prot · H809134 · 2021-06-04 00:00:00 — FN har rapporterat att det i minst 19 länder har begåtts krigsbrott mot kvinnor och våldtäkter i krig, och det kan vara ännu fler. Frågan är varför man ska vänta tills detta sker och sedan utreda. Varför har inte EU och FN beredskap? Detta förekommer i den historiska Afrikazonen i länder som , och många andra. Det förekom under folkmordet i , under , under , under det och under . Det sker i . Inte bara Daish utan också turkisk milis begår övergrepp mot kvinnor i den kurdiska delen av . Det sker i Tigray och i . Vi vet inte heller alltid hur kvinnornas situation är. Därför menar jag att EU och FN borde ha beredskap. Vi borde se till att sådan beredskap finns innan. När en konflikt är på gång i ett område där man vet att detta sker borde man genast markera att det inte är okej. Vi har en massa resolutioner och internationella överenskommelser som många länder har skrivit under, men de respekteras inte. Det är uppenbart att de inte respekteras i något av de här inbördeskrigen. Övergrepp har förekommit mot yazidikvinnor, som berättade om när hon träffade dåvarande utrikesministern. Vi har i riksdag diskuterat de 5 000 unga flickor och barn som blev offer för Daishs sexhandel. Nemam Ghafouri, stafettläkaren som tyvärr miste livet i kampen för de yazidiska flickornas rättigheter, berättade för oss vid ett tvärpolitiskt seminarium i att återuppbyggnad är väldigt viktigt men att detta för de våldsutsatta oftast är väldigt tabubelagt kulturellt. De kvinnor som varit utsatta för våld och förtryck från Daish eller andra i Tigray – det säger också mina vänner – berättar inte öppet om det. Detta är fruktansvärt. Det finns inte ens medicinsk eller humanitär hjälp att få. Man lever med trauma och sjukdomar resten av sitt liv. Det är bra att man bygger upp samhället, men det hjälper inte till exempel de yazidiska kvinnor och flickor som är hedersförtryckta både av det egna samhället och av Daish. Därför hoppas jag att driver deras sak och att de som fått barn med män från Daish kan få möjlighet att komma till och andra länder för att kunna överleva och få hjälp och stöd. 29 Utrikesminister (S): arbetar nära EU, FN, och andra internationella aktörer för att vi ska få ett koordinerat internationellt tryck på utredningar och ansvarsutkrävande. har också uttryckt stark oro över uppgifterna om sexuellt våld mot kvinnor och barn i Tigray och uppmanat utredningar att identifiera gärningsmännen och ställa dem till svars. Vi fortsätter att ha nära kontakt med FN i . Vi har också en långvarig relation till och starka mellanfolkliga band. Det finns ett stort intresse i för , såväl här i som genom de täta kontakter som jag och UD har med den etiopiska diasporan. Jag har löpande fört en dialog med flera av ledamöter om utvecklingen och utmaningarna i . Amineh Kakabaveh tycker att jag ska resa till området. En resa var faktiskt inplanerad, men den fick skjutas fram på grund av pandemin. Jag har fortfarande en plan på att resa dit. Amineh Kakabaveh tar också upp frågan om ansvarsutkrävande för allvarliga brott som har begåtts av Daish. Det är naturligtvis av stor vikt. Vi har stöttat etablerandet av för brott begångna av Daish i och Levanten. Jag skulle också vilja säga, när det gäller de yazidiska kvinnorna, att regeringen delar Amineh Kakabavehs oro över situationen för yazidier i . Den yazidiska folkgruppen har länge varit utsatt och marginaliserad bland de religiösa minoriteter som finns. Det här aktualiserades återigen under Daishs offensiv 2014 i Sinjar. Det ledde till storskalig fördrivning av den yazidiska befolkningen. Hundratusentals yazidier flydde. Över 6 000 kvinnor och barn fördes bort, och över 3 000 yazidier dödades. , , saknas fortfarande många. har sedan vår tid i aktivt verkat för ett ansvarsutkrävande för de här allvarliga brotten som Daish utförde mot de yazidiska kvinnorna, mot barnen och också mot männen. Här är vårt stöd till inrättandet av Unitad, som är FN:s bevisinsamlingsmekanism för brott begångna av Daish, ett exempel men också att vi har personalbidrag till Unitad. 30 AMINEH KAKABAVEH (-): Tack, utrikesministern! Dessvärre finns det anledning att komma tillbaka till de här frågorna. Jag hoppas verkligen att det här är sista gången som våldtäkter och sexuella övergrepp begås mot kvinnor i krig där kvinnors kroppar används som slagträ. Den värsta och mest fasansfulla förnedringen är att våldta fiendens kvinnor. Det har vi sett och det har skett i många länder. Vi har många resolutioner, och vi har väldigt många sändebud. uttryckte FN:s särskilda sändebud mot sexuellt våld en stark oro över situationen i Tigray. Hon sa att det här kommer att pågå och tyvärr upprepas om vi inte gör något . Det här är akut, och FN måste tillsätta grupper och annat i förväg. Man ska ha de här åtgärderna i förväg och inte efteråt. Efteråt är det bra att utreda vilka som har begått brotten, men det säger inte så mycket om roll i det här. Vi i uttrycker oss väldigt sällan kritiskt och inför sanktioner för att markera mot de enskilda i till exempel och även som har begått de här brotten. Jag undrar om kommer att göra det. Flera länder, som och , har tagit sådana initiativ, och jag hoppas att vi ansluter oss till dem. 31 Utrikesminister (S): Utöver utredning och ansvarsutkrävande behöver vi också verka för att de som har utsatts för övergrepp får det stöd som de behöver. EU har utökat sitt humanitära stöd med till de mest utsatta i . har också utökat sitt humanitära stöd för att möta behoven i Tigray. Genom utvecklingssamarbete och humanitära stöd bidrar vi till insatser för jämställdhet och sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter inklusive insatser mot könsbaserat våld. Vi har utökat insatserna mot könsbaserat våld och till stöd för överlevare. Genom att sekondera en resurs via MSB till stärker nu ytterligare kapaciteten för att stödja dem som har utsatts för sexuellt och könsbaserat våld. har sekonderat en person som arbetar med detta på . Vi har inom utvecklingssamarbetet en rad insatser för demokratisk utveckling, respekt för mänskliga rättigheter, jämställdhet och rättsstatens principer. Vi ger bland annat stöd till kommission för mänskliga rättigheter och till domstolsväsendet. Sida har kunnat allokera om medel inom utvecklingssamarbetet för att prioritera och direkt stötta utredningar som genomförs av FN och kommission för mänskliga rättigheter. kommer alltid att arbeta för att ansvariga för övergrepp och kränkningar ställs till svars liksom för en fredlig utveckling och respekt för mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt. Vi kommer att fortsätta ställa krav på utredning och ansvarsutkrävande och verka för ett stopp på konflikten och människors lidande i Tigray. Jag vill tacka Amineh Kakabaveh för att hon återigen tar upp de här mycket viktiga frågorna som behöver diskuteras i kammare. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 8 Svar på interpellationerna 2020/21:709 och 710 om 32 Arbetsmarknadsminister (S): har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder med anledning av uppgifterna om att personer med svår funktionsnedsättning väljs bort av till förmån för personer med mild eller ingen funktionsnedsättning, om jag avser att ta något initiativ för att initiera en översyn eller utredning för att med lämplig metodik kartlägga arbetsmiljö och arbetsvillkor för anställda vid samt om jag avser att ta något initiativ för en bredare översyn av politiken för personer som av olika skäl inte kan vara på arbetsmarknaden utan särskilt stöd, där ingår som en del av en helhet. Därtill har frågat mig vilka konkreta åtgärder jag avser att vidta för att förbättra den mycket svåra arbetsmiljösituationen för de anställda inom och om jag kommer att verka för att ska återgå till sitt ursprungsuppdrag. Regeringen har fattat en rad beslut i arbetet med att se över uppdrag. Det är angeläget att verksamhet fungerar väl och att de skyddade arbetstillfällena används för dem som de är avsedda för. Regeringen har vidtagit flera åtgärder för att säkerställa att rätt målgrupp hänvisas till . Regeringen har förtydligat regelverket för anvisningarna till bland annat skyddat arbete hos . För att anvisas till skyddat arbete har regeringen förtydligat att en persons arbetsförmåga ska vara så nedsatt till följd av en funktionsnedsättning att personen inte kan få något annat arbete, och personens behov ska inte kunna tillgodoses genom andra insatser. För att säkerställa att anvisningar till sker på rätt sätt har regeringen gett ett antal uppdrag till Arbetsförmedlingen. För det första ska Arbetsförmedlingen se över definitionen och målnivån för prioriterade grupper så att de som har störst behov prioriteras mest. För det andra ska Arbetsförmedlingen se över kodningen av funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. För det tredje ska Arbetsförmedlingen följa upp anvisningarna till för att se till att det är den avsedda målgruppen som anvisas. Slutligen har myndigheten även fått ett uppdrag som avser situationer då personer har både bristande kunskaper i svenska och en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Regeringen har även reviderat ägaranvisning på flera punkter. Exempelvis anges nu att bolaget, i syfte att möjliggöra en bred tillgång på arbetsuppgifter anpassade för olika medarbetares behov , bör söka affärsmöjligheter inom ett flertal branscher. Det förtydligas också att en ökad omsättning syftar till att skapa tillräckligt många arbetstillfällen. ekonomiska mål har också reviderats så att avkastningen på eget kapital långsiktigt ska uppgå till i stället för tidigare . Flera åtgärder har alltså vidtagits avseende styrningen och uppföljningen av såväl Arbetsförmedlingens anvisningar till bolagets arbetsplatser som bolagets verksamhet. återstår att se vad Arbetsförmedlingen kommer fram till utifrån de uppdrag som lämnats och om det finns skäl att vidta ytterligare åtgärder. Regeringen har höga förväntningar på de statligt ägda bolagen och vill att de ska agera föredömligt inom arbetet med hållbart företagande. Det inkluderar självfallet en sund och säker arbetsmiljö samt goda och anständiga arbetsvillkor. Som ägare följer vi bolagens arbete bland annat genom hållbarhetsanalyser samt regelbundna och strukturerade ägardialoger. Inom ramen för den pågående dialogen med diskuterar vi säkerhet och hälsa inklusive bolagets arbete för att säkerställa att alla medarbetare ska ha en god arbetsmiljö. Den ägardialogen och uppföljningen kommer att fortsätta. ägaranvisning har även reviderats genom att uppdragsmål har införts avseende engagerade medarbetare samt sysselsättningsgraden inom bolaget. Genom dessa förändringar kommer regeringen att kunna följa frågan bättre. Anställningar hos är bara en av flera insatser inom arbetsmarknadspolitiken för att fler personer med funktionsnedsättning ska komma i arbete. hade i genomsnitt över 65 000 personer en anställning med lönebidrag eller skyddat arbete hos andra arbetsgivare. Regeringen beräknar i budgetpropositionen att medlen för dessa insatser ska öka kommande år och att det ska ge utrymme för ett ökat antal personer med lönebidrag hos andra arbetsgivare. Regeringen har också i vårändringsbudgeten föreslagit medel för 1 000 fler personer i den upphandlade arbetsförberedande tjänsten Introduktion till arbete, vilket till stor del förväntas gå till personer med funktionsnedsättning. Därutöver har regeringen genomfört flera förändringar av de subventionerade anställningarna, som utgör viktiga insatser för dem som har långa arbetslöshetstider och inte kan få arbete på annat sätt. har jag inga ytterligare besked att ge om planerade insatser, men vi följer denna fråga mycket noga. 33 (V): Tack, ministern, för svaret! Det innehöll flera intressanta erkännanden – vissa explicita, vissa lite mer implicita – om problemen på . Det redogjordes också för en del uppdrag som regeringen har gett och vissa justeringar i riktlinjerna. Det är bra. Jag måste säga att det inte går att komma ifrån en lite sorglig känsla när det gäller det här. På punkt efter punkt kan jag se att de små åtgärder och det skruvande som ministern redogjorde för rör sig om problem som har påtalats i vid det här laget. Inte minst jag själv har varit en av dem som har pekat på problemen. Och det har jag inte gjort genom att mumla i skägget, utan jag har gjort det i denna kammare och för olika socialdemokratiska ministrar. Det har handlat om arbetsmiljön för vissa av de anställda på , vilken har väckt oro. Det har också handlat om det mycket ensidiga fokuset på närvaro inom vissa branscher, speciellt städbranschen, och de problem som det har medfört för den inte obetydliga grupp på som inte går väl ihop med de uppgifter och de villkor som städarbete innebär. Kopplat till det här sistnämnda problemet har det också handlat om vilka som är målgruppen för verksamhet, om vem egentligen är till för. Är det rimligt att många personer med funktionsnedsättningar av olika slag inte har ansetts platsa på ? Det har också handlat om hur personerna anvisas från Arbetsförmedlingen. Och det har handlat om själva metoden för att följa utvecklingen på . Det har påtalats att det finns problem med att rakt av lita på de interna medarbetarbarometrar och liknande som ledning har genomfört. När jag tittar tillbaka kan jag konstatera att svaren har varierat. har man från regeringens sida haft ingången att problemen är beklagliga men inte systematiska. har man sagt att något ska ändras, men sedan har inte särskilt mycket hänt. Det är anmärkningsvärt och ganska tragiskt att varken den kritik som har funnits här i kammaren, orosflaggning från fackliga företrädare eller reportage i flera fackliga tidningar verkar ha varit särskilt verksamma. Kanske har man nu rört på sig lite i och med programmet . Vi får se hur det blir med effekten av de saker som ministern nu nämner. I min interpellation noterade jag lite andra saker som ministern sa i samband med programmet. Det lät där som att det inte fanns några problem. Det talades om att det inte fanns några belägg för att problemen skulle vara systematiska, om att det handlade om anekdoter och så vidare. Vi får alltså se. Men det är trist att så lite har hänt tidigare, trots att kritiken inte gäller några nya fenomen. Jag vill understryka att skälet till att jag inte blir lugnad är att det kommer att vara svårt att göra någonting åt problemen om regeringen inte har en klarare idé om vad det är som ska göras, ger de signalerna och fattar de nödvändiga besluten för det. Jag kommer att återkomma till det, men jag tror att vi måste se att vi närmar oss en punkt där hela idén om , hela konceptet, annars kommer att bli ifrågasatt och svår att försvara, trots att det är mycket goda och viktiga saker som görs. Det är en allvarlig situation, som jag menar att regeringen har stort ansvar för. 34 (M): Tack, ministern, för svaret! bjöd in eller kallade ministern till utskottet för sedan för att ge ministern och regeringen möjlighet att förklara sig när det gäller den mycket svåra situation som just nu befinner sig i. Det är till stor del kopplat till det som kom fram i . Jag ställde under utskottsmötet en del grundläggande frågor om verksamheten och om statistik som jag hade bett att ta fram. Ministern kunde inte svara på de frågorna då. Därför har jag begärt den här debatten , för att tydliggöra det som inte kom fram då. Många ställer just nu frågor om . Det känns ytterst relevant att vi kan ha den här diskussionen om en mycket allvarlig fråga. Problematiken med missförhållandena och arbetsmiljöproblemen och att har lämnat sitt ursprungsuppdrag har varit känd . Därav lämnade också , på förslag av arbetsmarknadsutskottet, ett tillkännagivande till regeringen om att den skulle återkomma med förslag på åtgärder för att ska kunna återgå till ursprungsuppdraget. Vi har inte fått något svar på det, trots att det var . Regeringen uttrycker att man bereder det. Men vi fortsätter att vänta. För den oinvigde kan jag ge en kort historia om . Det bildades via regionala stiftelser. Den huvudsakliga verksamheten var tillverkning. blev det ett statligt aktiebolag med kriteriet att här skulle personer anställas som hade så omfattande funktionsnedsättningar att de inte kunde få något annat arbete – det är ungefär 25 000 anställda. Det var ursprungstanken. Vad hände egentligen, med tanke på det vi nu har fått veta via SVT:s ? Jag ska ge er några citat därifrån: De med verkliga behov kommer inte in på , inte en chans. Bästa personalen vill man ha. De ska kunna stå och gå, och de ska vara starka. Staten bryr sig inte om – det faller också tillbaka på regeringen. Av de anställda kan man se en betydande ökning av utomeuropeiskt födda som andelen personer födda inom minskar. Språkproblem är skälet till anvisning till . Och har fått ett ökat inflytande över Arbetsförmedlingen. får 6,5 miljarder oavsett diagnos och behov av anpassning. Andra arbetsintegrerande sociala företag får ersättning utifrån diagnos. Det finns alltså en skillnad mellan dem. Avtal med företag är inte offentliga, och affärerna går före människorna. Det saknas arbetsplatsanpassningar. Man har gamla stolar och undermålig belysning för dem med synproblem. Detta får man dock ersättning för, så det är verkligen anmärkningsvärt. Det har kommit oerhört starka och upprörande uttalanden från tidigare och nuvarande chefer inom . Det är beskrivningar från verkligheten. Utifrån alla dessa uttalanden skulle jag vilja fråga arbetsmarknadsministern hur det kunde gå så långt. Varför har man inte åtgärdat de missförhållanden som har varit kända ? 35 Arbetsmarknadsminister (S): Jag vill tacka interpellanterna som initierat denna viktiga debatt. Som arbetsmarknadsminister tycker jag att det känns väldigt bra att det finns ett stort engagemang för , för att ska utvecklas och för att rätt målgrupper ska få del av arbetstillfällen. Det är helt centralt för men framför allt för alla de 26 000 personer som går till sitt arbete och känner stolthet över det de levererar och bidrar med. har uppmärksammats i flera kritiska granskningar och olika reportage. Jag välkomnar verkligen att problemen kommer upp på bordet, fru talman, eftersom det är så vi kan åtgärda problemen. Jag instämmer i att problemen ska tas på allvar. Som jag redogjorde för har vi bland annat gett ett antal uppdrag till Arbetsförmedlingen att se över anvisningarna och tillämpningen av reglerna. Om det finns brister i anvisningarna känner jag mig trygg med att de kommer att komma upp på bordet så att vi kan göra något åt dem. återstår att se vad Arbetsförmedlingen kommer fram till utifrån de uppdrag som har lämnats och om det finns skäl att vidta ytterligare åtgärder. Skulle det vara så tvekar vi förstås inte inför det. I grunden handlar det om att ska vara till för dem som det är avsett för. Det ska inte råda några som helst tvivel på att rätt målgrupp hamnar i insatsen. Det är därför som vi har förtydligat regelverket för anvisningar till bland annat skyddat arbete. Jag vill passa på att säga några ord om det uppdrag som Arbetsförmedlingen har fått vad gäller situationen med personer som har både bristande kunskaper i svenska och en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga, som delvis touchade i sitt inlägg. Det är viktigt att säga att detta uppdrag inte omfattar anställningar hos , eftersom behovet av insatser för att förbättra språkkunskaperna ska omhändertas innan man anvisas till . Arbetsförmedlingen ska se över sina arbetssätt och processer för att lämpliga insatser ska ges till personer med funktionsnedsättning som har ett annat modersmål än svenska. Personer som har både en funktionsnedsättning och svaga kunskaper i svenska ska få rätt stöd för att kunna få ett arbete och kunna verka på en arbetsplats. En utgångspunkt bör vara att bristande kunskaper i svenska språket ska motverkas tidigt, bland annat för att öka möjligheten till arbete utan andra statliga insatser även då personen har en funktionsnedsättning. Jag ser fram emot att tillsammans med bland annat arbetsmarknadsutskottet diskutera resultaten av de uppdrag som vi nu har gett till Arbetsförmedlingen när vi har fått dem på bordet. Då kan vi utifrån detta fortsätta diskussionen och säkerställa att verkligen finns för dem som det är till för. Jag vill passa på att bemöta det som sa vad gäller uppdraget och hur har utvecklats. Jag har under tidigare roller själv haft möjlighet att följa verksamhet väldigt nära. Jag känner även människor som arbetar inom och som tack vare anvisningarna har fått ett eget arbete. Det är viktigt att utvecklas när arbetsmarknaden utvecklas. Det är också viktigt att människor får meningsfulla jobb, sådana jobb som verkligen efterfrågas på svensk arbetsmarknad. Jag vill inte gå tillbaka till skyddade verkstäder utan tycker att det är viktigt att de som arbetar på kan göra det på arbetsmarknaden, också i konkurrens med andra företag. Det är det som ger riktiga jobb, och det är vad vi ska sträva efter. 36 (V): Först vill jag ta upp att ministern i svaret hänvisade till olika uppdrag som har getts till Arbetsförmedlingen. Jag kan inte låta bli att tänka på de många debatter jag har haft med företrädare för regeringen, inklusive ministern själv, och för regeringens samarbetspartier om Arbetsförmedlingen. Vi har en myndighet som är i kronisk kris och som inte har möjlighet att ta sig an en del av dess grundläggande vardagliga uppgifter. Det är lättare att det då uppstår situationer där fokus exempelvis blir på att få iväg folk ur den egna statistiken. Tillåt mig därför att behålla en viss skepsis om hur det kommer att funka i praktiken. Förhoppningen finns förstås, och det skulle glädja mig om det här innebär en förbättring för dem som har ett arbete genom eller ska få det. I mitt förra inlägg var jag inne på något som är helt centralt. Vi behöver som samhälle en ambition med större helhet. Det handlar om en ambition om en strategi för ett rymligare arbetsliv, ett arbetsliv som tar höjd för vilka människor som lever i det verkliga och som även bygger på insikten om att människors arbetsförmåga kan och kommer att ändras . Jag menar verkligen att kan och bör vara en del av paletten av åtgärder. Det kan finnas andra saker, såsom olika slags lönesubventioner, hjälpmedel av olika slag och handledning, för att använda dem. Det kan handla om insatser som görs i civilsamhället och i arbetsintegrerande sociala företag. För att detta ska funka bra måste det vara del av en sammanhållen politik för full sysselsättning och utveckling. Det måste vara en politik som utgår från det som kanske låter som en floskel men absolut inte är det, nämligen att alla ska kunna vara behövda utifrån sina förutsättningar och att alla ska kunna jobba till av sin förmåga. Det är synd att vi ligger långt ifrån denna politik . Det är beklagligt. Men utöver de närliggande problem som har funnits inom och som dessvärre finns kvar tror jag att det är någonstans där som skon verkligen klämmer, om man tar ett steg tillbaka och tittar på det här. Jag är medveten om att en del av den kritik som kommer från högerhåll och från regeringens samarbetspartier delvis har andra bevekelsegrunder än omtanke om dem som har behov av stöd från . Det handlar kanske mer om att företräda de kommersiella konkurrensintressen som finns inom en del av de branscher där verkar. Det blir dock svårt att hantera det här när det inte finns en tydligare bild av vilken roll ska ha i praktiken. Jag vill understryka detta. Det här är något som länge har påtalats. De uppgifter som kom fram i är inte nya i sig. Det har från olika håll påpekats att det finns en systematik i den relation som finns mellan Arbetsförmedlingen och som inte stämmer med vad som står på papperet och så vidare. Verksamheter som riktar sig till personer med svåra funktionshinder har pressats ut. Det var detta som föranledde min fråga, som jag gärna vill att ministern återkommer till.