prot · H80983 · 2021-02-24 00:00:00 — Det är något som borde vara allas ensak. I stället arrangeras äktenskapet och bestäms utan hänsyn till den enskilda kvinnans vilja eller synpunkter. används kvinnor som ett sätt att köpa sig in i en mer åtråvärd släkt. Ett äktenskap kan också vara en lösning på en pågående fejd. som vår regering kallar sig feministisk verkar den inte fullt ut för kvinnors och barns rättigheter globalt sett. Regeringen tar inte tydlig ställning mot olika diktaturer runt om i världen, som exempelvis den totalitära islamistiska diktaturen . På flera sätt utövar den iranska regimen ett brutalt förtryck av kvinnor och flickor i landet, inte minst med den förtryckande slöjan. I är lagstiftningen utformad på så sätt att kvinnors vittnesmål inte är värda hälften av en mans. Gifta kvinnor behöver sina mäns tillstånd för att kunna erhålla pass, och mannens samtycke krävs för att gifta kvinnor ska få arbeta inom vissa yrken och, med några undantag, för att få skilja sig. Vi ser även hur så kallade feministiska regering direkt understöder den kvinnofientliga palestinska myndighetens förtryck. Regeringen borde i stället globalt sett på riktigt främja kvinnors rättigheter, till exempel i och , och återkalla sitt erkännande av som stat. behöver verka internationellt för att minska och förbjuda flickaborter. Till följd av att man av olika skäl anser att pojkar är viktigare för familjen är det tyvärr vanligt med flickaborter. Pojkar anses kunna bli en större tillgång, inte minst som stöd i jordbruket eller annat arbete. Flickor ses oftast mer som en kostnad än en tillgång för familjen. Flickor som i huvudsak är förenade med utgifter ses inte som lika önskvärda. Särskilt oroväckande är antalet flickaborter i men även i det totalitära . Också i flera muslimska kulturer ses flickor som mindre värda. Runt om i världen kämpar flickor och kvinnor för att få kunna bestämma över sina egna kroppar och sina egna liv. På flera håll utsätts de för sexuella övergrepp, hot, våld med mera, alltmedan vår så kallade feministiska regering använder sig mer av lovord än handling. Man påstår att man står upp för kvinnors rättigheter, men man tar inte avstånd från diktaturer och regimer som utsätter kvinnor för förtryck. måste bli bättre på att stå upp för allas möjlighet att få sina grundläggande mänskliga rättigheter erkända liksom för allas rätt att själva bestämma över sina egna kroppar och liv. det det fattades beslut om lika och allmän rösträtt för kvinnor. Ska vi verkligen fira det genom att återigen slussa biståndspengar till organisationer som står för allt annat än kvinnors lika rätt och värde? I många fall har regeringens ställningstaganden visat på ett bristande omdöme och en oförmåga att stå upp för de värderingar som man påstår sig företräda. behöver bli bättre på att globalt främja mänskliga rättigheter och kvinnors och flickors rättigheter. Vi måste stå upp för allas rättighet att bestämma över sina egna kroppar och liv. 149 (S) replik: Det är en fröjd att höra stora engagemang för kvinnor runt om i världen. lämnade gruppledaren för i utrikesutskottet in en skriftlig fråga till i vilken han bland annat skrev att den vanligaste dödsorsaken på jorden var abort. Han skrev att 42 miljoner ofödda dödades i aborter och att den svenska politiken, som vi bedriver, ofta handlar om abortfrågor men sällan om barnens rätt till liv. Hur tycker med sitt engagemang för kvinnors rätt att få bestämma över sin egen kropp att den linjen rimmar med den politik hon säger sig företräda? 150 (SD) replik: Först och främst gäller detta en skriftlig fråga från en enskild ledamot. Det är ingenting som jag över huvud taget har skrivit, och jag kan därför inte svara på det här. Jag har ingen aning om vad den skriftliga frågan handlade om. Jag tycker att det är lite anmärkningsvärt att riksdagsledamoten står och tar upp en skriftlig fråga som någon partikollega eller någon annan har skrivit och som jag inte har sett och inte läst. Du får jättegärna visa den för mig, så kan jag ge dig ett svar. Men har jag inte sett och inte läst den kan jag inte kommentera någonting. 151 (S) replik: är det ju inte vilken riksdagsledamot som helst. sitter i utrikesutskottet. Det är er utrikespolitiska talesperson som talar på det här sättet om aborter, . Han säger att det är döda ofödda barn som det handlar om. Det är ganska häpnadsväckande. Avslutningsvis kan jag från min sida häpna över kritik mot den arbete när det gäller att främja kvinnors och flickors rättigheter runt om i världen. vet att vi lägger drygt 50 miljarder på biståndsmedel, varav den absoluta majoriteten är vikta med en inriktning på jämställdhet och flickors och kvinnors rättigheter. Detta är nog välkänt. Jag ställer mig frågan hur den neddragning av biståndet med 16 miljarder som ni vill genomföra tillsammans med bidrar till flickors och kvinnors rättigheter runt om i världen. 152 (SD) replik: Jag tackar ledamoten för debatten. Först och främst och återigen: Det här är inte en skriftlig fråga som jag har ställt. Jag har fortfarande ingen aning. Det vill jag påpeka igen. Kritiken mot sittande regering står jag fast vid. Ni är ändå den regering som faktiskt har dragit på er slöjan när ni åkt till diktaturen . Ni har också till exempel erkänt som stat, vilket är absurt och helt befängt. Den listan kan göras väldigt lång. Visst är det jättebra att ni lägger pengar på bistånd till utsatta kvinnor och barn. Men det behöver göras mycket mer. Ni måste ta avstånd från sådant här också. 153 (C) replik: Min fråga till rör begreppet flickaborter och det resonemang som ledamoten förde i talarstolen. Jag tror att vi alla håller med om att detta är ett problem för de länder där det här är överrepresenterat och där det är en klar övervikt av pojkar bland barnen som föds. Det är rent skadligt för ett samhälle. Det finns få saker som är så skadliga för ett samhälle som att ha en skapad brist på kvinnor i alla åldersgrupper. Jag tror att vi alla håller med om att detta inte borde ske. Men jag tror att det finns en väldigt viktig sak att påpeka här. Detta vill jag gärna ha svar på. Det låter som att vill skjuta sig in på just abortdelen i det här problemet, inte på det faktum att kvinnor ses som lägre värderade och, som ledamoten själv sa, som en belastning – något så befängt! Det är grundproblemet som man måste försöka komma åt. Försöker man lösa det här genom att gå på aborterna begränsar man ju kvinnors rättigheter utan att vara säker på att man kommer åt problemet. Vad tänker ledamoten om den saken? 154 (SD) replik: Jag håller med. Det är två jättestora frågor som tar upp. Båda är jätteviktiga. Vi måste se på kvinnors utsatthet över huvud taget, men även på flickaborter, som görs runt om i världen. I och på flera andra håll grävs flickor ned levande bland annat just för att de är flickor. Det här måste vi få bukt med. Det kan helt enkelt inte få fortsätta. Självklart måste vi både se barnen när de lever och ta hand om dem innan de över huvud taget har fötts. Jag håller alltså absolut med. 155 (C) replik: Jag måste nog ändå säga att svar inte lugnade min oro för att man vill begränsa aborterna ännu mer i de samhällen där aborter redan är kraftigt begränsade och där kvinnor redan riskerar livet för att de inte kan få tillgång till laglig och säker abort. Vill vi att flickor och barn inte ska grävas ned levande är det just tillgången till säker och laglig abort som är svaret. Skjuter man in sig på det som är svaret och som faktiskt både är och bör vara en rättighet kommer vi att se mer av de här problemen. Det var precis det här jag ville ha ett klart och tydligt avståndstagande från. Det är inte aborterna och tillgången till abort som är problemet här, utan att vi tyvärr fortfarande har samhällen där man på det här befängda men också helt omänskliga sättet ser på och behandlar kvinnor som mindre värda, som mindre än fullvärdiga människor. Det är det som är problemet vi måste komma åt, eller hur? 156 (SD) replik: Jag instämmer absolut i det som säger. Vi har ett problem med flickaborter, men vi har också ett problem med aborter som är illegala och inte sker på rätt sätt. Jag delar helt och hållet uppfattning. 157 HANS (M) replik: diskuterar tillståndet i ur ett perspektiv. Det finns väldigt många perspektiv man kan diskutera ur. är en av de tre kanske mest aggressiva diktaturerna, både gentemot sitt eget folk på plats och mot exiliranier i andra länder. Abortfrågan är en fråga där har en historia. Just nu har ni landat i att vara ganska tillmötesgående och anpassa er politik till den gängse uppfattning som råder i , nämligen att abort ska vara tillåtet samt därefter tillåtet med medgivande. Skulle vilja se en direkt kopia av den svenska lagstiftningen i ? Jag skulle också vilja höra förklara lite grann hur tycker att man ska arbeta för att förändra utifrån, om detta land är ett stort problem, vilket jag kommer att redogöra för i min nästa replik. Vi har idéer om åtskillnad i många sammanhang. Hur ska vi hantera det här med ? 158 (SD) replik: man som representant till tycker jag bland annat att man absolut inte ska dra på sig slöjan, utan vi måste stå upp för kvinnors rättigheter och allas lika värde och visa det klart och tydligt. Speciellt sittande regering måste vara väldigt tydlig med det. Där tycker jag absolut att behöver bli mycket bättre. Vi kan inte påstå oss vara duktiga. Regeringen kan inte påstå sig vara duktiga och säga sig främja och hjälpa kvinnor och allt det här som de drar på sig slöjan och innerst inne egentligen inte står upp för kvinnors rättigheter i . Jag tycker absolut att vi behöver visa mycket mer i . 159 HANS (M) replik: Det där var inte riktigt svar på det jag frågade. Hur tycker att man ska förändra situationen för iranier i och verka för att den iranska diktaturen ska kunna upphöra? är ett land som bygger på åtskillnad av människor. Kvinnor har ett värde, män ett annat värde. Är man icke islamtrogen och dessutom representant för eller något annat land har man inte det människovärdet. Åtskillnad har aldrig byggt fungerande stater. Det kan vi vara överens om. Jag ska inte försvara regeringen, men till skillnad från i många andra länder är det i ett lagbrott för kvinnor att inte ha slöja. Det innebär att de svenska ministrarna skulle ha åkt i fängelse. Jag skulle vilja höra: Vad tycker att vi på allvar ska förändra från svenskt perspektiv i ? 160 (SD) replik: Hade jag fått bestämma hade jag absolut ändrat väldigt mycket i . har inte jag möjligheten att bestämma det. Jag sitter inte i . Däremot sitter jag i riksdag och kan påverka lagar, pusha på regeringen och så vidare. Jag tycker att behöver bli hårdare och strängare när det gäller vad som är rätt och vad som är fel och mänskliga rättigheter över huvud taget. Man behöver stå upp för kvinnor på ett helt annat sätt än vad man gör . Jag tycker absolut att det var fel att utrikesminister drog på sig slöjan. Jag tycker inte att utrikesminister skulle ha gjort det när hon var i , absolut inte. Om det är det som prompt måste göras ska hon inte åka dit, helt enkelt. Hon måste stå upp för kvinnors rättigheter och mänskliga rättigheter över huvud taget. 161 (C): För ett drygt år sedan stod jag i denna kammare och höll ett anförande på temat att 10-talet, som precis var avslutat, hade varit ett av de bästa decennierna i mänsklighetens historia. Det gjorde jag inte främst utifrån den politiska utvecklingen. Som vi alla vet gick den på många sätt åt fel håll . Det var utifrån det faktum att hundratals miljoner människor lyfts ur fattigdom . får man konstatera att ett av mänsklighetens bästa årtionden har följts av ett av våra allra sämsta år. Covid-19-pandemin kan på det här året ha slagit sönder många av de framsteg som vi har kämpat för att uppnå. Lockdowns, brutna handelskedjor och den ekonomiska recession som följer på dem riskerar att kasta dessa hundratals miljoner människor tillbaka in i fattigdom. Det är människor som hade lyft sig upp och som riskerar att falla tillbaka ned. Redan svaga sjukvårdssystem sätts under ännu hårdare press. Barn, och särskilt flickor, hålls hemma från skolor och förvägras utbildning. Demokrati- och människorättskämpar förföljs nu än hårdare av auktoritära regimer som tar pandemin som förevändning för att begränsa medborgarnas rättigheter. Kort sagt: Det mesta går åt fel håll. 2030-målen ser ut att vara alltmer svåruppnådda. Det är inte bara en mänsklig tragedi vi har levt igenom det här året genom de liv som har förlorats i pandemin. Det är också en tragedi genom de följdeffekter som pandemin har för förtryckta och utsatta människor världen över. Pandemin drabbade också en värld som redan var på väg åt fel håll på många sätt. Auktoritära ledare har tagit mod till sig av totalitära stormakter som och och med en av de svagaste och sämsta presidenter som någonsin har haft. Det har varit en global motreaktion mot de relativt begränsade framgångar som vi har sett på jämställdhetsområdet. Man försöker att trycka tillbaka kvinnor och flickor ännu hårdare i det patriarkala förtrycket. Till det blir klimathotet än mer överhängande och alltmer verkligt som världens ledare fortfarande har svårt att göra de insatser som behövs för att vända trenden. Mot bakgrund av allt detta är det svenska biståndet och utvecklingssamarbetet viktigare . har verkligt solidariska, demokratiska och framåtsyftande krafter behövts så mycket som . har krafter för mänskliga rättigheter och jämställdhet behövts mer än . har krafter för hållbarhet, såväl social som ekonomisk och ekologisk, behövts mer än . I det här läget höjs tyvärr röster här på hemmaplan, i den här kammaren, för att skära ned på det svenska biståndet eller för att villkora det med till exempel migrationsstävjande åtgärder. har en tidpunkt varit så illa vald som denna för att föra fram den typen av åsikter. Det svenska biståndet och utvecklingssamarbetet behöver inte skalas ned. Det behöver skärpas för att göra än mer nytta. Det behöver växlas upp med privat kapital och privata krafter för att ännu mer kraftfullt kunna möta de utmaningar som vi ser och som har fördjupats . Vi behöver fundera över var den svenska biståndsbudgeten gör mest nytta. Även om vi är en av de värdefulla, demokratiska och solidariska krafterna är vi inte helt ensamma. Framför allt riskerar vi att missa att göra maximal nytta om vi blir alltför tunt spridda och fokuserar på alltför mycket på alltför många platser. Det är svårt att säga vad vi ska göra mindre av, riktigt svårt. Men vill vi få ut mest, vill vi kunna göra riktig nytta och vill vi kunna ha en chans att uppnå 2030-målen behöver vi fundera på: Hur vässar vi det svenska biståndet och utvecklingssamarbetet så mycket som vi över huvud taget kan? Det är ingång till hur det svenska utvecklingssamarbetet borde utvecklas. Det handlar om att fokusera på till exempel hållbara jobb, klimatomställning och grön energi. Det är områden där vi har en särskild kompetens. Det gäller att fortsätta att utveckla fokus på jämställdhet och kvinnors och flickors rättigheter för att vi vet att få andra kommer att vilja göra det så kraftfullt som vi. Det handlar om att komma in med ett perspektiv och vara ett stöd för demokratisk utveckling och fungerande rättsstater när trenden alltför ofta går åt fel håll. Här kan vi göra en väldigt viktig insats från svensk sida. behöver vi fundera över om vi kan fortsätta att göra samma nytta med en sjunkande folkförankring. En av det svenska biståndets stora styrkor är att det svenska samhället som helhet har varit med och byggt det och utvecklat det. Vi är i när detta har professionaliserats. Det är på många sätt väldigt bra. Men det är också viktigt om vi ska ha både förankringen och stödet för det svenska biståndet och utvecklingssamarbetet att vi funderar på: Hur har vi med det civila samhället och privata krafter och bygger en bättre värld? Sist men inte minst bör vi också fundera på hur vi agerar i EU och FN för att de ska dra åt samma håll som vi snarare än emot oss. Vi behöver fundera på hur oftare kan vara utförare av till exempel EU-biståndet. Vi behöver fundera på hur vi sätter fler svenska krafter för ett vassare och bättre utvecklingssamarbete även in i FN-organen. Biståndet är ett av våra viktigaste verktyg för utveckling, och vi behöver använda det bättre. Det är kanske viktigare nu är . 162 (V): Världens dollarmiljardärer äger mer än vad hälften av jordens fattigaste befolkning gör. De 22 rikaste männen äger mer än vad alla kvinnor i gör, som om dessa 22 män arbetat mer och ansträngt sig mer än alla kvinnor. Det är dags att krossa myten om att de som är rika är det för att de har jobbat och ansträngt sig mer. De är rika för att systemet är riggat för dem. Vad får då dessa avgrundsdjupa inkomstklyftor för konsekvenser? Jo, de med låga inkomster får exempelvis sämre vård, utbildning och arbetsvillkor samt mindre utrymme i samhället. Människor förvägras rätten till makt och inflytande över sin egen livssituation. I ojämlikhetens spår följer ohälsa, våld och sexuella övergrepp. I många länder får människor inte ens lov att engagera sig i civilsamhällets organisationer eller att demonstrera. Detta leder till ännu sämre livsvillkor för många medan de rika blir ännu rikare. Men det finns lösningar. Det går att fördela världens resurser mer rättvist. Vi måste göra det . Bland annat måste vi betala vad det kostar att producera en vara på ett sätt så att alla arbetare, såväl kvinnor som män, i alla led får sjysta arbetsvillkor och löner. Vi måste se till att hela produktionen inklusive transporter är ekologiskt och klimatmässigt hållbar. Vi måste se till att alla människor får göra sin röst hörd och blir hörda. Vi måste inte minst se till att alla får rätt att bestämma över sin egen kropp och sin sexualitet. vill därför bland annat se sjysta och rättvisa handelsavtal i enlighet med environmental and human rights due diligence, stoppa skatteflykten genom att skriva under land-för-land-rapportering, införa additionellt klimatbistånd och satsa mer på sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Vi är inte ensamma om att vilja det. Tvärtom kom alla FN:s medlemsländer överens om Agenda 2030. Det är en handlingsplan med 17 huvudmål och 169 delmål för att uppnå en jämlik, rättvis värld. Vad som är viktigt att komma ihåg är att i dessa mål hänger allting samman. Vi kan inte bara ta ett mål i taget utan måste göra arbetet sammanhängande både lokalt och globalt. Låt mig ta som ett exempel på hur vi kan arbeta med mål nummer 2, ingen hunger. har varit utsatt för ett krig. Detta innebär att marker förstörs av bombningar men även långsiktigt av den miljöförstöring som bombningarna innebär. Alltså måste vi även jobba med målen om fredliga samhällen, klimat och biologisk mångfald. Kriget har även inneburit att människors inkomstmöjligheter försvunnit, vilket gör det svårt att uppnå målen om ingen fattigdom och minskad ojämlikhet. Kvinnor och barn är de som är värst utsatta i krig, och är absolut inget undantag. Alltså måste vi arbeta med målen om jämställdhet och god utbildning. Ett sätt att komma till rätta med den humanitära katastrofen är att ge bistånd. Ett ytterligare och mer livsavgörande sätt att göra det är att inför förbud mot vapenexport till den saudiskledda koalition som bombar sönder och samman. Det är feministisk utrikespolitik på riktigt, och vi i anser att regeringen ska ta till sig detta genast. Vi har alla drabbats av pandemin. Många av oss har förlorat en eller flera av våra nära och kära, blivit av med jobbet eller sett sitt livsverk gå i konkurs. Barn och ungdomar mår psykiskt dåligt av att inte få träffa sina vänner som vanligt. Pandemin har drabbat arbetarklassen, fattiga och rasifierade allra hårdast. Som vanligt gäller detta än mer i fattiga länder. Många har blivit av med sina inkomstmöjligheter, migrantarbetare kan inte längre skicka hem pengar till sina familjer och miljontals barn får inte gå till skolan. Isoleringen har lett till ökat manligt våld mot kvinnor och barn. Fler flickor blir bortgifta och könsstympade i takt med att fattigdomen ökar. Allt fler journalister och människorättsaktivister har fängslats. Därför har vi i budgeterat för ett extra coronabistånd på 1 miljard. Extraordinära tider kräver extraordinära insatser. Då räcker det inte att flytta runt pengar inom den befintliga biståndsbudgeten, utan mer måste till. Förutom det som redan görs måste mer till för att skydda den sköra sjukvården, skydda våldsutsatta kvinnor och barn och inte minst få fram vaccin till alla. För ska vi få bukt med pandemin måste alla som behöver få tillgång till vaccin. Därför är multilateralismen så viktig. Vi måste tillsammans agera för att alla ska få samma rättigheter. Även om det finns brister i de stora multilaterala organisationerna – exempelvis fortgår det israeliska förtrycket mot trots att FN för kom med resolutioner om vad som skulle krävas – är det just inom FN vi kan samarbeta för en värld för alla. För räcker solidariteten utanför . Det vi vill uppnå här vill vi ska gälla för hela världen, precis som vi har kommit överens om i Agenda . Det är svårt att hinna lyfta alla lösningar på de fruktansvärda konsekvenserna av de orättvisa och utvecklingshämmande inkomstklyftorna, men det här var några av förslag för ett jämlikt, jämställt samhälle för alla, inte bara de rikaste. 163 HANS (M) replik: Det är drygt kvar till första maj; det här var en bra förövning. Vi känner igen det. talar om orättvisor och om att krossa myten, om att systemet är riggat och om skatteflykt och rikedom – det är problemen i världen. Jag trodde att det var fattigdom. När talar om de stora problemen i världen låter det som att det är rikedom som är problemet – att det finns för många rika. Jag vill fråga: Hade världen varit bättre om det funnits färre rika? Varför hör jag aldrig någon vänsterpartist i dessa sammanhang tala om kvinnors entreprenörskap och att bästa sättet att lyfta kvinnor i fattiga länder är att ge dem möjlighet att få kontroll och makt över sina egna liv? Entreprenörskap är att lyfta sig själv och att kunna lyfta andra – varför hör vi aldrig detta? 164 (V) replik: Tack, , för frågorna! Om vi börjar med fattigdom kontra rikedom hade världen varit bättre om resurserna hade fördelats bättre än vad som är fallet . Vi har människor som går till jobbet och sliter , men de får inte den största frukten av det arbete de genomför. Det får ägarna – de som äger företaget eller var det må vara man arbetar. Det är den omfördelningen som måste till. Vi har inget emot att människor får slippa förtryck och slippa gå hungriga och inte behöver vända på slantarna i slutet av . Vi anser tvärtom att alla människor har rätt till en god hälsa, en god ekonomi och ett gott liv – inte bara de rika. 165 HANS (M) replik: I är av företagen småföretag. Väldigt många av dessa är enpersonsföretag. Detta är inte unikt för ; så ser det ut runt om i världen. På basarerna är det en person som driver sin verksamhet. När det gäller butiker är det också ofta en person som driver sin verksamhet. Så här ser det ut över hela världen, och ofta är det en man. Det tycker jag är något som ni i skulle fokusera på. Världen består av småföretag. Det är inte rika personer utan människor som förmodligen jobbar långt mycket mer än den svenska lagstadgade åttatimmarsarbetsdagen, egenföretagare som sliter kanske 16–. Men de är entreprenörer. De jobbar för sig själva, och de kan lyfta andra. Kvinnor är underrepresenterade som entreprenörer och har därmed också mindre möjlighet att skapa sin egen försörjning. Vore inte detta något att ändra på i stället för att skälla på de rika? 166 (V) replik: Jo, om enbart företagande hjälpte för att lyfta människor ur fattigdom hade det varit fantastiskt. Men så är inte fallet, och det ser vi historiskt om vi tittar på . Det var för att människor gick ihop och engagerade sig fackligt som de fick bättre löner. Människor i samhällen gick ihop och skapade exempelvis Konsumbutiker. Människor gick samman och krävde bättre vård och omsorg.