prot · H9095 · 2021-09-17 00:00:00 — Det är de föreningar som har ansökt om pengar som har ett stort eget ansvar för att agera på ett korrekt sätt. 11 (SD): Jag kan svara ministern direkt: vi måste ha ett regelverk som säkerställer att det inte medges möjligheter till fusk, alltså ett säkrare regelverk. Det är där man måste börja. Jag hoppas naturligtvis att ministerns avsikt är att våra gemensamma skattemedel ska delas ut till avsedd verksamhet och att den ska hålla god kvalitet och ge eleverna all hjälp som utlovats. Jag hoppas också att vi är överens om att all verksamhet ska stoppas om fusk uppdagas och att utbetalda skattemedel då ska begäras tillbaka. Allt annat vore ett otillständigt nyttjande av våra gemensamma skattemedel. Jag har en lista på 142 föreningar som fått bidrag för att utföra läxhjälp och som fått totalt att dela på. De allra flesta är invandrarföreningar. Vad signalerar detta? Är dessa speciellt duktiga på att utföra läxhjälp? Jag vet inte. En reflektion jag gör är att det kanske finns ett starkt behov av läxhjälp för just invandrargrupper. Men har just dessa föreningar tillräcklig kompetens att genomföra läxhjälp med god kvalitet? Det är väl det som det handlar om. Jag tänker då främst på tillgång till det svenska språket. Jag kan inte styrka mina tvivel med vetskap. Men det kan med stor sannolikhet inte heller, eftersom det enda som krävs är verksamhetsberättelser samt ett protokoll från en styrelse. Detta kan man som sagt till stor del finna på internet eller kopiera från någon annan. Tyvärr är det så enkelt . Flera av dessa 142 föreningar har uppmärksammats i diverse medier och blivit starkt ifrågasatta angående sin verksamhet. I vissa fall har verksamheten helt saknats. Det har även visat sig att det finns föreningar som har en antisemitisk agenda och som hyllat terrorhandlingar. Till detta kan vi lägga att man har sett att olika föreningar har likartade verksamhetsberättelser och att många fraser är exakt likalydande. Det finns även föreningar som har anställda eller arvoderade för vilka varken arbetsgivaravgift eller skatter har erlagts. Det här gör mig väldigt orolig. Man kan bara spekulera i vad alla dessa miljoner i bidrag används till. Flera av dessa föreningar erhåller, förutom regeringens statsbidrag, även bidrag från kommuner och regioner. Om man ska dela ut våra gemensamma skattemedel som bidrag måste man vara mycket ansvarstagande och göra allt som står i ens makt för att säkerställa att bidragen används på ett korrekt sätt. Man får absolut inte dela ut bidrag till föreningar som har eller kan antas ha en suspekt verksamhet – punkt. Ministern nämner åtgärder med vackra ord. Men fungerar de uppenbarligen inte, trots dessa vackra ord. Det är det som gör mig orolig. Det ser bra ut på papperet, men det viktiga är hur det är i verkligheten. Även om skulle vidta alla de åtgärder som ministern räknat upp kvarstår det faktum att det har delats ut under mycket osäkra premisser. Hur man får tillbaka dem vet jag inte. Om statsbidrag till läxhjälp ska fortsätta delas ut föreslår att föreningarna ska vara tvungna att bedriva läxhjälpen i skolans lokaler under rektors ansvar. På så vis säkerställer vi att läxhjälpen över huvud taget genomförs och att det sker på ett korrekt sätt och med god kvalitet. Hur kommer ministern att agera för att säkerställa att läxhjälp genomförs på ett korrekt sätt och med god kvalitet samt att föreningars bedrägliga beteende beivras? 12 Utbildningsminister (S): Jag vill återigen påminna om att det pågår ett arbete på med att se över och noga granska de redovisningar som lämnas in. Jag noterar att i sitt anförande säger ”Jag kan inte styrka mina tvivel med vetskap” och att han bara har spekulationer. Trots att det bara är spekulationer och trots att inte kan styrka sina tvivel med vetskap kommer han med väldigt långtgående anklagelser. Om det finns fog för de anklagelserna utgår jag från att kommer att vara mycket tydliga med att de ska kräva tillbaka dessa pengar. Jag utgår också från att kommer att återkomma till regeringen om det skulle vara så att de bidragsvillkor som gäller inte är till fyllest och om det behövs skärpningar av prövningen av den här typen av bidragsansökningar. I så fall utgår jag från att kommer att göra det med vetskap, fasta bevis och fasta iakttagelser och utan spekulationer. Den fråga vi diskuterar är allvarlig. Svenska elever ska få det stöd de behöver i skolan för att lära sig det man måste ha med sig ut i livet för att kunna jobba, plugga vidare och vara en ansvarstagande medborgare som kan skilja mellan spekulationer och fakta. Den kunskapen ska man få med sig från skolan. Att elever har läxor och får hjälp med sina läxor är positivt. Jag tycker att läxor har en roll i svensk skola, till exempel genom att man befäster de kunskaper som man har fått med sig i undervisningen, genom att man repeterar saker som man behöver nöta in och genom att man tränar på andra viktiga delar i våra läroplaner, som att göra färdigt ett uppdrag och lära sig jobba hårt med uppgifter när det behövs. Det uttrycks inte så i läroplanen, fru talman, men det är ungefär det som det betyder. Vi har stöd till läxhjälp för att eleverna ska få det här. Jag vill betona att läxhjälpen inte ska bedrivas i stället för undervisning. Det ska inte behövas en rektor som har överinseende över hur läxhjälpen går till. Läxhjälpen ska vara någonting som kompletterar undervisningen och aldrig något som sker i stället för undervisning. Jag kommer att fortsätta mitt arbete med att säkerställa att de svenska barnen får det stöd de behöver för att kunna göra sina läxor på ett likvärdigt och tryggt sätt. Om det skulle uppdagas att de rapporter som har förekommit i medier stämmer kommer jag inte att tveka att vidta åtgärder. 13 (SD): Jag kan svara direkt. Det är varken jag eller medborgarna som ska ha vetskap om exakt hur dessa föreningar fungerar. Det är faktiskt regeringen och som ska ha full vetskap och kunskap om att dessa föreningar sköter detta på ett riktigt och korrekt sätt. Jag har för min del ägnat åt att googla lite på en del av dessa föreningar. Då såg det väldigt märkligt ut. Men jag tror att har mycket större resurser till undersökningar än just jag. Mediekanalen Riks gjorde ett häpnadsväckande reportage om föreningen , en av de 142 bidragstagarna för läxhjälp. Föreningen har fått drygt 1 miljon i statsbidrag. De avslöjades med att ha en fiktiv ordförande som inte existerade mer än som ett namn. De får bidrag för lokalhyran, fastän verksamheten sägs bedrivas i , vilka redan är skattefinansierade. ABF avslutade sedermera samarbetet med denna så kallade förening. Rajo påstår sig samarbeta med lokala skolor i sitt läxhjälpsarbete, vilket inte heller visade sig stämma. De övriga verksamheter som föreningen annonserar om på sin hemsida existerar inte heller i verkligheten. Och ja – först efter Riks avslöjande väljer att gå in och göra en undersökning av föreningen. Det finns fler exempel på att bidrag för läxhjälp ges till föreningar där man genom ett par sökningar på internet kan hitta saker som gör i alla fall mig orolig. I tidningen går det att läsa om föreningen 194. Enligt den kände terrorforskaren på Försvarshögskolan är detta en propalestinsk grupp som hyllar barnmartyrer, demonstrerar för att dömda terrorister ska bli fria och lovordar attacker på israeliska skolbarn. Trots detta får föreningen statsbidrag för att bedriva läxhjälp plus andra bidrag från stat och kommun. 14 Utbildningsminister (S): På en punkt vill jag ge mitt oreserverade stöd till : har större resurser än om hans resurser bara räcker till att googla . Jag vill påminna och alla som lyssnar på debatten om en väldigt viktig utgångspunkt: I ligger ansvaret för agerandet hos den person eller den organisation som agerar. De organisationer som, om misstankarna stämmer, har använt statliga pengar felaktigt ska få konsekvenser av det. Pengar ska inte gå till radikalisering. Pengar ska inte gå till extremism. Pengar som är avsedda för läxhjälp ska gå till läxhjälp. Ansvaret, om det nu är så att pengarna har använts på ett felaktigt sätt, vill jag placera hos anordnarna. I god svensk tradition tar vi ansvar för våra handlingar. Att bortse från det ansvar som organisationerna har och enbart fokusera de myndigheter som har delat ut pengar är att göra det väl enkelt för sig. De organisationer som har gjort fel ska naturligtvis få konsekvenser av det. Jag utgår från att talar om för regeringen om regelverket behöver ändras, och jag ser med stort intresse fram emot den genomgång som nu håller på med. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 7 Svar på interpellation 2020/21:875 om kostnader för ERTMS 15 Infrastrukturminister (S): har ställt flera frågor till mig om kostnader för införandet av ERTMS. ERTMS är ett EU-gemensamt signalsystem för järnvägen. Det syftar till att möjliggöra effektiv gränsöverskridande tågtrafik. och övriga medlemsstater är enligt EU-lagstiftningen skyldiga att införa ERTMS på stomnätet . Kraven genomfördes i svensk lagstiftning . Det har också i omgångar varit möjligt att söka EU-stöd för investering i ombordsutrustning för ERTMS. Flera svenska järnvägsoperatörer, däribland regioner, har sökt och fått EU-stöd. har helhetsansvaret för planeringen och införandet av ERTMS i infrastrukturen för det svenska järnvägssystemet. Planeringen av införandet ska göras i nära samarbete med företrädare för utrustningsindustri, järnvägsföretag och andra trafikorganisatörer. Jag förutsätter att lever upp till detta. Jag ser allvarligt på att kostnaderna har ökat såväl för staten som för regional tågtrafik, och jag vill att återkommer med förslag på åtgärder och en analys av olika handlingsalternativ. Uppdraget ska slutredovisas . 16 (M): Jag vill först tacka infrastrukturministern för svaret. Det debatteras ju väldigt många olika ämnen här i , men just trafik‑ och säkerhetssystem för järnväg hör nog inte till vanligheterna, tror jag. Det nuvarande trafiksystemet heter ATC. För er som lyssnar och är intresserade kan jag berätta att varje gång man tittar ut från tågfönstret kan man se små gula skyltar med tre svarta bokstäver, ATC. Det är alltså det nuvarande trafikledningssystemet. Det infördes , och det är ju ett tag sedan. är det för ett nytt system, för tack och lov utvecklas också tekniken. Precis som statsrådet sa finns det en europeisk överenskommelse om att vi ska ha detta gemensamma system. Tanken är helt enkelt att det ska bli lättare att köra tåg över nationsgränser. kan man till och med behöva lasta om gods eller passagerare när man ska flytta över tåg mellan två länder. Detta är alltså en bra sak, måste jag säga. Jag stöder idén och tanken till . Det finns dock ett stort men i detta, och då handlar det alltså inte om själva idén om det gemensamma systemet. Jag är inte på något sätt expert på tekniken och vad det finns för för- och nackdelar med systemet. Men det handlar helt enkelt om hur man har infört ERTMS, det vill säga när, var och hur och vem som ska betala. Att det blir skakigt när man inför en helt ny teknik är fullt förståeligt. Man får till och med räkna med att det blir kostnadsfördyringar. Det brukar alltid vara så, och de brukar också försvinna . Men inkörningsperioden för ERTMS har pågått , och kostnadsfördyringarna fortsätter. Merkostnaderna är uppe i snart . Merkostnaderna har inte inneburit något mervärde. I så fall skulle vi ha haft en annan diskussion. Det har inte blivit någon högre kvalitet till följd av kostnaderna. Vad de har medfört kan jag återkomma till. Men har alltså skattebetalarna i , , och fått betala för detta system. Då vill jag bara upplysa infrastrukturministern om att de fyra nordligaste regionerna har betydligt fler viktiga utmaningar att hantera, till exempel vård och omsorg där avstånden är stora. ERTMS finns alltså i princip endast i norra , på och . har det också införts på något som heter Haparandabanan. Så finns det en liten stump i , men det är i huvudsak i norr som detta har satts i drift. Det är inte bara så att de fyra nordligaste regionerna har fått vara försökskaniner, utan de har ju också fått stå för notan för det. Staten har bestämt att det är så det ska göras. Vi i norr ska experimentera, och vi ska dessutom betala för det. Det tycker jag inte är rimligt. Jag tycker inte att det är acceptabelt. Jag tycker till och med att det är oetiskt av staten att skyffla över kostnaderna. Därför skulle jag vilja upprepa några av mina frågor till statsrådet som jag inte riktigt tycker att jag har fått svar på: Vilka konsekvenser ser ministern av att fyra regioner har blivit försöksregioner för ERTMS, som enligt beräkningarna har kostat nästan 250 miljoner extra för skattebetalarna, och tänker han ta några initiativ med anledning av det? Och avser ministern att agera för att de fyra regionerna , , och ska få ekonomisk kompensation för de merkostnader som detta har medfört? 17 Infrastrukturminister (S): Tack, , för engagemanget! Jag tycker att det är viktigt. Det stämmer att det var ett tag sedan ERTMS debatterades, men faktum är att i och med att besluten om implementeringen kom 2004, och egentligen långt , har faktiskt frågan varit uppe i för behandling åtskilliga gånger, ibland med krav på att helt avbryta projektet. Det har avslagits av olika majoriteter, ska man vara ärlig och säga. , vilket kanske varit fallet , har det varit krav på kompensation för införandet, framför allt till operatörerna. Tågbolagen får ju betala för ombordutrustning, men å andra sidan har de också kunnat söka stöd för detta. När det gäller tågverksamheten i norr är det inte staten som har ålagt någon att använda vare sig eller som försöksverksamhet. Det har ju faktiskt varit ett engagemang regionalt. Regionerna har sagt att de vill vara med: Vi vill pröva den nya tekniken, vi vill vara först med detta! Då har man kommit fram till att det är lämpligt att pröva den. Resultatet har bland annat blivit att 2019 hade fem gånger högre punktlighet än med ATC. Det har faktiskt varit till nytta för resenärerna, men det har också varit implementeringsproblem. Jag fick en lista där man hade räknat fram att till just Norrtåg har staten skjutit till i olika former av tillskott. Det är alltså inte som påstår att regionerna själva har fått stå för notan för detta. Staten har gjort ganska stora insatser med stöd. Icke desto mindre är det ett bekymmer med kostnadsfördyringar och tekniska problem såväl i som i hela . Det är därför frågan ofta har varit föremål för diskussioner. De senaste prognoserna gör nu att jag har valt att gå in med ett tydligt direktiv till om att göra en genomlysning av kostnaderna men också att titta på andra alternativ. Det är en utmaning i ett läge där ATC är ett gammalt system. Jag tror att alla vet och inser att det bästa är att få ett välfungerande ERTMS-system i hela med alla de fördelar det innebär för oss som vill ha sömlös tågtrafik över men inte till vilket pris som helst. Vi måste ha en ordning där man sätter stenhård prispress både när det gäller kostnader för driften av ERTMS och när det gäller investeringskostnaderna och att funktionaliteten ökar. Annars finns det inte skäl att fortsätta implementeringen i den takt som sker. Med den tidsgräns som finns till 2030 tror jag att allihop inser att det är en utmaning inte bara för utan naturligtvis för hela EU. Alla EU:s länder har denna utmaning. Det är bakgrunden till utredningen och det uppdrag jag har gett till . Men jag är också tydlig med att det inte är så att norra själv har fått stå för notan. Tvärtom har man både fått uppleva fördelarna av ny teknik och fått en statlig medfinansiering av ny teknik. Är man med och prövar ny teknik är det både för- och nackdelar. Det kan diskuteras. Men jag tror också att det kanske hade varit till nackdel om man inte hade gjort upprustningar i eller i , för det har varit viktigt. Avslutningsvis har, för den här regeringen och för de infrastruktursatsningar som jag ansvarar, satsningar i norra varit otroligt prioriterat. Vi gör nu mer järnvägssatsningar än någonsin, inte minst i norra . Det är den del av där parti har en lite sorgligare historia. Man har avbrutit viktiga infrastrukturinvesteringar inte minst i Norrbotniabanan under sin regeringsperiod. Det är fortfarande så att föreslår mindre till satsningar, bland annat på ERTMS eller på järnvägssatsningar i norra . Det blir lite tufft för att få ihop sin budget i detta fall. 18 (M): Tack för svaret, infrastrukturministern! Jag får börja med att konstatera att jag håller med om att när ERTMS fungerar så fungerar det väldigt bra. Det är inte det som är problemet, utan det är när det inte fungerar. Det är inte jag som har kommit fram till detta, utan det är de fyra nordligaste regionerna med deras gemensamma bolag som har gjort beräkningarna på merkostnader. Det är sant, precis som statsrådet säger, att man har fått kompensation, men detta är utöver det som man har fått kompensation för. Det har varit mycket tal om att man ska kompensera för den så kallade tekniska utrustningen ombord i tågen. När det gäller de 250 miljonerna är den stora delen kostnader för inställda tåg som har fått ersättas med ersättningsbussar, och tåg som varit inne på service och reparation väldigt där de har blivit stående så att man inte har kunnat använda dem och så vidare. Det som inte är inräknat är de indirekta kostnaderna för alla resenärer som drabbas varje gång ett tåg kommer för sent eller blir inställt. Vi vill att fler ska åka kollektivt. Men om de ska göra det måste tillförlitligheten vara väldigt god. Annars kommer människor att välja andra transportsätt. Det är lite det som har hänt. De resenärer som har drabbats under de här tio åren skulle man kunna räkna i tusental, kanske tiotusental. Det är många människor. Men det är bara en västanfläkt om vi skulle omsätta det. Vad kommer att hända när det här systemet implementeras i resten av ? Ta bara den plats som vi är på , , och den trafik som finns här. Där skulle vi tala om väldigt många fler resenärer och mycket större kostnader som skattebetalarna i eller övriga skulle behöva stå för. För mig är det en fråga om rättvisa. Om man inför någonting är det precis som statsrådet säger. Då får man vara med och finansiera. Men det kan inte vara rimligt att man ska ta så stora kostnader på regioner. Det är förvisso någonting som man har sagt ja till. Men det var knappast en förutsättning att det skulle bli så mycket strul, för det har det faktiskt blivit. ERTMS är fortfarande under utveckling. Statsrådet har sagt att man har tänkt att det ska implementeras till 2030. Det är väl ingen som tror på det över huvud taget, utan det kommer man att behöva skjuta upp. Eller det kanske blir som jag tolkar att statsrådet är inne på. Man kanske får göra någonting helt annat och avbryta det. Det vet inte jag. Norrtågs tekniska chef är förmodligen den person i som har bäst kunskap om hur man har implementerat systemet i . Han säger: Vi kan säga att vi är i en designfas, fast vi använder systemet . Det tror jag är ganska nära sanningen. Då inser var och en att om man designar som man använder något och går live blir det lite tokigt. Jag tycker att det är orimligt, oacceptabelt och faktiskt oetiskt att låta ett sådant omoget system testas i stor skala i norra och dessutom låta regionerna ta merkostnaderna för det. Jag vill återkomma till infrastrukturministern. Hur funderar statsrådet kring den framtida implementeringen av ERTMS i övriga ? Ska det också följa nuvarande finansieringsmodell, det vill säga att det kommer att bli ganska stora merkostnader för de olika regionerna? Eller ska vi göra någonting annat? 19 Infrastrukturminister (S): Jag tänker att man ändå ska påminna om att punktligheten numera i järnvägssystemet är väsentligt högre än vad den var som det underinvesterades väsentligt. Det är vad som är skillnaden. När beslutet om ERTMS och implementeringen fattades, vilket till stor del var under en moderatledd regering, var det som man lät bli att göra insatser i form av järnvägsunderhåll eller för den delen nyinvesteringar i järnväg. gör vi det. Det gör att punktligheten generellt sett ökar. Om vi räknar på den samhällsbesparingen kan vi se effekterna. Men det är alldeles rätt. Skulle vi implementera med stora störningar i systemet i hela eller i hela skulle konsekvenserna bli stora. Det är det som gör att jag som statsråd och regeringen reagerar och säger att vi inte kan ha en sådan ordning. Det är därför som vi ger uppdraget till att utreda alla olika konsekvenser av detta och titta på handlingsalternativ. Det är också därför som vi på europeisk nivå har haft en sådan diskussion . Det är klart att det blir ett bekymmer om ny teknik inte är tillförlitlig. När det sedan gäller kostnadsfördelningen tror jag att jag nämnde siffran. Vi fick ihop det till 268 miljoner till regioner som staten skjutit till. Skulle det vara så att regionerna i norr inte vill vara delaktiga i implementeringen av ny teknik och säger nej måste naturligtvis respektera detta. Jag har förstått det som att det har varit ett bra samarbete. Användarna har sett väldigt många fördelar med implementeringen av ny teknik. Sedan kommer det alltid att vara så att man funderar på kostnadsfördelningen. För mig har det då varit viktigt att signalera att vi vill ha tydlig redovisning både av kostnadskontrollen och fördelningen av resurserna. Vi har också från regeringens sida skjutit till resurser inte minst till Norrtåg vid ett antal tillfällen för den utmärkta verksamhet som de bedriver. Jag har också signalerat tydligt, och kan göra det eftersom jag har den största infrastrukturbudgeten någonsin, att vi ska göra fortsatta viktiga investeringar för att utveckla järnvägen i norra . Här får bekymmer. I förslag till infrastrukturproposition felar det i just utvecklingar och satsningar på järnvägen. Var ska de pengarna tas? Jag har ibland i politiska debatter frågat om det är sträckan mellan och . En del moderata företrädare säger att det är höghastighetssystemet och nya standarder som de är emot. Nej, det är inte –, säger man. Är det då –? Det är också en del i stambanesystemet. Nej, säger moderata företrädare regionalt. Är det Ostlänken? Är det då Norrbotniabanan, eller satsningar på ? Var ska ni ta de som vi vill lägga mer än er på att utveckla det svenska järnvägssystemet? Vi har gett tydliga uppdrag om utveckling av Norrbotniabanan och tittar nu på fortsatt satsning på och utveckling av , Ostkustbanan och för den delen också . Det är viktiga satsningar för att det sker stora investeringar och är befolkningsökning i norra . Det är en viktig del för hela att ha fortsatt stora investeringar. Där är svaret skyldiga. När det avslutningsvis gäller ERTMS ser jag fram emot att få redovisning av kostnaderna. Det är viktigt att en sådan implementering sker på ett sätt som gör att man känner tillförsikt och trygghet i att kostnader leder till förbättringar. När man följer ERTMS ser man att det ibland inte minst för Norrtåg har inneburit en kraftigt förbättrad punktlighet. Det är fem gånger högre punktlighet än med ATC. Men det har också i några fall lett till ordentliga försämringar när man har haft tekniska bekymmer. Låt nu reda ut och redovisa detta ordentligt, så är jag beredd att ta en fortsatt diskussion om implementeringen av ERTMS. Det är viktigt med den regionala uppslutning som finns. Det är viktigt för järnvägen och framtidstron, men det är också viktigt för att resenärerna ska känna att det finns en ordentlig punktlighet. 20 (M): Jag kan känna mig trygg när jag står här, för jag uppfattar att jag har samtliga partier regionalt i norr bakom mig när jag tar upp den här frågan. Jag lyfter ett problem som jag vill att statsrådet ska ta med sig i sin dialog med , och det är syftet till att jag står här . Jag tycker inte att detta är en partipolitisk fråga, utan jag tycker att det har med anständighet att göra. Jag skulle vilja skicka med statsrådet, när han diskuterar med kring kostnadsbilden, att det har diskuterats – och till och med utlovats – kompensation.