prot · H809142 · 2021-06-16 00:00:00 — Det är inte utskottsinitiativet och förslaget som nu lägger fram med en falsk majoritet som har gjort att man uppnått de resultat vi ser när det gäller tillslag och krypteringar som har knäckts, av mängder med skäl, fast vill gärna ge den bilden. 84 (M) replik: Åtgärder för att förbättra polisens effektivitet Jag välkomnar helomvändningen av , som säger att det är en mycket allvarlig utveckling i landet. Jag är den förste att instämma i det. Frågan blir möjligtvis: Varför envisas ni ändå med att säga nej till de saker som polisen har kommit med till oss i justitieutskottet? De har sagt: De här sakerna behöver vi för att få ordning på situationen. Det är ingen solklar stringens eller konsekvens mellan de två världsbilderna – det måste man säga. Politik handlar om att förändra samhället, och det kan man inte göra med bara ord eller pressträffar. Hade det varit brist på pressträffar som hade varit problem hade alla problem varit lösta för länge sedan, inte minst på rättspolitikens område. Ytterst handlar det om att ta fram ny lagstiftning och säkerställa att de lagar vi har är konsekventa och får effekt och om att ge rättsväsendet rätt resurser. Det är där som regeringen brister. Tror man inte på mig kan man titta på utvecklingen i samhället. Fråga svenska folket! har svenska folket känt en sådan otrygghet som man känner . toppar listan över dödsskjutningar i eller över det dödliga våldet. sker det nya skjutningar, och nästan sker det nya sprängningar i det här landet. Saker och ting som hade lett till extrasändningar på tv, breaking news, blir notiser. Där har och och sitt facit, i regeringsställning. Jag vill önska en glad sommar. Jag tar fasta på orden vi fick höra om att man har en mycket bra kontakt med polisledningen. Jag hoppas att den kontakten kommer att innebära att Socialdemokraterna här i kammaren inte röstar nej till de önskemål och förslag som kommer från polisen utan att de gör som vi moderater, nämligen ställer sig bakom dem. 85 (SD): Vi debatterar justitieutskottets betänkande om åtgärder för att förbättra polisens effektivitet. Slagsidan i denna debatt skulle man nästan kunna kopiera från nästan samtliga kriminalpolitiska debatter som vi har haft med den rödgröna regeringen. Rödgröna företrädare i denna kammare säger: Vi har gjort precis allting helt perfekt. Vi har gjort mycket mer än vad någon annan har gjort. Ingen skulle ha kunnat göra det vi har gjort bättre. Vi har gjort allting helt perfekt. Den rödgröna regeringen har levererat. Och det som oppositionen begär behövs inte. Det är missriktat. Det är onödigt. Det är felplacerat och så vidare. är den största kritiken som kommer från rödgröna regeringar och från deras företrädare exempelvis att alliansregeringen minsann drog ned på polisutbildningen i slutet av sin mandatperiod. klagar man på ordet hyckleri i debatten. Vad gjorde den socialdemokratiska regeringen när man tog makten ? Om det nu var en angelägen kritik som man riktade mot den tidigare alliansregeringen, som skulle förklara varför befann sig i en situation med så få poliser sett till antalet invånare, kan man undra: Vad gjorde den rödgröna regeringen ? Utökade man antalet utbildningsplatser för att utbilda fler poliser? Gjorde man några rejäla satsningar på för att åtgärda det problem som man riktade skarp kritik mot alliansregeringen för? Nej, det gjorde man inte. Faktum är att man gjorde ingenting. gjorde man ingenting. gjorde man ingenting. gjorde man ingenting. Åtgärder för att förbättra polisens effektivitet Är det då en relevant kritik, eller är det hyckleri från en rödgrön regering? Jag väljer att instämma i ordet hyckleri som har nämnts i denna debatt, riktat mot den rödgröna regeringen, genom att just säga: Det är hyckleri. Pressen i kriminalpolitiken kommer tydligt från oppositionen. var det enda parti som föreslog att det skulle utbildas fler poliser 2015. Då fick vi höra från den rödgröna regeringen: Det är inte nödvändigt. Det är inte fler poliser som behövs för att komma åt de här problemen. Men vi gav oss inte. Vi fortsatte att opinionsbilda, sätta press och peka på behovet tillsammans med – de har även i det här fallet kommit med en konkret förslagslista till justitieutskottet som vi för dagen ska debattera. Sedan ville regeringen utbilda fler poliser. Så har historien sett ut. Det är, kort sammanfattat, hyckleri om man väljer att rikta kritik mot en tidigare regering och sedan inte gör någonting själv åt saken. Det har helt enkelt handlat om ett ointresse från regeringens sida när det gäller att gå fram i rättspolitiken med åtgärder som för vissa kan uppfattas som mer integritetskränkande. Det har alltid varit en bärande brist i den rödgröna regeringens förmåga att hantera situationer. Man vill fokusera på annat än det som de gängkriminella just nu sitter och skakar inför, nämligen att väldigt integritetskränkande åtgärder har använts av andra länders rättsvårdande myndigheter. De har levererat bevis till svenska poliser och åklagare. Det är det som gör skillnad hos de kriminella gängen. Det är det som skakar om deras förutsättningar att verka. Det är också det som ligger som förslag på bord och som ligger som förslag i just denna debatt. Det handlar om att vidga möjligheterna att använda hemliga tvångsmedel, så att man även kan avlyssna i preventivt syfte, riktat mot gängkriminalitet. Då säger regeringsföreträdare att det här är helt onödigt och missriktat och att det som föreslås inte är exakt det som används av FBI eller . Därför är det helt onödigt, och vi behöver det inte. Precis så låter det gång på gång. Knogarna är blekvita i ett krampaktigt tag kring handbromsen i kriminalpolitiken från regeringens sida. Det är handbromsen i. Ingenting behöver göras. Vi har gjort allting perfekt. Allting som vi har gjort historiskt har varit perfekt, och ingenting nytt behöver göras. Jag tror att frågan om just preventiv avlyssning kommer att bli en del av regeringens politik. har kanske inte regeringen på sig att bevisa just det, men det kan möjligen vara så. Och kommer man att hävda att det här är någonting som regeringen har gått fram med så tidigt som det bara har gått och att man gör det så bra som möjligt. Man kommer att säga till oppositionen att de bara gnäller på att allt görs för lite och . Det är precis så det är: Vi gnäller för att rödgröna partier röstar nej till att utöka befogenheterna att använda hemliga tvångsmedel i preventivt syfte. Åtgärder för att förbättra polisens effektivitet Så ser det ut i debatten. Det är en kort historiebeskrivning, en kort förklaring av varför ordet hyckleri förtjänar att tas upp i debatten. Det är en kort förklaring till varför ser ut som det gör och att vi toppar listan över dödsskjutningar i . Politik som skulle ge blomstrande mångkultur har kommit att ge blomstrande gängkultur. Regeringens passivitet göder förutsättningarna för gängkulturen att frodas medan oppositionen däremot går samman i skarpa förslag. Jag tror inte att något av utskott har riktat så många tillkännagivanden till denna passiva regering som just oppositionen i justitieutskottet har gjort. Där har vi drivkraften i kriminalpolitiken, en drivkraft som tar sikte på en ny regering. Det är det, fru talman, som slutligen kommer att göra skillnad i det här landet: en regering med en egen drivkraft som inte kör framåt med handbromsen hårt åtdragen. 86 (KD): Fransk polis och FBI har gjort mer för att bekämpa den grova organiserade brottsligheten i än vad den har gjort. Och om vi nu gläds över polisens stora framgångar som skett tack vare FBI:s Trojan Shield och den franska polisens genombrott i att knäcka Encrochat, varför kan vi inte ha det så också i ? Det som fransk och amerikansk polis gjort skulle vara olagligt i . Vi kristdemokrater vill ge polisen de verktyg som de behöver och som de efterfrågar, men här talar regeringen med kluven tunga. Ena dagen säger man att man inte stänger några dörrar, men röstar man emot förslaget att införa proaktiv avlyssning. Det är inget annat än hyckleri. Det vi diskuterar , fru talman, är det utskottsinitiativ som tog tillsammans med Liberalerna och i justitieutskottet. stöder det, och stöder det i vissa delar. Initiativet bygger helt och hållet på de åtgärder som rikspolischefen efterlyste när han tidigare var inbjuden till justitieutskottet just för att svara på frågan om vad som krävs för att bättre bekämpa den grova organiserade brottsligheten. Vi gick igenom detta metodiskt. Vi lyssnade noggrant. Vi tog rikspolischefens lista och lade fram den på bord, och det är det som det här betänkandet bygger på helt och hållet. I dagens debatt här i kammaren hör jag företrädare för regeringen säga: En del saker är bra, men vi kan ju inte ta allt på polisens önskelista. instämmer i det: Vi kan ju inte ta allting som polisen säger. Jag känner igen det resonemanget från de gängsamtal som strandade just för att och Socialdemokraterna sa: Vi kan ju inte ta allting. Både rikspolischefen och riksåklagaren var där, och alla partier fick gå in med förslag på åtgärder som man såg krävdes. Men precis de skarpa förslag som haft effekt i andra länder sa man nej till. Samma sak gäller i det här betänkandet: En del saker kan vi ha, men proaktiv avlyssning som rikspolischefen har efterlyst säger man nej till. Kontrasterna är väldigt starka om vi jämför med vårt grannland . Min kollega och jag träffade tillsammans med våra partiledare den före detta justitieministern i , som var den som tog initiativ till ett av de gängpaket som har haft mest effekt när det gäller att bekämpa gängkriminalitet i . Åtgärder för att förbättra polisens effektivitet När beskrev vad som var drivkraften och vad man gjorde i var det att man lyssnade på vad polisen och åklagaren sa och sedan kom man överens om att genomföra just det. ser vi också resultatet: Man kan trycka tillbaka den grova organiserade brottsligheten i vårt grannland. Det finns alltså hopp. Det går att förändra. Men då krävs det att vi lyssnar på de myndigheter som jobbar med att bekämpa gängkriminalitet och på dem som ibland sätter sina liv på spel i kampen för att säkra och trygga våra gator. Då kan man inte vifta undan dem med att säga att de här delarna kan vi inte gå fram med; det förstår väl var och en. Vi kristdemokrater är av en annan uppfattning. Polisen ska få de verktyg som krävs när vi har en skenande gängkriminalitet, och, som rikspolischefen sa i Agenda , ett synnerligen allvarligt läge i vårt land. Vi behöver ge polisen och hela rättsväsendet allt stöd i arbetet. Vi behöver ge stöd inte bara i ord utan också i handling, med lagstiftningsförändringar och de verktyg som krävs i stället för att lita på att andra länders myndigheter ska göra jobbet åt oss. Ge polisen i möjlighet att avlyssna proaktivt i förebyggande syfte. Vi kommer då att kunna förhindra mord. Det sa rikspolischefen i Agenda . Varför vill inte regeringen ge polisen detta verktyg? Rikspolischefen skrev på tillsammans med de ställföreträdande rikspolischeferna att ”fallet Encrochat visar att polisen behöver nya verktyg”. Och vidare: ”Ny lagstiftning behövs som gör det möjligt att proaktivt inhämta information mot den organiserade brottsligheten, och rikta kraften mot de individer som styr och leder verksamheten i stället för utförarna, men även aktivt arbeta med att förhindra mord och angrepp på vittnen, i stället för att reaktivt utreda brotten.” Menar regeringen, , och att de vet bättre än rikspolischefen vad behöver? I debatten lyfts olika farhågor fram, men det som faktiskt föreslås är att göra det möjligt att använda hemliga tvångsmedel mot aktiva gängmedlemmar även om de inte är misstänkta för ett konkret brott. I debatten råder det en viss förvirring kring vad förslaget faktiskt handlar om, och därför tänkte jag läsa från utskottets ställningstagande så att det blir klart och tydligt för envar. ”Det ska alltså inte krävas ett misstänkt brott som kan preciseras till tid och plats. Däremot ska det krävas att åklagaren pekar ut ett konkret kriminellt nätverk som den som ansökan om tvångsmedel riktar sig mot misstänks vara aktiv i, och skälen för detta. Preventiv användning av hemliga tvångsmedel ska endast kunna användas i dessa situationer. Åtgärder för att förbättra polisens effektivitet Det ska alltså inte vara möjligt att använda preventiva hemliga tvångsmedel mot någon annan kategori av brottslingar eller i några andra situationer. Vad som är ett kriminellt nätverk ska definieras noggrant i lagtext, och det ska vara upp till den domstol som prövar tillstånd till preventiva hemliga tvångsmedel att tillämpa denna definition, inte upp till de brottsbekämpande myndigheterna. Lagstiftningen ska utformas så att det är tydligt att det är den grova organiserade brottsligheten som avses. De rättssäkerhetskrav som uppställs för användningen av hemliga tvångsmedel bör självklart även omfatta en utökad möjlighet att använda sig av dessa. Skälen för att bevilja ett tillstånd att använda hemliga tvångsmedel i preventivt syfte ska således alltid uppväga det intrång eller men som åtgärden innebär för den som åtgärden riktar sig mot. ska utöva tillsyn även över denna användning av hemliga tvångsmedel. Den föreslagna användningen av hemliga tvångsmedel ska också omfattas av regeringens årliga redovisning av användningen av hemliga tvångsmedel.” Så står det i betänkandet. Den som hade läst det hade säkert redan innan debatten fått sin oro stillad, men för ordningens skull, fru talman, valde jag att läsa upp citatet med tanke på de frågetecken som funnits. Utöver det här tillkännagivandet finns sju andra viktiga tillkännagivanden som skulle ge polisen de verktyg som krävs i kampen mot den grova organiserade brottsligheten. Det har varit ett bra och konstruktivt arbete i justitieutskottet för att fortsätta att trycka regeringen framför oss. Vi ser fram emot att det här förslaget ska bli verklighet så att alla poliser och alla andra i rättsväsendet som gör ett viktigt arbete i kampen mot den grova organiserade brottsligheten också får de verktyg de behöver och efterfrågar. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 13.) betänkande 2020/21:UbU13 87 (M): Vi har genom motioner och utskottsinitiativ lagt fram mängder av förslag i för att den svenska skolan ska kunna sätta kunskaper i fokus. Det är förslag som konsekvent har röstats ned av regeringspartierna. I stället lanserar de tanken om en likvärdig skola. Den tanken är god, om det handlar om att alla ska ges lika förutsättningar att utvecklas och nå sin fulla potential. Problemet är att det inte är regeringens avsikt. Snarare handlar det om att likrikta all utbildning till en och samma. One size fits all kanske funkar jättebra för tubsockor, men inte för den svenska skolan. Vi är och förblir alla individer med olika intressen, fallenhet och mognadstakt, för att nämna några olikheter. Självklart kommer inte en skola att passa alla. Det största sveket mot våra barn och unga just nu är regeringens totala ointresse av att granska kvaliteten i våra skolor. Det visar med all tydlighet att man inte tänker sig likvärdighet på riktigt utan att målet är likriktning. Det ska vara likriktning till den grad att vi inte ska få välja själva, utan staten vet bättre vad vi som individer behöver. Det finns uppenbarligen stora problem att ta tag i. backar i internationella kunskapsmätningar, och resultaten är dessvärre medelmåttiga jämfört med andra länder. Dessutom vägrar regeringen att tillåta en oberoende granskning av Pisahaveriet. I vanlig ordning väljer man att skyla över i stället för att ta reda på vilka problemen är och försöka lösa dem. Vi moderater vill bli duktigare på att följa upp vilka skolor som kan ge en bra utbildning – helt enkelt den kvalitativt bästa. Det viktigaste handlar inte om att peka ut någon utan snarare om att se till att våra resurser hamnar rätt. Föredömen ska bli vägledande för andra. Därför har avsatt extra till Skolinspektionen för att man ska granska fler skolor och föreslå insatser för de skolor som har störst behov. stora möjlighet ligger inte i att jämna ut kvaliteten utan att höja den i alla skolor. Men om Socialdemokraterna får fortsatt genomslag för sitt likriktningsexperiment riskerar svensk skola att förlora ytterligare . Det kommer framför allt att drabba alla barn som inte har goda förutsättningar hemifrån eller som har egna särskilda behov. En bra utbildning som ser till att ta fram och utveckla våra egna förmågor är en av de bästa gåvorna vi kan ge till våra barn. En utbildning ska leda till jobb och göra så att man fungerar som en god samhällsmedborgare. Så skulle jag också önska att det vore. Tyvärr ser det inte ut så. Alltför många elever klarar inte av med fullständiga betyg, och än färre klarar gymnasiet. Det är en utveckling vi måste få stopp på. vill bygga en skola där alla elever sporras till framgång. Vi vill ha lärare som agerar som tydliga ledare i klassrummet och uppmuntrar elevernas nyfikenhet på att inhämta ny kunskap och vilja att prestera goda resultat. En stark skola gör det möjligt för alla barn att få en gemensam bas av kunskap och värderingar oavsett bakgrund. Den möjliggör klassresor. Den lägger också grunden för studier på universitetsnivå och forskning för ett framtidsinriktat näringsliv i . En stark skola ger oss människor möjlighet att vara fria och fatta egna beslut samt att ingå i en större gemenskap. Det är en moderat skola för . Gymnasiet står för en viktig del av den nationella kompetensförsörjningen. visar den senaste statistiken från att av alla elever inte blir behöriga till gymnasiet. Det är visserligen en minskning, vilket är alldeles utmärkt, men det innebär fortfarande att 16 000 barn inte kunde börja på gymnasiet . Detta är helt förödande om man skriver under på vår strävan att det faktiskt ska gå att göra en klassresa i . Utrikes födda och personer utan gymnasieutbildning har särskilt svårt att få ett första jobb, vilket i många fall leder till ett långvarigt bidragsberoende. Gymnasieskolan lider också av matchningsproblem med allt färre som väljer yrkesprogram, trots att yrkeselever är mycket efterfrågade på arbetsmarknaden. Därför krävs också utökade insatser för att underlätta ungdomars övergång till arbetsmarknaden och att stärka gymnasieskolans bidrag till kompetensförsörjningen främst inom områden där det råder arbetskraftsbrist. Visserligen är inte alla dörrar stängda för dessa ungdomar. För de elever som inte når behörighet till gymnasiet finns möjligheten att läsa vidare på ett av de fem introduktionsprogrammen. Det senaste läsåret, 2020/21, läste över 40 000 elever på ett introduktionsprogram. Resultat visar att få av de elever som har påbörjat något av programmen har slutfört en gymnasieutbildning . Detta är slöseri för såväl samhället som den enskilde individen. Fler unga och nyanlända måste få en möjlighet till en bättre start i vuxenlivet. Därför behöver introduktionsprogrammen reformeras. I stället för dagens illa fungerande introduktionsprogram ska introduktionsprogrammens syfte och tillgänglighet renodlas. I huvudsak bör det finnas två inriktningar, nämligen ett studieförberedande där syftet är att nå en gymnasieexamen, och en yrkesskola där det främsta syftet är goda språkkunskaper och att eleven ska få en relevant yrkesutbildning. ska introduktionsprogrammen inte stänga några dörrar. Tvärtom ska det finnas en flexibilitet mellan systemen. Det ska alltid gå att välja till kurser för att uppnå gymnasiebehörighet och, om man blir behörig, att växla över till ett gymnasieprogram. På detta sätt blir den nya yrkesskolan både en första väg in i ett yrke och en brygga till vidare och fördjupade studier. är i en internationell kontext relativt ensamt om att i slutet av gymnasieskolan inte ha ett examensprov som endera sammanvägs med betygen eller redovisas separat. Grannländerna , och har, till skillnad från , examensprov i slutet av gymnasieskolan. I alla länder bedöms proven helt eller delvis externt. slår i sitt betänkande Bygga, bedöma, betygssätta fast att man ser flera fördelar med återinförande av examensprov på gymnasiet, dels för att betygsinflationen motverkas, dels för att eleverna hamnar under mindre press. Man skriver följande: ”Ett system där man i gymnasieskolan redovisar betyg och provresultat separat kan leda till ökad likvärdighet eftersom det blir ett system med två mätpunkter. Med två mätpunkter, betyg och examensprov, ökar elevers möjlighet att visa sina kunskaper och det sänker trycket på lärarna att sätta omotiverat höga betyg.” Utredningen lämnar tyvärr inget färdigt förslag på hur dessa examensprov ska kunna införas på gymnasiet. Därför anser vi moderater att det bör tillsättas en utredning som får i uppdrag att föreslå hur vi kan införa examensprov i gymnasieskolan. Slutligen, fru talman, vill jag yrka bifall till reservation nummer 3. 88 (SD): Låt mig först och främst yrka bifall till reservation nummer 2. Gymnasieskolan kommer ibland lite i skymundan i den politiska debatten. Det beror oftast på att vi har en våldsam debatt om allt som präglar . Men svensk gymnasieskola är ingen isolerad ö i utbildningsväsendet. Det som händer i smittar av sig och påverkar undervisningen på gymnasiet. Det är gymnasieskolornas ansvar att förbereda de blivande studenterna för fortsatta studier eller för att ta steget ut på arbetsmarknaden. Det är viktigt att gymnasieskolan får de allra bästa förutsättningarna för att klara av denna uppgift, för om gymnasieskolan inte levererar goda resultat blir i slutändan den högre utbildningen i landet lidande. Därför måste gymnasieskolorna hålla fanan högt och inte sänka vare sig ambitioner eller kunskapskrav. Men det förutsätter att såväl regering och riksdag som ansvariga skolpolitiker runt om i landets kommuner med kraft tar tag i de problem som råder på grundskolorna . Svensk gymnasieskola stöper i stort sett alla elever i en och samma form. Det har blivit ett slags mantra, inte minst från vänsterhåll, att alla elever ska få högskolebehörighet. Därför har samtliga program, teoretiska som praktiska, utformats med detta i åtanke. Men faktum är att många elever som lämnar årskurs 9 i är skoltrötta. Vissa kanske är skoltrötta redan efter årskurs 8. Vissa kanske inte ens är intresserade av att läsa på högskolan utan vill jobba som elektriker, vvs:are, byggare eller murare. Och det är bra att dessa drivkrafter finns. Det är inte sämre att bli en skicklig hantverkare än att bli en utbildad jurist eller läkare. Alla yrken behövs i samhället. Gymnasieskolan måste bli mer flexibel för att möta dessa elever. Vi sverigedemokrater vill därför att de praktiska programmen förkortas så att de återigen blir tvååriga men att det ska finnas möjlighet till ett extra år för den som ångrar sig och vill läsa in högskolekompetensen. De praktiska programmen skulle därför bli 2 + i stället . Vi tror att det här skulle minska avhoppen och få bort luckor i betygen som det inte stänger några dörrar för några elever. /21 var det ungefär 40 600 elever av totalt 360 000, eller , som var registrerade på ett av de fyra introduktionsprogrammen. Resultaten för dessa utbildningar är ganska dystra. En uppföljning av visar att av de elever som påbörjade ett introduktionsprogram /13 var det som hade gått över till ett nationellt program – och då är språkintroduktion inte medräknad i statistiken. Dessutom var det av den här gruppen elever som hade tagit ut en examen . Introduktionsprogrammen är dyra utbildningar. Kostnaden per elev uppskattas vara högre än den genomsnittliga kostnaden per elev i gymnasieskolan i övrigt. Det är inte hållbart med så stora kostnader och så magra resultat. menar att detta måste ses över och att vi behöver få in ökade inslag av till exempel lärlingsutbildningar i systemet. Vi anser också att det måste ifrågasättas om introduktionsprogrammen framöver verkligen ska falla under gymnasieskolans ansvar. Det är orimligt att överlämnar ansvaret för grundläggande kunskapsinhämtning till gymnasieskolan. Även studie- och yrkesvägledningen måste stärkas.