prot · H809127 · 2021-05-26 00:00:00 — Liberalerna yrkar bifall till reservation 14. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 19.) Förbud mot erkän-nande av utländska månggiften m.m. § 12 Förbud mot erkännande av utländska månggiften m.m. betänkande 2020/21:CU18 Förbud mot erkännande av utländska månggiften m.m. (prop. 2020/21:149) 45 (MP): Vi ska nu debattera civilutskottets betänkande CU18 Förbud mot erkännande av utländska månggiften m.m. I propositionen föreslår regeringen ett generellt förbud mot att erkänna månggiften som ingåtts enligt utländsk lag. De utländska månggiften som kommer i fråga för erkännande i rör i praktiken uteslutande män som är gifta med flera kvinnor. Att män tillåts ingå äktenskap med flera kvinnor är diskriminerande och inte förenligt med den princip om likabehandling av makar som svensk rätt bygger på eller med kraven på jämställdhet. Regeringen föreslår därför en ny huvudregel om att inga utländska månggiften ska erkännas i . Regeringens förslag innebär att även om man har gift sig i ursprungslandet före ikraftträdandet av denna nya lag och därefter kommit till kommer äktenskapet inte att erkännas framöver. Förbudet ska gälla oavsett om parterna hade anknytning till eller inte när de gifte sig. Undantag från förbudet ska endast kunna göras om det i ett enskilt fall finns synnerliga skäl. Förbud mot erkän-nande av utländska månggiften m.m. I propositionen lämnas även andra förslag, bland annat ett utvidgat förbud mot erkännande av äktenskap mellan nära släktingar. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Jag är ganska övertygad om att dagens debatt till största del kommer att handla om kapitel 6 i regeringens proposition med rubriken från erkännandeförbudet vid synnerliga skäl. I mitt anförande kommer jag därför att stanna vid det. I betänkandet har vi i tillsammans med Socialdemokraterna och en gemensam reservation, reservation nummer 1. Den handlar om ventilen i fråga om månggiften. Vi vill understryka att vi har samma principiella syn på månggiften som majoriteten i utskottet. bör som ett modernt och jämställt land ha en reglering som gör det tydligt att månggifte inte accepteras. behöver en utsatt part i ett polygamt äktenskap tillförsäkras ett godtagbart rättsligt skydd. Vad vi har olika ståndpunkter om är på vilket sätt detta skydd ska utformas. Det handlar alltså närmare bestämt om vilken teknisk lösning som bör väljas för att uppnå ett och samma resultat. I den delen konstaterar vi att regeringens förslag om ett ytterst begränsat undantag från erkännandeförbudet vid synnerliga skäl, det vill säga den så kallade ventilen, överensstämmer med utredningens förslag. Dessutom har de flesta remissinstanser tillstyrkt förslaget eller inte invänt mot det. Vi konstaterar också att utredningen övervägde den ordning som förespråkas i motionerna och som innebär att man vid synnerliga skäl kan erkänna vissa rättsverkningar av äktenskapet, till exempel i fråga om arv, i stället för att erkänna äktenskapet som sådant. För mig är det en teknikalitet. Utredningen redovisade dock ett antal invändningar mot en sådan ordning, bland annat praktiska tillämpningsproblem och svåröverskådlig lagstiftning. Det är inget vi förespråkar. Sammantaget anser regeringen att undantaget vid synnerliga skäl utgör en lämplig avvägning mellan intresset av att motverka månggiften i och att säkerställa att en kvinna i det enskilda fallet inte drabbas oskäligt hårt. Jag har inte någon annan uppfattning i den frågan. Jag yrkar därmed bifall till reservation nummer 1. 46 (S): När regeringens proposition i frågan om månggiften landade hos oss för sedan fick det en hel del uppmärksamhet i medierna. Min bild var att oppositionen tog tillfället i akt att använda en lite laddad fråga för att skaka igång debatten på ett oärligt sätt. I ett samhälle där många enbart läser rubriken går det förstås hem. Det vet de debattörer som gav sig in i den här frågan. Det var lätt att få intrycket att regeringen egentligen inte alls är emot månggiften utan gör allt den kan för att öppna upp för olika ventiler och undantag. Inget kan vara längre från sanningen. Regeringen har alltså efter att ha utrett frågan om månggiften i lagt fram propositionen Förbud mot erkännande av utländska månggiften m.m. Det är så den heter, och det är det regeringen vill införa. har månggiften där någon part haft en koppling till inte accepterats här. Med den här lagstiftningen utökas detta till att omfatta personer som saknar koppling till . Lyssnar man på somliga debattörer kan man få intrycket att det här är ett jätteproblem i och för . Men för oss handlar detta om de kvinnor som lever i månggiftessituationer där det finns stor risk för ojämställdhet. Det finns tydliga internationella riktlinjer om att månggifte ska bekämpas eftersom det befäster ojämställda strukturer. Förbud mot erkän-nande av utländska månggiften m.m. I och i princip hela världen handlar det om att män tar sig rätten att ha flera fruar – nästan aldrig om det omvända. Minns jag rätt från utredningen kunde det förekomma i att kvinnor kunde vara gifta med två män som var bröder, efter att den ene mannen förlorat sin fru. Det är väl ett praktiskt upplägg, gissar jag. Annars handlar det bara om män med flera fruar. Så ser strukturerna ut. Men för att ha proportionerna klara för sig: Det finns ungefär 150 män som är registrerade som gifta med flera kvinnor i . Av dem är det ungefär 40 som faktiskt har fler än en fru här. I antal handlar det alltså inte om så många, men för den kvinna som drabbas spelar det ju ingen roll hur många andra det finns. Därför är jag väldigt glad över att vi är framme vid att besluta om detta. Enkelt uttryckt säger förslaget att inga äktenskap som är månggiften kommer att erkännas i . Den lösningen har valts framför att först erkänna dem för att sedan upplösa dem, av olika kloka skäl som också framgår av propositionen. Detta gör också att lagen på det sättet funkar på samma sätt som annan äktenskapslagstiftning när det gäller äktenskap vi inte erkänner, till exempel äktenskap med barn. Det som det då föreligger en oenighet om är egentligen hur vi ska reglera att det inte uppkommer situationer där den svagare parten drabbas orimligt hårt av att äktenskapet inte erkänns. Det finns inga konkreta exempel att lyfta, och det är själva poängen. Sådana situationer är väldigt svåra att förutse, och det är därför möjligheten måste finnas. Regeringen har också där valt att reglera på samma sätt som man har gjort i motsvarande lagstiftningar – med att ha en så kallad ventil med undantag från erkännandeförbudet vid synnerliga skäl. Andra partier vill felaktigt få det till det jag nämnde inledningsvis: att regeringen egentligen inte vill förbjuda detta. Det är trams, och det är vilseledande. Att ge ett tidigare äktenskap följdverkningar för att skydda en svagare part kan bara göras mot bakgrund av den eventuellt uppkomna situationen och dess följdverkningar. Parterna kommer inte att räknas som gifta i övrigt. Även andra partier vill att det ska vara möjligt att i vissa förmodligen väldigt sällsynta fall reglera eventuella ekonomiska efterverkningar. Men de vill se en annan teknisk lösning i lagstiftningen. Det kan man förstås vilja. Jag ser dock att vi vill samma sak men har olika lösningar på vägen dit. Jag gissar att detta kommer att utkristallisera sig i kommande anföranden. En viktig sak att påpeka är att detta inte på något sätt kommer att påverka hur barn har tillgång till sina föräldrar. Att fastställa faderskap med eller utan äktenskap är ingen svårighet . Räknas man som far till ett barn i ett annat land kommer man också att göra det i . Med detta vill jag yrka bifall till vår reservation 1. 47 (M): Förbud mot erkän-nande av utländska månggiften m.m. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nummer 3 om ventilen i fråga om släktskapsband. Ett äktenskap är ett förbund mellan två vuxna. Det är ett förbund mellan två människor som inte är nära besläktade med varandra. Så är det i och i de flesta länder. Men det finns ställen där polygama äktenskap, eller månggifte, är lagligt och där äktenskap mellan nära släktingar tillåts. Så är det inte i . Men det har fram till nu funnits en möjlighet att kringgå den svenska lagstiftningen och synen på hur många och vem som får ingå äktenskap. riktade ett tillkännagivande till regeringen om att den möjligt borde återkomma till med ett förslag till skärpt lagstiftning mot utländska polygama äktenskap. , fru talman, har regeringen levererat ett lagförslag till som i mångt och mycket är bra, men det har sina brister. Jag tror att regeringen och regeringspartierna är emot polygama äktenskap. Jag tror inte att det i finns någon med förståndet i behåll som är för polygama äktenskap. Det anser vi är bra, och det ställer vi oss också bakom. Som huvudregel erkänns inte polygama äktenskap i om minst en av parterna är svensk medborgare eller hade svensk hemvist när äktenskapet ingicks. Däremot har polygama äktenskap som ingåtts utomlands och där ingen av parterna haft anknytning till godkänts av när makarna flyttat hit. Detta anser vi är fel. Det stämmer inte heller överens med den uppfattning samhället i stort har om hur ett äktenskap ska se ut. Vi välkomnar därför regeringens förslag om att utländska polygama äktenskap inte ska erkännas i , inte heller i fall där de ingåtts innan lagstiftningen träder i kraft eller i fall där ingen av parterna hade någon anknytning till när äktenskapet ingicks. Vidare välkomnar vi också regeringens förslag om ett utvidgat förbud mot erkännande av äktenskap mellan nära släktingar genom att anknytningskravet tas bort även där. Det vi inte är beredda att ställa oss bakom och som även en majoritet i civilutskottet anser är fel är regeringens förslag till undantag. Regeringen föreslår att undantag från erkännandeförbudet i fråga om utländska månggiften ska kunna göras när synnerliga skäl föreligger. Detta motiveras med att det kan uppstå situationer där det anses orimligt att upprätthålla ett ovillkorligt erkännandeförbud, till exempel för att det skulle kunna få betydelse för makarnas inbördes ekonomiska förhållande när det gäller exempelvis rätten till bodelning, underhåll och arv. Undantaget eller ventilen, som regeringen kallar det, öppnar för att makarna i polygama äktenskap fortsatt får vara gifta även i . Regeringen försvarar sig med att det kan uppstå situationer där den svagare parten råkar illa ut om äktenskapet inte erkänns. Vi inser att den svagare parten behöver ett skydd. Men det skyddet är inte att fortsätta att ingå som en av flera makar i ett polygamt äktenskap. I tillkännagivandet kan vi läsa: ”Utskottet anser vidare att det på ett lämpligt sätt måste säkerställas att den som är att betrakta som en svagare part i ett polygamt äktenskap tillförsäkras ett godtagbart rättsligt skydd i sammanhanget.” Vi moderater anser inte att det lagförslag som regeringen lägger fram tillgodoser tillkännagivandets krav, och det är även utskottets mening. Förbud mot erkän-nande av utländska månggiften m.m. Vi välkomnar som tidigare nämnts även erkännandeförbudet mot utländska äktenskap mellan nära släktingar. Men även här vill regeringen ha undantag, något som jag kan tycka är ännu mer anmärkningsvärt. Inte heller här har regeringen lagt fram något tydligt motiv för att ventilen ska finnas, annat än att oförutsedda situationer kan uppstå. Vi motsätter oss även här regeringens ventil, med samma argument som när det gäller polygama äktenskap. Den svagare parten i ett äktenskap mellan syskon eller halvsyskon, mellan en farbror och hans eller mellan en far och hans dotter måste skyddas med annan lagstiftning. Ett skydd som medför att en svagare part fortsatt anses vara gift med sin farbror är inte ett skydd. Det tror jag, fru talman, att de flesta håller med mig om. 48 (SD): Vi sverigedemokrater står bakom alla våra reservationer, men jag vill börja med att yrka bifall till vår och reservation, reservation 2. skriver vi alltså , och vi ska debattera månggifte i riksdag. Låt det sjunka in . Månggiften är förtryckande för kvinnor som ingår, och de förekommer i princip enbart i kulturer där kvinnans människovärde är lägre än mannens. Kvinnorna har heller aldrig möjlighet att säga ja eller nej till andra kvinnor i samma äktenskap, utan det hela utgår från ett tänkesätt där kvinnan är mannens ägodel. I dessa förtryckande förhållanden finns också ett antal barn. Hur många barn som lever i månggiftesfamiljer i är det ingen som säkert vet. Det finns tre tydliga skiljelinjer i frågan om månggifte i . Det finns två partier som vill att månggiften ska bort. Inga månggiften ska vara kvar i samhället. Jag är stolt över att representera ett av dessa partier – det andra partiet är . Sedan har vi , och Liberalerna som tycker att de månggiften som finns kan få finnas kvar, men inga nya ska tillkomma. Och så har vi regeringen, den feministiska regeringen som man gärna kallar sig – regeringen som aldrig missar ett tillfälle att påtala hur kvinnofientliga andra är. Regeringen vill alltså inte bara behålla alla månggiften som finns i utan också att nya ska kunna tillföras om det finns synnerliga skäl för det. Och regeringen låter sig inte nöjas med det. Man skriver paragrafen om att trots allt godkänna vissa månggiften med synnerliga skäl på ett sådant sätt att det kan tolkas som att den även ska kunna användas på barnäktenskap. Vägen hit har varit krokig. Frågan om månggiften i är inte ny, men extra aktuell blev den kanske efter vågen av invandrare 2015. Flera partier, däribland mitt eget, påpekade att månggifte borde hanteras när vi utredde barnäktenskap. Det fanns till och med en majoritet i civilutskottet för att gå vidare med ett tillkännagivande om det under förra mandatperioden. Men då bjöd regeringen och in alla partier för någon form av överläggningar. Ja, det var inte alla partier; alla partier utom mitt bjöds in. Jag vill minnas att det var . Själv kunde jag åka hem till familjen. Förbud mot erkän-nande av utländska månggiften m.m. Jag vet inte vad som sas under mötet. Jag var inte inbjuden. Men efter mötet drogs initiativet tillbaka. Då offrades de kvinnor och barn som lever i dessa förtryckande månggiften. Då var det inte längre aktuellt att skynda på processen. Jag tycker att de som satt med då borde skämmas för det. Regeringen hade i ett slag fördröjt en lagstiftning mot månggifte med . Det är fakta. Vad än påstår kunde vi här ha sparat . Jag satt med både i utredningen om barnäktenskap och i utredningen om månggifte. Hade vi fått uppdraget redan i barnäktenskapsutredningen hade vi lagt fram förslag när vi presenterade vår utredning. Det hade sparat in , för lagarna som gäller barnäktenskap har vi redan infört. Regeringen verkar överdrivet mån om att bevara månggiften i . Jag beklagar detta, framför allt för de kvinnor och barn som lever i dessa förtryckande miljöer. Man säger att detta handlar om ”retroaktiv lagstiftning” när man försvarar ett bevarande av månggiften. Men jag anser inte att det är retroaktiv lagstiftning när man går in och stoppar ett pågående förtryck av kvinnor och barn. Det var inte retroaktiv lagstiftning när barnaga förbjöds. Det fanns ingen som ansåg att den som hade barn skulle få fortsätta att slå dem enligt de regler som gällde tidigare. Jag ser inte att det är en enorm skillnad mot det förtryck som kvinnor och barn utsätts för i månggiftesförhållanden. tvingas barn att växa upp i sådana miljöer. Vi borde faktiskt kunna stå upp för alla kvinnor och barn i på riktigt. 49 (C): Månggifte är ämnet för den här debatten. Som någon talare före mig sa finns det ingen som är för månggifte, utan det är något som jag och många andra tycker inte hör hemma i svensk lagstiftning. I ett månggifte finns risken att det är tvång inblandat och att det handlar om ett hedersrelaterat tvång. För mig och är det viktigt att vi ska leva i relationer av fri vilja. Jag tycker därför att det är bra med det förslag som finns, alltså att vi inte ska godkänna några mångäktenskap i oavsett när de har ingåtts i ett annat land och oavsett vilken anknytning personerna har till . Men inte heller vi i är nöjda med den ventil som finns i regeringens förslag. Vi står därför bakom tillkännagivandet om att regeringen behöver återkomma med förslag om hur vi kan säkerställa att den svagare partens intressen tas till vara när vi inte godkänner äktenskapet. Det kan till exempel handla om arv och bodelning. Detsamma gäller också släktäktenskap, till exempel mellan hel- och halvsyskon. Även här gäller att vi inte godkänner dem, oavsett släktbanden till , för det finns risk för tvång eller hedersförtryck i detta. Men återigen är det viktigt att säkerställa den svagare partens intressen, så vi vill inte heller här se någon ventil. Förbud mot erkän-nande av utländska månggiften m.m. Med de orden yrkar jag bifall till reservation 3. 50 (V): står bakom regeringens förslag om ett erkännandeförbud avseende utländska månggiften. Idén om att en man ska ha flera fruar stämmer inte överens med svensk jämställdhet, och månggifte ska därför motarbetas. En generell utgångspunkt har länge varit att ett äktenskap som ingås enligt utländsk lag ska erkännas i om det är giltigt i den stat där det ingicks. Att som utgångspunkt erkänner utländska äktenskap bygger på den grundläggande principen i den internationella privaträtten om att respektera andra staters rättsordningar. I propositionen föreslås en ny huvudregel om att utländska månggiften inte ska erkännas i . Alla partier har varit överens om skärpningen av lagstiftningen men inte om den slutliga utformningen. Två huvudalternativ har diskuterats i frågan: icke-erkännande eller tvångsupplösning. Även här har partierna varit överens: Det ska vara ett icke-erkännande av utländska månggiften som ska gälla. Oavsett parternas tidigare anknytning till ska utländska månggiften inte erkännas i . Alternativet att tvångsupplösa äktenskap innebär att de först måste erkännas, och de kommer att fungera som äktenskap i tills de upptäcks. Det innebär att människor skulle kunna ingå i ett månggifte innan det märks och äktenskapet blir upplöst. Ett icke-erkännande får i stället verkan direkt. Det skapas inget incitament att dölja det, vilket annars skulle kunna bli följden av ett förfarande med tvångsupplösning. Ståndpunkten skiljer sig dock åt mellan partierna när det kommer till hur man ska säkerställa att kvinnor inte drabbas av helt orimliga konsekvenser av ett icke-erkännande. De offentligrättsliga regelverken om till exempel socialförsäkring, ekonomiskt bistånd och beskattning är generellt individbaserade, och rätten till olika typer av stöd ska därmed inte påverkas av om en person är gift eller inte. Krav på äktenskap som en förutsättning för förmåner med mera i olika sammanhang har i svensk rätt successivt tagits bort. Men det kan bli problematiskt vid till exempel arv, enligt utredningen. Det kan också vara svårt att förutse alla situationer där det kan bli orimliga konsekvenser för kvinnor i de äktenskap som inte erkänns. Det har om inte annat märkts i diskussionerna inför det här beslutet. Majoriteten i utskottet menar att vissa rättsverkningar av äktenskapet ska erkännas utan att äktenskapet erkänns, alltså att det regelverk som gäller för gifta, till exempel när det gäller arv, ska användas även om äktenskapet inte erkänns. Utredningen redovisade dock ett antal invändningar mot en sådan ordning. Det handlade bland annat om praktiska tillämpningsproblem och en svåröverskådlig lagstiftning. Dessutom blir det en harmonisering med övrig lagstiftning på äktenskapsområdet, där det finns möjlighet till undantag om konsekvenserna blir orimliga. Där menar vi att undantag från ett icke-erkännande ska göras vid synnerliga skäl. Det är alltså en ventil som kan användas ytterst begränsat. 51 (KD): Förbud mot erkän-nande av utländska månggiften m.m. Visst är det svårt att ha en moralisk grund eller en värderingsgrund för att tala om hur någon ska leva sitt liv. Vi är i många delar helt fria att fatta våra beslut själva. Vi får bo och leva med den eller dem vi själva önskar om den andra eller de andra väljer det. Men när besluten kan drabba en annan person eller få laglig grund måste vi som samhälle sätta de ramar som vi anser ska gälla. Detta gäller barnäktenskap, tvångsäktenskap och, för min del, även månggiften. Grunderna för den svenska rättsordningen är bland annat den familjerättsliga principen om likabehandling av makar och regeringsformens krav på att ingen får missgynnas på grund av sitt kön, vilket även kommer till uttryck i om de mänskliga rättigheterna. Månggifte strider, menar jag, mot båda dessa: den familjerättsliga principen och regeringsformens krav. Månggifte är olagligt och straffbart för oss svenskar i . Trots detta har det gjorts undantag för polygama äktenskap som ingåtts i land där det är tillåtet och om makarna vid ingången av ett månggifte saknat anknytning till . Detta har vi kristdemokrater ansett vara en konstig ordning. Man har en situation och en värdegrund för dem som växt upp inom gränser och en värdegrund för dem som flyttar hit till . Man bör behandla alla som är innanför gränser lika, oavsett bakgrund. står vi här, mycket glädjande, med en proposition som innebär att utländska ingångna månggiften inte ska erkännas i från . Utskottets majoritet har även uttalat att man inte vill ha någon ventil utan att man vill hitta en ordning där man utan att erkänna äktenskapet som sådant under särskilda omständigheter kan tillerkänna det vissa rättsverkningar. Om en sådan lösning, där man alltså skiljer på frågan om en persons civilstånd och frågan om tillämpningen av vissa rättsverkningar, är vi kristdemokrater de första att säga: Det är ett steg i rätt riktning. Men det är tyvärr bara ett halvt steg i stället för ett fullt steg. Regeringen föreslår inte att existerande månggiften ska upplösas och om så krävs tvångsupplösas, vilket jag tycker är väldigt märkligt. Om man anser att månggiften är fel kan inte ett datum avgöra om det är rätt eller fel. Det är ett faktum i dagens proposition. Människor ska givetvis ha frihet att välja hur de ska leva sina liv. Det finns människor som vill leva i multipla kärleksförhållanden eller sexuella förhållanden med flera personer . Det är dock ingen anledning att göra äktenskapet antalsneutralt. Vi kristdemokrater menar att det är viktigt att vi som nation står upp för den lagstiftning vi har och våra normer. Principen om att parterna i ett äktenskap har samma rättigheter har legat till grund för svensk äktenskapsrätt . Det är helt oacceptabelt att månggiften ska tillåtas bestå endast på grund av att de har ingåtts i utlandet och före ett visst datum. Det är ett inkonsekvent förhållningssätt jämfört med det som gäller för förbudet mot inhemska månggiften. Vi har alltså en feministisk regering som anser att det även från ska finnas månggiften registrerade i , trots att det går emot grunderna för den svenska rättsordningen. Det handlar om de familjerättsliga principerna om likabehandling av makar och om regeringsformens krav på att ingen får missgynnas på grund av sitt kön, vilket även kommer till uttryck i om de mänskliga rättigheterna. Månggifte strider, menar jag, mot båda dessa: den familjerättsliga principen och regeringsformens krav. Förbud mot erkän-nande av utländska månggiften m.m. sa i sitt tal: Vi ska ha ett modernt och jämställt land. Hur uppnås det när man fortfarande låter det finnas registrerade månggiften i ? Uppnås detta moderna och jämställda samhälle när vi låter månggiften finnas i ? Socialdemokraterna sa att medborgarna bara läser rubriker, och de tycker att vi i oppositionen är oärliga i debatten. Det är bara trams. Hur ska man då göra i en debatt när det är ett faktum att Socialdemokraterna vill ha månggiften i , eftersom de fortfarande finns registrerade och det finns en ventil? Vi talar i debatten om precis hur det är. Att man inte gillar debatten är en helt annan sak. Att man har en annan åsikt är en helt annan sak.