prot · H809129 · 2021-05-28 00:00:00 — Att behandla stora evenemang samlat och ge dem lika förutsättningar är också ett sätt att vara träffsäker och känna att man gör det så logiskt som möjligt. återkommer regeringen med vår syn när det gäller hur vi skulle kunna hantera dessa stora evenemang, som av epidemiologiska skäl annars kanske inte skulle kunna hållas. Kan det vara möjligt, och i så fall när? Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 15 Svar på interpellation 2020/21:698 om hårdare reglering av handel med metallskrot 126 Näringsminister (S): har frågat mig om jag avser att verka för att genomföra någon av de av branschen efterfrågade konkreta åtgärderna för att begränsa handeln med stulet metallskrot och i så fall vilka samt hur regeringen ser på de negativa samhällseffekter metallstölderna orsakar och om regeringen avser att presentera förslag på hur såväl metallstölderna som deras skadeverkningar kan minimeras. Jag vill först säga att jag delar synen att stölder av koppar och andra värdefulla metaller är ett problem som drabbar samhället på flera sätt och kan medföra stora samhällskostnader. Regeringen har varit tydlig med att detta kraftfullt måste bekämpas och motverkas. I mitt tidigare svar till redogjorde jag för att regeringen ser positivt på de frivilliga åtgärder som branschen och myndigheter har genomfört, exempelvis kontantförbud och dna-märkning av metaller. Men som jag också påpekade i mitt svar då behöver flera olika åtgärder effektivt samverka för att stävja metallstölder och handel med stulet metallskrot. Regeringen har därför beslutat om ett särskilt uppdrag gällande förstärkta insatser mot brottslighet inom avfallsområdet. fick , , , , och ett antal länsstyrelser i uppdrag att redovisa en lägesbild vad gäller illegal avfallshantering och dess omfattning samt redovisa förslag på åtgärder för att ytterligare förebygga och förhindra brottslighet inom avfallsområdet. Särskild uppmärksamhet ska ägnas åt kopplingen till organiserad brottlighet. Myndigheternas samlade analys och förslag, som ska överlämnas till regeringen , kommer att utgöra ett viktigt underlag för att avgöra vilka samordnade åtgärder som behöver vidtas för att effektivt stävja brottslighet inom avfallsområdet, däribland metallstölder och handel med stulet metallskrot. 127 (SD): Jag vill inleda med att tacka näringsministern för svaret. De omfattande stölderna av framför allt koppar utgör ett stort samhällsekonomiskt problem. Stölderna drabbar allt från småföretag till kyrkor, järnvägar och kraftförsörjning och förstör infrastruktur, kulturarv och människors och företags egendom. har lagt ned mycket arbete och pengar på förebyggande längs landets järnvägar, och stölderna har minskat något där. Men tyvärr fortgår inbrotten och stölderna fortfarande i oförminskad takt i exempelvis landets kyrkor och småföretag. Även de metallåtervinningsföretag som samlar in och lagrar dessa metaller utsätts för inbrott i högre grad än vad som varit fallet tidigare. Till detta ska läggas den tämligen nya företeelsen katalysator- och partikelfilterstölder. Dessa komponenter innehåller nämligen eftertraktade och dyrbara metaller som , platina och rodium. Enligt statistik har stölderna ökat lavinartat. Ökningen är faktiskt över 4 jämfört med året innan. Jag menar att detta är en konsekvens av underlåtenhet från regeringens sida att på allvar adressera problematiken. I sak tror jag inte att jag och näringsministern är av speciellt olika åsikt i den här frågan. I sitt svar till mig är näringsministern exempelvis tydlig med att regeringen delar syn på att stölderna av koppar och andra värdefulla metaller utgör ett allvarligt problem. Det är bra eftersom det betyder att jag inte i den här debatten behöver ägna min energi åt att övertyga näringsministern om att metallstölder och handel med stulet metallskrot är något dåligt. I stället kan jag ägna den åt att få statsrådet att inse att utan konkreta åtgärder kommer handeln med stulet metallskrot inte att försvåras och därmed inte heller stölderna av koppar och andra värdefulla metaller att minska. Det går inte att, som regeringen har gjort, förlita sig på frivilliga överenskommelser inom branschen. Sådana frivilliga överenskommelser beaktas ju bara av de seriösa aktörerna, dit kriminella grupperingar som vill avyttra stöldgods knappast vänder sig, medan de ljusskygga aktörer som handlar med metallskrot med tvivelaktigt ursprung knappast känner sig bakbundna av den typen av frivilliga regler. Jag menar att det som behövs är konkreta åtgärder. Varför då inte börja med att införa sådant som torde vara enkelt att genomföra och som har efterfrågats av branschorganisationen eftersom man menar att det på allvar skulle försvåra för de kriminella? Min fråga till näringsminister är därför: Varför är ni emot ett införande av tillståndskrav och kontantförbud vid handel med metallskrot? Delar ni inte uppfattningen att det är åtgärder som skulle försvåra för de kriminella? 128 Näringsminister (S): Jag tror att har helt rätt – vi är ju i sak helt överens. Jag har själv suttit här i i opposition och förstår att det är formulär 1 A för oppositionen att säga att regeringen inte tar frågor på allvar och gör för lite och . Även om regeringen faktiskt gör det man själv föreslår ingår det så att säga i konceptet. Men jag vill försäkra både och alla som lyssnar på den här debatten om att de enkla åtgärder som talar om vidtas oavsett vilken regering det handlar om. Det är ingen som vill ha någon annan utveckling. Det finns en fara för att detta ska öka i ett läge med ökade priser och därmed ökad efterfrågan på många metaller, oavsett om det är koppar, järnmalm eller annat. Med ökade världsmarknadspriser och ökad efterfrågan ökar också stöldbegärligheten. Här har det gjorts ett antal saker. Jag redogjorde för detta under vår förra debatt , och för tids vinnande tänkte jag inte upprepa vad jag sa då. Men vi har gått vidare med det uppdrag jag då talade om. Regeringen fortsätter att stärka . Man ska inte bara markera och skärpa straff utan också se till att vi har en polismyndighet som hinner ta itu med att både förebygga och beivra eventuell brottslighet. Men man ska också se till att få hjälp och stöd från andra myndigheter, och det är mot den bakgrunden som vi nu har gett detta uppdrag till ett flertal myndigheter, vilket jag redogjorde för i mitt svar. Jag ser fram emot att de tar fram fler åtgärder. Sedan är det alltid en balansakt, inte minst för mig som näringsminister, när det handlar om lagstiftning och ytterligare regelverk. Även om efterfrågar mer regler brukar hans kollega i näringsutskottet stå på precis samma ställe och anklaga regeringen för att komma med för många regler och efterfråga förenkling och borttagande av regler i stället. Det gäller att hitta en balans. Vi ska vidta kraftfulla åtgärder mot den här typen av brottslighet och både förebygga och beivra brott, men vi ska inte göra det på ett sätt som skapar onödig byråkrati. Den balansakten måste vi naturligtvis klara. Det man gör av förenklingsskäl får inte leda till att brottslighet accepteras. Där kan dock frivilliga överenskommelser inom branschen ibland vara ganska effektiva. Vi vet att de oftast är det. Men precis som säger finns det en risk för att det bara är de som redan är hederliga och ärliga som följer överenskommelserna, och mot den bakgrunden måste vi tillsammans med ett stort antal myndigheter se över hur reglerna ser ut och också stärka , så att man kan beivra brott. Även om vi gör vårt yttersta och om vi skulle genomföra allt det som kallar för enkla saker är det tyvärr så att brottslighet sällan brukar försvinna helt och hållet. Då måste vi också ha en polismyndighet som är stärkt. Då blir förstärkningen med ytterligare 10 000 polisanställda till 2024 en nyckel också i frågan om metallstölder. 129 (SD): Ja, det är alldeles riktigt att är för regelförenklingar. Ofta är det regelförenklingar som efterfrågas av näringslivet. I det här fallet är det ju regelskärpningar som efterfrågas av branschorganisationen, och därför är vi givetvis positiva till det. har vi klargjort det. Jag tänkte uppehålla mig lite kring näringsministerns interpellationssvar. Där redogör han för hur regeringen har gett bland annat , , , , och ett antal länsstyrelser i uppdrag att redovisa en lägesbild vad gäller illegal avfallshantering och dess omfattning. Detta ska enligt interpellationssvaret ske i syfte att ge förslag på åtgärder för att ytterligare förebygga och förhindra brottslighet inom avfallsområdet. Man säger att särskild uppmärksamhet ska ägnas åt kopplingen till organiserad brottlighet. Analysen ska vara klar . Jag har inget emot att man ger dessa myndigheter ett sådant uppdrag, men jag kan inte låta bli att undra varför det sker först . Det här är ju ingen ny fråga och ingen ny problematik. Regeringen borde ha varit på den här bollen för länge sedan, kan jag tycka. Jag brukar heller inte vara sen med att framhålla politiska eller ideologiska skillnader mellan de båda regeringspartierna eller deras samarbetspartner i de fall jag misstänker att det är roten till att inget händer, men i den här frågan borde det väl ändå inte finnas några ideologiska konfliktlinjer regeringspartierna emellan? har pekat på problematiken . Jag har, som jag påpekade i mitt tidigare anförande, presenterat konkreta förslag som i huvudsak är efterfrågade av branschens seriösa aktörer. Jag har nämnt tillståndskrav och kontantförbud vid handel med metallskrot. Vi har också föreslagit krav på ökad spårbarhet av såväl transaktioner som det återvunna skrotet. Vi har också förslag om straffskärpningar som skulle medföra att de rättsvårdande myndigheterna får ökade befogenheter vid misstanke om brottslig verksamhet. Jag kan inte låta bli att fråga mig: Varför har regeringen inte agerat i frågan? Om ni inte kommer på idéerna själva har ni ju till och med fått förslagen direkt från återvinningsbranschen. Jag tänkte citera en inte alldeles okänd före detta partiordförande för det parti som näringsministern företräder, nämligen . Ni får helt enkelt stå ut med att jag gör det på min klingande skånska: ”Politik – kamrater – det är att vilja något.” Jag är uppfostrad med devisen att vill man något så gör man något. Det kan låta underbart enkelt, och jag tror att vi som befinner oss i den här politiska bubblan vet att det inte alltid är riktigt så enkelt. Men ni förstår säkert vad jag vill ha sagt. Eftersom problematiken med handel med stulet metallskrot är allt annat än ny – och vi vet att ett alltför grovmaskigt regelverk bara gynnar kriminella ligor och nätverk, inhemska likaväl som utländska – undrar jag varför vi inte har fått se prov på skarpa förslag från regeringen för att komma åt problematiken. Politik är alltså att vilja något, men det stannar inte där, utan man måste agera också. Jag förutsätter att näringsministern och regeringen vill något. Kan näringsministern redogöra för några konkreta förslag när det gäller hur regeringen avser att agera i närtid för få slut på metallstölder och handel med stulet metallskrot? 130 Näringsminister (S): Även om jag uppskattar att du, , tar upp viktiga frågor log jag lite när du kritiserade regeringen för att vi ber dessa myndigheter att analysera och lägga fram förslag för att ytterligare stärka arbetet, inte minst när det gäller det som är kopplat till organiserad brottslighet. Jag vet inte om du själv hörde det, men det var på temat för lite och . Så kanske det måste vara när man i opposition ska försöka kritisera regeringen. Sanningen är att det har hänt en del här, men mer behöver göras. Om man ska citera korrekt sa han inte bara att politik är att vilja utan att ”politik är att vilja förändringen”. Här är ett område som behöver förändras. Jag tror inte att man ska göra det så enkelt för sig som gör och säga att om man bara inför kontantförbud är det hela ur världen. Jag tror att själv vet att mycket av dessa stölder drivs av utländska ligor som för metallskrotet ur landet. Det är därför tullen ingår i det gäng av myndigheter som har fått detta uppdrag. Om det är organiserade utländska ligor som för skrotet ur landet löser ett kontantförbud inga problem. Vi är nog överens om att detta är ett problem och att vi behöver lösa det. Det finns en del lösningar på den tekniska sidan. Det finns en del lösningar som faktiskt handlar om att branschen också pratar ihop sig, och så finns det en del lösningar som handlar om att våra myndigheter, inte minst de rättsvårdande myndigheterna, jobbar bättre tillsammans. Det handlar om att de ska skaffa sig en bättre bild och också lägga fram ytterligare förslag för att se till att vi kan minska dessa stölder. är vi i ett läge där priserna är höga, och det finns mycket som talar för att priserna fortsatt kommer att vara höga när väl ekonomin öppnar efter pandemin. 131 (SD): Tack, näringsministern, för svaret! När jag gav mig in i lokalpolitiken hemma i var en av de saker som slog mig hur långsamt de politiska kvarnarna vanligtvis mal. Jag tror att det är en aha-upplevelse som jag delar med många som engagerat sig politiskt. På nationell nivå vet vi att frågor kan begravas i utredningar och närmast försvinna från dagordningen medan andra regler och lagstiftningar faktiskt kan trummas igenom i rasande takt, i alla fall om det finns en bred politisk enighet om att så behövs och om den politiska viljan finns. När jag tittar på hemsida konstaterar jag i alla fall att återkommande har motionerat om att införa en hårdare reglering av handel med metallskrot ända sedan /12. Även om motionen /12 är ganska tunn i förhållande till hur motioner på området ser ut vittnar den om att problematiken med metallstölder var på tapeten redan då, . Jag kan dessutom försäkra näringsministern om att till AMT kommer passusen om tullen att ingå som ett yrkande i vår kommittémotion på området. Vi har redan uppdaterat just den delen. Då har jag det sagt. Min avslutande fråga till statsrådet är: Hur kan det komma sig att en problematik som belysts i denna kammare i nära nog inte har kommit längre än till ett regeringsuppdrag åt berörda myndigheter att redovisa en lägesbild för regeringen, som sedan kanske – eller ska jag säga förhoppningsvis – landar i att föreslå åtgärder som av allt att döma kan bli verklighet tidigast ? 132 Näringsminister (S): Det är naturligtvis inte en korrekt beskrivning. Det har vidtagits åtgärder av den förra borgerliga regeringen, och det har vidtagits åtgärder av denna regering. Sedan tror jag att man ska vara ödmjuk – det tror jag att också är medveten om – när det gäller att möta denna typ av problem och utmaningar, för de ändrar karaktär . För lite drygt sedan kunde vi se att det var ett problem med kopparstölder i många andra delar av världen. Sedan gick kopparpriserna upp, och inte minst och en del andra började upptäcka att kopparledningar och annat försvann. Det har naturligtvis vidtagits ett antal åtgärder. En del av dem är tekniska. En del av dem handlar om samarbeten inom branschen och inom myndigheter. Men det är helt uppenbart att denna brottslighet kommer att fortsätta ändra karaktär, inte minst när det gäller internationella ligor som delvis livnär sig på detta. Mot den bakgrunden, fru talman, tror jag att det är helt korrekt och riktigt att vi ber ett stort antal myndigheter att samverka kring denna brottslighet. Den är nämligen komplicerad. Den riskerar dessutom att öka och bli en födkrok för den organiserade brottsligheten. Därför bör nog och vara försiktiga med att kritisera oss när vi ber polismyndighet, tull, naturvårdsverk med flera att jobba tillsammans för att göra sitt yttersta för att förhindra detta. Jag tror i grund och botten att det kanske är den bästa åtgärd vi kan göra, om vi får en kraftsamling av ett flertal myndigheter, fru talman. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 16 Svar på interpellation 2020/21:699 om marknadshandlarnas situation och pandemilagstiftningen 133 Näringsminister (S): har frågat mig hur regeringen ser på situationen för torg- och marknadshandeln i spåren av coronapandemin och vilka initiativ regeringen avser att ta i syfte att ge branschen rimliga förutsättningar inom ramarna för den nu tillämpbara pandemilagstiftningen. Smittspridningen, fru talman, ligger fortsatt på en hög nivå i samhället, och även om vi nu har påbörjat vaccineringen mot covid-19 är pandemin långt ifrån över. Det fysiska avståndet mellan personer och tiden som man vistas nära varandra är, som bekant, avgörande faktorer för smittspridningen, vilken vi fortsatt måste vidta åtgärder mot. Många företag, däribland marknadshandeln, har tyvärr drabbats ekonomiskt mycket hårt av den pågående pandemin. Regeringen har därför infört flera stödåtgärder genom bland annat tillfälligt sänkta arbetsgivar- och egenavgifter, tillfällig rabatt för fasta hyreskostnader i vissa branscher, utökad avsättning till periodiseringsfond, utökat statligt ansvar för sjuklönekostnader, anstånd med skatteinbetalningar, statlig lånegaranti till små och medelstora företag och utökad möjlighet att få arbetslöshetsersättning när ett företag har varit vilande. Alla dessa åtgärder kan marknadshandeln ta del av. Regeringen har även föreslagit att flera stöd ska förlängas till september ut. Lagen om särskilda begränsningar för att förhindra spridning av sjukdomen covid-19 ger regeringen möjligheter att besluta om mer träffsäkra regler som är anpassade efter hur olika verksamheter ser ut. Regeringen har beslutat att det ska införas en mer träffsäker reglering av olika arrangemang utifrån risken för trängsel och smittspridning av covid-19. Detta innebär bland annat att marknader , det vill säga , regleras som andra handelsplatser i stället för som en offentlig tillställning. Marknader kommer alltså inte att omfattas av bestämmelserna om deltagartak för allmänna sammankomster och offentliga tillställningar i förordningen (2021:8) om särskilda begränsningar för att förhindra spridning av sjukdomen covid-19, den så kallade begränsningsförordningen. kommer att få rätt att meddela ytterligare föreskrifter om vilka smittskyddsåtgärder som marknader ska vidta. Med det sagt följer regeringen noggrant de ekonomiska effekterna för företagen och analyserar löpande behovet av erforderliga åtgärder för näringslivet. 134 (SD): Jag vill inleda med att tacka näringsministern för svaret på min interpellation. Marknadshandeln har gamla anor och anses ibland vara den äldsta handelsgren vi har. Trots att nya handelsmönster har vuxit fram i takt med en tilltagande urbanisering och trots att det finns möjlighet att transportera sig på sätt som förr inte var möjliga har marknadshandeln följt med i utvecklingen och anpassat sig till det moderna samhället. Marknadshandeln utgör än en viktig kugge i besöksnäringen på många platser i vårt land. Den lokala sommarmarknaden eller vintermarknaden är inte sällan en del av ett historiskt arv och infaller inte sällan då människor som lämnat ett samhälle eller en bygd reser hem för att träffa släkt och vänner som ännu bor kvar. Då kan de också besöka marknaden. Marknadshandeln har, i likhet med många andra delar av handeln, påverkats mycket negativt av coronapandemin. De marknadshandlare som reser runt mellan landets olika marknader är inte många, men de är hårt ekonomiskt drabbade av den pågående pandemin. Man kan med fog påstå att näringen i praktiken har omfattats av ett näringsförbud – detta som en direkt konsekvens av de restriktioner som då infördes med stöd av ordningslagstiftningen. Det är få som ifrågasätter att man i det initiala skedet, då man fick kännedom om hur covid-19 smittar och när någon pandemilagstiftning ännu inte fanns att tillämpa, valde att kraftigt begränsa möjligheterna att bedriva marknadshandel. Det är inte heller det som den här interpellationen handlar om. då jag skrev denna interpellation reglerades fortfarande marknader som offentliga tillställningar i enlighet med den i sammanhanget tämligen fyrkantiga ordningslagstiftningen, trots att den av regeringen efterfrågade lagen om särskilda begränsningar för att förhindra spridning av sjukdomen covid-19, i folkmun kallad pandemilagen, var tillämpbar. Vi hade således en situation som innebar att marknader i princip var förbjudna trots att hävdat att smittrisken utomhus är uppemot 20 gånger lägre än den är inomhus. Att handla i gallerior och köpcentrum eller, för den delen, åka i fullsatt kollektivtrafik var således fullt tillåtet som en hel bransch i realiteten var ålagd näringsförbud trots att den i huvudsak bedrev sin verksamhet utomhus, där risken för smitta är lägre. I statsrådets interpellationssvar framgår dock att marknader ska regleras som andra handelsplatser i stället för som offentliga tillställningar, vilket är en rimligare hållning och är i linje med det jag efterfrågade. Med det sagt, fru talman, vill jag påpeka att det är positivt att regeringen äntligen landade i denna hållning även om jag inte kan låta bli att undra varför det dröjde i princip från det att vi beslutade om pandemilagen här i denna kammare tills den kom att tillämpas för denna hårt drabbade handelsgren. Detta hoppas jag att näringsministern kan ge mig svar på. 135 Näringsminister (S): Svaret på fråga är väldigt enkelt: När lagen trädde i kraft var vi inne i en mycket kraftfull ökning av smittspridningen, den så kallade andra vågen, med lidande för människor, med människoliv som spilldes och en sjukvård, , som efter nio månaders hårt slit återigen var i ett läge där de gjorde sitt yttersta för dem som kom in. Jag tror att vi är väldigt många som också känner människor som har drabbats av denna sjukdom och behövt sjukvård. Vi vet vad det innebar. Menar och på fullaste allvar att vi just i det läget skulle ha sagt att nu inför vi mer liberala åtgärder? Vi hörde, fru talman, i en tidigare interpellation en kollega till kritisera för att inte idrottsrörelsen fick friare händer. handlar det om marknadshandlarna, och jag tror att om man tittar igenom protokollet för interpellationerna, fru talman, så ser man detta på område efter område. Jag hade själv önskat att allt det där hade varit möjligt. Men är svaret på fråga det att när lagen började gälla var vi inne i en andra våg med ökad belastning på sjukvården och fler människor som dog. Menar på fullaste allvar att det viktigaste för regeringen i det läget hade varit att säga att nu använder vi pandemilagen för att öppna upp fler verksamheter? 136 (SD): Jag är för regler som är logiska och stringenta. Precis som jag nämnde kan det vara fullt på tunnelbana, köpcentrum och flygplatser – jag har själv varit ute och flugit, och det kunde vara fullt – men marknader utomhus kunde man inte hålla. Jag tror att regler som inte är begripliga och som inte följer ett logiskt mönster urholkar folks förtroende för de regelverk som finns, och det kan ha en direkt skadlig effekt. Jag vet hur situationen är. Jag kommer själv från där vi har haft ett enormt coronautbrott, och min fru är sjuksköterska. Jag behöver alltså inte fler pekpinnar från statsrådet på den punkten. Jag tillhör dem som försöker att ta mitt ansvar och göra vad som krävs av mig under den här pandemin. Jag vet att departementet och statsrådet som ansvarar för de här frågorna har varit tungt belastade med anledning av pandemin, och jag har stor respekt för detta. Kontakterna mellan utskottet och departementet har varit täta. Näringsministern har torgfört en del som vi tycker har varit bra, men vi har inte varit överens om allt. En i sammanhanget olycklig omständighet som jag vill betona är att de här ologiska restriktionerna är svåra att följa och ta till sig. Att hålla i och hålla ut förutsätter nämligen en folklig förståelse och acceptans för de riktlinjer och rekommendationer som beslutas och kommuniceras. Att ena dagen besluta att max åtta personer får närvara på en begravning i som flygen från till är fullsatta och tunnelbanorna är fulla med folk skapar brist på förtroende för de regler som man förespråkar.