prot · H809107 · 2021-04-14 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Meddelande om särskild debatt om utbetalning av krisstöd till företag Tredje vice talmannen meddelade att på begäran av riksdagsgrupp skulle en särskild debatt om utbetalning av krisstöd till företag anordnas kl. 9.00. Från regeringen skulle näringsminister (S) delta. Den inkomna skrivelsen hade följande lydelse: Begäran om särskild debatt angående utbetalning av krisstöd till företag Coronapandemin påverkar hela samhället. De ekonomiska konsekvenserna är stora, för både enskilda och företag. befinner sig i en tredje smittvåg och de nu gällande restriktionerna gör att många företag och anställda fortsatt har det mycket tufft ekonomiskt. Alltsedan pandemin startade bedriver en politik, vilken har som högsta prioritet att rädda jobb och företag. En helt central del i den ekonomiska krishanteringen är systemet för krisstöd. För att krisstöden ska fungera väl måste de inte bara utformas på rätt sätt. Lika viktigt är det att företag som har rätt till stöd snabbt får dessa utbetalda. har av den anledningen upprepade gånger under pandemin lagt förslag för att på olika sätt förbättra krisstöden och ansvariga myndigheternas handläggning av desamma. har påpekat att det finns allvarliga brister i utbetalningarna av krisstöden, i synnerhet när det handlar om stödet till korttidspermitteringar. Det handlar framför allt om långa handläggningstider där företag som har rätt till stöd har fått vänta i över på att få stöden utbetalda. Detta är en bild som bekräftades i Uppdrag gransknings reportage – Coronastödet som försvann (31/3). Reportaget tecknar en bild där företag får vänta mycket länge på att stöden betalas ut. Företag har också nekats utbetalningar på felaktiga grunder. Det framkommer också att i en mängd domar har Förvaltningsdomstolen fastslagit att fattat felaktiga beslut och inte följt lagen. På grund av problemen med utbetalningen av krisstöd föreslog vi i att utbetalning av stöd för korttidspermittering ska ske senast efter att ansökan har skickats in – även om ansökan inte hunnit granskas fullt. Noggranna efterkontroller ska i sådana fall göras. Konsekvenserna av problemen med utbetalningen av krisstöden är ödesdigra. Det finns exempel på att företag lånar i förhoppningen om att de ska få krisstöd men utan att veta säkert. En del företag börjar till och med friställa personal för att de inte längre klarar att vänta på utbetalt krisstöd. Då blir den redan höga arbetslösheten ännu högre. Om handläggningstiderna fortsätter vara alltför långa riskeras åtskilliga jobb som hade kunnat räddas. måste det vidtas åtgärder för att företag som har rätt till krisstöd får dessa utbetalda i rimlig tid. I en pandemi måste saker gå snabbt. Mot bakgrund av de brister som framkommer i hanteringen av korttidspermitteringsstödet begär en särskild debatt om utbetalning av krisstöd till företag i coronapandemin. § 3 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2020/21:610 Interpellation 2020/21:610 Svensk lag och Encrochat av (M) Interpellationen kommer inte hinna besvaras inom tidsfristen. Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och andra inbokade arrangemang. Interpellationen kommer att besvaras . Interpellation 2020/21:635 Interpellation 2020/21:635 Subventionerade anställningar av (SD) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. § 4 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2020/21:171 till socialförsäkringsutskottet 2020/21:173 till finansutskottet 2020/21:174 och 176 till civilutskottet 2020/21:175 till socialutskottet 2020/21:114 till utrikesutskottet 2020/21:169 till arbetsmarknadsutskottet 2020/21:3923, 3934, 3937, 3951 och 3961 till civilutskottet 2020/21:3922, 3928, 3938, 3953, 3960 och 3969 till civilutskottet 2020/21:3975– 3977 till skatteutskottet betänkande 2020/21:SfU18 1 (M): Den kvalificerade arbetskraftsinvandringen är mycket värdefull för . Vår ekonomi och våra företag är beroende av att människor vill komma hit och bidra med sina kunskaper, drömmar och ambitioner. Därför måste vi värna och stärka bilden av som ett attraktivt land för talanger och strävsamma. Det gör vi bland annat genom att minska krånglet och korta handläggningstiderna. Vi moderater vill se en 30-dagarsgaranti för handläggningen och en one-stop-shop in till svenska myndigheter för högkvalificerad arbetskraft. Vi måste en gång för alla sluta att avskräcka spetskompetens från att komma hit på grund av risken att kompetensutvisas. Tack vare att vi samlade en majoritet i för nya direktiv till regeringens utredning ser det nu ut som att vi till slut får ett slut på kompetensutvisningarna. Hade det inte varit för oss hade regeringen fortfarande hållit på att kartlägga om det över huvud taget finns ett problem. Den kartläggningen kan man dock enkelt göra genom att öppna dagstidningen. som ska vara det självklara landet för talanger måste vi ha nolltolerans mot fusk och utnyttjande. har vi mötts av fruktansvärda rapporter om hur utländsk arbetskraft utnyttjas i . Sedan dagens regelverk infördes har arbetsmarknaden förändrats mycket. Reformen var riktig, men reformer måste vårdas och anpassas i takt med att samhället utvecklas. Luckor som kriminella bänder upp måste täppas till och muras igen. Hundratusentals människor har kommit till som asylsökande, och alltför många står år utan jobb. Därför ligger vår arbetslöshet på en nivå som är bland de högsta i EU. har kriminella hittat nya vägar att utnyttja såväl reglerna för arbetskraftsinvandring som vårt asylsystem, och i vissa fall handlar det om rena angrepp på våra gemensamma välfärdssystem. Titta bara på assistansersättningen! Det undergräver respekten för och tilltron till våra regelverk. Vi kan inte låta detta fortgå. Socialdemokraterna påstår gång på gång att de vill göra någonting åt problemen, men har det inte lagts ett enda förslag på bord. Arbetskraftsinvandringen är kanske det område som allra bäst illustrerar problemen med januariöverenskommelsen. Det finns egentligen en tydlig majoritet i den här kammaren för att göra något åt problemen. Socialdemokraterna är gång på gång ute och vevar i mycket högt tonläge om utnyttjandet på svensk arbetsmarknad till följd av dagens regelverk, och allt är givetvis fel. Men i stället för att göra något åt saken har Socialdemokraterna, för att till varje pris behålla makten, skrivit under januariavtalets punkt 21, som säger att ”dagens regler för arbetskraftsinvandring ska värnas”. Därför är allt bara tomma ord, men tomma tunnor skramlar som bekant mest. har oppositionen fortsatt att utveckla sin politik och lagt fram en rad förslag till förändring. Vi moderater har lagt fram fyra skarpa förslag i för att skärpa regelverket kring arbetskraftsinvandring. Detta är förslag som borde få stöd i om varje parti röstade på den politik de påstår sig stå för. För det första vill vi höja lönekravet. kan man komma hit mot ett löfte om att få en månadslön på . Detta är orimligt, och det inbjuder självklart till fusk. Fokus bör tydligare ligga på den mer kvalificerade delen av arbetsmarknaden. Därför föreslår vi ett lönekrav på minst medianlönen i , det vill säga . Jag vill påminna om att vi nu inte pratar om de närmare en halv miljard människor som bor i och inte heller om säsongsanställda eller forskare, som är undantagna från det här lönekravet. Men när så många här i saknar jobb är det orimligt att det kommer tusentals från andra sidan världen för att jobba inom städ, på snabbmatsrestauranger och som tidningsbärare. För att öka drivkrafterna att gå från bidrag till arbete föreslår vi också en genomgripande bidragsreform med bidragstak, lägre skatt på inkomster och en successiv kvalificering till de svenska välfärdssystemen för den som har invandrat till . Om man kan jobba ska man också vara med och bidra. För det andra föreslår vi ett stopp för spårbyten. Spårbyte innebär att en asylsökande som får avslag på asylansökan i stället kan ansöka om arbetstillstånd. Detta uppmuntrar till missbruk – personer som saknar asylskäl kommer ändå hit. Det kräver naturligtvis resurser som borde gå till dem som behöver dessa resurser mest. Vi har alla hört om den ukrainska jobbagentur som anordnar resor för människor som uppenbarligen saknar asylskäl men som ändå kommer hit och söker asyl och bor gratis för att sedan byta spår och bli arbetskraftsinvandrare. Detta är inget litet problem – jämfört med har spårbytena ökat . För det tredje, fru talman, måste det bli stopp för arbetskraftsinvandring till personlig assistans. Skandal efter skandal visar hur stort problemet är, och enligt Nationellt underrättelsecentrum finns det en tydlig koppling mellan arbetskraftsinvandring till personlig assistans och organiserade brottsliga upplägg där man utnyttjar utsatta människor, utnyttjar våra generösa välfärdssystem och utnyttjar svenska skattebetalare. Detta måste få ett stopp. Därför, fru talman, yrkar jag bifall till reservation 12. Slutligen måste vi införa ett ordentligt försörjningskrav för anhöriga. föreslår ett riktigt försörjningskrav. Det är orimligt att alla med ett anställningskontrakt i kan ta med sina familjer hit utan att kunna försörja dem och att de får tillgång till välfärdssystem. Det måste till exempel ställas krav på bostad av tillräcklig storlek och standard. måste nu reformera arbetskraftsinvandringen efter dagens verklighet. Vi ska värna som en attraktiv kunskapsnation som vi stoppar fusk och utnyttjande. Tyvärr är det på det här området som med migrationspolitiken i stort: Socialdemokraterna säger en sak men gör en helt annan. Det behövs nu en ny borgerlig regering som mäktar med att genomföra kraftfulla reformer och inte bara att skriva om dem på tidningarnas debattsidor. 2 (SD): debatterar vi arbetskraftsinvandring, och jag vill börja med att yrka bifall till reservation 16. menar att varje arbetsmarknad bör sträva efter en långsiktig balans. vet vi att alla ekonomier förändras . Därför välkomnar vi möjligheten att vid behov komplettera den svenska arbetsmarknaden med utländsk arbetskraft. Dessutom finns det, särskilt inom vissa branscher med snabb och avancerad teknikutveckling, ett värde i att utbyta kompetens och erfarenhet. En hållbar arbetsmarknadspolitik måste dock bygga på balanserade avvägningar där både den enskildes villkor och arbetsmarknadens stabilitet tas i beaktande. Så länge som arbetskraftsinvandring förekommit i har det varit en grundläggande princip att den ska ske i enlighet med de vedertagna villkor som gäller på den svenska arbetsmarknaden, den svenska modellen. Både arbetstagare och arbetsgivare förbinder sig till sjysta villkor genom kollektivavtal och liknande villkor. Det har tjänat vårt folk väl. Trots det har vi hört alltmer om arbetskraftsinvandrare som utnyttjas och far illa, som arbetsmarknaden sätts ur spel genom bluffanställningar, dumpade löner och andra missförhållanden. kontrollerar främst villkoren och omständigheterna kring en utlännings anställning i samband med ansökan om förlängning. Detta är bakgrunden till att arbetstagare kan få avslag på grund av brister långt bakåt i tiden. har kommit att bli en av världens bästa och mest avancerade ekonomier med höga krav på både utbildning och kunskaper. Antalet arbetstillfällen för lågutbildade minskar stadigt, och utrymmet för personer utan kvalifikationer blir bara mindre och mindre. Arbetslösheten ökar, precis som utanförskapet och fattigdomen, i den här gruppen. Trots detta är en stor del av arbetskraftsinvandringen till just lågutbildad arbetskraft i yrken som servitris eller pizzabagare, som står högt upp på listan. Problemen blir ännu större när kraven för arbetskraftsinvandringen är så lågt satta, till exempel i lön och inga försörjningskrav för familjemedlemmar. Det är tydligt att systemet inte fungerar. Både människor och arbetsmarknaden far illa. Vi sverigedemokrater föreslår därför ett antal reformer i syfte att förbättra systemet:  Ordentliga kompetenskrav vid arbetskraftsinvandring. Inga fler städare, pizzabagare eller taxichaufförer från andra sidan jorden. Vi har tillräckligt stora problem med utanförskapet som det är .  Ordentliga krav på rimliga anställningsformer enligt kollektivavtal eller liknande villkor. Det ska inte räcka att ha rätt till semester. Man ska de facto ha sin semester och utan att vara rädd för att mista sitt arbete.  Ordentliga försörjningskrav för anhöriga. Kan man inte försörja sin familj fullt ut ska de inte komma hit för att leva i fattigdom.  Ordentliga kontroller av att både arbetsgivare och arbetstagare håller vad de lovat och följer regelverket för en sjystare, mer rättvis och bättre arbetsmarknad. får en asylsökande som fått avslag i alla instanser, vistelse i med försörjning av skattebetalarna, en särskild skräddarsydd chans att ändå få stanna genom att ansöka om arbetstillstånd, det så kallade spårbytet. I normalfallet måste som bekant en utlänning ansöka om och vänta på tillståndet utanför . Men i stället för att utvisas efter ett avslag, vilket måste anses vara poängen med hela idén om en reglerad invandring, får utlänningen alltså i praktiken en gräddfil till ett eftertraktat arbetstillstånd. anser att detta är orimligt. Ett nej ska vara ett nej. En utlänning som fått avslag på sin asylansökan borde hellre bli återbetalningsskyldig än att få en skräddarsydd rätt till uppehållstillstånd. Vi föreslår därför att det så kallade spårbytet helt avskaffas. 3 (V): Arbetskraftsinvandring är positivt för . Den bidrar till vårt lands utveckling. Människor från andra delar av världen kan fylla luckor på den svenska arbetsmarknaden och förbättra sina livsvillkor och förverkliga sina drömmar. Företagens behov kan tillgodoses som arbetslivet och samhället i stort blir rikare. Allt detta förutsätter att regelverken fungerar. Det regelverk som Reinfeldtregeringen och MP införde 2008 har tyvärr lett till en helt annan situation, vilket och fackföreningsrörelsen förutsåg redan då. Människor luras hit från andra länder, utnyttjas under slavliknande arbetsförhållanden och riskerar att straffas om de anmäler arbetsgivaren. Det förstärker den ojämlika maktbalansen på arbetsmarknaden och försämrar villkoren för landets löntagare. sjönk medellönen för arbetskraftsinvandrare . Inom vissa branscher sker utnyttjandet närmast systematiskt och gör det mycket svårt för seriösa aktörer att överleva. Samma regelverk leder också till att eftertraktad och efterfrågad arbetskraft utvisas till följd av i sammanhanget obetydliga fel och misstag begångna av arbetsgivaren. Återigen straffas löntagaren för arbetsgivarens brister och misstag, och det är helt orimligt. Regelverket för arbetskraftsinvandring behöver ändras i grunden. Den bärande principen bakom reformen , att företagen själva ensidigt ska avgöra när de ska gå utanför den svenska arbetsmarknaden för att finna personal, måste förändras om vi ska komma till rätta med de problem som vi ser i form av arbetskraftsexploatering, arbetslivskriminalitet och lönedumpning. Socialdemokraterna säger ofta att de ser samma problem som . Ett parti med rötterna i arbetarrörelsen bör verka för att stärka löntagarnas situation på arbetsmarknaden och för en jämnare maktbalans mellan parterna. Vi har vädjat till regeringen om att tillsammans lösa de allvarliga problem som finns med dagens system, tyvärr utan framgång. Regeringen hänvisar i stället till ett januariavtal som redan på punkt efter punkt har fallit. De utredningsförslag som presenterades i ett delbetänkande – i sig påverkade av tilläggsdirektiv som var med och skapade majoritet för – är långt ifrån tillräckliga. Detta är något som också påpekas av bland andra LO. behöver förslag som verkligen löser de problem med utnyttjande och villkorsdumpning som dagens regelverk för arbetskraftsinvandring skapar. Det måste finnas garantier för att de som invandrar inte utnyttjas och inte heller används för att dumpa löne- och arbetsvillkoren på den svenska arbetsmarknaden. Regelverket bör utgå från sex enkla principer: För det första ska arbetsgivaren kunna visa att rekryteringen bygger på en faktisk brist på arbetskraft och inte bara en brist på billig och desperat arbetskraft som är lätt att utnyttja. För det andra ska arbetserbjudandet vara juridiskt bindande, det vill säga att löftet som getts som underlag för arbetstillståndet hålls. För det tredje ska heltidsanställning vara ett krav, så att arbetstagaren faktiskt kan leva på sin lön. För det fjärde ska en noggrann vandelsprövning av arbetsgivarna göras innan arbetstillstånd beviljas. För det femte ska arbetstagare som träder fram och berättar om missförhållanden få stanna i tillståndstiden ut, så att de har en trygghet i att träda fram och berätta om det som sker. För det sjätte ska straff införas för arbetsgivare som utnyttjar arbetskraftsinvandrare och skadestånd tilldelas den arbetstagare som drabbas. Det här är principer som borde vara självklara och som effektivt skulle minska möjligheten att förslava och utnyttja människor på svensk arbetsmarknad. De rapporter om utnyttjande och slaveri som vi fått från fack, myndigheter och civilsamhällets organisationer ända sedan reglerna kring arbetskraftsinvandringen ändrades får nu sällskap av nya rapporter om nya grupper som hamnar i samma beroendeställning till arbetsgivaren, och med det menar jag personer med tillfälliga uppehållstillstånd. Socialdemokraterna har skapat samma maktobalanser inom asyllagstiftningen som redan finns inom den arbetskraftsreglering som vi debatterar och som man återkommande kritiserat utan att den har åtgärdats. Det är svårsmält, fru talman. Vi lovar och försäkrar att aldrig någonsin under några omständigheter arbeta på sämre villkor eller till lägre lön än det vi nu lovat varandra. Vi lovar varandra detta i den djupa insikten om att om vi alla håller detta löfte så måste arbetsgivaren uppfylla våra krav. Så lyder det fackliga löftet, fru talman. Det är ett löfte som ska garantera att kollegor inte ställs mot varandra på arbetsplatsen. Tyvärr slår Socialdemokraternas politik för både arbetskraftsinvandring, familjeåterförening och permanenta uppehållstillstånd effektivt sönder förutsättningen för nyanlända löntagare med antingen arbetstillstånd eller tillfälliga tillstånd att hålla det löftet. Hur ska man kunna säga ifrån vid sexuella trakasserier eller sexuellt utnyttjande om möjligheten att behålla sitt arbete eller att återse sina barn står på spel? Hur ska man kunna kräva en trygg arbetsmiljö, skyddsutrustning och säkra rutiner om man vet att arbetsgivaren kan byta ut en vid minsta krav? Hur ska man kunna kräva att få den lön man utlovats eller den arbetstid som står på papperet om man vet att arbetsgivaren har makten över ens framtid? Och framför allt, hur ska man kunna använda sig av den fackliga gemenskapen och solidariteten om man är så utsatt? Jag kan konstatera att Socialdemokraternas migrationspolitik ökar utsattheten på arbetsmarknaden och ger arbetsgivarna mer makt. Socialdemokraterna ser uppenbarligen inte nyanlända som en del av arbetarkollektivet. Frågan är om de inser vart det leder. Det är en nederlagsstrategi för den nyanlända löntagaren som är utlämnad åt arbetsgivaren för sin framtida trygghet och möjlighet att träffa sin familj: lätt att utnyttja, lätt att underbetala, lätt att tafsa på, lätt att byta ut och lätt att tysta. Som del av arbetarrörelsen vet vi att det även är en nederlagsstrategi för kollegan som arbetar bredvid. Löntagarkollektivet är aldrig starkare än de otryggaste på arbetsmarknaden. Det är också en nederlagsstrategi för arbetarrörelsen. Ett splittrat löntagarkollektiv där otrygghet drivs fram av att en nyanländ arbetarklass är mer utlämnad och otrygg på arbetsmarknaden är ett löntagarkollektiv som tappar den styrka som ligger i sammanhållning och solidaritet med varandra. Utan solidaritet krackelerar de värn och välfärdssystem som arbetarrörelsen har byggt upp för den som lever och verkar i , oavsett var man är född. Som del av denna rörelse kommer aldrig att acceptera att löntagarnas position försvagas på ett sådant sätt. Frågan för dagen är varför Socialdemokraterna aktivt väljer att göra just detta. Med detta yrkar jag bifall till reservation nummer 3. 4 HANS (KD): Det står ställt utom allt tvivel att behöver arbetskraftsinvandring. Men den ska utformas på ett sätt som gagnar vårt land. Arbetskraftsinvandring kan absolut bidra till att utveckla vårt land och vår ekonomi. Men då ska den som kommer hit inte utnyttjas, och vi ska inte hämta hit arbetskraft till arbeten där vi har egna arbetsföra men arbetslösa personer som står till buds för arbetsmarknaden. Vi kristdemokrater har en rad reservationer, och jag står givetvis bakom samtliga. Men för att spara tid yrkar jag bifall till reservation nummer 6 om villkoren för arbetskraftsinvandring. har problemen på den svenska arbetsmarknaden kommit slag i slag. höjde Arbetsförmedlingen ett varningens finger för att antalet långtidsarbetslösa kommer att sätta ett nytt dystert rekord då över 200 000 nu är långtidsarbetslösa. när jag var förbundsordförande för varnade jag för politiker som alltför ofta använder sig av begreppet sysselsättning för att rättfärdiga sin politik. Sysselsättning är ett vagt begrepp som kan betyda det mesta och är inte det vi i vardagligt tal benämner riktiga jobb. Sysselsatt är nämligen den som arbetar . Det var detta som gjorde det möjligt för statsminister att för mindre än glatt säga att regeringen hade halverat tiden för nyanlända att komma i arbete, från 2014 till . får en ny rapport lite medieljus. Entreprenörskapsforum har tittat på självförsörjning och visar att det tar för hälften av dem som kommer från att bli självförsörjande. Det vill säga, i är hälften fortfarande inte självförsörjande utan beroende av bidrag. visade en rapport från att 675 000 vuxna som invandrat till och är i arbetsför ålder inte är självförsörjande. Dessa siffror kan vara bra att ha som bakgrund och bollplank till den diskussion om arbetskraftsinvandring vi nu för. Med dessa siffror och den utveckling vi har i blir behovet av förändring i arbetskraftsinvandringen tämligen uppenbart. Jämför vi med andra länders sätt att utforma regelverk för arbetskraftsinvandring sticker den svenska utformningen ut ordentligt. Den strider rent av mot de kunskaper som finns om hur man ska utforma en framgångsrik modell. Vi är de facto det enda landet i västvärlden som har portarna på vid gavel för personer att komma hit och utföra okvalificerade arbetsuppgifter. Här i skiljer vi inte det minsta på om det föreligger brist på arbetskraft eller inte. Den kristdemokratiska arbetskraftsinvandringspolitiken tar fasta på att arbetskraftsinvandringen ska berika inte bara den enskilda företagaren utan också och arbetskraftsinvandraren. Därför menar vi att det är minst sagt rimligt att , precis som alla andra länder i västvärlden med fungerande välfärdssystem, har ett antal villkor för när arbetskraftsinvandring ska vara aktuell och hur den ska gå till. Jag ska ge er fyra punkter som vi kristdemokrater har formulerat och som vi menar är viktiga om man på allvar vill ta itu med det missbruk och utnyttjande som alla vet är en del av dagens arbetskraftsinvandring. Som första punkt vill vi se ett lönegolv på för fri arbetskraftsinvandring. Det ska nämligen vara snabbt och enkelt att rekrytera experter utomlands. Det här är det enklaste sättet att komma till rätta med fusk och utnyttjande, undanträngning av invånare i exempelvis utanförskapsområden, den ekonomiska obalansen och kompetensutvisningarna. Dagens lönegolv som är på endast vill vi alltså höja till 35 000. Andra punkten: Vi inser att kan vara i högsta laget för en del av den arbetskraftsinvandring vi de facto behöver. Därför menar vi att det ska finnas tydliga ventiler.