett abrupt sätt har slagit mot såväl som övriga delar av världen. Var vi däremot skiljer oss åt är när det gäller vart bör rikta sina resurser och var 150 miljarder gör mest nytta. Där är jag av uppfattningen att det finns stora delar av vår välfärd, vår ekonomi med mera som hade behövt den typen av resurser snarare än att vi skänker bort dem. Den svenska arbetslösheten stiger. Välfärdens hjältar sliter under undermåliga förhållanden. Poliser lämnar yrket på grund av för låga löner. Vårdköerna växer, och den psykiska ohälsan bland unga tilltar. Gängvåldet eskalerar, och vi tvingas höja pensionsåldern för att täcka upp hålen i statsfinanserna. Medan alla dessa problem breder ut sig i vårt samhälle väljer , regeringen och övriga riksdagspartier, förutom och , att skänka bort 150 miljarder till andra stater och deras medborgare. Och vad gör mottagarländerna för våra pengar, de pengar som svenskar redan slitit för och de pengar som vi kommer att fortsätta slita för framöver för att kunna betala tillbaka den skuld som regeringen har ådragit oss? Precis som jag berörde i mitt första inlägg passar andra stater på att nu luta sig tillbaka och ta det lugnt, medvetna om att vi försörjer dem. I anslutning till att klubbade igenom skuldpaketet och därmed valde att vaska 150 miljarder i skattemedel stod det klart att ska testa att införa fyra dagars arbetsvecka. Förslaget kom från vänsterkanten och innebär ett långt pilotprojekt som kostar , motsvarande . Enligt planen ska EU-pengar subventionera alla anställdas extra kostnader för att sedan minska till 2 och sedan år 3. Var detta vad och regeringen hade tänkt sig? Ska vi betala för att spanjorer ska vara lediga ? Jag ser det som en ja- eller nej-fråga. Vi är nog många som undrar. Om svaret är ja, att regeringen hade tänkt sig detta, förtjänar väljarna att känna till det. Om svaret är nej, alltså att regeringen inte hade tänkt sig detta, kvarstår frågan om man avser att agera och vidta några åtgärder. Lägg därtill att , som bekant har alldeles för mycket att säga till om inom EU, nu sagt att fonden skulle behöva fördubblas från till . Skulle det bli verklighet riskerar att behöva skeppa i väg ytterligare till dåligt skötta ekonomier, som vi, likt jag beskrev tidigare, har en mängd problem här hemma som skulle må bra av utökade resurser. Jag önskar fråga ifall han inte tror att de 150 miljarder som regeringen har skänkt bort skulle ha behövts här hemma. 68 Statsrådet (S): Jag vill börja med att verkligen invända mot det här sättet att ställa behov här hemma emot det europeiska samarbetet. Det är inte på det sättet som vi kan få resultat, vare sig i eller för våra egna medborgare. Jag menar att om man beskriver Europeiska unionen som en byråkratisk mardröm som är oförmögen att ens klara att få fram vaccin, då har man en helt annan bild i alla fall än vad jag har av vad som är det verkliga . Vi har ett arbete med att vaccinera , och det är väl 1 ½ miljon svenskar som har fått vaccinet i sin arm redan. Det har skett tack vare att Europeiska unionens medlemmar har arbetat tillsammans för att göra detta. Jag kan därför inte acceptera den här motsättningen. Jag kan heller inte acceptera beskrivning av att vi ”vaskar” 150 miljarder. Uttrycket ”vaska pengar” fattar jag över huvud taget inte varifrån det kommer. Men jag menar så här: antyder i sin interpellation och också här i inläggen att svenska skattebetalare ska stå för notan när andra länder ska kunna sänka pensionsåldern, förkorta arbetsveckorna eller införa medborgarlön. Men det är helt enkelt inte sant. För det första har det inte betalats ut en enda euro från de här fonderna . För det andra ska återhämtningspengarna användas bara till att betala för det som har godkänts i varje lands återhämtningsplan. De planerna har både kommissionen och vi i rådet möjlighet att påverka så att det inte blir fel. De riktlinjerna är väldigt tydliga om vad det är som ska finansieras. Jag ser i interpellationen att ironiserar över detta, men det är just för att hejda klimatkrisen och för att snabba på digitaliseringen som en stor del av de här pengarna måste användas. Jag vet ju att inte är så intresserade av klimatfrågan. De menar att klimathotet är överdrivet och att skulle vara något slags pr-produkt. Men för alla oss andra, som tar klimatet på allvar, är det här en fantastisk möjlighet att både få en återhämtning i våra ekonomier och ta ett bra steg framåt för att möta klimatkrisen. För att söka de här pengarna måste varje land lämna in en återhämtningsplan som i detalj specificerar vad man söker till. Den granskas sedan av kommissionen och ska godkännas av rådet. Vad jag förstår från våra egna samtal med kommissionen om vår egen plan är de ganska noga med sin granskning av vad vi har tänkt lägga fram, och det finns inget utrymme här för att få pengar vare sig till medborgarlöner eller sänkta pensionsåldrar. Jag vill säga ett ord också om resonemanget om att vi belastar framtida generationer genom att sätta dem i skuld . Jag tror inte på det. Jag tror att i den kris som vi nu befinner oss kommer alla att tjäna på att ekonomierna i återhämtar sig. Alla kommer att tjäna på att jobben blir fler, att konsumtionen tar fart och att investeringarna ökar. För oss i , som exporterar av allt vi exporterar just till andra EU-länder, är detta förstås absolut fundamentalt. Om det här skulle misslyckas, om vi skulle välja den mer isolationistiska linjen så att våra länder dras in i en nedåtgående spiral kommer det verkligen att bli dyrbart för kommande generationer. Då talar vi inte längre om några få miljarder utan om hot om stora tillbakagångar, stor massarbetslöshet och djup depression. Det är ingen framtid som jag skulle önska ens mina motståndares barn eller barnbarn. 69 (SD): Tack, återigen, för svaret från ! Det är inte jag som har hittat på att den här fyradagarsveckan i ska finansieras av EU-medel, utan det har rapporterats om att det är ambitionen. Sedan stämmer det naturligtvis att medlen inte har betalats ut . Jag är den första att hoppas på att man sätter stopp för det; det var därför jag lyfte frågan. Utifrån svar hoppas jag därför att kommer att försöka agera för att ändra detta. Det blir ju något märkligt att tro att vi skulle bidra till klimatet eller en förbättrad digitalisering bara för att vi finansierar spanjorers lediga dag. Det har jag svårt att få ihop, fru talman. Jag har berört det här tidigare, men av mycket att döma utgörs skuldpaketet av välkända federalistiska drömmar och redan utpekade politiska ambitioner. Att investera i grönt och förnybart, strössla pengar över digitalisering och innovation och öppna upp för EU-skatter med mera är ingenting nytt. Det är återkommande önskemål från EU-eliten som förkläs till att framstå som coronarelaterade stöd. Motsvarande, eller dylik, fond har dessutom tidigare efterfrågats av euroländer för att just rädda euron. Det är med andra ord alldeles uppenbart att man öppnar för ett mer federalistiskt EU, inte minst genom ambitioner om skatter som Reuters redogjorde för . Hur kan blunda för de problem som finns på hemmaplan till förmån för att finansiera andra länders slapphänthet? Hur kan man blunda för att hade behövt medlen för att investera i vår svenska återhämtning innan vi delar ut dem till någon annan? Jag har så svårt att förstå, fru talman. 70 Statsrådet (S): Det här är en exceptionell kris – den värsta vi har upplevt sedan . Det märks i , men det märks ännu tydligare i andra delar av . Exceptionella kriser kan behöva exceptionella lösningar. Det här är en engångsinsats, och det ska vara en engångsinsats. Det är inte tal om att ge EU några nya befogenheter i federalistisk riktning. Låt mig avslutningsvis säga att den här diskussionen har varit bra eftersom den har varit belysande för den ideologiska klyfta som uppenbarligen finns mellan socialdemokrater och sverigedemokrater. Det märks på argumenten varifrån kommer i detta. De tror att vi klarar oss bäst om vi håller oss för oss själva, sköter vårt i vårt eget land, att ensam är stark – starkt lutande i nationalistisk riktning. Min erfarenhet är en helt annan. som nation har så mycket att vinna på att vara öppen mot omvärlden, söka samarbete, handla fritt med andra länder. Flera hundra tusen löntagare i landet är helt beroende av att kan leverera varor och tjänster till andra länder i EU. Deras jobb hänger på det europeiska samarbetet och att vi fullt ut deltar i detta. Jag har varit i arbetet ända sedan gick med i Europeiska unionen, och jag vet att vi i tjänar mångdubbelt mycket mer på att vara med på marknaden och i samarbetet jämfört med vad vi behöver betala. Jag förstår att det här inte låter bra i öron. Det som ska bli verkligen intressant framöver är att se hur mycket genomslag politik kommer att få i de nationalistiska tankarna när de ska förhandla om en politisk plattform med moderater och kristdemokrater. Jag ser fram emot den diskussionen. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 16 Svar på interpellation 2020/21:605 om ett polariserande debattklimat 71 Kultur- och demokratiminister (MP):