prot · H809112 · 2021-04-22 00:00:00 — När ledamoten väljer den feministiska utrikespolitiken som utgångspunkt för sitt anförande måste man faktiskt fråga hur kvinnor gynnas av kraftigt ökande vapenexport och hur det bidrar till resolution , agendan för kvinnor, fred och säkerhet. har regeringspartierna och Liberalerna och skrivit in i punkt 70 att er principiella inställning är att det inte ska ske någon vapenexport till den saudiledda koalitionen som krigar i . Avtalet ingicks 2019. exporterade året för 700 miljoner. 2019 exporterade man för 1 ½ miljard, och exporterade man för 3,3 miljarder. Vad beror det här på? Jo, det beror på att man har någonting som heter Global och har godkänt en sådan export till . En femtedel av svensk vapenexport går till den saudiledda koalitionen även med punkt 70 inskriven. Det beror bland annat på att den aldrig har fattat något beslut kring punkt 70. Man har aldrig pekat med hela handen och sagt: Det här är regeringens politik. Det här är i stället ett dokument som ni har med tre andra partier som inte gäller. Det gör att kvinnor måste undra, för den feministiska utrikespolitiken är i grunden väldigt bra. Men i , av alla ställen, som vi diskuterar här och är dubbelmoralen i den feministiska utrikespolitiken tydligare än någon annanstans. Regeringen har också ordförandeskapet i den senaste biståndskonferensen, som misslyckades kapitalt med att uppnå finansiering till humanitära behov utifrån det krig som pågår där. Ändå slår regeringen sig för bröstet både för sin politik i och för sin politik i . Därför frågar jag om den här dubbelmoralen. 170 (S) replik: Jag har svårt att utröna huruvida svensk krigsmaterielexport har påverkat kvinnornas situation i och deras deltagande i fredsprocesser. Det kan inte jag svara på här och . Men det kanske har svaret på i nästa replikskifte, om han då med fog kan säga att jemenitiska kvinnor på ett enklare sätt har kunnat ta del av fredsprocesserna. Vi har en reglerad krigsmaterielexport, och det vet mycket väl om. Den styrs med tydlig myndighetsstyrning, och det finns en väldigt stark prövning – förmodligen en av de starkaste i världen, skulle jag vilja understryka. Som direkt svar på frågan kan jag säga: Jag vet inte hur kvinnorna i har påverkats av detta. Jag har ingen aning. Det jag däremot vet är att stöttar och de fredssträvanden som finns där. Det jag också vet är att det finns ett stort stöd när det gäller det humanitära, alltså ekonomiskt stöd till befolkningen i , från svenskt håll. Det känner också väl till. Jag kan alltså inte svara på frågan om huruvida Global har gjort att jemenitiska kvinnor inte deltar aktivt i fredsprocesser, som antyder. 171 (V) replik: Jag menar utifrån rapporter som jag har läst att Erieye och Global har varit starkt bidragande till upprätthållandet av den blockad som den saudiledda koalitionen har haft gentemot . Det har försvårat tillgången till mat, bensin, bränsle och andra förnödenheter och gjort att de har haft svårt att ta sig in i landet. har varit aktivt på ett bra sätt från den i fredsförhandlingar kring , framför allt när det gäller tillträde till hamnen i , som har varit viktig för att de humanitära leveranserna skulle kunna nå in i och till huvudstaden . Det är ändå uppenbart att blockaden finns där och att den har bidragit till ett stort humanitärt lidande. Det är många människor som svälter och miljoner barn som har det otroligt svårt just . är lite av en comeback kid här i kvällens debatt som tidigare utrikesutskottsledamot som är tillbaka. Därför hörde han inte ISP:s föredragning i utskottet . Men där tog de upp två punkter som rör som oroar mig. Det ena var att det i den skrivelse som regeringen just har lagt på bord står klart att två nya vapenleveranser är godkända till trots att regeringen har sagt att det ska vara slut med det. Det är två tillstånd som är kopplade till internationella samarbeten. Mer tänker man inte säga, för det är belagt med sekretess, och jag vet inget mer än så. Men jag förstår inte varför vi ska exportera mer vapen till och till saudiledda koalitioner, särskilt när punkt 70 finns och särskilt när man borde kunna fatta ett beslut i regeringen om att den principiella inställningen faktiskt ska gälla i verkligheten. Det andra är att det inte finns någon feministisk utrikespolitik när man kommer till kvinnor och bedömningen. Där inkluderas kvinnor som en del i mänskliga rättigheter, och då har inte den feministiska utrikespolitiken genomslag. Här kan regeringen göra mer, och det är det jag hoppas på. Jag hoppas att fina och vackra ord om feministisk utrikespolitik också omsätts i praktiken när det kommer till kvinnor, när det kommer till vapenexport till och när det kommer till bedömningar av vart man ska leverera vapen. 172 (S) replik: Jag tar fasta på det säger om den feministiska utrikespolitiken, för det är många olika steg som måste tas. Visst kan man tycka att det är konstigt att ett land uppe i som som första land i världen uttrycker att man genomför en feministisk utrikespolitik. Jag kan med fog ändå hävda att den har gjort avtryck i många länder, och det tror jag att också känner till. Den har gjort avtryck i många parlament och även i en hel del regeringar. Sedan kan slutsatserna bli att det i vissa lokala områden, till exempel, eller i regioner kommer att vara svårt att bedriva feministisk utrikespolitik. Men man måste också ha små insatser för att nå upp till de stora stegen. Det är precis som säger: har varit väldigt aktivt för att få humanitärt tillträde till . Det känner till mycket väl. Vi har agerat aktivt, och utrikesministern har varit väldigt aktiv i de här frågeställningarna. Jag beklagar att vi i ett sådant läge inte når fullt ut med den feministiska utrikespolitiken för att stötta de miljoner människor som har hamnat i väldigt svåra situationer i utifrån de rådande omständigheterna och utifrån den krigskonflikt som pågår där. Men det har gjorts, och det görs fortfarande, starka försök, och det bidras också ekonomiskt och humanitärt för att mildra nöden och kanske långsiktigt skapa en långvarig fred. Jag var inte med på föredragningen , så det vore att förhäva mig att säga vad jag vet eller inte vet i frågeställningen. Jag har inte läst dokumenten, och jag har inte en aning om vad som ligger bakom den sekretess som gäller de två utskeppningar som du nämner som ska genomföras. Jag vet mycket om många saker, men den här frågan låter jag vara obesvarad. 173 (C): När vi nu tittar på detta betänkande, som jag inledningsvis hörde refereras till som ett motionsbetänkande från , och lyssnar till debatten blir det mer som att vi skulle ha haft ett utskottsbetänkande som täckte hela med alla dess olika komplexa verkligheter. Så är det faktiskt inte. Man kan se, herr talman, om man läser betänkandet att det finns motionsförslag om fredsstyrka till och om att inrätta en säker zon för att skydda etniska och religiösa minoriteter i och . Den typen av frågor har så här långt inte varit uppe i den här debatten. Det är andra frågor som väcker mest uppmärksamhet. Jag börjar gärna i den historiska kontext som också kollegan startade med, om som civilisationens vagga. Så är det ju verkligen. Här finns en historia som är mångtusenårig, med många olika imperiebyggare som har funnits i området. Det är en historia av krig och konflikter och av olika religioners födelse. Vi har också under upplevt förändring i till vad vi ser . Efter och skapades ju mer eller mindre enligt den struktur som vi ser på kartan. Jag vill dock lyfta fram det kurdiska folket. Det kurdiska folket har fortfarande spridning över flera länder – , , och . Det är verkligen en utmaning att hitta en inkluderande process i fredsarbetet i för att säkra att det kurdiska folket får sin rättmätiga del av demokrati och mänskliga rättigheter tillgodosedd. Det som har hänt i och händer än är präglat av många konflikter och krig. har som nämndes haft av krig. Det har krävts hundratusentals dödsoffer. 14 miljoner människor är på flykt. Oerhörda brott har begåtts av terrorsekten i både och . Det är en fajt som vi än i denna dag försöker att föra med vår närvaro i för att bygga upp förutsättningar att skapa fred och möjligheter till utveckling, oavsett vilken religion man tillhör. I det arbetet är det också viktigt att lyfta fram det som vi har betonat i utskottets betänkande, nämligen vikten av att straffrihet inte ska råda. Jag tycker att det är rätt och riktigt att vi medverkar till att samla bevis. Att vi deltar i FN:s bevissamlingsmekanism för brott begångna i och brott begångna av Daish i är värdefullt och viktigt för att kunna åstadkomma rättvisa för alla som har drabbats. Det är naturligtvis också viktigt att vi bidrar med utredare från till Unitad och att vi kanske också hittar ett samarbetsavtal som gör att vi kan utnyttja deras bevismaterial även i om så skulle vara. Det handlar om att ge människor möjligheter att gå vidare genom en rättsprocess och få sin sak prövad, förhoppningsvis via ICC. Vi har uppmanat till det. skulle vara anslutna till ICC för att det skulle vara möjligt att få frågorna prövade på det sättet. Vi får väl se om det också går att få en FN-resolution som kanske kan hänskjuta detta till en särskild tribunal. Det är många med olika religiösa och etniska grunder som har drabbats oerhört hårt av det som hänt under Daishs härjningar nu senast. I det sammanhanget vill jag också understryka det vi i utskottet skriver när det gäller och en politisk lösning i närtid. En sådan är inte så trolig, men förhoppningar finns. En politisk lösning är den enda förutsättningen för att kunna komma vidare och också för oss att kunna delta i återuppbyggnad. Det är verkligen så: När en övergripande, trovärdig och inkluderande politisk övergångsprocess är framförhandlad mellan de inblandade i den syriska konflikten kan vi också vara med och stötta i en återuppbyggnad. Vi ska inte ta kostnaderna. Vi ska inte ta på oss att bygga upp det som och andra nu krossat. Det är viktigt. En lösning på plats; sedan kommer vi att kunna delta. I debatten har det också lyfts upp frågor om –. Det är klart att vi från vår sida ser att i en region som , präglad av auktoritära stater, är undantaget. är en demokrati, även om demokratin i har utmaningar. Det ser vi när man stryper olika organisationers möjligheter att verka och annat. Det är naturligtvis en signal som inte är bra. Från vår sida är det viktigt att betona att vi vill se en lösning på konflikten mellan och som innefattar två stater. Vi ser också en framförhandlad lösning som möjlig för att klara ut gränssättning och som huvudstad i två stater. Det förutsätter att vi får bra politiskt ledarskap. Vi hoppas att vi kan få ett val i som kan skapa förutsättningar för det. Vi hoppas naturligtvis också att vi har ett politiskt ledarskap i som skapar förutsättningar för sådana lösningar. Vi beklagar i ett särskilt yttrande, herr talman, att valde att erkänna på ett sätt som inte främjade förutsättningarna för att kunna delta i en fredsprocess. Med det sätt på vilket det erkännandet kom till blev det kontraproduktivt. Det är vi bland de första att beklaga, och det gör vi också i utskottets betänkande i ett särskilt yttrande. Med det yrkar jag bifall till utskottets förslag, herr talman. 174 (L): När man debatterar tycker jag att det är viktigt att man börjar med det som är det mest centrala. Bortsett från , i alla fall om man tittar på större delen av regionen, har makthavarna prövat en rad olika politiska system . Man har försökt sig på religiös diktatur, sekulär diktatur, fascism, etnonationalism, kemalism, panarabism, kommunism, islamiska republiker, koloniala monarkier, maffiastyre, kalifat och emirat. Det finns dock ett system som man aldrig har prövat i de flesta länderna i regionen, nämligen liberal demokrati. I sitter liberaler i parlament. I sitter liberaler oftare i fängelse. Jag är övertygad om att om det inte blir en starkare förankring för värderingar som liberalism, demokrati, sekularism, progressiva värderingar i det sociala livet, jämlikhet och så vidare kommer det att vara omöjligt för Mellanösternregionen att kunna ta sig ur den destruktiva, mycket blodiga, brutala och våldsamma spiral som stora delar av regionen har präglats av under en mycket – i praktiken. Därtill ska sägas att en ganska bra illustration av problemen, inte minst för minoriteter i , är situationen för den kristna befolkningen. utgjorde de kristna någonstans mellan av invånarna i . är det en liten skärva. De flesta finns i , den koptiska befolkningen, och det finns en dynamisk befolkning som är tämligen stor, relativt sett i alla fall, i . Det finns också kristna i , runt och i i norra , och i finns det några också. Pogromer och utrensningar mot kristna som sedan kulminerade i folkmordet på armenier, assyrier och syrianer under och därefter har triggat en emigration, flykt och så vidare fram till de stora utrensningarna från Islamiska staten i nutid, Iran- och och följderna av invasionen av 2003 – allt detta har gjort att vi har sett i realtid, mitt framför våra ögon, hur en flertusenårig civilisation rivs upp med rötterna. Det är omöjligt att betrakta situationen för kristenheten i enbart som att det är individer som ger sig av. Man måste se det här i sammanhanget av att det är en civilisation, en ursprungsbefolkning, som en masse har gjort exodus från regionen. De första kyrkorna byggdes på Levanten och i för 2 . byggs de här kyrkorna på markanvisningar i i stället. Det är ett tecken på den här oerhörda tragedin. Om vi tittar på andra minoritetsgrupper ser vi liknande öden på olika sätt. Det kan se olika ut för olika grupper. De är stora i varierande grad. En del kan försvara sig och andra inte, men det är en oerhört svår situation för många minoritetsgrupper i , , och på andra håll. Det som är kärnan i det öppna, liberala samhället i vid mening – man behöver inte kalla sig liberal, utan man kan lika väl vara en rätt god miljöpartist eller kristdemokrat – alltså det demokratiska samhället som har en alldeles för svag förankring i till följd av diktatur och förtryck är toleransen. Kärnan är toleransen gentemot det som är annorlunda, gentemot andra religioner och andra riktningar, gentemot dem som kan vara fysiskt svagare och gentemot dem som är obeväpnade och så vidare. Det är toleransen som är nyckelordet i detta. Man skapar inte tolerans bara med fria val. Man skapar inte tolerans bara med att ha en ny grundlag. Toleransen växer fram genom upplysning, utbildning och andra typer av värden. Jag vill därtill säga att inleds en ny runda av rättegångar i gentemot kurdiska politiker, inte minst Selahattin Demirtaş som är partiledare för det kurdiska partiet . Selahattin Demirtaş fick av väljarnas röster i valen i –2015. Han greps och har suttit fängslad . Det är oerhört viktigt att är mycket tydligt i kravet på att Demirtaş ska friges. Syftet från sida med att hålla honom fången är givetvis att röja en konkurrent till Erdoğan ur vägen. Men syftet är också att i praktiken terrorklassa hela den kurdiska frågan. Det är det som är det långsiktiga målet: att genom den här typen av åtal riktade mot kurdiska politiker försöka koppla den kurdiska frågan bara till terrorism. Det är helt orimligt och något som omvärlden inte på något sätt kan acceptera. i det sammanhanget, herr talman, bör sägas att den turkiska statsmakten stegvis har retirerat från sin officiella förnekelsepolitik. var den turkiska officiella hållningen så här: Det finns inga kurder. Vad är de då? sa folk, och man svarade: Vi kallar dem för bergsturkar. Sedan mjuknade man från turkiskt håll lite och sa: Vi erkänner att kurderna faktiskt finns, men det finns ingenting som heter det kurdiska språket – de har inget eget språk. Men vad är det då? undrade folk, och man svarade: Det är en lokal dialekt av turkiskan. Det är ärligt talat ungefär lika begåvat som att hävda att finska skulle vara en dialekt av svenska. Sedan mjuknade man lite till från den turkiska statsmaktens sida och sa: Jo, men vi erkänner att kurderna finns, och kurderna har också ett eget språk – men det finns ingenting som heter . är vi framme ungefär vid 2000–2005. Det var bara det att då bildades ett , nämligen en federal region i norra . Då fick den turkiska statsmakten retirera ytterligare en aning och sa så här: Ja, kurderna finns, det går vi med på. Och de har också ett eget språk, det accepterar vi. Och finns faktiskt också, men inte i utan bara i norra . Där någonstans ligger den här frågan . krumbuktar och vrider och vänder sig när det gäller hur man ska hantera den kurdiska frågan, men det enda svar man kommer fram till är mer repression, mer hårdhänthet och mer brutalitet. Det fortsätter att driva in i en återvändsgränd. Här måste och Europeiska unionen vara oerhört mycket tydligare, inte minst eftersom de facto är ett kandidatland. Det finns givetvis en rad andra områden som man kan ta upp i ett sådant här anförande. Vi kan tala om förtrycket i , de fruktansvärda krigen i , , och så vidare. Vi kan också tala om sönderfallet, förtrycket mot kvinnor, situationen för sexuella minoriteter, barn som växer upp i flyktingläger utan framtidshopp och drömmar, radikaliseringen, Daish härjningar och mycket annat som jag tyvärr inte har tid att ta upp i detta anförande just . 175 (MP): Vi närmar oss snart slutet på den här debatten, nästan än vi trodde från början. Jag vill lyfta upp några saker som vi kanske ändå har gemensamt. Till exempel vill vi att ska utvecklas till en stabil, demokratisk och välmående region. FN och EU har en mycket viktig roll att spela för att det ska uppnås. Vi är alla också väl medvetna om att många av konflikterna i används av andra parter för att uppnå sina egna intressen och att det blockerar FN:s arbete i området. är en region med få och bristfälliga demokratier. Det är därför särskilt viktigt att bidrar med ett långsiktigt bistånd för att stärka demokrati och mänskliga rättigheter, bland annat inom ramen för FN och EU. Det är bistånd som behövs, särskilt i länder med svåra förhållanden för civilsamhället. Även om det är förenat med svårigheter behöver världssamfundet se till att invånarna i många mer eller mindre permanenta flyktingläger får utbildning och så goda framtidsutsikter som möjligt. ska såklart stötta demokratiska val, fredsprocesser och medling i regionen. Det är avgörande för regionen att staterna i regionen och omvärlden fokuserar på dess utveckling, kulturella utbyte och handel och agerar utifrån regionens bästa. Det blir allt tydligare både för staterna i regionen och för utomstående bedömare att man måste utveckla de delar av ekonomin som inte handlar om utvinning och försäljning av olja. Det kan till exempel handla om förnybar energiproduktion, kunskap och modern teknik kopplat till det. För att vara en attraktiv plats för företag som ingår i den globala tekniska infrastrukturen, som it och energi, krävs dock i allt större utsträckning att stater är pålitliga. Stater med bristande demokrati och bristande mänskliga rättigheter är inte pålitliga som handelspartner. Därför är en utvecklad demokrati avgörande. Det är kritiskt för den demokratiska utvecklingen i EU:s nära grannskap att EU konsekvent står upp för demokrati och mänskliga rättigheter. Det kan därför vara betydelsefullt att EU antar en lag om så kallad human rights and environmental due diligence, att företag ska bli skyldiga att redovisa hur deras produkter påverkar mänskliga rättigheter i de länder som köper dem. På så vis måste även företag i som producerar varor och tjänster för den europeiska marknaden ha en produktion som värnar mänskliga rättigheter och miljö. Med mänskliga rättigheter, demokrati och frihet som utgångspunkt blir ändå utblicken i nedslående. Kriget i har pågått . Kriget i är inne på sitt sjunde år. I växer ännu en generation upp i flyktingläger. I är läget för mänskliga rättigheter mycket allvarligt. I förbjuds det politiska partiet , och landet lämnar Istanbulkonventionen. Minoriteter förtrycks, rättsstatens principer åsidosätts, kvinnors rättigheter kränks och yttrandefrihet begränsas. Mediernas frihet begränsas också. Det är ett område i världen där det är särskilt svårt för medier att verka. Inte för någon av konflikterna i finns en enkel lösning inom räckhåll. För att uppnå fred och försoning krävs breda och inkluderande politiska processer och långsiktigt hållbara politiska lösningar på de konflikter som har destabiliserat denna del av världen. I betänkandet understryker utskottet vikten av att och EU är engagerade i att bidra till att återuppta meningsfulla förhandlingar mellan och och att det inte finns något gångbart alternativ till en tvåstatslösning. Både israeler och palestinier har rätt till frihet, utveckling och säkerhet inom säkra och erkända gränser. Våldsamheter är ett av de främsta hindren när det gäller att lösa konflikter. Utskottet konstaterar i betänkandet att EU, FN och tar avstånd från både terrorism och oproportionerligt våld. stöder processen genom bistånd till fattiga och utsatta i och i flyktinglägren och genom stöd för att stärka institutioner, demokrati och civilsamhällen. Lösningen på konflikten i är politisk, och utskottet betonar vikten av att det internationella samfundet agerar tillsammans för att nå en lösning. Utskottet betonar igen vikten av att tar sitt ansvar för en fredlig lösning i och konstaterar att säkerhetsrådet har förhållit sig för passivt. Utskottet uttrycker stöd för en politisk process som underlättas av FN och utmynnar i ett trovärdigt och inkluderande övergångsstyre i , antagande av en ny konstitution och genomförande av fria och demokratiska val. Regeringens regionala strategi för Syrienkrisen är ett viktigt verktyg för att bidra till att lindra konsekvenserna av konflikten i och för den syriska befolkningen. är också en av de största givarna av humanitärt stöd i Syrienkrisen. Dokumentation av krigsbrott är mycket viktigt i alla konflikter men kanske i synnerhet i konflikter som den i , där regimen bombar sin egen befolkning. Även om världssamfundet inte kan enas om verkningsfulla åtgärder är risken att fällas för krigsbrott något som ska störa sömnen för varje ledare som kränker mänskliga rättigheter. Dokumentation ger också möjlighet till rättvisa rättegångar. Det är viktigt att fortsätter att arbeta för att förbättra situationen i lägren i och att de som sitter i lägren ställs inför rätta, om de är misstänkta för brott. Barn ska också få det skydd som alla barn har rätt till. I det ingår utsikten om en bra framtid. utvecklingssamarbete, vårt stöd till konfliktdrabbade, ska präglas av ett rättighetsperspektiv och av fattiga människors perspektiv på utveckling. Rättighetsperspektivet innebär att mänskliga rättigheter och demokrati ska ses som grundläggande för utveckling. Det här betänkandet väcker också ödmjukhet inför de svåra uppgifter som de närmast berörda av de här långvariga konflikterna står inför. Det gäller också världssamfundets svårigheter när det gäller att ge det stöd som behövs för att människorna som vaknar upp mitt i de här konflikterna ska se en ljusare framtid. Med detta yrkar jag bifall till utrikesutskottets förslag i betänkandet. 176 (SD) replik: En fråga är kanske extra aktuell när man diskuterar och de omfattande problem som vi ser där. Det handlar om det som regeringen kallar feministisk utrikespolitik. Det är nämligen en region där vi ser omfattande kränkningar av det som vi skulle se som fundamentala kvinnliga fri- och rättigheter, om man säger så. Det finns en rad exempel på att regeringen har agerat på ett sätt som, i alla fall ur mitt perspektiv, inte alls främjar kvinnors situation. Vi har diskuterat i flera andra debatter att man slussar bistånd till organisationer som inte står för kvinnors rättigheter. nämnde någonting i sitt anförande som är skälet till att jag står här just . Det rör Syrienstrategin. har chockerat oss alla. Vi har alla på något sätt berört i våra anföranden här . Ett av skälen är de hänsynslösa aktörer som finns i regionen.