prot · H80997 · 2021-03-19 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Anmälan om kompletteringsval vice talmannen meddelade att anmälts som suppleant i riksbanksfullmäktige. vice talmannen förklarade vald till § 3 Anmälan om subsidiaritetsprövning vice talmannen anmälde att utdrag ur prot. 2020/21:35 för i ärende om subsidiaritetsprövning av EU-förslag hade kommit in från miljö- och jordbruksutskottet. § 4 Anmälan om fördröjt svar på interpellation Följande skrivelse hade kommit in: Interpellation 2020/21:558 Interpellation 2020/21:558 Klimatsäkring av utsatta städer av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Statsrådet har inte möjlighet att besvara interpellationen inom anvisad tid på grund av redan inbokade engagemang. Per (MP) § 5 Anmälan om granskningsrapport vice talmannen anmälde att följande granskningsrapport hade kommit in från och överlämnats till miljö- och jordbruksutskottet: RiR 2021:4 Statens ansvar för veterinär service – styrning och genomförande § 6 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2020/21:115 till utrikesutskottet 2020/21:NR1 till utrikesutskottet COM(2021) 66 till näringsutskottet § 7 Svar på interpellation 2020/21:447 om dumpade gifttunnor i 1 Miljö- och klimatminister (MP): har frågat mig om jag anser att det är viktigt att gifttunnorna tas upp ur och vilka regeringsuppdrag jag är beredd att ge till ansvariga myndigheter för att påbörja arbetet. Vidare frågar mig om regeringen i regleringsbrev har instruerat ansvariga myndigheter att påbörja arbetet med att ta upp de identifierade gifttunnorna . Slutligen frågar han mig vad regeringens bedömning är att det kommer att kosta att ta upp gifttunnorna och vilken budget som regeringen har avsatt för detta 2021. Sanering av miljögifter både på land och till havs är en prioriterad fråga för regeringen, och stora satsningar har gjorts för att öka takten i saneringsarbetet. Jag vill dock betona att det i första hand är den som bedrivit verksamheten och orsakat föroreningen som ska betala när ett förorenat område behöver åtgärdas. I vissa fall kan det också vara fastighetsägaren som ska betala, och ibland kan ansvaret delas. Saneringsanslaget och de statliga bidragen finns till för att mycket förorenade områden ska bli sanerade om det inte finns någon som kan hållas ansvarig för kostnaderna. Saneringsanslaget har aldrig varit så stort som det är . uppgår saneringsanslaget till efter att regeringen tillförde anslaget ytterligare i budgetpropositionen för att minska spridning av miljögifter till havs och i naturen. Det finns över 1 100 förorenade områden runt om i som utgör en mycket stor risk för människors hälsa och miljö, det vill säga riskklass 1. Detta är alltså samma riskklass som de dumpade gifttunnorna. Därutöver vet vi inte hur många förorenade sedimentområden som finns i hav och vatten. Regeringen har därför gett flera myndigheter i uppdrag att –2023 arbeta för bättre kunskap om förorenade sediment. Detta förväntas också ge bättre kunskap om föroreningssituationen i och vad gäller de dumpade gifttunnorna. En grundprincip är att de förorenade områden som utgör störst risk för människors hälsa och för miljön måste åtgärdas först. har därför tagit fram en nationell plan för fördelning av medel för att se till att efterbehandlingsåtgärder genomförs vid de mest prioriterade områdena och för att anslaget ska kunna användas så effektivt som möjligt. Jag delar oro vad gäller föroreningssituationen i . Industrierna i området har släppt ut stora mängder kvicksilver i havet. Kvicksilvret finns tillsammans med bland annat höga halter av dioxiner, PAH och tungmetaller i höga koncentrationer i fiberbankar i anslutning till de stora industrierna. Därutöver har vi också de dumpade gifttunnorna, där ännu alltså endast en bråkdel har identifierats. Jag vill dock klargöra några viktiga aspekter. Undersökningar måste genomföras innan det kan bli tal om när eller hur gifttunnorna ska åtgärdas. Det är en utgångspunkt för allt saneringsarbete. Innan undersökningarna är gjorda går det inte heller att uppskatta kostnaden för åtgärden. För att statligt bidrag ska kunna bli aktuellt ska det inte finnas någon som kan hållas ansvarig för kostnaderna. I och med att ansvarsfrågan fortfarande utreds har inte någon ansökan inkommit till om bidrag för att kunna ta upp tunnorna. Även om jag alltså tycker att frågan är minst lika angelägen som tycker måste undersökningarna, prioriteringsprocessen och ansvarsutredningen ha sin gång. Det är dessutom upp till ansvariga myndigheter att bedöma vilka områden som är mest prioriterade, detta både för att vi ska åtgärda de områden med störst risker först och för att vi ska använda de skattemedel som har avsatts för sanering på ett effektivt sätt. 2 (M): Tack, statsrådet, för svaret! Dagens interpellation handlar om miljöpolitik på riktigt. Den handlar om något av det giftigaste som finns, nämligen kvicksilver. Det handlar närmast om en tragedi, med tunnor i betong som vittrar sönder. Varje minut som jag och miljö- och klimatministern, tillika vice statsministern i den , står här vittrar tunnorna sönder. Man kan tycka, fru talman, att man skulle ha fått ett lite bättre svar. Rent vatten borde nämligen vara varje miljö- och klimatministers viktigaste fråga. Rent vatten borde vara regeringens prioritet. Då kan man tycka att det är lite märkligt att statsrådet i sitt svar hänvisar till åratal av utredningar som ska göras, som gifttunnorna ligger och vittrar sönder. För några decennier sedan var det märkligt nog fullt lagligt att dumpa tunnor med farligt avfall ute på öppet vatten. Det här skedde alltså med myndigheternas goda minne. Precis som statsrådet beskriver fanns det en verksamhet i där man tillverkade olika saker och sedan åkte ut och dumpade avfall. Det farliga här är alltså att vi inte vet var dessa 20 000 tunnor med kvicksilver befinner sig. Det har pågått en utredning i många, – jag tror att man är uppe i 14–nu – för att försöka utkräva ansvar. En av juristerna på konstaterar i en tidningsartikel i att ”det kan upplevas som ett moment 22, med svårigheter ”. I det fallet kan man alltså tänka sig att utredningarna fortsätter till. Eller, vilket jag och förordar, så måste man ta upp eller isolera gifttunnorna med kvicksilver som är dumpade mellan och . Det finns ytterligare ett problem. Det finns många idéer om att man ska bygga ut vindkraft efter kusten i , till exempel. Man kan inte ens föreställa sig den miljökatastrof som det skulle innebära om man börjar uppföra havsbaserad vindkraft i områden där det finns kvicksilver i dumpade gifttunnor av betong. Det skulle kunna bli största miljökatastrof genom alla tider, fru talman. Så kan vi inte ha det. Det man önskar är alltså att regeringen handlingskraftigt konstaterar att det finns kvicksilver dumpat mellan och . Man hade önskat att regeringen tar krafttag och instruerar sina myndigheter att för det första identifiera dessa gifttunnor så att vi vet var de befinner sig och för det andra avsätter resurser för att ta upp dem. Efter det, fru talman, finns alla möjligheter att utreda kostnadsansvaret om det är på det sättet. Vi måste åtgärda ett av största miljöproblem, ett av de problem som kan orsaka mest skada i . Det vore ju katastrof om kvicksilver kom ut i vattnet. 3 Miljö- och klimatminister (MP): Jag välkomnar verkligen kanske något nymornade intresse för miljöfrågor. Det är välkommet att det är fler än som tycker att miljöfrågan är på riktigt och att den förtjänar att prioriteras i svensk politik. Det har inte riktigt varit min minnesbild att har kämpat emot den miljöförstöring som har pågått i . Det är snarare tvärtom så att den upplevelse jag har efter att jag i svensk politik har kämpat för bra miljöreglering är att snarare har varit på motståndarsidan, de som har varit emot en hård miljöreglering, hårda miljökrav och en prioritering i ekonomiska termer för att göra det som krävs för att komma till rätta med gamla miljösynder och skulder. Det är glädjande att vi nu har satsat enormt mycket mer än vad någon tidigare regering har gjort på att få rent vatten och en bra havsmiljö och att sanera förorenade områden. Det är lite grann som man säger i , nämligen to put one’s money where one’s mouth is. Det räcker inte med att stå i talarstolen och prata, utan man måste faktiskt också göra jobbet. Man måste se till att lägga fram pengar för att faktiskt åstadkomma sanering. Jag är stolt över att regeringen kraftigt har ökat anslagen för havs- och vattenmiljöarbetet och för sanering av förorenade områden. Jag konstaterar att det inte hände under tid i regeringsställning. Det var ingen som ökade anslagen för sanering av förorenad mark under den tiden. Uppenbarligen var det då inte en viktig fråga för moderater. Det är också intressant, och värt att diskutera, hur har agerat när har genomfört stora, kraftiga ökningar av anslagen till havs- och vattenmiljö och till sanering av förorenade områden. Eftersom är så upprörd och indignerad över att det inte görs tillräckligt mycket, har satsat mer pengar? Har man velat ha större satsningar? Svaret på frågorna kan alla som lyssnar på debatten granska i budgetmotioner. Det är nej. har konsekvent velat dra ned på saneringsanslaget. Skulle man summera vad som hade åstadkommits, om och knapptryckningar i hade gett resultat, hade det blivit mindre till sanering av förorenade områden. Man måste stå för sina prioriteringar. Om och i budget efter budget har dragit ned på anslagen för att sanera förorenad mark måste man stå här i talarstolen och vara ärlig med konsekvenserna av politiken. Då kan man inte låtsas som att man skulle ha gjort mer i fråga om sanering. Självklart har man åstadkommit mindre med mindre pengar. Det hade varit fler gifttunnor runt om i som inte hade tagits upp om hade fått bestämma. Tyvärr har fått bestämma över budgeten , nämligen 2014 när man tillsammans med allianspartierna röstade igenom en budget och 2018 när man tillsammans med röstade igenom en budget. Vid båda tillfällena blev resultatet en neddragning av pengarna till sanering och i stället prioriterades skattesänkningar. Detta får ju vara prioritering, men då får ta ansvar för det när han står här i talarstolen. Man kan inte låtsas som att vill göra mer än regeringen när det konkret, , har framgått att vill göra mindre. Jag tycker också att det är viktigt att vi håller fast vid några grundläggande principer i miljöarbetet. En sådan princip är att förorenaren ska betala. Har man släppt ut miljögifter ska man också ta hand om kostnaden för de miljöproblem man har orsakat. pågår domstolsarbete för att få fast den som har gjort utsläppen och få denna att betala. Tycker att den som har släppt ut gifterna ska stå fri från ansvar? 4 (M): stod nu Per och pratade om allt annat än vad interpellationen handlar om – om allt annat än den fråga jag har ställt till statsrådet, nämligen hur kvicksilver ska tas upp ur . Jag förstår att Per inte vill prata om det eftersom skäms efter att ha suttit i regeringen . Det var till och med så att Per företrädare sa att bildades därför att man ville rena vatten. Sedan har satt sig i regeringen, och vad har man ägnat sina år åt? Jo, man har ägnat sig åt subventionerade elcyklar. Det hjälper inte i frågan om kvicksilver. Man tänker införa skatt på kläder. Det hjälper inte i frågan om kvicksilver. Man har infört en meningslös skatt ur miljösynpunkt, nämligen skatt på plastpåsar. Det hjälper inte i frågan om kvicksilver. Listan kan göras hur lång som helst. Men jag ska ge Per rätt i en sak. Jag är besviken på , som i den borgerliga regeringen hade ansvar för frågan. Självklart borde även ha gjort mer i frågan – absolut. Där vill jag ge Per rätt. Jag hoppas att alla som ser på debatten läser budget. Vi har alltså avsatt mer pengar än regeringen för att rena vatten – därför att vi anser att miljöfrågan är på riktigt. Vi debatterar miljöfrågor som finns på riktigt. Hur är då verkligheten, fru talman? Jo, verkligheten är alltså att det finns 23 000 tunnor dumpade mellan och som innehåller kvicksilver. Verkligheten är att man inte vet var tunnorna finns. Verkligheten är att när man har gjort geologiska undersökningar på de tunnor som man har funnit har man konstaterat att betongblandningen har börjat vittra sönder. , varje minut, varje timme, , , och tyvärr, fru talman, som och regeringen har ansvaret händer ingenting. I svaret som statsrådet läste upp pratar man om undersökningar som ska pågå – lämpligt nog året efter valet. Men, fru talman, problemet är väl känt. Det är precis som den ansvariga personen på uppgivet säger till , nämligen att det kan upplevas som ett moment 22 med svårigheter . Så blir det när man har en miljö- och klimatminister som hade chansen att komma till kammaren , sätta ned foten och skicka en tydlig signal till myndigheter och andra om att kvicksilver självklart ska tas upp ur . Det är en av värsta tickande miljöbomber, tyvärr tillsammans med andra områden. Det är precis som miljö- och klimatministern sa i sitt svar, nämligen att det finns fler förorenade områden i . Men då kan inte lösningen vara att inte göra någonting. Jag har googlat inför debatten, och jag har försökt att hitta några debattartiklar från någon miljöpartist som tar frågan på allvar och gör någonting, men det är svårt att hitta. Däremot hittar man andra saker som är engagerat i, till exempel plastpåsar. Miljöfrågor är alldeles för viktiga för att ägnas åt symbolpolitik. Jag tror faktiskt att de som bor i förväntar sig att en regering löser frågor som är viktiga för dem som bor i landet. När kommer ni att agera i frågan, Per ? 5 Miljö- och klimatminister (MP): Jag hade hoppats att vi skulle kunna enas om att frågan är för viktig för att hålla på och raljera och försöka förvirra debatten. Att stå här som och låtsas att insatser på ett område gör att man inte kan göra insatser på ett annat område är bara nonsens. Självklart har de högsta ambitionerna i svensk politik när det gäller att åtgärda alla våra miljöproblem, och det gäller sanering av förorenad mark, där vi tyvärr inte har stöd från i det arbetet, och det gäller också de övriga miljöproblemen, inte minst i fråga om rent hav och vår havsmiljö. När vi ser plastföroreningarna och mikroplasterna i våra hav, när vi ser varningar om mer plast än fisk i havet om några årtionden, tar vi dem på allvar och agerar. Men står vid sidlinjen och skriker och kämpar emot alla miljöreformer som tas fram. Detta är såklart val, men man kan inte stå i talarstolen och sedan vara indignerad och låtsas som att man vill göra mer när man gång på gång visar att man vill göra mindre. var ansvariga för den ekonomiska politiken under Alliansens vid makten. Det är som är ansvariga för de budgetmotioner som man väcker i . När man röstar emot regeringens budget, som innehåller ökade satsningar på saneringsanslag, får man ta ansvar för det också när man står i talarstolen. Vi är stolta över det arbete som har gjorts, och vi har åstadkommit mycket. Vi har åstadkommit mer än någon annan regering på i princip alla miljöområden. Det gäller även sanering av förorenad mark. har vi beslutat om åtgärder för över 2 700 objekt runt om i landet, varav några har finansierats helt eller delvis av staten. Det är tack vare att vi har ökat pengarna rejält och kraftigt till sanering av förorenade områden. När vi fick ta över makten var det här ett lågt prioriterat område med alldeles för lite resurser. har vi ökat anslagen till för att kunna sanera förorenad mark, och det är klart att det gör skillnad. Det gör att vi nu kan sanera mark i en takt man aldrig haft, och det är jag stolt över. Därför blir jag ganska upprörd när jag hör antydningar, som ju är helt verklighetsfrånvända och inte har någonting över huvud taget med verkligheten att göra. Att säga att vi inte gör någonting när vi gör mer än någon regering någonsin har gjort är ju ren förfalskning av verkligheten, och det tycker jag att en riksdagsledamot ska hålla sig för god för. Jag tycker också att fråga väcker en intressant diskussion: Vem ska avgöra var man ska göra saneringar först? Vad är mest prioriterat, och vad kommer längre ned på listan? Man kan ha en ordning där högröstade riksdagsledamöter ska stå i talarstol och bestämma att ”utanför just min sommarstuga, mitt område som jag bryr mig om, mitt havsområde som jag älskar, där är det viktigast av allt att göra insatser”. Jag driver dock en politik där jag vill att vi ska sanera alla områden i hela . Vi ska göra upp och komma till rätta med den miljöskuld som vi har arbetat upp i . Men det ska göras i tur och ordning, och vi ska lyssna på de experter som har bäst kunskaper om var miljögifterna är allra farligast och var de utgör störst risk för hälsa och miljö. Jag tycker att det är en bra ordning. Vi prioriterar att lägga mer och mer resurser på att sanera. Vi ger mer och mer möjligheter till våra myndigheter att avgöra hur man ska använda de pengarna och att lägga pengarna där de gör mest nytta. Men har upptäckt en miljöskuld som han tycker är engagerande och viktig och tycker att den ska gå före alla andra. Då får jag fråga dig, : Varför tycker du att den miljöskuld som du har upptäckt och plötsligt intresserar dig för är viktigare än de områden som de andra 348 riksdagsledamöterna här i kammaren älskar och vill värna? Är det inte bättre att låta våra myndigheter, som har expertisen, avgöra vilka miljösynder som ska åtgärdas först? 6 (M): Jag ska påminna miljö- och klimatministern igen: avsätter mer pengar än den här regeringen gör, för i den här frågan krävs det faktiskt pengar. Man kan inte ta upp kvicksilver ur vattnet utan pengar. Men, fru talman, har inte visat något engagemang för rent vatten. Det är ju sanningen. Sanningen är, fru talman, att man har ägnat sig åt subventionerade elcyklar, skatt på plastpåsar, skatt på kläder, skatt på elektronik – jag vet inte vad allt man ska beskatta. Men i miljöfrågor har man inte visat något engagemang – tyvärr. Jag kan beklaga det. Svaret kan aldrig vara att det finns så många förorenade områden i , så vi gör ingenting. Det kan ju inte vara svaret på frågan, fru talman, när statsrådet står här och undrar varför kvicksilver i skulle vara viktigast. Det var den fråga som ställdes till mig. Jag får väl be statsrådet, som faktiskt är miljö- och klimatminister i , att läsa på lite om kvicksilver. Läs på om hur mycket ett gram dödar! Här pratar vi om kvicksilver. Det är helt korrekt som miljö- och klimatministern säger: Det behöver saneras mycket mer i . Men då är det kanske det vi ska visa lite engagemang i. Det kanske är det som vi här i tillsammans ska kämpa för – rent vatten och ren luft – i stället för att införa meningslösa symbolskatter som skatt på plastpåsar. Det är ju förskräckligt att det finns betongtunnor som ligger och vittrar sönder. Även under den här långa debatten, där statsrådet har ägnat all sin tid åt att prata om politik i stället för att prata om hur gifttunnorna ska komma upp, vittrar de sönder. Detta är en miljöskuld. Detta måste lösas, fru talman, och jag hoppas verkligen att vi gör det. Jag kommer tillbaka med många interpellationer i den här frågan, för vi måste få rent vatten. 7 Miljö- och klimatminister (MP): Det sista uttalandet tackar jag för. Jag hoppas verkligen det, för är det något vi behöver är det mer miljödebatt och miljödiskussion. Då får jag också en chans att återigen, gång på gång, visa att med i regeringen satsas det mer på alla miljöområden än det satsats under någon tidigare regering – kopiöst mycket mer än när var de som utformade den ekonomiska politiken. Till skillnad från är jag biolog och har läst ekotoxikologi, så jag tycker att tonläget kanske ska vara lite mer respektfullt i den här debatten. Jag tycker också att ska ha respekt för att det finns 1 100 förorenade områden som har lika stora risker för hälsa och miljö som det område med gifttunnor som har upptäckt. Jag tycker att det är ansvarslöst av en moderat riksdagsledamot att stå här och låtsas som att inte har något engagemang. Jag tror att vem som helst som ser den här debatten kan gå in och se att har engagerat sig för havsmiljön, arrangerat globala miljökonferenser och satsat mer resurser och åtgärder för havsmiljön än någon tidigare regering. Det visar på vilken nivå väljer att lägga den här debatten. Jag tycker att det är ganska sorgligt, fru talman. Jag tycker också att vi kan konstatera att med politik hade många färre av de 1 100 förorenade områdena kunnat åtgärdas eftersom konsekvent, i budget efter budget, har dragit ned på saneringsanslagen. har att faktiskt ta ansvar för den politik som bedriver, det vill säga att det blir mindre miljöarbete med politik. Det blir färre sanerade områden. Det blir fler gifttunnor som ligger kvar och läcker om får bestämma, och det tycker jag att de som lyssnar på den här debatten har skäl att tänka på. tar föroreningarna och miljöfrågorna på det allvar som de förtjänar. Det gör att vi lägger mer resurser på det, och har vi möjlighet att åtgärda saneringen. Men vi tycker också att det är en viktig princip att den som förorenar ska bära det ekonomiska ansvaret för föroreningarna. Och vi tycker att experterna, det vill säga våra myndigheter, ska avgöra var vi ska göra insatserna först – inte ledamöter i riksdag. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 8 Svar på interpellationerna 2020/21:494 och 495 om arbetet med att skydda skog 8 Miljö- och klimatminister (MP): har frågat mig hur jag avser att stärka den privata äganderätten till skogen och på vilka mätningar jag baserar mina uttalanden om att måste dubblera mängden skyddad skog. Hon har också frågat mig om arbetet med att skydda skog i , om ersättning till kommuner för förlorade skatteintäkter, när skogsägarna kan vänta sig mer kommunikation från och om jag avser att tillsätta en nationell samordnare för att bidra till en mer konstruktiv och resultatinriktad dialog mellan skogens intressenter. Inledningsvis vill jag framhålla att skydd av värdefulla naturområden är en viktig del i uppfyllandet av flera av miljömål, tillsammans med skogsägares frivilliga avsättningar och miljöhänsyn i skogsbruket. Det är min och regeringens tydliga ambition att skyddsvärda skogar inte ska avverkas utan bevaras, antingen genom formellt skydd eller genom frivilliga avsättningar, samt att miljöhänsynen i skogsbruket ska öka. Skogspolitiken bygger på två jämställda mål: miljömålet och produktionsmålet. Det är möjligt och önskvärt att utveckla bägge dessa delar. Enligt SCB:s officiella statistik om skogsmark är av den produktiva skogsmarken formellt skyddad, uppskattas vara frivilliga avsättningar och skattas som hänsynsytor. Improduktiv skogsmark som inte överlappar formellt skydd omfattar av totala skogsmark. , och länsstyrelserna är ansvariga myndigheter för att formellt skydda skog, och inventering av höga naturvärden är en viktig del i det arbetet. När det gäller inrättande av naturreservat vill jag understryka att det är en grundläggande princip att överenskommelser med markägare sker på frivillig väg. Det är angeläget att myndigheterna anstränger sig för att ha en god dialog med markägare så att processen vid skydd av natur blir så bra som möjligt. Markägare har rätt till ersättning exempelvis när en myndighet beslutar om ett naturreservat eller bildar ett biotopskyddsområde och pågående markanvändning avsevärt försvåras. Ersättningen för intrång i pågående markanvändning motsvarar minskningen av marknadsvärdet på marken plus . Ägaren kan också välja att sälja marken till marknadsvärdet. Regeringen arbetar med att genomföra den sakpolitiska överenskommelse som träffades mellan Socialdemokraterna, , det så kallade januariavtalet.