prot · H809132 · 2021-06-02 00:00:00 — Till och med inom sosseleden var frustrationen stor när det gäller hur statsministern agerade. Vidare läser vi i betänkandet: ”Utskottet konstaterar att de nordiska länderna måste ha en dialog innan beslut fattas om gränsstängning och att länderna också måste utröna alla andra alternativ innan gränser stängs. De nordiska länderna bör tillsammans ta ansvar för de konsekvenser som en gränsstängning innebär, vilket är det som föreslagit i den s.k. samverkansmodellen.” För det första ska vi inte stänga några gränser. Här visar man återigen att man inte förstår. Man förstår inte hur det är att leva och verka i en gränsregion. Låt mig säga som en granne till mig: Det känns som om det är vi gränsbor som får ta straffet för att andra inte sköter sig. Ja, så har det sannerligen känts , herr talman. För det andra är det gränsregionerna som alltid måste höras, för det är där skadan sker. Det är där som skrivbordsprodukten blommar ut i verklighet. Låt mig ge ett sista citat ur betänkandet, herr talman: ”Den nordiska gemenskapen har sitt ursprung i ett nätverk av personliga kontakter över de nordiska gränserna. Ett samarbete tar utgångspunkten i en gemensam historia, kultur och gemensamma värderingar. Utskottet anser det angeläget att de som lever och verkar i fritt ska kunna röra sig mellan de nordiska länderna.” Ja, det är inte bara angeläget – det är nödvändigt. De skador och sår som restriktionerna har skapat kommer att ta oerhört att läka. Tyvärr vet vi att vi kommer att uppleva fler pandemier och andra kriser framöver. Det kommer fler pandemier. Med anledning av de stora bekymmer de stängda gränserna har medfört av både fysisk och psykisk art bör den ta initiativ till att vi i tar fram en gemensam strategi för hur vi ska agera gemensamt vid kommande pandemier och kriser, så att gränserna aldrig stängs igen vid liknande lägen. Med anledning av detta, herr talman, vill jag yrka bifall till reservation nummer 11 under punkt 3. Vidare måste även rätta in sig i ledet och stå och skämmas gentemot sina grannar. Inte minst har vi sett att ålänningar och Bornholmsbor har lidit av att vi inte har skött oss utan kört ett solorace. Det måste bli slut på soloåkandet, och vi måste få till en dialog mellan de nordiska länderna på riktigt. Vi måste se till att vi får en bra dialog med när det gäller Ålandsproblemet och hur har hanterats i detta. är det för temasession. Den är tyvärr, och förstås, digital. Ett tema som ska tas upp är cybersäkerhet, och just samarbete kring försvars- och säkerhetspolitiska utmaningar är en viktig bricka i det nordiska samarbetet. Men jag vill även lyfta en annan punkt, som många har tagit upp tidigare, nämligen infrastruktur. Precis som vi kan läsa i betänkandet har det förts diskussioner kring behov av ett ministerråd för transport- och infrastrukturfrågor. har rekommenderat att inrätta ett sådant råd. Tyvärr är ett av de länder som motsätter sig detta, trots ett enhälligt råd. Även den socialdemokratiska gruppen stod helhjärtat bakom detta. Vi har i svenska delegation haft möte med infrastrukturministern. Han säger, något förenklat: Det behövs inte. Vi har ett bra samarbete ändå. Är det något vi har lärt oss under pandemin är det att ett bra samarbete kan knäckas totalt och att det kan gå hur fort som helst. Infrastrukturen mellan våra länder behöver uppgraderas på många ställen. Därför vore detta ett utmärkt sätt att knyta länderna än tätare samman, vilket verkligen behövs nu på flera plan. Även om tycker att det fungerar bra nu är det ingen garanti för att det kommer att göra det eller . Precis som det står i betänkandet har en gränsöverskridande transportinfrastruktur en stor betydelse både för tillväxt och för tillgänglighet i våra respektive länder. En väl fungerande infrastruktur mellan de nordiska länderna gör det attraktivt att bo och arbeta över landsgränserna och gör det möjligt att på ett mer hållbart sätt resa och transportera varor mellan länderna och vidare ut i . Jag noterar, herr talman, att vi inte står med på den reservation som finns. Det får vi ta på kontot som handlar om miss i den interna kommunikationen, för står absolut bakom detta. Vi vill ha detta ministerråd. Gränshindergruppen och har verkligen haft att ta tag i under pandemin, eftersom regeringarna inte alltid har velat göra det. Dessa gruppers status bör höjas, och regeringarna bör lyssna mer på dem. De nämnda grupperna samt de nordiska regeringarna har fått månatliga rapporter om gränshinder som uppstått under pandemin. Tyvärr verkar det som om dessa rapporter inte används av regeringarna för att faktiskt lösa människors vardagsbekymmer. Har de fastnat på vägen någonstans, eller är det för jobbigt att ta tag i frågorna? Under den speciella gränshinderdebatten tidigare i vår använde jag en stor del av min talartid just till att ramsa upp bekymmer som har uppstått i och med restriktionerna. Jag vill här, herr talman, nämna en av de märkliga fnurror som fortfarande kvarstår. Som jag nämnde tidigare är veckopendlare eller egna företagare fast i . de hem får de inte åka tillbaka igen. Många av dessa har fått tid för vaccination, men de kan inte åka hem och ta sprutan, för då får de inte åka tillbaka till på jobb igen. Är det ett virus eller är det människor som vi håller på att bekämpa med dessa restriktioner? Slutligen, herr talman, vill jag lägga ribban där den borde ligga. Jag noterar efter att torskade i med viss glädje att även missade slutspelet. Jag noterar även med glädje att tog fler poäng än i grundspelet. 108 (S): Jag vill inleda med att yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. Det nordiska samarbetet är viktigt. Det är ett av de äldsta och mest omfattande regionala samarbetena i världen. Det har det blivit tack vare att vi alla har en hög tillit till samhället men också tack vare de nordiska ländernas starka traditioner av demokrati och folkrörelse. Jag är helt säker på att detta har sagts mer än en gång i denna kammare, för oavsett vilket nordiskt land vi talar om kännetecknas det av en djup respekt för demokrati, rättsstaten, jämställdhet och mänskliga rättigheter. Det är just de gemensamma värderingarna som bidrar till att förstärka position som en av världens mest innovativa och konkurrenskraftiga regioner. Den nordiska regionen ses som en förebild på miljö- och klimatområdet. I ländernas gemensamma vision slås det fast att ska vara världens mest hållbara och integrerade region 2030. antogs den handlingsplan som styr hur arbetet för att nå det målet ska genomföras och se ut . Gemensamt prioriteras ett konkurrenskraftigt med fokus på att främja grön tillväxt, baserat på innovation, mobilitet och digital integration. En annan viktig sak är att den gränsöverskridande infrastrukturen mellan de nordiska länderna ska göra det attraktivt att bo och arbeta över landsgränserna och göra det möjligt att på ett ännu mer hållbart sätt resa och transportera varor mellan länderna men också vidare ut i världen. Gränsproblematiken finns, men vi har också många fina mångårigt uppbyggda samarbeten som har fungerat väl också under pandemin. Till exempel har vi det nordiska försvars- och säkerhetspolitiska samarbetet Nordic Defence Cooperation, eller Nordefco, som det kallas. Det fortsatte att vidareutvecklas , precis i enlighet med den strategiskt uppsatta visionen . Själv kommer jag från . Där har vi , 2, som än så länge är enda ingenjörregemente. Genom samtal med chefen för 2, , och hans personal har jag fått bekräftat att det samarbetet fungerar mycket väl. Vi har samarbeten kring att motverka diskriminering och kring nordiskt genomförande av EU-direktiv. Men vi har också samarbete för unga i form av Nordbuk, Nordiska barn- och ungdomskommittén, som har fortsatt att genomföra den tvärsektoriella strategin för barn och unga i . Målet är att ska vara den bästa platsen för barn och unga att växa upp i. Vi har haft samarbeten inom konst och kultur, som pågått . Det har varit samarbete inom och , som också har pågått kontinuerligt. Nordensamarbetet har inte stått stilla eller försvunnit. Det, herr talman, gör mig både stolt och glad, eftersom det visar att det samarbete som vi enträget har arbetat upp faktiskt också har fungerat någorlunda i kristider. Men det betyder inte att vi inte måste arbeta ännu hårdare och fördjupa relationerna ytterligare. Vi ska inte, herr talman, sticka under stol med att denna coronapandemi inte bara har varit förödande för enskilda aktörer och personer. Den har självklart också prövat det nordiska samarbetet svårt. Även om de nordiska kontakterna faktiskt har varit täta under krisen på ministernivå, departementsnivå, myndighetsnivå och parlamentsnivå, där bland annat pandemin och vikten av en grön återhämtning har diskuterats, har tilliten fått sig en rejäl törn. Så har det inte minst varit, som vi nu har hört, i gränsområdena och för dem som arbetspendlar mellan länderna. har stämningen varit riktigt hätsk på flera platser. Och otydligheten i våra olika länders regler och restriktioner har gjort det besvärligt i många kommuner. Men ett stort antal gränshinder har ändå undanröjts, och situationen för gränspendlarna löstes hyggligt till slut även om det tog än vad som var önskvärt. I praktiken är det också de nordiska samarbetsministrarna som är ansvariga för samordningen av det nordiska regeringssamarbetet. har redan från början av krisen pekat på behovet av att tydliggöra deras ansvar och vikten av att utröna alla andra alternativ innan man tar ett beslut om gränsstängning och också att länderna gemensamt behöver ta ansvaret för konsekvenserna. Precis som har sagts ingår detta i det förslag på samverkansmodell som faktiskt har lagt fram och som handlar om hur de nordiska länderna kan samarbeta framöver, inför kommande kriser, med bland annat gränshindersfrågorna. Som region måste vi vara bättre förberedda nästa gång en kris drabbar oss, och därför har också samarbetsministrarna fattat beslut om att tillsammans genomföra en strategisk utredning om det nordiska samarbetet . Avsikten är att ta till vara de lärdomar vi fått under pandemin och stärka den regionala samverkan just . En annan förestående kris, fru talman, som vi gemensamt måste förebygga är miljö- och klimathotet. Därför är det självklart också av yttersta vikt att vi utvecklar och fördjupar samarbetet kring de stora och svåra utmaningar som vi står inför. Om vi ska ha någon chans att uppfylla Vår vision 2030 måste vi ta oss an det kraftfullt tillsammans. Vi har alldeles här i kammaren beslutat om en strategi för . är en viktig del i vårt nordiska samarbete och i vårt politiska utbyte. En nu uppdaterad Arktisstrategi med ett brett förhållningssätt där såväl säkerhetspolitik och ekonomisk utveckling som tryggande av goda levnadsvillkor och klimat och miljö är inkluderade är högst välkommen. är ett arktiskt land, och självklart har vi ett särskilt intresse av och ansvar för att främja en fredlig, stabil och hållbar utveckling. Sammanfattningsvis vill jag därför säga: Ja – har inneburit stora påfrestningar på vårt fina nordiska samarbete. Men detta måste också göra oss än mer beslutsamma att övervinna dessa svårigheter tillsammans och att gemensamt stå rustade för nästa kris. Den lär ju komma vare sig vi vill eller inte. Då är det bra att nu gå igenom den problematik som förekommit och se över hur vi tillsammans kan överbrygga problematik för gränspendlare genom att synkronisera våra regelverk på ett bättre sätt. Det kan vi göra genom att hålla dialogen öppen och tala med varandra innan åtgärder sätts in och verkligen ta itu med de svåra utmaningar vi gemensamt har framför oss. Kan vi göra det gemensamt är vi en bra bit på väg att också kunna uppfylla Vår vision 2030. Jag vill instämma i ledamoten hyllning av Nordenminister , som gör ett alldeles utmärkt arbete. 109 HANS (M) replik: konstaterar att jag berömde utrikeshandelsministern tillika den nordiska samarbetsministern, med all rätt. Men jag vill verkligen understryka för protokollets skull, : Jag är mycket kritisk till regeringens agerande. Där får man säga att statsrådet är en del av kollektivet. Som person och som engagerad minister – ingen skugga. Över regeringen – en tung skugga. Därför tyckte jag också att det uttrycktes lite lättsamt om gränspendlare. såg jag att , min gode vän kristdemokraten från , har anmält sig till debatten. Jag antar att han kommer att specifikt ta upp det lättsinniga talet om gränspendlingen, så jag överlåter det till honom. Jag ska ta upp en annan fråga. Ur delegationsprotokoll : En anledning till att infrastrukturministern bjudits in till mötet var för att diskutera frågan om inrättandet av ett nordiskt ministerråd för transport, en fråga som har brett stöd i och som lyfts vid ett flertal tillfällen. Statsrådet betonade det goda samarbetet mellan de nordiska infrastrukturministrarna och framhävde att samarbetet intensifierats under pandemin för att kunna hantera hastigt uppkomna frågor. Samarbetet har form av informella såväl som formella möten och skulle enligt riskera att hämmas av att ytterligare formaliseras. Flertalet av delegationens medlemmar hänvisade till den breda politiska enigheten i frågan om att inrätta ett nordiskt ministerråd för transport och påpekade fördelarna med att formalisera samarbetet. En aspekt som lyftes fram var att samarbetsformatet som det ser ut är individberoende och att det kan komma att förändras när ministrarna byts ut. Flera ledamöter hänvisade också till de många nordiska infrastrukturprojekt som statsrådet redovisat för och menade att dessa skulle gynnas av att kontinuerligt kunna lyftas inom ramen för ett nordiskt ministerråd för transport. Min fråga till Socialdemokraterna är: Varför säger ni en sak i och i den svenska delegationen till och en annan sak i kammaren? 110 (S) replik: säger att vi inte tycker likadant i de olika råden. Det kan vara en sanning med modifikation. Själv är jag personligen för struktur, ordning och reda på alla fronter. Däremot har vi fått informationen att inte samtliga länder är mogna för det här ännu och att inte samtliga länder önskar det här. Ett påtvingat samarbete kanske inte heller blir det bästa, kan jag tycka. Vi har fått indikationer på att det informella samarbetet fungerar mycket väl, men jag tycker att det är bra att frågan diskuteras i . Jag tycker att det är där man ska driva frågan gemensamt, alla länderna emellan. 111 HANS (M) replik: Kan någon förklara för mig hur ”modifikation” är att man i och i andra sammanhang, inklusive delegationen, säger att vi vill se ett ministerråd för infrastruktur och transporter, och sedan när vi ska rösta om detta i kammaren argumenterar man emot det? yrkade just avslag på samtliga reservationer. Det är inte modifikation; det är att komma med helt olika uppfattningar. Till saken hör att det egentligen bara är ett land som pekas ut som ett hinder och ansvarigt för att stoppa ett nordiskt ministerråd för infrastruktur och transporter. Det landet är . Det är alltså som hindrar det, och som av en händelse sitter också Socialdemokraterna där. Jag skulle säga som så att endera vidhåller man den uppfattning som kommer till uttryck här i kammaren – och som just har gett uttryck för genom att yrka avslag på en reservation från , och – och står för det, eller så driver man den uppfattning som man driver i andra sammanhang. Om det är som är stoppklossen har Socialdemokraterna nu möjligheten att välta den stenen ur vägen. , denna utmärkta företrädare för , påpekade just att ett misstag hade begåtts inom hans parti gällande varför man inte ställer sig bakom denna reservation från , och . Jag tror att även och Liberalerna har möjlighet att till morgondagens votering om detta fundera igenom om det går att samordna sina åsikter mellan vad man tycker i riksdag och hur man röstar i kammaren och vad man säger i i dess olika organ. Skulle det dessutom vara så att både KD, SD och L ansluter sig till den här linjen kommer ju riksdag att säga att man är för ett ministerråd för infrastruktur. 112 (S) replik: Jag vet inte om jag uppfattade någon fråga under den senaste diskussionen. Däremot sa ledamoten att det var som var en stoppkloss i det här arbetet. Jag har indikationer på att det inte enbart är så det ser ut. har sin bestämda åsikt, fru talman, och det är han berättigad att ha. Eftersom jag inte uppfattade någon mer fråga stannar jag där. 113 (C) replik: När jag hörde anförande, som var mycket defensivt och som spelade ned de problem som vi i gränsregionerna har lidit av under hela pandemiutbrottet, gick tankarna till . Det är otroligt provocerande att höra den typen av förminskningar när vi vet att föräldrar och barn har varit åtskilda i månader, när vi inte har kunnat ha ett normalt umgänge i min hembygd , utmed den svensk-norska gränsen eller . Det finns släktingar som inte har kunnat besöka dödssjuka anhöriga på grund av inreserestriktionerna mellan de olika länderna. Att då höra att i princip allt är frid och fröjd – vi hörde lite mer självkritik mot slutet – är häpnadsväckande, och jag finner det djupt provocerande. Jag vill ställa en fråga till om ministerrådet för transporter. Jag får inte ihop ekvationen, och jag vill verkligen be berätta för mig hur det fungerar. Vilken linje är det som gäller? Är det vad våra kollegor i säger, där ett fullständigt enigt nordiskt råd år ut och år in har drivit frågan, eller är det den reträtt som Socialdemokraterna gör i kammaren? Vilken linje väljer ni? Jag hörde tala om behovet av hållbara transporter. Jag undrar hur vi ska stärka mobiliteten. Hur ska vi stärka den fria rörligheten i ? Hur ska vi stärka konnektiviteten mellan medborgarna för att kunna arbeta, plugga och så vidare om vi bara lever i våra nationella stuprör och inte skapar en starkare nordisk dimension i frågorna? Vilka andra åtgärder avser ni socialdemokrater att vidta om man inte är beredd att backa upp utan i stället sviker den eniga linjen? Ska vi förstå det som att man har släppt den position man har haft i och att det nu är en ny linje som gäller? Jag hoppas att har svar som får ekvationen att gå ihop. 114 (S) replik: Det var absolut inte på något vis meningen att verka nedlåtande eller överglänsande gällande problemen i gränsregionerna. Jag vet att det har varit extremt svårt och fruktansvärt jobbigt för många individer. Oppositionens roll är att lyfta fram alla brister. Från mitt håll vill jag naturligtvis också lyfta fram det som är positivt, det samarbete som faktiskt fungerar. Allt är inte raserat, vilket man ofta får uppfattningen av när man hör oppositionen tala. Därför är det viktigt att fokusera på de saker som faktiskt fungerar. Jag förstår att det kanske upplevdes som provocerande, men det var inte min avsikt. Jag ber i så fall om ursäkt. Du frågade om hur vi ska stärka mobiliseringen, . För mig är det en sak som gäller, nämligen dialog, dialog, dialog – och samarbete. Om inte alla är med på banan och vill ha ett transportministerråd har jag svårt att säga att man ska tvinga fram det. Om man hävdar att det informella samarbetet fungerar bra just nu – ja, då kanske det kan få göra det just . Däremot betyder det inte att arbetet inte pågår, utan det arbetas fortfarande med dessa delar. 115 (C) replik: Jag tackar för svaret och ursäkten. Varför behöver vi ett ministerråd för transporter? Det handlar just om att stärka den nordiska dimensionen i transportplaneringen. är vi fångar i våra nationella system. lyfte i sitt huvudanförande fram Nordefco som ett utmärkt exempel på nordiskt samarbete. Tänk om vi kunde ha ett sådant också för krisberedskap. Precis som påpekade är ju bristen med ett tillfälligt informellt samarbete att det blir otroligt sårbart och personberoende. Om vi menar allvar med de många projekt som finns med konkret gränsöverskridande infrastrukturplanering kan det absolut inte skada, snarare tvärtom främja, att det finns ett formaliserat samarbete kring infrastrukturfrågorna. Så viktiga är de. Om vi går till undersökningar om nordbornas inställning till det nordiska samarbetet vet vi att det handlar om de vardagsnära frågorna, möjligheten att röra sig över gränserna, jobba och plugga. Det förutsätter transporter som löper sömlöst mellan våra länder. Det är därför den nordiska dimensionen i transportplaneringen är så viktig. Jag ser det inte som att vi försöker tvinga på någon ett råd, utan vi försöker med våra argument övertyga de två blockerande länderna och att se förtjänsterna och möjligheterna. Man gör det när det gäller digitaliseringen, men som vi alla vet är transportslagen betydligt bredare än bara digitalisering. Vi måste få med järnvägarna, vägprojekten och så vidare. Det är därför rådet är så viktigt, och det är därför jag vill uppmana att redovisa vad den socialdemokratiska reträtten står för. Ser ni andra vägar eller åtgärder som ni är beredda att vidta för att övertyga , eller har ni backat och anser att de inte längre behövs? 116 (S) replik: Det är tydligt att frågorna är något som ledamoten brinner för. Det är bra att driver frågan om transportministerråd. Det är bra om man kan påverka så att ett enigt ministerråd vill inrätta ett transportministerråd. är det inte så att vi trycker på från utskottets sida, men det är bra att driver frågan. 117 (SD) replik: När jag lyssnade på anförande fastnade jag vid att man hör att retorik och politik minst sagt verkar gå i otakt. Låt mig ta fasta på ett uttalande om att gränshindren löstes hyggligt till slut. Men varför uppstod de från början? Det är ofta där vi aldrig går längre än till tanken i problemet vi har framför oss, nämligen att vi mellan våra länder och regioner behöver koordinera, samordna och skanna hur lagstiftning, förändringar av regelverk, myndighetsdirektiv och annat riskerar att slå i förhållande till våra nordiska grannländer, gränspendlare och dem som rör sig över gränserna. har det i retoriken från Socialdemokraternas sida hörts att mer måste göras för att lösa problemen med gränshinder proaktivt. Men i realpolitiken utgår man alltid från modellen att lösa problemen med gränshinder retroaktivt genom och andra mekanismer. Varför säger man konsekvent nej, , till exempelvis förslag om att inrätta lagråd, skanna nordisk lagstiftning proaktivt, titta på konsekvensanalyser av hur det riskerar att påverka våra grannländer och grannfolk och så vidare? Det görs i detta betänkande. Vad vill man i så fall i stället? Det talas tydligt om att synkronisera regelverk. Vad betyder det för oss ? 118 (S) replik: Jag har varit riksdagsledamot i utrikesutskottet , så jag kan inte svara på vilket förslag som hänvisar till som återkommer kontinuerligt. Där får jag bli svaret skyldig . Pandemin kom som en fullständig överraskning för hela världen. Det är först nu med pandemin som problemen har uppstått – särskilt i den omfattning de har uppstått. Alla blev tagna på sängen i alla länder. Det har varit tydligt att våra regelverk inte ser likadana ut. Jag vet att det från svensk sida har arbetats intensivt med att försöka lösa problemen med hindren på allra bästa sätt. 119 (SD) replik: Det är just det huvudsakliga problemet, vilket själv pekar på, nämligen att man blev tagen på sängen. Detta visar på att de senaste stora kraftfulla politiska initiativen och reformerna för att verkligen integrera de nordiska länderna med varandra restes genom passunionen och den gemensamma arbetsmarknaden. Jag antar ändå att företräder Socialdemokraterna i utskottet. Då måste hon ha berett det här betänkandet och ha en uppfattning om vad det är man vill i stället när man i skarpt läge, under utskottsbehandlingen, avslår åtminstone 24 åtgärdsförslag som syftar till att på ett mer robust, effektivt och reellt sätt förstärka och fördjupa det nordiska samarbetet. När man avslår alla reservationer blir man ju svaret skyldig vad man vill i stället. Man hänvisar till att de nordiska länderna blev tagna på sängen och säger nej till förslag om att samordna mycket av det som socialdemokratin annars brukar höja rösten för.