prot · H80978 · 2021-02-09 00:00:00 — Det är detta som är problemet i denna fråga: Man pekar ut inte en utan tre korridorer för Götalandsbanan, och sedan riskerar denna mark att bli låst . För att illustrera storleken: Detta berör inte bara kommun utan även områden i , och . Totalt handlar det om och en och korridorer. Det berör hur kan byggas ihop med och den framtida utvecklingen för tätorterna i och . Det berör utbyggnaden i expansiva områden kring bland annat flygplats och Viared utanför . Det är mycket som pausas medan och regeringen funderar. Återigen – vilka konkreta åtgärder tänker statsrådet vidta för att minimera påverkan av riksintressen på bostadsbyggande och stadsutveckling? Och när det gäller framför allt tidsaspekten, hur kan vi snabba på dessa processer så att inte markägare, enskilda näringsidkare eller kommuner behöver pausa sina statsbyggnadsplaner medan frågan ligger för beredning hos regeringen? 61 (M): Jag vill börja med att invända lite mot ministerns påstående att det alltid byggs mer järnväg med en socialdemokratisk regering. När alliansregeringen tillträdde 2006 ärvde vi både ett järnvägsnät och ett vägnät som var oerhört dåligt underhållna. Under våra år byggdes det mycket mer järnväg och väg och underhölls mycket mer infrastruktur än vad som varit fallet under den tidigare . Saken är väl den att det i takt med inflationen satsas mer pengar på infrastruktur. Jag konstaterar att ministern inte vill ge svar på frågan om när regeringen kommer att ta slutligt beslut om var man ska dra järnvägen mellan och och var stationslägena ska vara. Jag är lite orolig för att vi inte kommer att få något svar på denna fråga före valet eftersom man inom regeringsunderlaget inte är helt överens. Ministern får gärna säga emot och ge ett besked om när man kommer att ge ett slutligt svar om tillåtlighetsprövningen. Jag tycker att det är positivt att ministern har tagit initiativ till att se över reglerna om riksintresse och det rimliga i att ha tre alternativa järnvägskorridorer, som samtliga kan bli riksintressen och . är det ju regeringens agerande som har gjort att detta har dragit ut väldigt mycket . Det är alltså delvis ministerns ansvar att det har tagit så att komma framåt i dessa frågor. Jag vill också lyfta en annan fråga som jag berörde i min interpellation; det gäller detta med stationslägen. Om man bygger en järnväg och vill att många ska ta tåget är det ganska bra med stationer. har uppenbarligen fått i uppgift att banta kostnaderna för järnvägsbygget eftersom regeringen inte kan finansiera det med dagens beräknade prislapp. En av de besparingar nu diskuterar är att stryka eller flytta stationslägen. flygplats har genomgått en jätteutbyggnad : kraftigt utökad terminalbyggnad och ett nytt stort hotell. har ett betydande antal stora företagsetableringar gjorts runt flygplatsen, med logistik med mera. har också fått flera nya utrikeslinjer, som kommer att starta så snart pandemin möjliggör detta. Att ett så stort verksamhetsområde med så många anställda inte ska anslutas till en helt nybyggd järnväg är helt enkelt orimligt. Man ska veta att och berörda kommuner har framhållit att det allra viktigaste med en ny järnväg är regional pendling och att ansluta flygplats så att man kan ta tåget dit från både och . Jag undrar om ministern tycker att det är rimligt att ens öppnar för frågan om att stryka stationsläget på flygplats och om han tycker att det är rimligt att flytta stationsläget i från centrum till utkanten av staden. Om man bygger en fruktansvärt dyr järnväg, som detta kommer att bli oavsett teknik, utan att knappt ha några stationer där folk kan stiga på och av tåget, hur ska man då kunna få lönsamhet i järnvägen, och hur ska man kunna få fler resande med tåg? Om stationen i placeras utanför staden och regionens tillbyggda flygplats inte kan anslutas till den nya järnvägen, hur ska man då gynna ett miljövänligt resande? Och, framför allt, hur ska man få ekonomi i denna järnväg? Jag upprepar min fråga, som jag inte fick något svar på: När kommer regeringen att fatta ett slutligt beslut i detta ärende? Kan infrastrukturministern lova att detta sker före valet ? 62 (SD): Jag får tacka ministern, för jag upplevde att jag i alla fall fick ett svar och att byggnation av järnväg på bro inte är någon omöjlighet. När jag hör de två tidigare talarna från uppfattar jag att det är en relativt bra lösning att bygga järnväg på bro. Det är ett snabbt och effektivt sätt att bygga, och det är markbesparande. Bygger du en järnvägsstation kan du ha parkeringar under. Jag har varit i i och tittat. Skytrain mitt i stadsmiljö funkar ypperligt. Då kan du dessutom där uppe, över marknivå, ha affärscentrum med mera, men det stjäl ingen yta. Du slipper barriäreffekter. Jag ser alltså bara fördelar med denna typ av byggnation. Jag är väldigt positiv och glatt överraskad över att regeringen inte är jättemycket emot denna typ av byggnation. Sedan hade jag visserligen hoppats att man hade kunnat implementera mycket mer av godstankarna i framtida infrastruktursatsningar i stället för att rikta in sig på höghastighetsjärnvägar, som egentligen inte är jättesnabba. Vad jag förstår är hastigheten satt . Utomlands brukar den ligga på runt 320, 380 eller 450 – där snackar vi höga hastigheter. Personligen hade jag inte vågat åka med ett tåg på marknivå i de hastigheterna; det hade jag upplevt som riktigt illa. Jag får tacka ministern för debatten och för svaret. 63 Infrastrukturminister (S): Jag tackar ledamöterna för inläggen. När det gäller senaste inlägg tror jag att det är viktigt att också komma ihåg att vi när vi bygger nya stambanor gör det för att vi i grunden har kapacitetsproblem . Det har satsats för lite på järnvägen , och gör vi stora investeringar. Det är fullt på spåren. åkte jag det miljonte tåget för att markera att det aldrig har gått så många tåg på svensk järnväg – över en miljon tåg. Men vi slår i kapacitetstaket. Det går snart inte att säga ja till nya operatörer som vill köra mer tåg eftersom det är för trångt på spåren. Fler vill åka klimatsmart med tåg, och fler företag vill skicka mer gods med tåg. Då måste vi öka kapaciteten och bygga mer järnväg. Därför behövs nya stambanor. Men då gäller det också att bygga på ett sätt som gör att vi inte upprepar de misstag vi ser . blir tåg ofta försenade för att vi blandar de snabbgående tågen, fjärrtågen, med pendeltågen och godstågen. Jag tror att vi nästan alla har varit med om att vi har suttit på X 2000 och de säger att vi har ett långsamtgående tåg framför oss och får reducera hastigheten. Genom att bygga stambanor för tåg med högre hastigheter kan vi skapa ett utrymme för mer gods- och pendeltrafik på Södra och Västra stambanan, som vi ökar fjärresandet på nya stambanor. Detta är nog så viktigt, inte minst mellan och . har just i uppdrag att se på hur man kan minska kostnaderna med ny produktionsteknik, landbroar eller på annat sätt. Bland annat tittar man också på vad det innebär om man gör systemförändringar. Jag tror att det är viktigt att får ha sitt uppdrag. Jag kan inte som statsråd gå in och detaljstyra eller kommentera deras enskilda förslag. Men en sak är säker: Från regeringens sida utgår vi från det starka engagemang som har funnits under Sverigeförhandlingen, där regioner och kommuner har varit med och planerat och där man har sett på hur bostadsbyggande kan komma i anslutning till byggandet av nya stambanor och hur man kan arbeta med regionförstoring. Till de två moderata debattörerna vill jag säga att ni ju var med på den resan. Alliansen presenterade ju hela satsningen och påbörjade det man då kallade Sverigebygget. Men sedan hoppade ni av. Jag läser nästan olika inlägg från moderata riksdagsledamöter som talar sig varma mot satsningen på mer järnväg. I är detta extra intressant. , näringslivet och regionen ser nödvändigheten av att satsa på sträckan –och vidare mot och på att skapa mer kapacitet på Västra stambanan. Vi har ju sett hur har hoppat av energiöverenskommelsen och överenskommelser i pensions- och försvarsfrågan, men när det gäller infrastruktur, som ibland handlar om byggande över decennier, vore det ändå önskvärt att man skulle kunna ha lite längre hållbarhet i sina argument än bara ett eller . Detta handlar inte bara om att ge goda förutsättningar för dem som planerar byggandet av infrastruktur utan också om att ha respekt för kommuner som eller , som vill planera och kunna genomföra detta. Självklart ska man kunna ge besked så fort planeringsarbetet är klart, men ingen ska tvivla på denna regerings ambition att bygga –. Detta presenterade vi redan i nationell plan 2018. Min fråga är om fortfarande tycker att det är en viktig och angelägen satsning eftersom ni så ofta säger att man inte behöver bygga nya stambanor. För är detta en väldigt viktig sträcka. 64 (M): Tack, statsrådet, för svaret! Statsrådet återkommer till frågan om höghastighetståg, och det verkar som om han vill ha den debatten. Som riksdagsledamot från gör jag rätt många företagsbesök i stan, och jag skulle säga att det är väldigt få som då talar om just höghastighetståg medan väldigt många framhåller problem med att pendeltåg är fulla eller försenade i rusningstrafik. Det är också detta vi moderater säger. Vi tror inte på höghastighetståg ; vi tror på satsningar här och för att öka kapaciteten. Jag uppskattar statsrådets omsorg om att jag som riksdagsledamot kanske ska tjäna någon knapp timme när jag veckopendlar till , men jag lär knappast sitta i om och när en höghastighetsbana finns på plats om några decennier. I stället lär jag, som många andra i , få stå och huttra på en perrong, väntande på ett försenat pendeltåg. Innan jag kom in i arbetade jag på med stadsledningsfrågor, och jag följde bland annat Sverigeförhandlingen utifrån perspektiv. Då konstaterades att ett av de största hindren för att nå målen om bostadsbyggande antagligen skulle bli motparten staten – dels i form av , som utan tydlig styrning inte skulle prioritera bostadsbyggande, dels i form av riksintressen, som skulle kringskära möjligheterna att bygga bostäder. Halvt på skämt och halvt på allvar föreslog någon att man i förhandlingen skulle ställa motkrav: Om staten krävde bostadsbyggande skulle staden kräva att staten inte stoppade bostadsbyggandet. Jag tycker att skrattet fastnar lite i halsen när man nu läser om den situation som håller på att utveckla sig mellan och . Med detta vill jag tacka för en trevlig och intressant debatt med statsrådet, även om vi inte verkar komma till något vidare svar i tidsfrågan. 65 (M): Eftersom jag var med under alliansåren och vet precis hur turerna gick i Sverigeförhandlingen kan jag berätta att det var ett sätt att testa om det var rimligt och realistiskt att bygga höghastighetståg. Det var därför man tillsatte Sverigeförhandlingen. När vi i fick materialet kom vi fram till att det inte var rimligt och realistiskt. I stället ville vi fortsätta den tanke vi hade innan, nämligen att bygga snabb järnväg men inte höghastighetståg. Att vi ska bygga sträckan –har vi haft med i alla sammanhang, i alla debatter, i våra infrastrukturmotioner och så vidare. Där finns alltså ingen som helst tvekan från moderat sida. Jag skulle också vilja ställa en konkret fråga: Vilken hastighet planerar regeringen att man ska kunna hålla på järnvägen –? Det skulle jag gärna vilja veta. När det gäller är det ett statligt bolag, , som har satsat massor med pengar på att bygga ut flygplatsen, och det är en statligt ägd järnvägsinfrastruktur som passerar den statligt ägda flygplatsen. Vore det inte självklart att regeringen tydligt säger ifrån om att dessa båda saker ska kopplas ihop? Det tycker jag att det borde vara. Men okej, jag konstaterar att ministern inte vill ge svar på frågan när regeringen kommer att fatta slutligt beslut om järnvägsbygget mellan och . Även om det låter som om man är positiv vill man inte ge något tydligt besked om när. Men i vart fall kan väl ministern göra det sannolikt om det kommer att ske före valet eller inte? Jag tror nämligen med detta som bakgrund att regeringen inte alls kommer att kunna ta några beslut i frågan eftersom man inte är överens i regeringen om vad man ska göra. Detta går ut över alla drabbade markägare. Jag tycker det är ett lite cyniskt spel för att behålla regeringsmakten när man förhalar en fråga på detta sätt i två mandatperioder. 66 Infrastrukturminister (S): Tack, , för en bra diskussion! Vi kan gärna fortsätta den, för jag uppskattar ambitionen att se hur man ännu mer kan effektivisera arbetet när det gäller vilken mark som tas i anspråk. Från Infrastrukturdepartementet har vi gett och länsstyrelserna i uppdrag att se hur man kan påskynda planeringsprocessen, antingen genom att tillskjuta mer medel och ha en bättre planering på länsstyrelserna eller genom att förskotterar en del infrastrukturmedel för att se till att planeringsarbetet går snabbare. Detta sker efter önskemål från länsstyrelserna angående byggandet av Norrbotniabanan och Ostlänken i . Jag tror att det är viktigt att inte för mycket tid för byggandet av viktig infrastruktur går åt till planeringsarbete utan att vi kan korta plantiderna. Jag ser fram emot en fortsatt diskussion om hur det kan förenklas och förbättras. När det gäller förstår jag faktiskt inte riktigt vad han säger. Det är inte är första gången, förvisso. Den här regeringen har ju gett besked om –. Det gjorde vi redan i nationell plan 2018. Det som har skapat osäkerhet och försvårat förutsättningarna är en moderat partiledning som har valt att inte delta i diskussioner om hur vi finansierar nya stambanor och som har valt att relativt ofta ställa sig vid sidan av det som näringsliv, regioner, kommunala och regionala företrädare och kommuner i hela vill ha, nämligen byggande av nya stambanor. Oavsett om det är i , i eller längs hela korridoren med , , , – behöver mer järnväg! Men klamrar sig fast vid satsningar på väg eller på andra lösningar. Kom med i matchen! Se till att vi moderniserar för att klara klimatmålen och för att skapa jobb och öka konkurrenskraften i svenskt näringsliv. Vi behöver satsningar, såväl i och som i andra delar av landet. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2020/21:377 om nollvisionen och oskyddade trafikanter 67 Infrastrukturminister (S): har frågat mig om jag och regeringen avser att se över zebralagen och om jag och regeringen avser att se över regelverket med cykelpassager och cykelöverfarter för att få enklare och mer enhetliga regler för bilister och cyklister. Det svenska trafiksäkerhetsarbetet är framgångsrikt. Dödstalen i vägtrafiken har halverats , och när det gäller fotgängare och cyklister har de mer än halverats. Regeringens arbete med trafiksäkerhet utgår från nollvisionen, där ansvaret för trafiksäkerheten delas mellan dem som utformar och dem som använder transportsystemet. En stor del av olyckorna för oskyddade trafikanter är dessutom infrastrukturrelaterade och beror bland annat på bristande underhåll. Här har både och kommunerna ett stort ansvar för att upprätthålla en god standard på sina respektive cykelbanor. Att är världsledande inom trafiksäkerhet, med färre döda än någonsin i trafiken, hänger bland annat samman med en kombination av olika insatser som tillskjutna medel och regelförändringar. För regeringen är det avgörande att reglerna bidrar till en trygg trafikmiljö för alla. Det ska vara enkelt och tryggt att röra sig i trafikmiljöer, inte minst som oskyddad trafikant. Vi gör vinster i trafiksäkerhetsarbetet genom att satsa resurser där de gör mest nytta. Av trafikförordningen framgår att förare med hänsyn till omständigheterna ska hålla en tillräckligt låg hastighet så att fara inte uppstår vid övergångsställen eller cykelpassager. ser regeringen inget behov av att se över den så kallade zebralagen. Men trafiksäkerhetsarbetet har fortsatt hög prioritet för regeringen. 68 (SD): Jag delar uppfattning att vi har ett gott mål att nå med nollvisionen. Jag delar uppfattningen att färre och färre dör och att färre och färre skadas. Men vi har också problem i . Vi har till exempel väldigt fantasifulla politiker ute i kommunerna. har själv varit ute och sagt nej till cykling mot enkelriktad trafik. Jag kan garantera att om man hade fått cykla mot enkelriktad trafik hade skadorna ökat markant och naturligtvis även dödsfallen. Men är det enkelt. En enkelriktad gata är enkelriktad för alla fordon som kör på gatan. Ett problem är att väldigt många är innovationsrika och hittar på lösningar. Vad ska man säga för att det inte ska låta fel? Tekniken har kommit in i trafiken även för gående och cyklister. Mobiltelefonen tar över människors liv. Man går och surfar och är ouppmärksam. Man cyklar och surfar . Det är inte är bra, men människan är svår att ändra. Vi har till exempel cykelöverfarter och cykelpassager. Jag är medveten om att bilister och andra trafikanter ska hålla sig uppdaterade om det regelverk som gäller i dessa delar. För ganska länge sedan kom en gata som hette gågata. Den var helt ny för mig. Jag fick slå upp vad det handlade om. har det kommit en cykelfartsgata, där man tvingar cyklisterna att cykla i mitten av gatan. På sidorna är det kullersten, så där blir det otrevligt att cykla. Vi kan titta på vädret i . är det becksvart ute. Människan är bedrövlig på att använda reflexer. Dessutom räknar man med att fordon stannar för de gående. Ja, man ska hålla en låg hastighet som bilist. Men tänk om man inte ser människan som plötsligt svänger ut i gatan eftersom den människan är ouppmärksam på bilisterna! Det har också hänt en del sedan vi gick med i EU. Man behöver inte ha samma belysning . Förut hade vi per automatik halvljusen på. räcker det med varselljus. Därför blir bilarna svårare att upptäcka. Bilarna drivs med el och blir också därför svårare att upptäcka för de gående. Vi funderar på om det inte hade varit lämpligt att ha en enkel regel, där man har antingen cykelöverfarter eller cykelpassager. I det stora hela skulle jag vilja säga att en oskyddad trafikant är den som tar skada vid en kollision. Därför borde den oskyddade trafikanten akta sig för att gå ut i gatan och möta en bil. Det är därför jag funderar lite grann på om det inte hade varit bra att se över zebralagen. De oskyddade skulle kunna akta sig, och där det passerar mycket folk skulle man kunna ha trafikljus, så att det blir en bevakad övergång. Då kan man trycka, få grönt och gå. Det är mycket säkrare för de gående och förhoppningsvis ett ytterligare steg mot att nå nollvisionen. Även i låga hastigheter blir en kollision mellan en oskyddad trafikant och en bil kraftfull. 69 Infrastrukturminister (S): Tack, , för engagemanget! Det är viktigt att vi utvecklar metoder. Det handlar om att utveckla mobiliteten, inte minst i stadsmiljöer, och om att se till att fortsätta öka skyddet för oskyddade trafikanter. Det sista är nog så viktigt. Jag tror att alla kan känna igen sig i utvecklingen . Vi har haft elsparkcyklar och elcyklar och andra typer av nya fordon. Där har vi ett utredningsarbete. Transportstyrelsen tittar på en reglering för att skapa en tydlighet i fråga om regler och en likartad tillämpning. Vi hade en utveckling i , där etableringen av elsparkcyklar ledde till väldigt mycket osäkerhet och både tillbud och olyckor. Jag tror att det är så vi ska se de åtgärder vi gjort från regeringens sida. Jag utesluter inte att man ska kunna cykla mot enkelriktad trafik; det kan i några sammanhang vara en smart trafiklösning. Det jag vill är att vi ska ha regler som är tydliga i hela landet. Jag vill inte ha en lokal försöksverksamhet. Framför allt ska det vara så här: Finns det smarta lösningar som kan bidra till en ökad mobilitet och säker cykling ska vi naturligtvis se till att vi hittar nationella regler som kommunerna sedan kan tillämpa. Jag tror att det måste vara utgångspunkten. Här har det hänt väldigt mycket . Med de stadsmiljöavtal som vi har beslutat om har vi gett kommuner och regioner möjlighet att utveckla mycket av cykelverksamheten men också miljön för fotgängare. Jag tror att vi ska ta det i beaktande innan vi pekar ut riktningen för framtida lösningar. Vi valde att komma med ett förslag – det har också gått igenom – om möjlighet att inrätta en cykelgata. Det är en modell där bilarna är de som har att ta hänsyn och anpassa sig. I täta stadsmiljöer kan det vara en effektivare lösning och en effektivare användning av marken. Det är ofta den trängseln man har att utgå från. Alla förslag som bidrar till ökad och säker cykling är naturligtvis välkomna. Jag kommer i det fortsatta trafiksäkerhetsarbetet noggrant att följa utvecklingen när det gäller just oskyddade trafikanter. Vi har en utveckling där fordonen blir allt säkrare. Geofencing, uppkopplade fordon och självkörande fordon med en mängd nya tekniska utrustningar bidrar till att minska antalet dödsolyckor inom trafiken. Men vi har också en ökad rörlighet i städer med nya typer av fordon, till exempel elfordon för en person. Då måste vi se till att regelverket följer med. Vi måste också se till att skapa gemensamma tydliga nationella regler. Det arbetet pågår. Jag tackar naturligtvis för alla förslag som finns i diskussionen. Vi ger och Transportstyrelsen återkommande uppdrag att utreda en del av dessa innan vi sedan återkommer till , om det skulle vara nödvändigt med nya regleringar. Men regeringens utgångspunkt – jag vill vara tydlig – är att vi måste främja cyklingen. Det är ett smart sätt att ta sig fram. Det är klimatsmart. Tack och lov ser vi att allt fler väljer cykling. Det som är viktigt nu när vi lägger mer resurser än någonsin på cykling är att se till att det bidrar till allas cykling. Jag ser oroväckande tendenser till att barns cyklande minskar. Det är inte heller riktigt jämställt när det gäller cykling. Vi kan inte ha en cykelpolitik som bara anpassar sig efter att män i min ålder ska ta sig snabbt fram i städerna. Cykelpolitiken ska bidra till att människor i hela samhället kan njuta av möjligheten att cykla. Man ska kunna göra det säkert. Det är klimatsmart, och inte minst i pandemitider är cykling väldigt bra för dem som har möjlighet att cykla. 70 (SD): Det är klart att det är en utmaning att bygga om en byggd stad, i och med att husen redan är på plats. Kollektivtrafiken ska ha sin yta. Och om man kör in i staden måste man naturligtvis ha möjlighet att parkera sin bil. Vi följer naturligtvis med stor nyfikenhet den nya autonomin med mikromobilitet och självkörande fordon. Men där måste man vara på tårna, och det vet jag att många är. Vad gäller autonomin handlar det om ansvarsfrågan. Vad jag förstår av utredningen är det föraren som är ansvarig. Det kommer att bli ett motstånd mot att sätta sig i en självkörande bil där föraren själv har ansvaret och inte fordonet. Personligen hade jag aldrig släppt iväg en bil som jag har ansvaret för utan att framföra den själv. Teknik kan krångla, även om förhoppningen är att den inte gör det. Cyklism tycker jag är jättepositivt. Det är klart att man ska kunna nyttja cyklandet för att speciellt under härliga sommardagar kunna ta sig till arbetet. Men många har också ett behov av bilen, och bilar, cyklar, gående och kollektivtrafik delar samma vägar och gator. Det gäller tyvärr även spårvagnar. Det har vi sett i , där en spårvagn välte en ambulans för inte alltför länge sedan. När vi tittar på hur vi ska kunna skydda dessa oskyddade trafikanter – gående, cyklister med flera – skulle jag ändå vilja se en enhetlighet. Förvirringen när det gäller vad som är en cykelpassage och vad som är en cykelöverfart handlar om att vid den ena har cyklisten företräde och vid den andra har bilisten företräde. Varför har man inte en och samma regel? För gående är det ganska enkelt i och med zebralagen. Är det ett obevakat övergångsställe är det den gående som har förtur. I övrigt är det rödljusen som gäller. Där är det alltså ganska tydligt. Sedan är det otrevligt om man som gående går rakt ut.