prot · H80982 · 2021-02-23 00:00:00 — Om vi går lite längre norrut ser vi att vi har Lofotenbanan och och vikten av snabba transporter där mellan och . Oavsett om det är magnetiter och järnmalm eller norsk lax som ska transporteras har vi gemensamma stora transportbehov. Min och regeringens ambition är att vi ska ha ett fortsatt väldigt bra och nära samarbete med , inte minst när det gäller infrastrukturfrågorna, för detta är viktigt, inte minst i de områden där vi ser en gemensam arbetsmarknad. Svaret till framför allt är att har ett planeringsarbete på gång. Det är detta som ligger till grund för diskussionen inför kommande åtgärdsplanering. Jag kan konstatera att regionala företrädare i redan har poängterat vikten av satsningen, inte minst –, för mig. 105 (M): Tack, ministern, för det lugnande beskedet att det finns ett engagemang både hos ministern och på departementet för denna fråga. Den är oerhört viktig. önskar jag att ministern ska göra något mer konkret för att det ska hända något i frågan. Jag uppfattar att när jag och ministern senast hade en debatt om denna fråga för ett eller lyfte ministern även den gången upp infrastruktursatsningen över Stora Helvetet. Kanske är det signifikant att ministern hellre talar om andra satsningar än om hur vi ska komma vidare med denna satsning. Det är ju den som jag vill diskutera – hur vi kan ta konkreta steg för att komma närmare ett förverkligande av den ambition som vi uppenbarligen delar, nämligen att det ska bli dubbelspårig järnväg mellan och för att möjliggöra en fortsatt ökad integration av arbetsmarknaden och, inte minst det som min kollega tryckte på, nämligen överflyttning av gods från gummihjul till stålhjul, från väg till järnväg. Det är 1 miljon lastbilar som passerar . Det har varit en 40-procentig ökning när det gäller godstransporterna. Det håller inte att så mycket gods ska gå på gummihjul. Dessutom går 60–av lastbilarna söderut från ned mot tomma. Detta är från klimatsynpunkt inte hållbart. Det som är positivt med denna sträcka och möjligheten att göra någonting åt den är att det inte bara är jag eller som tycker att den är viktig, utan hela EU tycker att den är viktig. Man pekar ut sträckan som en viktig del av den europeiska korridoren från upp till och att detta är någonting som berör hela EU:s konkurrenskraft och möjlighet till utveckling. Här har exceptionellt goda förutsättningar att få medfinansiering. Vi behöver inte finansiera allt med svenska medel, utan är faktiskt möjligt att få finansierat genom EU-medel. Men det är klart att vi behöver komma vidare i samarbetet. Därför är jag glad över att ministern säger att det är ett gott samarbete mellan den svenska infrastrukturministern och hans norska kollega samferdselsminister . Jag har förstått att ministrarna har haft ett möte och att Hareide då hade lyft fram att han vill se en analys av hur man kan hitta andra alternativa finansieringslösningar för den gränsöverskridande infrastrukturen. Det är just det som jag också vill se. Jag tror att det är möjligt att finansiera denna utbyggnad med banavgifter i kombination med en rejäl medfinansiering av EU-medel. Dessa möjligheter vill jag att ministern tittar noga på och tar initiativ till att gräva vidare i. Vi behöver se över regelverket för gränsöverskridande avgiftssystem i syfte att delfinansiera en utbyggnad. Vi behöver titta på olika modeller för att beräkna den samhällsekonomiska nyttan med gränsöverskridande infrastruktursatsningar. Där har vi, fru talman, inte tillräckligt bra underlag . Vi har olika modeller för hur vi beräknar samhällsnyttan och den samhällsekonomiska nyttan i eller i . Här behövs ett handslag mellan och där vi gör en gemensam bilateral analys för att titta på vad denna investering skulle betyda för och samlat. Detta är några konkreta uppmaningar till ministern som jag hoppas att han kan kommentera och att han tar dessa bollar som jag nu spelar. 106 (M): Det är rätt uppfriskande att stå i talarstolen och känna att man är så överens mellan regering och opposition när det gäller en järnvägssatsning. För arrangerade vi ett seminarium här i riksdag om just denna järnvägssträcka. Vi hade då besök av bland andra fylkesordförer som representerade infrastrukturminister. Hon formulerade sig på följande sätt: Jag skulle önska att vi slutade att tänka gränser och i stället tänker regioner när det gäller och och att vi är en arbetsmarknadsregion. Hon sa att så fort man börjar tänka gränser stannar all planering upp. Jag ställde en fråga till statsminister för om just järnvägen –. Hon sa ungefär följande: Vi prioriterar Intercitytåg, vilket betyder –. Jag förstår att det inte är lätt att binda ihop två länder när det gäller infrastruktur. Men, fru talman, om vi inte satsar på infrastruktur kommer vi aldrig att kunna få ett välfungerande samarbete. När jag ställde frågan till de nordiska samarbetsministrarna om hur de såg på infrastruktur sa de: Just nu är det viktigare än någonsin att vi bygger ihop våra länder. Vi måste visa att vi ser att vi är en region. Vi i ska vara världens mest integrerade region. Utifrån de positiva signaler som jag fick från samtliga samarbetsministrar tycker jag att statsrådet ska smida medan järnet är varmt. 107 Infrastrukturminister (S): Jag tackar för engagemanget. Jag tycker att det är helt rätt. Om det är som det är viktigt att markera mellan våra länder, från både svensk och norsk sida, är det nu om vikten av att förstärka gränstransporterna. Givet de erfarenheter vi har när det gäller pandemin, som jag tycker har varit sorgliga i stora delar, är det än viktigare för mig som infrastrukturminister att också fördjupa samarbetet och titta på möjligheter till gränsöverskridande transporter. Vi är beroende av varandra. Jag tycker också att det är helt rätt att sluta tänka gränser och i stället tänka regioner. Det bästa exemplet på det är i – . Vi ser hur och andra i leder samarbetet med och vidgar hela arbetsmarknadsregionen, som har 4 ½ miljoner människor, och integrationen där har fungerat väldigt väl. Vi kan se att infrastrukturen med var en avgörande satsning. Och vi har från regeringens sida nu tillsammans med utrett förutsättningarna för en förbindelse mellan och . Det har betydelse på samma sätt som den nya har betydelse med den kapacitetsökning som den innebär. Det gäller också att utveckla och utforska alla finansieringsmöjligheter som finns, inte minst med CEF-medel och Europamedel. Naturligtvis tittar vi också på detta. Däremot ska man vara försiktig med en del andra finansieringsförslag som vi har hört talas om i debatten. Jag vill inte att vi hamnar i en modell likt i eller annat med excesser där man tror att saker betalar sig för att de läggs ut på en marknad, men där det i förlängningen blir väldigt dyrt. Vi ska ha ordning och reda i fråga om det ekonomiska ansvaret för infrastrukturplaneringen, och vi ska se till att kunna göra det ordentligt i . Men i grunden handlar detta om hur vi väljer att prioritera resurserna framöver. I denna debatt är det två moderata debattörer som vill se mer gränsöverskridande transporter, inte minst på järnväg. Det uppskattar jag. Men har det varit så att när som parti har fått bestämma har det inte varit satsningar på järnväg. Tvärtom har de lyft ut satsningar på järnväg. Norrbotniabanan är det bästa exemplet på detta. Hade man inte gjort det hade det för norra och för hela varit en otrolig skillnad, inte minst nu med de investeringar på som görs i norra . Jag tror att det är viktigt att det också förs en diskussion i alla partier om vikten av att nu satsa mer på klimatsmarta transportvägar och öka kapaciteten i det svenska järnvägssystemet för godset – inte minst viktigt – eftersom vi är ett exportberoende industriland, men också för persontransporterna och inse att det också innebär minskat slitage på vägarna. diskuterade vi järnvägen –. Jag tycker ett väldigt bra argument för denna investering är att minska slitaget på som är en väg som är ordentligt belastad just . Det behövs en upprustning av järnvägen där. Detta är regeringens ambition. Det visade vi redan i den förra nationella planen. Och i det underlag som vi nu får in för arbetet med infrastrukturplaneringen kommer också önskemål från hela landet. Där signalerar vi att vi måste fortsätta att välja rätt, inte minst för att klara klimatomställningen. Jag uppskattar, som sagt, engagemanget, och jag ser det som viktigt och angeläget att ha en fördjupad diskussion och relation, inte minst med den norska regeringen. Och vi har en bra dialog, oavsett om vi pratar om förbindelserna –eller –eller om vi pratar om andra gränsöverskridande förbindelser. I som denna är det kanske viktigare än någonsin att ge dessa signaler. 108 (M): Det är alltid spännande att lyssna på infrastrukturminister . Det är få personer som så snabbt kastar sig mellan olika bilder. I den förra debatten avslutade han kritiken mot oss moderater med att vi inte är framåtblickande. kastar han sig tillbaka och recenserar vad som har varit i stället för att just prata om hur vi ska komma framåt och hur vi ska bygga den infrastruktur som vi båda uppenbarligen vill se. Jag vill ha detta framtidsperspektiv, och jag tar gärna denna boll eftersom jag är besjälad av att vi ska nå denna vision om att ska vara världens mest integrerade region. Då kommer det att krävas av oss politiker att vi investerar väldigt mycket tid, kraft och engagemang för att återuppbygga de relationer som tyvärr har fått sig en törn. Men vi kommer faktiskt också att behöva investera reda pengar i bättre infrastruktur för att knyta våra länder närmare varandra. Vi har också sett hur framgångsrikt det har varit när vi har gjort just det. Såväl som snart är betalda, och de stod klara för inte så värst . Det visar på hur snabb avbetalningstid den typen av gränsöverskridande infrastruktur kan ha tack vare att de sätter fart på hjulen i ekonomin och att de leder till en fördjupad integration av arbetsmarknaderna. Det är vad jag tror skulle hända om satsningen på dubbelspår blir verklighet. Jag hoppas att infrastrukturministern i sitt sista inlägg kan ge konkreta svar på om han är beredd att se över regelverket för gränsöverskridande avgiftssystem i syfte att möjliggöra en utbyggnad. Kommer han att titta på andra alternativ tillsammans med sin norska kollega och verkligen se till att vi går från ord till handling och tar steg närmare att göra verklighet av den oerhört viktiga infrastrukturinvesteringen? Jag tackar för en bra debatt. 109 Infrastrukturminister (S): Jag tackar också för en bra diskussion, en bra debatt och ett bra engagemang. Det är viktigt. När det gäller avgiftssystemen ingicks ett avtal mellan och när det gäller där överenskommelsen var att när bron är betald ska avgifterna försvinna. Det var ett tydligt och starkt önskemål från norsk sida, och inträffar . Då kommer avgifterna att slutföras. Det här var ett bra exempel på att det går att hitta bra gemensamma lösningar mellan och . Låt oss fortsätta att titta på förutsättningarna att ha bra gemensamma projekt som förstärker inte minst arbetsmarknadsregionerna. I grunden kommer detta att avgöras av hur mycket resurser ställer sig bakom att vi ska lägga på infrastruktursatsningar framöver. Vi får nu underlag, som jag har berättat om tidigare, från på de olika objekt som vi har bett att utreda. Där finns bland annat sträckan –. Det kommer givetvis att vara ett tufft prioriteringsarbete. Erfarenheten är att önskemålen om satsningar på infrastruktur alltid vida överstiger de ramar som vilken regering som helst har satt. Regeringen och jag kommer att vara tydliga med kostnadskontrollen. Vi kommer inte att acceptera en utveckling där kostnaderna för byggandet av infrastruktur skenar, utan det ska ske en ordentlig kostnadskontroll av alla infrastruktursatsningar. kan vi se oroande tecken på att det blir dyrare att bygga infrastruktur och ibland dyrare i än i andra delar av världen. Då måste man ställa sig frågan: Varför? Därför har jag också gett ett tydligt uppdrag att göra en ordentlig genomlysning av de kostnadsökningar vi kan se. När väl detta är sagt är det viktigt att i som denna stärka de svensk-norska förbindelserna fysiskt och på alla andra sätt. Jag uppskattar engagemanget från och . Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 20 Svar på interpellation 2020/21:399 om ungas avtagande framtidshopp 110 Kultur- och demokratiminister (MP): har frågat mig vilka åtgärder jag och regeringen avser att vidta för att stärka ungas framtidshopp och deras uppfattning av att kunna påverka sina egna liv. Låt mig börja med att tacka för frågan. Det nationella målet för ungdomspolitiken är att alla unga ska ha goda levnadsvillkor, makt att forma sina liv och inflytande över samhällsutvecklingen. Ungdomstiden ska präglas av framtidstro och en känsla av ökade möjligheter, inte tvärtom. vet vi att dagens unga möter andra, och i många fall större, utmaningar än vad äldre generationer har gjort. Covid-19-pandemin har fått stora konsekvenser för gruppen unga. Utöver förändrade förutsättningar att genomföra sina studier och ökade svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden har den även inneburit att unga har begränsats i sin fritid och i sina vardagliga sociala kontakter. Det riskerar att förstärka befintliga utmaningar för unga, som ökande psykisk ohälsa, brist på makt och inflytande och ökande socioekonomiska klyftor. Dessutom har specifika händelser som är signifikanta för ungdomsåren, exempelvis studentfirande, fått ställas in och flyttas fram. Det är bekymmersamt att Ungdomsbarometerns senaste undersökning pekar på att många unga upplever att de inte har möjlighet att påverka sin framtid eller sin tillvaro. Enligt samma undersökning toppas listan över de samhällsfrågor som är viktigast för unga av frågor om sjukvård och omsorg, miljö och klimat, jämställdhet samt antirasism. Dessa teman är även återkommande kring hur unga väljer att organisera sig. Flera av de sociala rörelser som har vuxit fram har engagerat många unga, och andra initiativ kommer dessutom specifikt från unga själva. Fridays for Future är ett sådant exempel som engagerat unga över hela världen i deras kamp för mer omfattande åtgärder för att förhindra global uppvärmning och klimatförändringar. Att ungas erfarenheter, kunskaper och värderingar tas till vara är en central del av arbetet med att uppfylla det ungdomspolitiska målet. Vi makthavare har ett ansvar att lyssna på vad unga säger. är det inte tillräckligt att lyssna. Unga behöver även vara delaktiga och ges möjlighet att utöva inflytande i de beslut som direkt eller indirekt berör dem. Att underlätta och skapa förutsättningar för unga att hitta vägar till och forum för inflytande är en viktig del i det arbetet. Ungdomars möjligheter till demokratisk organisering är betydelsefulla för ungdomars makt och inflytande över samhällsutvecklingen. Barn- och ungdomsorganisationerna spelar en viktig roll för många ungas tro på sig själva, och på samhället. Som en del i det arbetet beslutade regeringen om en höjning av statsbidraget till barn- och ungdomsorganisationer med för åren 2020–2022. Därutöver har Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, MUCF, fått i uppdrag av regeringen att ta fram och sprida modeller för hur kommuner kan arbeta strategiskt, sektorsövergripande och långsiktigt med att stärka ungas kunskap om den lokala demokratin, utveckla ungas demokratiska färdigheter och kompetenser samt främja och stärka ungas deltagande i demokratin. Regeringen presenterar även en ny ungdomspolitisk skrivelse. Skrivelsen innehåller en redogörelse för utvecklingen mot det ungdomspolitiska målet samt ett handlingsprogram vars syfte är att bidra till målets uppfyllnad. För varje ung person som inte upplever att de har makt att påverka sin framtid eller sin vardag växer vår gemensamma uppgift att undanröja hinder och främja möjligheterna för inflytande och delaktighet. Det är min fasta övertygelse att både samhället och framtidstron blir starkare när unga har mer att säga till om. 111 (SD): Jag vill börja med att tacka för svaret. Jag hoppas att ungas välmående och framtidshopp inte behöver utgöra en polariserande fråga mellan partierna utan att vi i stället kan försöka verka konstruktivt och gemensamt. Min interpellation föranleddes av att Ungdomsbarometern släppte rapporten 2021. Rapporten bygger på enkätsvar från cirka 18 000 ungdomar i åldersspannet 15–och mäter attityder, framtidshopp med mera. Åldersspannet utgörs med andra ord uteslutande av vad den så kallade generation Z tycker. Generation Z kallas även ibland för ”Igen”. Det är en ordlek kopplad till de olika Appleprodukter som börjar på I och som generation Z åtminstone i västvärlden vuxit upp med. Jag är född och utgör därför en av ytterst få i som tillhör generation Z själv. När jag därför tog del av Ungdomsbarometerns rapport fann jag det befogat att lyfta upp resultatet till debatt med ansvarigt statsråd. Med det sagt är det naturligtvis ytterst vanskligt att dra alltför stora växlar på resultatet av en enskild studie, men då Ungdomsbarometern gör dessa studier kan man ändå urskilja vissa trender. Delar av resultatet är dock ändå svårt att tyda, än mer om det ska analyseras vad det faktiskt säger om en ungdom. En av de största identiteterna bland unga är exempelvis att vara hundmänniska. Exakt vilka slutsatser som kan dras av det, utöver att det återfinns fler hundmänniskor än kattmänniskor bland respondenterna, är svårt att säga. Likaså kan såväl intresset för enskilda sakfrågor som ungas självvalda begrepp för att beskriva den egna identiteten sannolikt kopplas till rådande trender och samhällsfrågor. Vidare kan antas att det som så ofta föreligger en underliggande tendens att vilja beskriva sig själv, och i det här fallet sin identitet, med begrepp som man tror uppskattas av andra. Trots den problematisering jag har gjort pekar rapporten tydligt ut ett problem, nämligen ett stort tapp i ungas framtidshopp. Unga är enligt rapporten mer oroliga än . är det färre än hälften som känner sig hoppfulla . har andelen som instämmer helt med påståendet ”Jag har stora möjligheter att påverka min egen framtid” sjunkit, och instämmer helt i att de har stora möjligheter att påverka sina liv här och . I sitt svar på frågan om vilka åtgärder ministern och regeringen avser att vidta för att stärka ungas framtidshopp och uppfattning om hur de kan påverka sina egna liv fokuserar på civilsamhällesorganisationer och ungas deltagande i demokratin. Jag tror absolut att det är viktiga kuggar i detta hjul. Men jag vill ändå påstå att den kanske viktigaste orsaken till att vi ser den utveckling som vi ser i rapporten är direkt kopplad till pandemin. Även om nämner det något i sitt svar skulle jag vilja höra henne utveckla denna problematik ytterligare. Jag skulle framför allt vilja höra henne svara på om det finns några åtgärder som kan tackla just denna del av problematiken, för jag är lite tveksam till att mer pengar till MUCF eller andra organisationer är vad som kommer att få unga att känna större tilltro till framtiden givet den situation de befinner sig i just här och som en konsekvens av pandemin. 112 Kultur- och demokratiminister (MP): Tack igen, , för den här debatten! I mitt svar fokuserade jag på det övergripande arbetet med ungdomspolitiken, som jag som ungdomsminister är ansvarig för. Vi kommer till exempel att lägga fram en ungdomspolitisk skrivelse, och det handlar för mig som demokratiminister naturligtvis också om de direkta frågorna kopplade till ungas inflytande och delaktighet och även om ungas fritid. Men det är klart att insatserna för gruppen ungdomar är något som spänner över samtliga ministrar på olika sätt, skulle jag vilja säga. I den skrivelse som vi planerar att lägga fram kommer detta också att framkomma. När vi började arbetet med den ungdomspolitiska skrivelsen hade pandemin ännu inte slagit till. När vi sedan lägger fram skrivelsen är det klart att vi kommer att behöva beakta pandemin i form av en nulägesrapport om var vi befinner oss i vårt arbete och också i en framåtblick. De direkta konsekvenserna för ungdomsgruppen efter pandemin är lite svåra att överblicka . Men vi kan absolut se hur arbetsmarknaden har påverkats väldigt mycket för gruppen unga. De jobb som vanligtvis brukar vara tydliga instegsjobb för unga in i arbete inom hotell, restaurang, kultur och nöje och säsongsarbete inom besöksnäringen är hårt naggade i kanten. Det är problematiskt. Som jag var inne på i mitt svar har också möjligheten att färdigställa sin skolgång och sin utbildning blivit kraftigt påverkad, även om jag vill säga att det från regeringens sida har varit viktigt att bibehålla ungas möjligheter att så långt som möjligt stanna kvar i skolan och att i möjligaste mån försöka undvika nedstängningar. är vi i ett skede i pandemin då detta har varit nödvändigt för att begränsa smittspridningen, men det är fortfarande något som regeringen har väldigt högt på sin prioritering: Unga ska inte behöva tappa sina möjligheter till en god utbildning, och det ska finnas ventiler för de unga som är allra mest utsatta. Vi kan konstatera att de unga som är allra längst ifrån utbildning, allra längst ifrån kultur, idrott och en aktiv fritid, de som kanske har ett funktionshinder eller andra svårigheter att till exempel både komma in på arbetsmarknaden och att göra sin röst hörd är de som också riskerar att drabbas hårdast av pandemin. Ett annat område jag gärna vill lyfta är den psykiska ohälsan. Det är också ett område där man kan befara en ännu mer anspänd situation på grund av pandemin. Jag hade en dialog med ungdomsföreträdare för , en organisation som samlar unga med intellektuell funktionsnedsättning. Det är en typisk sådan grupp som har det oerhört tufft under pandemin. De kanske redan hade begränsade sociala kontakter, och dessa möjligheter blir nu ännu svårare. Digitaliseringen skapar också klyftor i och med att alla inte har tillgång till Iphoner och liknande eller till ett snabbt wifi hemma. För att konkludera detta: Vi behöver, menar jag som ungdomsminister, komma ihåg gruppen unga inom alla politikområden. Det handlar om att involvera unga när förslagen tas fram. Det är ett strategiskt arbete som handlar om inflytande, och där har ungdomsorganisationerna en viktig roll. Där har också NOD en viktig roll i ett arbete där man förenar civilsamhällets och regeringens insatser för att föra en dialog med civilsamhället. Det är viktigt att vi tittar på arbetsmarknaden, psykisk hälsa, trygghetsfrågorna och även arbetet med inflytande. Där har vi en gyllene möjlighet nu under det här året när demokratin fyller , då vi kan och ska göra extra insatser just för att inkludera unga i demokratin. 113 (SD): Tack återigen för svaret från ! Jag vill mena att vår problembeskrivning i mångt och mycket är snarlik, så även jag ser fram emot att ta del av den ungdomspolitiska skrivelse som regeringen arbetar med. Jag tror, utan att veta, att vi nog kan finna gemensam sak i ganska många frågor och åtgärder på det här temat. Återigen: Jag önskar inte se ungas avtagande framtidshopp som en polariserande fråga i den partipolitiska debatten. Tvärtom är min ambition både som enskild ledamot och som partiföreträdare att vi kan nå fram till en konstruktiv lösning tillsammans. Med det sagt, fru talman, vill jag återkomma till att jag i mitt första inlägg betonade just att det initiala svaret från inte riktigt utvecklade pandemins skuld i sammanhanget, även om jag är tacksam för att hon nämner det ytterligare . När jag var yngre lagidrottade jag. Det var en stor del av både mitt liv och min identitet. Därför kan jag konstatera att jag lider med de unga som inte har kunnat utöva detta som vanligt . Addera därutöver distansundervisningen och hur den berövat många unga den sociala miljö som skoldagarna annars innebär. Lägg till att skolavslutningarna och studentfirandena inte har ägt rum som vanligt, så förstår man vilken påfrestning pandemin har inneburit för många unga.