prot · H80995 · 2021-03-17 00:00:00 — Alltför många hyresvärdar ställer omotiverat höga inkomstkrav på nya hyresgäster, vilket leder till att bostadssegregationen ökar och att det blir svårare för många att få ett förstahandskontrakt. Den vägledning som har tagits fram av Allmännytta och Fastighetsägarna är inte tillräcklig för att hyresvärdar ska sänka kraven på nya hyresgäster. Regeringen bör i stället återkomma med lagförslag som innebär att hyresvärdar, såväl privata som allmännyttiga, inte ska kunna ställa orimligt höga inkomstkrav som exkluderar stora grupper av människor vid uthyrning av bostäder. Låt mig tala om de allmännyttiga bostadsbolagen. De allmännyttiga kommunala bostadsföretagen äger drygt 827 400 lägenheter. Allmännyttan har länge haft en särställning på den svenska bostadsmarknaden och är en viktig del av välfärdssamhället. Allmännyttan ägs av medborgarna gemensamt och har till uppgift att tillhandahålla hållbara och prisvärda bostäder för alla. Enligt min mening är en stark allmännytta avgörande för en social bostadspolitik och för att klara den bostadsförsörjning som behövs . Under alliansregeringen förändrades förutsättningarna för allmännyttan bland annat genom införandet av lagen om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag. Lagen, som började gälla 2011, kräver att de kommunala bostadsaktiebolagen ska bedriva sin verksamhet i enlighet med affärsmässiga principer. har bolagen till uppgift att främja bostadsförsörjningen. Det går inte ihop, fru talman. Kravet på att bolagens verksamhet ska bedrivas i enlighet med affärsmässiga principer har fått allvarliga konsekvenser för allmännyttans bostadsförsörjningsuppdrag. Marknadsmässiga krav på avkastning innebär att planer på nyproduktion inte genomförs. Avkastningskraven innebär också att bostadsbolagen inte kan genomföra nödvändiga upprustningar av eftersatta miljonprogramsfastigheter utan att höja hyrorna. Vi ser ju vad som händer med renovräkning. Jag anser att allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag ska drivas utifrån mål om social nytta och samhällsansvar, inte utifrån marknadsmässiga principer och avkastningskrav. Därför anser jag att kravet på att bolagen ska bedriva sin verksamhet i enlighet med affärsmässiga principer ska tas bort. Vi måste värna allmännyttans roll och framtid. För att utveckla allmännyttan föreslår jag ett antal åtgärder. För att bidra till bra och billigt byggande av hyresrätter ska det finnas minst ett allmännyttigt bostadsbolag i varje kommun. För att säkerställa att det finns en tillräckligt stor andel allmännyttiga bostäder både på regional och på nationell nivå föreslår jag att det införs ett förfarande där det krävs tillstånd från vid försäljning av bostäder som ägs av kommunala bostadsaktiebolag. Lagen om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag innehåller bestämmelser som begränsar möjligheten att genomföra värdeöverföringar från bostadsbolagen till kommunerna. Jag välkomnar förslag om att se över bestämmelserna om värdeöverföringar i lagen. Regeringen bör skyndsamt initiera en sådan översyn, särskilt mot bakgrund av att senaste sammanställning av de allmännyttiga bostadsbolagens värdeöverföringar visar att beloppen på de otillåtna värdeöverföringarna har blivit större. Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga att jag står bakom samtliga reservationer. Jag yrkar dock bifall endast till reservation 4 i betänkandet. 75 (C) replik: Min tanke var inte att jag skulle begära replik på Momodou , men när jag hörde Momodou tala om att ta bort regeln om att allmännyttan ska drivas enligt affärsmässiga principer studsade jag faktiskt till lite grann. Den svenska allmännyttan anmäldes ju till EU av Fastighetsägarna, och tvingades att följa den dom som innebär att man inte får ha otillåtna statsstöd till offentlig verksamhet, vilket den svenska allmännyttan uppfattades som. Det finns många länder i som har bostadsföretag som får lov att ta emot stöd från det offentliga. Dessa bostadsbolag ägnar sig huvudsakligen åt social housing. Ska jag uppfatta Momodou anförande här som att han vill omvandla allmännytta till ett antal kommunägda bolag som ägnar sig åt att hyra ut socialbostäder? 76 MOMODOU (V) replik: Tack, , för frågan! Jag var väldigt tydlig i mitt anförande: Allmännyttan ägs av medborgarna gemensamt. Det kan inte vara rimligt att man ska ha orimliga avkastningskrav. Detta går inte ihop med tanken med att ha en allmännytta som har ett bostadsförsörjningskrav så att vanliga människor som inte har höga inkomster ska kunna ha någonstans att bo. Om det krävs vinst och avkastning för att kunna bedriva den här verksamheten i enlighet med lagen om affärsmässiga principer blir det svårare för allmännyttan att bedriva verksamheten utifrån den grund som man byggt allmännyttan på. Det finns vissa komplexiteter som kommer från EU och . Trots det tycker jag att det är väldigt viktigt att man går tillbaka till tanken med allmännyttan, för annars förlorar man hela syftet med den. Vi i tycker att det är väldigt viktigt att allmännyttan värnar om allmänhetens behov av bostad. Man ska inte utgå från efterfrågan, utan man ska utgå från behov. Det är det som är grundläggande vad gäller allmännyttan, och det står vi verkligen bakom. 77 (C) replik: Jag förstår Momodou argumentation, för i värld ska man inte ha någon lönsamhet över huvud taget. Och om det är så att man har det ska staten eller kommunerna ta in den så fort som möjligt för att använda den för att exempelvis betala sitt allmännyttiga bostadsbolag för att det ska bygga bostäder. Momodou bagatelliserar och säger att han vet att det finns några krångligheter när det gäller EU men – och så är han tillbaka igen. Momodou måste förhålla sig till och det faktum att Allmännytta anmäldes av Fastighetsägarna för att bryta mot dessa och att det fick konsekvenser för Allmännytta som Momodou möjligen inte tycker om men existerar. Är det så att Momodou struntar i detta ska lyssnarna här uppmärksammas på att Momodou inte bryr sig om under vilka villkor Allmännytta arbetar, eller så ska de som lyssnar här förstå att det som Momodou tänker göra med Allmännytta för att klara är att göra om hela allmännyttan till ett antal bolag som jobbar med social housing. Vad tycker Momodou att man ska börja med, att påverka EU eller att förändra allmännyttan till socialbostadsbolag? 78 MOMODOU (V) replik: Jag anser att allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag ska drivas utifrån mål om social nytta och samhällsansvar och inte utifrån marknadsmässiga principer och avkastningskrav. Det är väldigt tydligt vad jag menar. I mitt anförande nämnde jag just de värdeöverföringar som sker. Man har avkastningsvinst, och man får ju vinst. I stället för att använda de pengarna för att bygga fler hyresrätter använder man dem till att täppa till hål någon annanstans i verksamheten. Det är skattebetalarnas pengar. De ska användas på ett bra sätt. Det är ju bostadsbrist i det här landet. I stället för att använda de här pengarna till att bygga fler bostäder gör man någonting helt annat. Är det att använda skattebetalarnas pengar på ett bra sätt? Det anser inte jag. Det har kommit förslag om att göra en översyn av just den lagstiftning som ni introducerade när vi hade en borgerlig regering. Jag tycker att det är viktigt att vi skiljer på det som jag säger och det som EU har sagt. Jag förstår att EU har de här reglerna och bagatelliserar inte det. Och jag kan försäkra dig att vi gör allt vi kan för att påverka reglerna. Men när vi tar skattebetalarnas pengar och säger vi att vi ska bygga bostäder som människor har råd med är det väldigt viktigt att vi använder pengarna till just detta. Men vet vi att pengarna ofta inte används för att gynna just människor som behöver bostäder genom att det byggs fler hyresrätter som folk har råd med, utan pengarna används till något annat. Därför betonar jag vikten av att allmännyttan bedrivs utifrån mål, social nytta och samhällsansvar, inget annat. 79 (KD): står inför stora problem när det gäller bostadsmarknaden. Eller ”står inför stora problem” kan väl vara lite väl defensivt, för vi vet alla att vi har stora problem med bostadsmarknaden. Det största problemet är att vi bygger alldeles för lite, men det är inte det enda problemet. Skenande priser i produktionen liksom i det slutliga priset för kunden gäller inte bara småhusproduktionen utan även flerbostadshusen. Om man roar sig med att titta lite grann på statistik, till exempel Svensk Mäklarstatistik, kan man konstatera att villapriserna till exempel i har ökat . Man är nog glad om man har ett hus i , men det blir ju väldigt svårt att komma in på den bostadsmarknaden. Ett av de stora problem vi har är skenande priser, som innebär att de som står utanför bostadsmarknaden får än svårare att komma in på bostadsmarknaden om vi inte gör någonting åt det. Vi har dålig koll på både planering och byggande utifrån själva behovet och utfallet. Jag menar att vi har fått ett perspektiv där vi som politiker bestämmer hur och i vilken form medborgarna ska bo. Vi vägleder medborgarna till framtida bostäder genom ekonomiska incitament och styrning av den upplåtelseform som byggs, alldeles oavsett hur medborgarna vill bo. Den fria viljan att bo i en egen villa är en hägring för många med stigande priser, planering och kreditrestriktioner som berg att bestiga för att lyckas. Till detta kommer Socialdemokraternas återkommande önskan om att införa fastighetsskatt, och det vill de helst göra tillsammans med de övriga tre vänsterpartierna i riksdag. Jag menar att det behöver byggas fler bostäder i , och det gäller såväl hyresrätter som bostadsrätter och ägarlägenheter men även villor. Sju av tio människor vill bo i ett eget ägt boende. Grundläggande strukturproblem på den svenska bostadsmarknaden gör att tillgången på bostäder understiger efterfrågan. Inom bostadspolitiken borde därför den mest prioriterade åtgärden vara att målmedvetet angripa de hinder som finns för bostadsbyggande, till exempel krångliga och tidskrävande planprocesser, svårtydbara bullerregler och byggregler. Tiden från idé till färdigt boende måste förkortas om vi vill göra någonting åt problematiken. Och processen måste bli mindre kostsam och förenklas jämfört med . Planeringen av ett samhälle bör utgå från människans egna behov av små, nära gemenskaper och hur de kan främjas, hur trygghet kan främjas och ekonomisk stabilitet uppmuntras. Det är därför vi kristdemokrater försöker att framhäva konceptet med trädgårdsstäder. Dessa växte fram i städer för att bekämpa den svåra bostadsbristen . De småhus som uppfördes kom sedan att associeras med social hållbarhet och goda uppväxtvillkor. För att främja framväxten av ett antal nya trädgårdsstäder på platser som rimligen kan knytas till fungerande infrastrukturstråk behöver staten vara en aktiv part. Nya liknande bostadsområden bör kunna skapas genom att regeringen ger länsstyrelserna i uppdrag att peka ut nya områden där helt nya stadsdelar kan byggas, eller trädgårdsstäder om man vill kalla dem så. Dessa områden kan sedan bebyggas med främst egenägda bostäder i form av småhus och radhus. Jag tycker att det ska bli en prioritering för regeringen att ge detta uppdrag till länsstyrelserna och att försöka formulera det på ett bra sätt. Vi måste också ge kommunerna möjlighet till stimulansbidrag för att kunna öka takten i antalet planer som blir färdiga. Om man frågar kommunerna varför de bygger så få villor eller småhus säger de att det inte är för att man ogillar dem, utan det är för att andra planer prioriteras högre. Då måste väl själva rimligheten vara att vi ser till att kommunerna kan göra fler planer . Därför borde vi som stat på något sätt prioritera och stimulera kommunerna att tillskapa fler planer . Vid bostadsbyggande på landsbygden och i mindre orter är produktionskostnaderna ofta högre än bostadens marknadsvärde när bostaden är färdigställd. Det innebär att bostadsbolag som bygger på landsbygden ofta tvingas göra en nedskrivning av fastighetens värde när bygget är klart. Detta innebär alltför ofta att byggnationen inte blir av, vilket inte främjar målet om att bygga fler bostäder. Vi har hört att bostadsbrist inte är något storstadsproblem utan finns i hela landet. För många bostadsbolag är det inte lönsamt att bygga bostäder på marknader där marknadspriserna är låga. anser att reglerna för avskrivning behöver ändras och göras mer flexibla. Exempelvis bör längre avskrivningsperioder medges för nyproducerade bostäder på marknader med låga marknadsvärden. Vi föreslår en avskrivningstid , och vi är beredda att diskutera det med de partier som så önskar. De tre förslag jag nu redovisat tror jag kommer att kunna hjälpa. Tillsammans med startlån, bospar och en översyn av kreditrestriktionerna är de en bra början för att få bostadspolitik i rätt riktning. Jag är övertygad om att vi alla vill att det byggs mer, och vi kan nog hitta fler åtgärder gemensamt. Men viljan måste finnas, och jag tror inte att regeringen och de tre vänsterpartierna har den vilja som behövs. Jag yrkar bifall till reservation nummer 5. 80 (C) replik: Det här behöver kanske inte bli ett så långt replikskifte. Jag hörde inte riktigt vad sa, men han nämnde fastighetsskatten och antydde att det finns partier som har varit otydliga i denna fråga. Jag förstår inte vad har fått det ifrån, för vi i har varit tydliga med att vi inte har några som helst planer på att återinföra fastighetsskatten – om det nu är vad påstår. Vi kommer inte att medverka till ett återinförande av fastighetsskatten. Den som tidigare fanns var mycket illa omtyckt, och vi och var med om att ta bort den. Vi håller med om att en återinförd fastighetsskatt skulle bli en skattehöjning som slår hårt mot vanligt folk med vanliga inkomster. En sådan åtgärd skulle varken stimulera landsbygden eller minska klyftorna mellan stad och land. Jag vill bara vara väldigt tydlig med detta så att inte är ute och far med osanningar . Jag skulle vilja veta vad han har fått detta ifrån. 81 (KD) replik: Om man menar allvar med att inte införa en fastighetsskatt ska man inte ställa sig bakom en socialdemokratisk statsminister, vilket gör. Det är min uppfattning. Precis som redovisade i talarstolen verkar Socialdemokraterna bestämma tågordningen och vad som genomförs i bostadspolitiken alldeles oavsett vad säger. Så ställer man sig bakom en socialdemokratisk statsminister i valet ställer man sig också bakom ett införande av fastighetsskatt, vilket Socialdemokraterna går fram med till sin kongress. Vill man inte ha fastighetsskatt är man välkommen att ställa sig bakom den borgerliga statsministerkandidaten . 82 (C) replik: Om man som vill dra in ett antal tjänstemän från i vet man varken vilken sorts skatt, bostadspolitik eller samhälle man får. 83 (KD) replik: Jag konstaterar bara faktum, och det är att Socialdemokraterna och har styrt och att vi inte ser någon utveckling i bostadspolitiken. stöder en regering som inte för bostadspolitiken framåt, och ni får ge er på punkt efter punkt. Man kan redovisa ett januariavtal som inte blir genomfört, men det är inte praktisk politik. Praktisk politik innebär att bestämmer över bostadspolitiken, och stöder man den statsministerkandidaten får man vackert ta i hand och säga: Ja, vi vill införa en fastighetsskatt. 84 (L): En bostad är mycket mer än bara ett ställe att bo på. Det är en grundtrygghet som ger människor frihet att utvecklas. Alltför många begränsas av en illa fungerande bostadsmarknad. Bostadsbristen är stor. Unga tvingas bo kvar hemma och får inte uppleva den frihet det innebär att flytta till sin alldeles egna bostad. Äldre bor kvar i villan fastän de vill flytta till något mindre och enklare, och barnfamiljer bor trångt för att få ihop ekonomin. Bostadsmarknaden behöver förändras på många områden för att bli mer fungerande så att utbudet möter efterfrågan. Fler behöver få möjlighet att äga sin bostad, flyttkedjor måste underlättas och fler bostäder behöver byggas. Bostadspolitik handlar dock långt ifrån bara om en fungerande bostadsmarknad och att fler bostäder byggs. Det handlar också om barns rätt att växa upp i ett tryggt och trevligt område. Det handlar om barns rätt att ha höga ambitioner och framtidstro. Det handlar också om att vi alla ska kunna vara stola över det område vi bor i. Tyvärr har vi alltför många bostadsområden där arbetslösheten är hög, skolresultaten låga och många känner ett utanförskap. Ofta karakteriseras dessa områden av en stor andel relativt billiga hyresrätter. De som gör en jobbkarriär kan inte göra en bostadskarriär och bo kvar utan flyttar vidare för att kunna köpa en bostad trots att de kanske gärna hade bott kvar. Nya människor flyttar in. Eleverna i skolan startar varje termin med nya kompisar i klassen medan tidigare kompisar har flyttat. De nätverk som bygger ett stabilt område, till exempel att man känner sina grannar, är svårare att bygga upp och behålla. För att skapa långsiktigt stabila bostadsområden behöver det finnas en variation av bostäder för livets alla skeden och för människors olika ekonomiska förutsättningar under dessa skeden. I många av de utsatta områden som finns i ser det inte ut på detta sätt. Här dominerar ofta hyresrätter. Därför behövs en särskild strategi för omvandling för att möjliggöra för den som vill äga sitt boende att bo kvar. Såväl hyresrätter som bostadsrätter och ägarlägenheter behövs, och bostadsområden med en blandning av upplåtelseformer skapar bäst möjligheter för de boende att välja en boendeform som passar. Ett steg på vägen är att ge kommuner möjlighet att ge sina bostadsbolag befogenhet att bli byggaktörer i projekt för att bygga nya bostadsrättsfastigheter och ägarlägenheter i utsatta områden. I många av våra utsatta områden är trångboddhet ett utbrett problem. Det får stora sociala konsekvenser, och särskilt allvarligt är det när barn växer upp under sådana förhållanden. Här behövs ett aktivt arbete med ökad samverkan mellan kommuner och statliga myndigheter. Ett nationellt arbete mot extrem trångboddhet i utsatta områden kan förbättra de sociala förhållandena. Vi menar att det behövs en kartläggning av trångboddheten, och lämpliga insatser för att motverka trångboddhet behöver utredas. I många andra länder finns det lagstiftning på plats som underlättar för denna typ av samarbeten. De kallas ofta BID, Business Improvement District. Lagstiftningen i de fallen reglerar former och ansvarsfördelning och gör det enklare att komma igång och samarbeta. BID kan sägas fungera som ett mellanting mellan ekonomisk förening och samfällighet, och den gemensamma uppgiften är alltså att bidra till att området utvecklas i den riktning som verksamhetsmålet har pekat ut. Vi har länge förespråkat fördelarna med BID-modellen och efterfrågat insatser för att underlätta skapandet av sådana samarbeten. Vi välkomnar därför att , tack vare vårt samarbete inom januariavtalet, fått i uppdrag att se över befintlig lagstiftning och identifiera eventuella hinder mot fastighetsägares möjligheter att påverka ett områdes trygghet och säkerhet samt de boendes möjligheter till inflytande över utvecklingen i området. Slutligen: Det finns ett stort behov av jourlägenheter och skyddade boenden för personer som utsätts för våld och hot. Vi menar att kommunernas ansvar att säkerställa att det finns jourlägenheter och skyddade boenden måste förtydligas. Det skulle kunna göras genom att lagen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar skärps. föreskrivs att kommunerna varje mandatperiod ska fastställa riktlinjer för bostadsförsörjningen. Dessa ska grundas på en analys av den demografiska utvecklingen, efterfrågan på bostäder, bostadsbehovet för särskilda grupper och marknadsförutsättningar. Lagen bör ändras på så sätt att det tydligt framgår att kommunerna också ska analysera behovet av tillfälliga boenden för våldsutsatta personer och deras anhöriga. Eftersom bostadsförsörjningslagen också innehåller bestämmelser om ansvar att underlätta samordningen mellan kommuner kan en lagändring även skapa goda förutsättningar för att analysen av behovet av jourlägenheter och skyddade boenden kan göras mer kommunövergripande. behöver man lämna den kommun som man bor i för att få ett tryggt boende. Vi står bakom samtliga våra reservationer, men för tids yrkar vi bifall endast till reservation 17, som vi har tillsammans med , som rör blandade boendeformer och minskad segregation. 85 MOMODOU (V) replik: Tack, , för anförandet! I flera av era reservationer, både i era egna men också dem som ni har tillsammans med , målar ni upp en bild av segregationsproblematiken som ensidigt fokuserar på socioekonomiskt svaga områden, framför allt när ni pratar om blandade boendeformer. Delmos, Delegationen mot segregation, har tydligt sagt att dagens ensidiga fokus på bostadsområden med socioekonomiska utmaningar är ett problem. Man tittar inte på en helhet utan fokuserar på en viss del av samhället och väljer ut just reformidéer och satsningar på dessa områden. Det leder till stigmatisering och så vidare. Ofta när ni pratar om blandade boendeformer pratar ni om det bara när det gäller socialt utsatta områden och inte just välbärgade villamattor. Anser inte och att segregation är ett fenomen som båda sidor bidrar till? Att det finns villamattor där det bara finns välbärgade människor, bostadsrätter och villor bidrar också till segregationen. Varför pratar man inte om att det ska vara blandade upplåtelseformer även i de områdena i stället för att fokusera på bara just socialt utsatta områden? 86 (L) replik: Tack, Momodou ! Jag tycker att det är viktigt med blandade boendeformer i alla våra bostadsområden. Bor man i ett villaområde och skiljer sig får man oftast flytta långt ifall man inte har råd att köpa två hus i det bostadsområdet. blir den ena parten kvar, medan barnen får flänga mellan olika stadsdelar för att till exempel kunna komma till skolan. Anledningen till att vi fokuserar mycket på utsatta områden är att det finns problem i utsatta områden som vi måste ta tag i. Man kan titta på skolor . I den kommun som jag själv kommer från och där jag har ansvarat för skolfrågan såg vi snabbt att det inte spelar någon roll hur mycket pengar vi pumpar in i skolan och hur mycket bra saker vi försöker göra för skolan om bara ett par av den uppsättning elever man har i förskoleklass finns kvar i årskurs nio. De flesta har nämligen flyttat, och det har kommit in nya elever. Då skapas inte den stabilitet som behövs i skolan för att man ska ge eleverna en bra chans vidare i livet. Det kommer vi åt ifall det finns bostadsformer i de utsatta områdena som innebär att man kan bo kvar. När vi pratar med människor som bor i utsatta områden är de allra flesta väldigt nöjda med sitt område och vill gärna bo kvar. Men när man får lite mer pengar eller en lite större familj och vill flytta till något större saknas både större bostäder och ägda boendeformer. Om man inte vill bo kvar i en för trång lägenhet måste man då flytta från området. Det är det problemet som vi vill komma till rätta med. 87 MOMODOU (V) replik: Jag förstår att det är det som Liberalerna och fokuserar på. Men det är det som Delmos också påstår är problematiskt. Om man vill bli av med segregationen måste man jobba på att bygga blandade boendeformer i alla områden i stället för att fokusera på bara socialt utsatta områden. Det bidrar till stigmatiseringen. Det är det som forskning och Delmos har kommit fram till. Ni har lyft upp en problemformulering, , där ni till exempel påstår att hyresgäster har lågt ansvarstagande för den fysiska miljön och gemensamma utrymmen. Ni säger att den nästintill fullkomliga dominansen av hyresrätter i områden där svenskar med utlandsbakgrund dominerar och den totala dominansen av bostadsrätter i andra områden är oerhört problematisk. Det är problematiskt när man angriper segregation på det sättet. Vi ser aldrig några konkreta förslag som visar att ni skulle vilja se ett mer blandat boende även i landets mer välbärgade områden.