prot · H809144 · 2021-06-18 00:00:00 — Det orsakar såklart stora skador även på andra sidan gränsen. har klassat vildsvin som en invasiv art. Jag undrar därför, fru talman: Vad tänker ministern om att göra som och klassa vildsvin som en invasiv art? Eller vilka svar tänker ministern ge till norrmännen, som just nu riktar ilska mot sitt grannland, mot oss? Jag tänker att det kanske kan finnas fog för att uppmuntra mer jakt på vildsvin genom ekonomiska incitament till jägare och markägare i norra , i gränslandet till . 111 Statsrådet (S): Tack, , för frågan! känner jag bara att jag måste kontra när det gäller vem som bor vackrast i landet. Jag bor i , som är framsida. Det vill jag även ha sagt i sammanhanget. Någon av oss har fel siffra i papperen, och jag tror att jag har rätt: 7 000 viltolyckor orsakas av vildsvin. Det är ganska stor skillnad, så jag kände att jag ändå ville markera den. Med det sagt: Detta är givetvis ett jättestort problem. Det står för väldigt stora kostnader både inom ramen för trafikolyckor och inom ramen för de skador som vildsvinen åstadkommer på jordbruksmark. Det råder ingen tvekan om det. Därför har vi också vidtagit ett stort antal åtgärder, och vi tickar egentligen på med nya åtgärder så fort vi har kvalitetssäkrade sådana att lägga på bordet. Bland de första beslut jag fattade som minister var att lägga fram förslagen om att man i princip skulle kunna jaga vildsvin dygnet runt, med undantag av den period då suggorna får ungar. Bortsett från det är det egentligen helt möjligt när som helst. Till det behöver man koppla incitament att jaga vildsvin. Där delar jag analys: Det bygger på, särskilt om man vill öka incitamentet, att det finns avsättning för köttet. Därför gav vi efter det ett antal uppdrag till och andra att ta fram förslag på vilka åtgärder som krävdes för att vi skulle kunna realisera mer vildsvinskött direkt till konsumenterna. Det handlar både om att den enskilda jägaren ska kunna sälja vissa volymer direkt och om att slussa det via viltanläggningar. Det handlar också om vad som krävs för att den offentliga sektorn skulle kunna driva en del av utvecklingen, exempelvis via skolmåltider servera vilt för att tidigt lära våra barn att vilt är ett klimatsmart och gott alternativ att välja. Jag tror att många tänker att vildsvinskött inte är så gott. Jag tror också att många kanske – så var det för mig – har fått en bit och försökt tillaga den, och så blev det inte alls gott. Vilt och vildsvin kräver ju precis som allting annat att man vet vad man gör när man tillagar det. Vi behöver alltså både utbilda för att skapa efterfrågan och göra det möjligt att slussa de här systemen. Min bild är att vi har har de förslag på gång som krävs för detta. Det kanske meckigaste i sammanhanget är att säkerställa att vi har register. Det främsta skälet för register handlar om spårbarhet. Här kommer vi till det sista förslaget som vi fattade beslut om så sent som för någon eller , nämligen att vi från statens sida nu subventionerar trikin- och cesiumtester. Det är en viktig del i detta, inte för att kostnaden är stor men för att man då verkligen visar hur viktigt det är att det inte finns hinder, varken stora eller små, för att ha en politik som innebär att vi får ned stammarna. Det är centralt och angeläget. Sedan har jag givetvis noterat irritation över den stora vildsvinsstammen i . Jag kan absolut ha respekt för den. Men för att börja med detta med invasiv art är det så att tog beslut om att vi inte skulle se vildsvin som en invasiv art, givet att vi haft den i vår fauna historiskt. Invasiv art betyder att man inte har eller har haft en art i sin fauna och bestämmer sig för att den inte ska komma in. Någonstans känns det lite grann som att det tåget har gått. När det sedan gäller frågan om och vad jag säger till säger jag så här, och utökar jag det lite grann från att bara handla om vildsvin: Jag är djupt bekymrad över det nordiska samarbetet och dess förmåga att hantera en kris. Jag tycker att det är ett större bekymmer att man hindrar pendling både för arbete och handel över gräns så som har skett under pandemin än vad kanske vildsvinen i sig är. Norrmännen är dock välkomna att komma hit och jaga dem. 112 (M): Jag är säker på att norrmännen gärna kommer hit och jagar vildsvin. Vi talade förut om utfodring. Den svenska livsmedelsstrategin har än så länge varit lite som en åtel men tyvärr bara gött myndigheterna i . Vi har ännu inte sett den ökade lönsamheten på gårdsnivå. Därför är det naturligtvis viktigt att se till att skadedjur och rovdjur omfattas av lagstiftning som gör det möjligt att bedriva jord- och lantbruk i med god lönsamhet. Det som försvårar en ökad livsmedelsproduktion och en bättre lönsamhet måste vi med gemensamma krafter, både här inne och i , verka för att det försvinner. Vargen är en annan försvårande faktor för att få lönsamhet i djurhållning och trygghet vid löshundsjakt och för att slippa vaka nätterna igenom och vakta lamm och får. Vi moderater vill minska vargstammen till lägsta möjliga nivå som är beslutad, det vill säga 170 djur. Det är samma sak med vildsvinen: När de blir för många gör de stor skada, och därför behöver jakten underlättas. Det behöver bli enkelt att göra sig av med köttet, precis som ministern säger. När det gäller att utbilda för att öka efterfrågan har vi alla hört att ett äpple gör gott för magen. Det budskapet fungerar. Att få upp intresset för mat från närområdet är väldigt viktigt, så vi kanske kan skapa en ny slogan: Det ska vara lugn och ro i skolan men vara vilt på menyn. Kan det vara någonting, kanske? I de vackra kustmarkerna – de vackraste, där jag bor – ligger . Den är inte stor till ytan, men vi har en fjord som går rakt igenom kommunen och därtill nästan 500 sjöar. Runt dessa sjöar växer en ogenomtränglig vass. Den är ganska svår för jägarna att komma igenom, även . Därför skulle det underlätta oerhört mycket för jägare och markägare om de kunde använda drönare med kamera i jakt efter vildsvin. Jag skulle därför vilja fråga statsrådet hur regeringen ser på att underlätta vildsvinsjakt med hjälp av drönare med kamera. Det är uppenbart att svenska bönder behöver bättre konkurrenskraft gentemot övriga länders bönder. Från politiskt håll måste vi kunna enas om detta och hjälpa i stället för att stjälpa. Grunden är att lönsamheten måste öka. Om bönderna måste plöja ned stora pengar som en dålig viltförvaltning orsakar har vi misslyckats. Vi moderater har föreslagit en därför att det behövs. Vi har också föreslagit, och fått gehör för av en majoritet här i , att flytta viltvårdsfrågorna från till en ny viltvårdsmyndighet. Det har gått sedan det beslutet fattades här i , så jag vill fråga ministern hur planeringen inför inrättandet av denna nya viltvårdsmyndighet ser ut, hur långt man har kommit och när vi kan se denna viltvårdsmyndighet på plats. 113 Statsrådet (S): Jag tänker att det inte finns mycket som är så enkelt i svensk politik som att tycka att vi har för mycket vildsvin. Jag vet faktiskt inte någon – jag har i alla fall inte mött någon så här långt – som inte delar den bilden. Jag tycker också att regeringen på ett väldigt tydligt sätt har visat att man är beredd att agera. Självklart ser vi till att det är kvalitetssäkrade, rättssäkra beslut som vi fattar, och det tar sin lilla tid. Vi ser till att det finns register och att man inte slarvar med någonting som kan vara hälsofarligt för konsumenterna. Dåliga beslut skulle kunna äventyra den positiva utveckling som vi vill ha här, så det är lite viktigt. Vi jobbar på med de frågorna. Jag är också väldigt öppen i alla debatter och dialoger jag har när jag möter intressenter med att jag gärna tar in nya förslag. Jag har noterat att LRF, tror jag, lyfter fram förslaget om drönare, och vi tittar på det. Det är förenat med stora svårigheter men är absolut värt att titta på, kanske. Det enda förslag jag har sagt blankt nej till är faktiskt skottpengar, av den enkla anledningen att all evidens från andra länder där detta har testats på andra djurslag visar att slutresultatet blir mer av det som man har skottpengar på. Då får du helt motsatta incitament. Då vill du föda upp för att kunna skjuta av och plocka in en peng. Det absolut tydligaste exemplet är när man försökte sig på detta med skallerormar i . Det blev en fullkomlig katastrof. Det är ett verktyg som har provats och som inte funkar, och därför ska vi inte ha det. Låt oss i övrigt diskutera vilka alternativ som finns. Är de rimliga och lämpliga kommer vi att införa dem. En av de frågor som är viktiga i sammanhanget är utfodringsdirektivet, som jag nämnde i vår förra debatt. Jag kan väl plocka in det här också. LRF, som är den organisation som företräder de lantbrukare som uppger att de har enorma skador på sin egendom, menar att detta är väldigt kostsamt och att det här med utfodring inte alltid funkar. Regeringen skickade därför först ett förslag till , som röstades ned, om att man skulle ha ett förbud mot utfodring som man sedan skulle kunna göra undantag från. Det sa nej till. Bland annat parti gjorde det. Man sa: Vi förstår att detta är ett problem, men vi vill ha en omvänd ordning. Vi vill att det ska vara tillåtet, men man ska kunna införa förbud. Då tog vi fram ett förslag enligt den principen, ett sådant förslag som hade beställt, och skickade det till . Då säger fortfarande nej. I den förra interpellationsdebatten kunde jag inte ställa en fråga till om detta, men då passar jag på nu: Vilka är bevekelsegrunderna för att man inte lyssnar på bönderna? Självklart ska man i första hand samverka – det säger också den lag och det förslag som ligger på bordet – men i de fall där det inte fungerar med samverkan ska länsstyrelserna kunna säga att det under vissa förutsättningar och i vissa områden för vissa djurslag, givet de skador som finns på antingen trafik eller jordbruk, är det förbjudet eller under de här betingelserna. Vad är skälet till att inte ställer upp på det förslaget givet den höga svansföring som jag noterar att har kring ambitioner och vilja på det här området? Det är antagligen en av de mer konkreta saker som skulle kunna spela lite roll. När det gäller viltmyndigheten har vi debatterat den tidigare. Jag tänker att jag möjligen får tillfälle att säga något mer om den i min avslutande replik, men svaret på frågan är samma som förra gången vi diskuterade den att det pågår en beredning och att det mig veterligen inte finns någon finansiering . Det gör det inte heller i motioner, har jag noterat. 114 (M): Stort tack till ministern för svar! När det gäller frågan som ministern ställer är det förslag som kom tillbaka till inte rättssäkert, och det träffar fel. Det korta svaret är väl att vi skulle vilja se en större utredning för att detta ska träffa rätt. Jag tror att vi behöver jobba tillsammans med den frågan. När det gäller viltförvaltningen och att den inte skulle vara finansierad kan man också se den som en beställning från eftersom det finns ett beslut om detta. Det brukar ordna sig med finansieringen om en regering verkligen vill genomföra det som har beslutat. Jag tror faktiskt att statsrådet har väldigt goda intentioner. Jag förstår också att det är oerhört svårt att försöka förbättra och agera i rätt riktning när man sitter fastlåst och bakbunden i en regering med . Det är kanske en förmildrande omständighet när det gäller att vi inte kommer fram fortare med att få till lönsamhet på gårdsnivå, men det hjälper inte de svenska bönderna. Här behöver vi jobba mer långsiktigt och tillsammans i breda politiska överenskommelser som är hållbara även inom vildsvinsförvaltningen. Jag tänker att det här är en alldeles för viktig fråga om svensk livsmedelsproduktion för att man ska stå till svars och behöva göra krumbukter i förhållande till ideologiska inspel i en regering som kanske vill åt ett annat håll egentligen. Svensk livsmedelsförsörjning är otroligt viktig. Den är livsviktig nu och . 115 Statsrådet (S): Först vill jag vara tydlig mot med att hela regeringen står bakom den livsmedelsstrategi som är lagd på bordet för att stärka svensk livsmedelsproduktion. Hela regeringen står också bakom de övriga initiativ som är tagna, ofta utifrån lantbrukarnas upplevda problem med lönsamhet eller annat kopplat till UTP-direktiv eller utfodringssystem och som är skickade till . Jag kan också konstatera att det är bra att man funderar på rättssäkerheten i ett förslag, men är det här förslaget ett förslag som har passerat Lagrådet innan det har kommit hit. Jag noterar också att inte har några större problem med att ta utskottsinitiativ och ibland föreslå att man ska besluta lag direkt i . För alla som liksom jag och, tror jag faktiskt, , är lite av old school-politiker – vi är politiker för att vi på riktigt vill förändra världen till det bättre och vara konstruktiva i alla delar – är det politiska klimat vi har rent allmänt besvärande. Jag upplever att spelteori är det som styr. Jag är förvånad över och besviken på både när det gäller UTP:n och utfodringsdirektivet. Jag tycker att det här är frågor som vi har talat om, haft underhandsdiskussioner om och lyssnat in, och sedan står man inte för det. Om vi nu ska spekulera i vad som är skälet till varför andra partier gör som de gör kan jag inte låta bli att tänka att ni har order uppifrån att oavsett vad regeringen skickar till ska ni fälla det om ni kan – oavsett om det är bra eller inte och oavsett om det drabbar näringen eller inte. Det är inte ett klimat som gynnar bönder. Jag hoppas att vi gemensamt kan hitta tillbaka till ett bättre och mer konstruktivt politiskt arbete som syftar till att på sista raden absolut kunna vara oense i sak men att framför allt sätta bästa främst. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 24 Svar på interpellation 2020/21:774 om patent och immaterialrättsskydd på vaccin mot covid-19 116 Statsrådet (S): har frågat mig om jag kommer att verka för att ska stötta förslaget som presenterats i , , om ett undantag från det immaterialrättsliga regelverket vad gäller vaccin mot covid-19 samt om jag kommer att verka för att i samarbete med till exempel andra nordiska länder ska ha en gemensam vaccinproduktion och en gemensam vaccinforskning. Jag delar Delgado Varas syn att det primära målet är att bekämpa pandemin. Det är en fråga om internationell solidaritet, och ingen är säker förrän alla är säkra. har därför varit pådrivande i arbetet med att säkerställa global tillgång till vaccin mot covid-19, såväl politiskt som finansiellt. Det visar inte minst engagemanget inom det internationella vaccinsamarbetet Covax, där med ett bidrag på 2,45 miljarder är världens största finansiär per capita. presenterade regeringen dessutom en plan om att öka antalet donerade doser till minst tre miljoner för att bidra till EU:s donationsmål om 100 miljoner doser . Regeringen kommer att fortsätta arbeta för att säkerställa att vi får ut så mycket vaccin som möjligt till så många som möjligt så snabbt som möjligt. Det största hindret är dock inte immaterialrätten utan snarare den bristande produktionskapaciteten och de exportrestriktioner som flera länder tillämpar. Immaterialrätten medger inom ramen för för länder att under folkhälsokriser, likt en pandemi, använda sig av så kallade tvångslicenser för inhemsk produktion. Få länder har dock utnyttjat denna möjlighet. En förklaring till det är att flera vacciner är tekniskt krävande och svåra att producera. Även under pandemin har immaterialrätten varit en viktig drivkraft för forskning. Med detta i beaktande är EU inte berett att helt åsidosätta den roll som immaterialrätten har spelat för att det på rekordtid har tagits fram vacciner som kan distribueras. Att ta bort patentskyddet ger heller inte mer vaccin här och . EU har inom WTO tagit fram ett eget initiativ för handel och hälsa och därmed föreslagit en väg framåt för att öka produktionen av vacciner. Det handlar bland annat om att minska exportrestriktionerna och att underlätta att system för tvångslicenser används. Vi välkomnar dock EU:s stats- och regeringschefers uttalande om att EU bör vara öppet för att diskutera vilken effekt en så kallad waiver kan ha för den globala vaccintillgången. För att säkerställa en global tillgång på vaccin behöver vi handel som fungerar. Vi i har under hela krisen motsatt oss exportrestriktioner såväl inom EU som globalt. Länder som håller inne på vaccin måste dela med sig. Vi har därför lagt fram egna konstruktiva förslag inom EU om hur vi kan undanröja handelshinder på läkemedel och medicinska varor. EU är en av världens största vaccinproducenter, och enligt har över 600 miljoner doser av vaccin mot covid-19 producerats i EU. av dessa, 300 miljoner doser, har exporterats till drygt 90 olika länder. kan man konstatera att andra stora producentländer som och har olika typer av handelsbegränsningar på vaccin. WTO:s nya generaldirektör har tagit ett uppmärksammat initiativ att samla världsledare och vaccinindustrin för att söka hitta lösningar på frågan om tillräcklig vaccintillgång och fördelning genom exempelvis att utbilda och vidareförmedla kompetens. Hennes så kallade tredje väg har fått allmänt stöd. Syftet är enligt min bedömning att vidareförmedla kompetens och öka produktionskapaciteten, att stödja och EU:s initiativ om handel och hälsa och föra ett motstånd mot exportrestriktioner. WTO:s generaldirektörs förslag ligger därmed nära etablerad svensk position. Medan vi vaccinerar oss ut ur pandemin behöver vi rusta oss för framtiden. Den globala kris som drabbat oss har tydliggjort att det krävs internationellt samarbete för att snabbt kunna tackla kommande pandemier. Regeringen ser möjligheter att förbättra pandemiberedskapen och stärka som globalt ledande life science-center och life science-region genom ett fördjupat nordiskt samarbete. Därför tog initiativ till en nordisk ministerdialog , där jag och näringsminister , tillsammans med nordiska kollegor, diskuterade möjligheterna till nordisk samverkan för långsiktigt stärkt innovations- och produktionskapacitet för vaccin och biologiska läkemedel. förde inför mötet fram ett förslag om att ländernas respektive innovationsmyndigheter tillsammans ska genomföra en pilotstudie. Ministermötet gav i uppdrag att på tjänstemannanivå tillsammans utveckla ett mer detaljerat förslag. 117 (V): Jag tackar handelsminister för svaret. Jag tycker att det är positivt att man ser över hur man skulle kunna samarbeta kring vaccinproduktion i . Det var faktiskt också ett förslag vi lade fram med Nordisk grön vänster i . Jag har tidigare skrivit en interpellation angående patenträttigheter och covid-19-vaccin. En anledning till att jag tar upp detta igen är att jag vill uppmärksamma att Covaxsystemet, där de rika länderna solidariskt ska dela med sig av sina vacciner, är ett misslyckat system. Av de 2,5 miljarder vaccindoser som har administrerats över hela världen har Covax svarat för . av befolkningen i låginkomstländer har fått sin första dos. De här siffrorna har uppdaterats . Ja, bidrag är viktigt. Men egentligen är det här ett strukturellt problem. Det finns studier som visar att om man hade distribuerat till rätt grupper globalt hade dödligheten på grund av viruset halverats. Dessutom är det fortfarande så att produktionen inte räcker till och distributionen är bristfällig. Här spelar patenträttigheterna roll. Det är inte meningen att enbart höginkomstländer som har vaccinproduktion eller som har råd ska vara de som till stor del blir vaccinerade. Det vi ser nu är att nya varianter av viruset sprider sig snabbt. Det finns såklart risk för att fler varianter, mer dödliga sådana, uppstår. Därför är det viktigt att öka produktionen. För det behövs inte bara en lösning, utan flera. Covax är en väg, men den är inte rättvis eller effektiv. Det som behövs är insatser längs hela produktionskedjan, så att produktionen inte avstannar på grund av restriktioner och så vidare. Men vi måste också undanröja rättsliga och avtalsmässiga hinder som finns för att fler länder ska kunna producera vaccin. Att ha en plan för detta inför nästa pandemi är något som måste genomföras. Vi kan inte låta den globala folkhälsan bero på om patenträttigheterna pausas eller inte. Regeringen har fått flera tillfällen att ställa sig bakom förslaget om att pausa patenträttigheterna men gång på gång valt att säga nej, som land efter land inser att det krävs en breddning i produktion och distribution och därför byter fot när det gäller patenträttigheterna, till exempel , och även . Trots att EU‑parlamentet röstat för att pausa patenträttigheterna ställer sig och den mot detta. Ministern ger samma argument som , det vill säga att immateriella rättigheter inte leder till ökad tillverkning av vacciner som behövs för att motarbeta covid-19. Men sanningen är att det just nu finns tillverkare med kapacitet att producera mer vacciner och andra läkemedel vid fabriker i , , och , för att nämna några länder. Men de kan inte bidra, eftersom de inte har rätt licenser. Patent är alltså ett hinder för dem här och . I stället för att försöka uppdatera tvångslicenssystemet är det enklare att gå på och förslag om att pausa patenträttigheterna. 118 Statsrådet (S): och jag är helt överens om att vaccinet är vår väg ut ur pandemin och att vi måste vara fullt solidariska i denna situation. Det är naturligtvis först när hela världen är vaccinerad som vi alla är säkra. Att vi alla bidrar till pandemibekämpningen är en fråga om internationell solidaritet. Därför har , som jag nämnde tidigare, sedan pandemins utbrott motsatt sig exportrestriktioner, som försvårar distributionen. Det är också en viktig fråga. Man kan vara stolt över att EU har exporterat hälften av sin produktion till hela världen. Men det finns också starka röster i EU för att förhindra detta – först ska EU tillse att alla medborgare inom EU får del av den produktion som sker där, och sedan ska man kunna exportera. Det är helt fel väg att gå. och några få andra länder i EU har senast röstat nej till att förlänga dessa exportrestriktioner. Det är också en fråga om solidaritet. När det gäller Covaxsamarbetet håller jag med Delgado Varas om att det absolut finns möjlighet till förbättring av systemet och att det är bråttom. Det är den dialogen som jag för med läkemedelsbolagen, fru talman. Det handlar mycket om att tillsammans med läkemedelsbolagen, olika stater och regioner och WTO sätta press, så att Covaxsamarbetet fungerar bättre. Det är inte fulländat , men det är det vi har. Vi måste ha ett internationellt system för att kunna bidra och distribuera de bidrag som finns. är som sagt världens största bidragsgivare per capita. Pandemin är en nödsituation, fru talman. Vi hade inte stått här utan munskydd om vi inte hade haft vaccinet. Vi hade faktiskt inte haft den här möjligheten att lätta på restriktioner utan vaccinet, som har tagits fram i rekordfart. trodde vi att det sannolikt skulle ta tre, fyra eller upp till att få ett vaccin på plats. har vi haft stora starka läkemedelsbolag som med den styrka man har byggt upp i företagen klarat att ta fram vaccin snabbt, faktiskt på mindre än . Det är ju rekordartat. Det handlar om komplicerade och nya produktionstekniker, framför allt när det gäller de i aktuella Pfizer- och Modernavaccinerna. Det innebär att det också är komplicerat att producera dessa nya vacciner. Då kommer jag till frågan om att släppa på patentskyddet för läkemedelsbolagen och gå för långt där. Vi ska absolut diskutera om det immaterialrättsliga skyddet kan justeras , för det är inte absolut. Vi tror att de farhågor som har tagits upp i diskussionen om WTO kan hanteras genom flexibilitet. Vi behöver se över om tvångslicenserna och den typen av mekanismer fungerar. Men har möjligheten till tvångslicenser inte utnyttjats i den utsträckning den borde. Många anser att processen är för komplicerad och måste förenklas. Där är jag helt ense med . Detta ska inte vara ett hinder.