prot · H809144 · 2021-06-18 00:00:00 — Det borde ligga i allas intresse, även bankernas. Med detta sagt har jag givetvis noterat problematiken och lyft in den i diskussionen om den nya programperioden. Det går inte att göra förskottsutbetalningar av de lån som finns i EU-portföljen, men vi tittar på om det är möjligt att hitta ett system för det givet att den nya CAP:en är tänkt att vara enklare och flexiblare. Detta är inte färdigförhandlat, och vi får se om det blir några öppningar. Men utifrån det som låg på bordet när rådet hade förhandlat sin position bedömer vi att det finns en möjlighet. Det skulle betyda mycket om vi kan hitta en praktisk åtgärd för att se till att de pengar som faktiskt finns går till det vi vill att de ska gå till och till människor som vill investera för att hålla vår landsbygd igång. Alla är kanske inte heller medvetna om vilka stöd som finns. Framför allt är man kanske inte medveten om att det finns en kombination av stöd att söka. Jag noterade att fnös lite åt Klimatklivet. Det borde hon inte göra, för det är ännu ett finansiellt verktyg som skulle kunna bidra och toppa upp i dessa sammanhang. Grundkravet för att få medel från Klimatklivet är att man gör en investering som bidrar till ökad klimatnytta på landsbygden. Om man gör en investering, hanterar de föreskrifter som finns och erbjuder till exempel mer hållbara bränslen är detta en fullt möjlig finansieringskälla utöver de finansieringskällor vi redan har nämnt. Jag tycker inte att vi ska förakta någon finansieringskälla i detta läge. Jag tycker att vi ska vara försiktiga så att vi inte får en debatt som handlar om att man inte ska behöva ha samma säkerhetskrav på landsbygden som i städerna. andas mediedebatten lite av det, men det vore djupt olyckligt. Man kan söka uppskov hos MSB för att få på sig att göra det som krävs, och även denna information behöver vi hjälpas åt att få ut. 90 (M): Bankerna tar inte sitt ansvar, säger statsrådet. Nej, och det är kvar tills omställningen ska vara klar. Om medel inte finns och om man ser möjligheter i den nya CAP:en att leverera lösningar kan väl regeringen se till att pengar betalas ut så att mackägarna kommer i kapp och kan fortsätta sin viktiga verksamhet för att hela landet ska leva. Statsrådet säger att jag fnyser åt Klimatklivet. Nej, det gör jag inte. Jag fnyser inte åt något utan konstaterar att det finns en hel del medel att söka men att det inte funkar eftersom mackägarna inte kan ligga ute med pengar. Det är det som är det kluriga. Då kvittar det om medlen täcker 85, 90 eller till och . Det här är den krassa verkligheten. Angående MSB och olika krav är det viktigt för mig att vi har en grundläggande säkerhet. En annan sida av myntet är ju vad de som inte har tillgång till drivmedel gör om de har jättelånga avstånd och mackarna försvinner. Då kanske de lagrar hemma, och då får vi ett nytt problem. Folk ska inte behöva köra i jobbet eller annars för att kunna tanka, så mitt råd till regeringen är att återkomma med ett förslag som gör att mackägarna får hjälp att ställa så att vi kan fortsätta att bo, leva och verka på landsbygden. 91 Statsrådet (S): Jag tror att det finns en stor samsyn om att vi ska använda alla verktyg som finns på ett så konstruktivt sätt som möjligt för att hjälpa de mackägare som befinner sig i en tuff situation. Låt mig dock konstatera att det här är ett resultat av en lag som antogs 2011 och en föreskrift , alltså under regering. Jag tycker att det var bra beslut, så jag kritiserar inte dem. Det finns uppenbart en samstämmighet om att kraven är rimliga. Man har gett för omställning, vilket jag tycker är bra. Man har också avsatt pengar. Trots det ser vi problem, och dem ska vi förstås inte blunda för. Vi har säkerställt att det finns så mycket pengar i systemen som efterfrågas. Jag tror att vi behöver jobba gemensamt med att få ut information om att medlen finns. Vi behöver nog också upplysa våra regionpolitiker om att de faktiskt sitter på pengar. De sitter också på investeringslån, vilket skulle kunna vara ett sätt att hantera att bankerna inte lånar ut kortfristigt. Investeringslånen är inte tänkta för detta, men det skulle kunna funka som en nödlösning. Vi behöver också informera om att man faktiskt kan få uppskov om man har hamnat i trångmål. Sammantaget har det ställts många verktyg till förfogande, och jag är fortsatt öppen för en konstruktiv dialog om andra lösningar än dem vi har hittat i verktygslådan så här långt eller om det finns sätt att skruva i dem som vi inte har sett – givet de förutsättningar som finns i och med att vi har ett EU-regelverk att hantera. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 21 Svar på interpellationerna 2020/21:757 och 778 om jakten på ripa 92 Statsrådet (S): i har frågat mig vilken analys som ligger till grund för att jag gör en annan bedömning än i fråga om slutdatum för ripjakt. har frågat mig utifrån vilka fakta, vilken empiri och vilken forskning jag har baserat mitt ställningstagande att vinterjakten på ripa påverkar ripstammens biologiska förutsättningar negativt, om jag gjort ställningstagandet att den gedigna forskning som påvisar att jaktens inverkan på stammarna inte anses negativ spelar mindre roll än olika intressegruppers önskemål och om jag gjort ställningstagandet att bedömning spelar mindre roll än olika intressegruppers önskemål. Det var sedan en systematisk genomgång gjordes av jakttiderna. har lämnat ett gediget underlag till regeringen. Regeringen har därefter remitterat förslag. Det är en stor översyn, och i ett beslut som detta är det många olika och ibland vitt skilda intressen som ska tillgodoses. När det gäller ripjakten kan jag konstatera att remissinstanserna tyckte olika angående jaktstart och jaktslut. Regeringen landade i ett beslut att jakttiderna skulle harmoniseras, det vill säga bli desamma i alla områden där jakt är tillåten. Det innebar att jaktslutet skulle bli tidigare i kommun, i samt i och ovan den så kallade lappmarksgränsen, men senare i resten av och i resten av och . Regeringen har strävat efter en bra balans mellan de olika intressen som måste vägas in. Överlag har processen med att ta fram nya jakttider varit bra och rigorös. Regeringen har tagit del av den kritik som riktats mot beslutet när det gäller ripjakten och anser att det sammantaget finns skäl för vissa justeringar. Regeringen beslutade därför i går, , om ändrade jakttider för ripa. Regeringens nya beslut innebär att jaktslutet alltjämt kommer att vara den 28 och i kommun och i och i och i , ovan den så kallade lappmarksgränsen. Jaktslutet i resten av och i resten av och kommer att vara . Det nya beslutet innebär även att allmän jakt på ripa fortsatt kommer att vara tillåten i , och , med samma jakttid . 93 i (M): Tack, statsrådet, för svaret! Regeringen beslutade om nya tider för jakt som regleras i jaktförordningen. Bakgrunden till översynen är att regeringen genom jaktförordningen har gett i uppdrag att se över de jakttider som regleras i förordningen och vid behov föreslå förändringar. Detta är den första översyn som har gjorts sedan uppdraget lämnades , och i den utredningen stod inga tveksamheter kring nuvarande tidsbegränsning av ripjakten att finna. Tvärtom ansåg att det gick utmärkt att öka jakttiden, åtminstone nedan lappmarksgränsen. I remissrundan hade inte heller jägarnas olika intresseorganisationer, i eller några invändningar mot att jakten skulle fortsätta till , som den brukar göra. Välrenommerade fågelforskare anser att ripstammen håller sig stadig och definitivt inte hotas av jakt. Det är dessutom mer sannolikt att naturliga predatorer skulle kunna skapa populationsdippar. Kvar att yttra sig var Birdlife samt , vars princip för all jakt är att svenskt vilt ska vara fridlyst om jakt inte är absolut nödvändigt. De båda hävdade att det bara skulle gå att jaga ripa fram till . var det dags att gå till beslut i ämnet. Följde regeringen majoritetens linje? Gjorde man som de lokala instanserna tyckte? Gjorde man som samerna ville? Rätt svar är nej, nej och nej. Gjorde man som fågelskådarna på ville? Statsrådet anför i sitt svar att regeringen har strävat efter en bra balans mellan de olika intressen som måste vägas in. Statsrådet säger vidare att överlag har processen med att ta fram nya jakttider varit bra och rigorös. Jag vill nog hävda att detta påstående inte är med sanningen överensstämmande, fru talman. Det är sannolikt ett av de mest verklighetsfrånvända beslut som denna regering har tagit. Trots detta är det naturligtvis oerhört glädjande att regeringen sent omsider har valt att till vissa delar backa från det märkliga beslutet, men är det viktigt att säkerställa att vi i framtida processer inte hamnar i detta läge en gång till. Mot denna bakgrund kvarstår min fråga: Vilken analys låg till grund för att statsrådet gjorde en annan bedömning än i fråga om slutdatum för ripjakt? 94 (KD): Tack, statsrådet, för svaret! Det hör till god ton att vi alltid tackar för svaret, oavsett hur det ser ut. Men här menar jag det faktiskt. Jag vill verkligen tacka statsrådet för det svar som kom i går i och med det regeringsbeslut som då togs. Det är glädjande att statsrådet och regeringen har släppt prestigen, att man tog till sig av den kritik som kommit och att man har ändrat i beslutet. Jag har tidigare lämnat in en skriftlig fråga till statsrådet, som besvarades, men som jag uppfattade det gavs inget konkret svar. Det som jag efterfrågade var just konkreta svar. Dagen efter att jag fått svaret på den skriftliga frågan var det dags för frågestund här i kammaren, och eftersom statsrådet var ett av de statsråd som var här och svarade passade jag på att ställa frågan på nytt – vad som låg bakom beslutet. Det svar som kom då gav lite mer kött på benen. Statsrådet sa att det var en balans mellan olika intressen och biologiska skäl. Den ledande och samlade forskningen om detta är entydig. Populationen av både dalripa och fjällripa påverkas inte av jakt, utan det är andra parametrar som spelar in i stället, till exempel predation eller hur vädret är . Det finns alltså inga biologiska skäl att korta ned ripjakten. Om detta är forskarna helt eniga. Det blir därför tydligt att det är andra intressen och organisationer, som tydligen har väldigt goda ingångar till , som i stället har varit med och format beslutet. Statsrådet sa i sitt svar till mig på frågestunden att man inte bara kan lyssna på jägare och deras organisationer. Självfallet ska man ha en bred process för detta, men här handlar det om ett stort kulturarv. Det handlar om livskvalitet för dem som bor på landsbygden, och det handlar faktiskt om mat. Jag noterar att ministern har blivit väl medveten om hur stor denna fråga faktiskt är, inte minst genom de interna kontakter som skett inom det socialdemokratiska partiet. Det är många ledande socialdemokrater i norr som har varit väldigt tydliga i kritiken, och jag noterar att många fackförbund har varit tydliga i kritiken mot beslutet. Det besked som kom i går är därför väldigt glädjande. Regeringen ändrar sig, precis som statsrådet öppnade för på frågestunden när jag frågade om man kunde tänka sig att pudla och göra om och göra rätt. Statsrådet sa att det kunde de göra om beslutet visade sig vara fel. Det är väldigt glädjande. Som vi hörde tidigare i inlägg har det varit lite olika syn på detta hos regeringen och dess expertmyndighet. hade faktiskt en utvidgning av jakttiden i sitt förslag, med fyra olika datum för avslut. Här var förslaget att ha ett gemensamt datum för avslut i landet. Harmonisering har varit ett återkommande ord från statsrådet. Men tydligen gällde det inte i detta fall. Jag noterar att när det gäller den för så viktiga frågan om vargen lyssnar regeringen väldigt gärna på som expertmyndighet, men det gör man tydligen inte i den här frågan. Statsrådet har skrutit om processen, men den processen har inte varit bra nog. Varför tog regeringen ett så felaktigt beslut när man ändå hade ett så gediget underlag? Varför gick man emot sin egen expertmyndighet? 95 Statsrådet (S): Jag tackar interpellanterna för frågorna. Jag kan börja med att konstatera att när man tar ett så här stort beslut föregås det av en gedigen process. I detta fall var det som tog fram ett förslag i dialog med ett stort antal intressenter. Sedan har denna fråga skickats på remiss två gånger. Över 100 remissvar har kommit in. Om jag kommer ihåg rätt gjorde vi 47 justeringar i det som var ordinarie förslag. För mig är det en självklarhet att om man skickar saker och ting på remiss, som man gör när man hanterar denna typ av frågor, gör man det för att man på riktigt vill lyssna in vad remissinstanserna har att säga, och man väger deras synpunkter mot det som är myndigheternas synpunkter för att få till en väl avvägd balans på slutet. I 45 av dessa 47 justeringar har jag noterat att exempelvis säger att de är glada för att man har lyssnat på dem när det gäller ett flertal av dessa justeringar. Vi har självklart lyssnat på alla intressenter och försökt hitta en väl avvägd balans hela vägen. Jag fick en väldigt tydlig fråga av som handlade om vilken analys man grundade förslaget på. Givetvis har vi i det första beslutet som vi tog tittat på hur det såg ut och hur förslagen såg ut. Här fanns yrkanden från remissinstanserna, både om att man skulle ha en senare jaktstart och att man skulle ha tidigare jaktavslut. Man hänvisade exempelvis till att två tredjedelar av jakten bedrivs de första 10–och att den jakt som bedrivs på den population som har överlevt vintern sannolikt har större påverkan på den biologiska förutsättningen för arten. föreslog en harmoniserad tid men . Det var det samlade underlag som låg till grund för det beslut som vi fattade. Som helhet vill jag säga att detta beslut när det gäller jakttiderna, som innefattar väldigt många jakttider, togs emot väldigt väl. Det finns synpunkter på enskildheter i detta från olika intresseorganisationer. Men det togs emot bättre än vad man kanske hade kunnat förvänta sig – givet hur starkt känslodrivna dessa frågor är från många intressenter i detta sammanhang – med ett undantag. Och det gällde jakten på ripa. Där kom reaktionen direkt. Exempelvis den frågestund som hänvisade till var drygt efter att vi hade fattat beslutet. Redan då noterade vi att det fanns någonting i detta som vi kanske hade värderat fel, givet att det faktiskt kom konstruktiv kritik. Det kom också en del icke konstruktiv kritik. Och tonen har bitvis varit rå, och det måste jag markera mot. Men här fanns också konstruktiv kritik som visade att vi inte hade tagit tillräcklig hänsyn till alla jaktintressen. Vi vägde i huvudsak jaktintresset mot naturintresset, och i jaktintresset har vi värderat det kulturella och det sociala intresset för lågt. Men vi har också värderat näringsintresset för lågt. Detta stod klart för mig när vi började titta på, titta om och vikta alla remissvar. I sådana lägen har jag ingen prestige. Jag är väldigt mån om att vi ska ha en politik på alla områden, även på detta område, som så långt som det är möjligt grundar sig på fakta och vetenskap och som har en rimlig balans. Det var därför inte konstigt för mig att ändra beslutet i går, utan jag är glad att vi kunde göra det så snabbt. 96 i (M): Jag vill tacka statsrådet. Jag tror att både jag och ledamoten från verkligen uppskattar att man inte har låtit prestige gå i denna fråga. Men trots att det är glädjande att regeringen till slut lyssnade på den oerhört starka opinionen och backade tillbaka när det gällde beslutet om ripjakten till vad som gällde har man inte fullt ut lyssnat på och den samlade forskningen. ville ha samma jakttid i hela området, det vill säga en förlängning i bland annat de södra delarna av . Statsrådet anför i sitt svar att det var viktigt att harmonisera jakttiden i hela området. Då kvarstår naturligtvis frågan: Varför följer regeringen inte förslag? Regeringen använder harmoniseringen som en ursäkt för att korta jakttiden. Men använder man inte samma argument, utan det faller helt och hållet bort när ett mindre område eventuellt skulle få längre jakttid. En annan fråga är varför jakten på ejder plötsligt försvann. Enligt ett pressmeddelande förklarade statsrådet det med att den kan återkomma när en internationell förvaltningsplan är på plats. Men den hade lika gärna kunnat fortsätta gälla fram till att förvaltningsplanen hade kommit på plats. Min fråga är därför: Varför offrades ejderjakten i det nya beslutet? 97 (KD): Självfallet förstår jag att det är en dialog med många parter om detta och att det är ute på remiss av en anledning. Det är självklart. Det är dock en sak vad olika organisationer menar och en annan sak vad forskningen och expertmyndigheterna säger. Jag skulle vilja rätta statsrådet när det gäller en sak som hon sa i sitt tidigare inlägg vad gäller jakten. Det är ingen jakt som pågår . är i allra högst grad vinter i dessa områden där jakten pågår. Det är alltså ingen jakt som pågår . Vem är det som säger att jakten på vårvintern påverkar stammen, som jag upplevde att statsrådet sa tidigare? Det som är tydligt är att det i alla fall inte är forskarna som säger att det är jakten på vårvintern som särskilt påverkar stammen. Om detta är de entydigt eniga. Det är helt rätt att statsrådet och regeringen värderat fel i denna fråga. Och jag håller förstås med statsrådet om den råa tonen. Om man har olika åsikter ska man ändå klara av att hålla sig till saken. Där stöder jag statsrådet fullt och fast. Jag vill ställa samma fråga till statsrådet som ställde. Jag noterade också att det i går kom ett pressmeddelande där man föreslog denna ändring kring ripjakten. Men drog man tillbaka ejderjakten. Var det för att ge ett ben till det andra regeringspartiet för att ha dem med på båten, eller varför kunde jakten på ejder inte få fortsätta som tidigare fram till dess att denna förvaltningsplan är på plats? 98 Statsrådet (S): Jag ska börja med frågan från om varför man inte fullt ut lyssnat på och varför man inte fullt ut följer det underlag som låg till grund för hela detta jaktbeslut, som är ett väldigt stort beslut med väldigt många jakttider och där vi inte bara gjorde en justering utan drygt 47. Då måste jag fråga: Är det och , och möjligen och , åsikt att vi till borde ha gått på förslag i alla delar av detta jaktbeslut? I så fall kan jag bara konstatera att exempelvis hade tyckt att de förlorade 45 viktiga poänger som de spelade in och som regeringen inte brydde sig om. Här finns ett stort antal organisationer utöver det som också har spelat in frågor när det gäller detta och som har tyckt att regeringen är tondöv och inte lyssnar. Jag tror faktiskt inte att det är detta ni menar, och , utan ni plockar ut en del och anser att vi i just den delen bör följa exakt vad myndigheterna har sagt. Sannolikt finns det dock, om jag är rimligt uppdaterad på vilken politik ni normalt sett brukar föra och stå för, ganska många justeringar som ni tycker är helt korrekta. Om vi inte hade gjort dem hade ni ställt interpellationer om varför vi inte lyssnade på organisationerna Y, X och Z. Det tycker jag ändå att man ska ha med i den här debatten. Jag tycker att man alltid ska lyssna på konstruktiv kritik. Det har jag gjort, och därför har jag ändrat. Att ändra ett beslut, särskilt så här snabbt efter att beslutet är taget, är dock väldigt ovanligt. Det som händer är att man inte kan ändra endast en del utan att man öppnar hela ärendet igen. Givet att vi behövde öppna ärendet så snart efter att vi fattat ett beslut valde vi att i det sammanhanget också hantera ejdern. Det fanns förslag, inte minst från och andra tunga organisationer, där man visade på en dålig beståndssituation för arten. Man visade att detta är föremål för internationella organisationer som tittar på situationen och kräver att vi ska få till en ordnad förvaltningsplan. Ejderbeståndet delas dock med andra länder, och i fall delar vi beståndet med i huvudsak , och . Därför har Aewa i uppdrag att ta fram en förvaltningsplan för ejdern i hela vårt område. Det var aviserat att detta skulle redovisas , så när vi initialt diskuterade frågan tänkte vi öppna och justera när vi hade förvaltningsplanen på plats, i stället för att fatta två beslut. har vi fått indikationer på att man nog inte kommer att vara färdig och att det beslutet möjligen kan dröja . Givet att vi ändå öppnade ärendet nu – och för att slippa öppna det väldigt , för det hade inte heller varit speciellt bra för någon inblandad part – valde vi att ta ett beslut nu: Givet att detta kanske drar ut väljer vi att pausa jakten fram till dess att det finns en förvaltningsplan på plats. Förhoppningsvis får vi signaler från Aewa om att förvaltningsplanen kommer att finnas på plats inom en rimlig framtid och att man då kan börja jaga i enlighet med den. Men om vi gör bedömningen att det kommer att dra ut har vi även gett ett parallellt uppdrag till att ta fram en nationell förvaltningsplan – eller förbereda sig för att kunna använda det som är åtagande i Aewa och göra en nationell förvaltningsplan av den – så snart vi vet var frågan står. När vi har en nationell förvaltningsplan är det min ambition att man ska kunna jaga i enlighet med den. 99 i (M): Jag använder argumentet med eftersom det även har varit regeringens argument. Det användes när det gällde harmoniseringen av jakttider – när man förkortade jakttiden – men man använder inte samma argument nu när man eventuellt hade kunnat förlänga jakttiden i vissa delar av . Jag tror också att det finns många ejderjägare där ute som känner att ejderjakten blev offrad i det här beslutet. Man hade kunnat avvakta förvaltningsplanen innan man fattade det här beslutet. Förhoppningsvis kommer det sedan, och jag förstår också problematiken med att öppna upp ärendet ett flertal gånger. Jag vill även säga att det är oerhört uppskattat att regeringen ändå har lagt prestigen åt sidan och valt att fatta ett nytt beslut vad gäller ripjakten och ripjaktstiderna. Jag vill även påminna statsrådet om att en interpellation enligt riksdagsordningen ska besvaras . Min interpellation som vi debatterar här , bland andra, lämnades in för en månad sedan, . fick jag besked från om att svaret på interpellationen skulle bli fördröjt och att debatten skulle ske , . Skälet till dröjsmålet anfördes vara tidigare inbokade arrangemang. Mot bakgrund av att regeringen i går, dagen före denna debatt, beslutade att backa på beslutet om ripjaktstider är det lätt att misstänka att orsaken till fördröjningen inte var kalenderkrockar utan snarare att regeringen ville hinna ändra detta verklighetsfrånvända beslut. 100 (KD): Det är ju så, statsrådet , att även andra beslut i detta har kritiserats. Det gäller inte bara beslut kring ripjakten och det som kom i går kring ejdern, utan även andra beslut – eller delbeslut kanske vi ska kalla det – i frågan om jakttider har kritiserats. Sedan är det kanske så att ripjakten är den största och tyngsta delen och därmed den som har dragit på sig mest kritik, men jag noterar alltså att det även gäller andra delar – bara så att det är klart. Jag noterar att statsrådet inte nappade på det jag kastade ut kring biologin och som statsrådet presenterade under frågestunden. Det gällde balansen mellan biologin och olika intressenter. Det är väldigt tydligt att biologin inte spelar in. Slutligen: Beslutet kring jakttiderna kom väldigt sent. Det hade egentligen behövt komma . är det tills det nya jaktåret börjar. Ett jaktår börjar ju , så det är där man byter. Det ska hinna tryckas jakttabeller, och information ska hinna gå ut så att folk har de nya jakttiderna. Därmed kommer beslutet i sig väldigt sent den här gången. Hur kommer det sig att beslutet inte kunde komma tidigare? Statsrådet har pratat om den gedigna processen, och vi noterar att den gedigna processen inte höll i allt. Har man haft en så gedigen process borde man ha ett bra beslutsunderlag och kunna ta ett beslut som kommer ut , men här var man väldigt sent ute. Vad var grunden till det?