prot · H809136 · 2021-06-08 00:00:00 — Målet med EU:s cybersäkerhetsakt, fru talman, är ju att höja cybersäkerheten inom hela EU. Det är viktigt. Ingen kedja är som bekant starkare än sin svagaste länk. Vi eftersträvar alla att skapa en gemensam inre digital marknad, och då måste lägstanivån bland alla medlemmar inom EU höjas. I sak föreslår försvarsutskottet i sitt betänkande att CSEC vid FMV utses till nationell myndighet för cybersäkerhetscertifiering och att CSEC även får tillsynsansvaret för denna certifiering. välkomnar att CSEC och FMV utses till certifieringsmyndighet. Dock anser vi att det hade varit mer resurseffektivt om själva tillsynsuppdraget hade lagts på MSB, och det finns två skäl för detta. För det första pekar FMV självt på att det är motsägelsefullt att CSEC både ska ha certifieringsansvar och utöva tillsyn över sin modermyndighet. För det andra har MSB redan en uppbyggd fältorganisation för tillsyn av cybersäkerhet, vilket FMV saknar. Kompletterande bestämmelser till EU:s cybersäkerhetsakt Det råder en skriande kompetensbrist på informations- och cybersäkerhetområdet i . Vissa branschorganisationer säger att det saknas upp till 70 000 personer. Då måste myndigheter och offentlig förvaltning jobba resurseffektivt och smart, men i har vi tyvärr en tendens att sprida ut våra resurser inom cybersäkerhet på många olika myndigheter och departement. Vi brukar säga att det finns minst fyra ministrar och åtta myndigheter som jobbar med cybersäkerhet, och det riskerar att skapa kraftsplittring och utarmning av kompetens inom en så trång sektor som cybersäkerhet. Dagens beslut är också ett symtom på en annan trend inom cybersäkerheten i , nämligen att det är EU-samarbetet som driver mycket av vårt cybersäkerhetsarbete. Det var EU som genom NIS-direktivet tvingade att som sista land inom unionen upprätta en informations- och cybersäkerhetsstrategi. Det var EU som krävde att skulle införa obligatorisk incidentrapportering, trots att en svensk utredning föreslog detta . Det var även EU som såg till att utvecklade ett sektorsystem för högre informationssäkerhet i samhällsviktiga tjänster. Vi har ett växande gap mellan digitalisering och cybersäkerhet. För varje ny enhet som digitaliseras skapas nya ytor som kan angripas av förövare, men säkerhetsarbetet går inte i samma takt som digitaliseringen. Vi ser hur hoten, riskerna och sårbarheterna på cyberområdet ökar. Framför allt ökar de avancerade statssanktionerade angreppen mot i styrka och omfattning. Problemet har också förstärkts under pandemin eftersom många jobbar på distans med osäker kryptering. Vi har alltså en kombination av hög digitalisering och låg säkerhet. Vi är beroende av digitala lösningar, men de är ganska sårbara. Ekvationen går inte ihop. Det krävs en mycket djupare insikt inte minst inom regeringen om att digitalisering och cybersäkerhet måste gå hand i hand. har regeringen en minister för digitalisering och en annan för cybersäkerhet, och det är inte hållbart. var först ut i den svenska debatten och föreslog att det skulle etableras ett nationellt cybersäkerhetscenter. Vi välkomnar därför att regeringen nu gett planeringsanvisningar för ett sådant. Men vi konstaterar också att arbetet har gått långsamt. Alla andra nordiska länder har redan operativa cybersäkerhetscenter på plats, men det svenska centret kommer inte att bli klart . hade gärna sett att hade blivit huvudansvarig, eller fodervärd, för centret. Skälet är att cybersäkerhet måste kombineras med underrättelser från signalspaning om man vill veta vem som angriper på cyberområdet och hur de går till väga. Avslutningsvis: Om vi ska få till stånd en bra cybersäkerhet i måste ett mycket starkare samarbete mellan myndigheter och företag på cybersäkerhetsområdet upprättas. I princip alla samhällsviktiga tjänster, bank, telekom, transport och finans, är i händerna på privata företag. Vi måste se till att vi förmår att skydda dessa företag om de blir utsatta för angrepp. Det handlar både om nationell säkerhet och om långsiktiga konkurrenskraft. Jag yrkar bifall till och gemensamma reservation, nummer 1. 55 (SD): Vi debatterar nu försvarsutskottets betänkande FöU6 Kompletterande bestämmelser till EU:s cybersäkerhetsakt och motioner rörande informations- och cybersäkerhet. Kompletterande bestämmelser till EU:s cybersäkerhetsakt I regeringens proposition finns bland annat förslag om inrättande av en nationell myndighet för cybersäkerhetscertifiering och om tillsyn, sanktioner och förfarande vid själva cybersäkerhetscertifieringen. Vi sverigedemokrater är positiva till förslaget i stort och ser det som ett bra exempel på när samarbetet inom Europeiska unionen kan gynna och vårt lands säkerhetsintressen. Frågor som rör informations- och cybersäkerhet får en allt större betydelse för vårt samhälle och för vårt totalförsvar då ett enda fullbordat cyberangrepp kan få stora konsekvenser och ta stora resurser i anspråk – något som de senaste veckornas cyberangrepp mot olika civila företag i tydligt visat. De cyberhot som riktas mot är mångfasetterade och kan kopplas till flera olika typer av hotaktörer. I stort utgörs dessa av enskilda stater, kriminella grupperingar och ideologiskt motiverade grupper, exempelvis terrornätverk. Syftet med angreppen skiljer sig givetvis åt. De statliga aktörerna genomför angrepp för att inhämta information som gynnar det egna landets intressen medan terrornätverken drivs av mer ideologiskt formulerade agendor. För att förhindra intrång och för att säkerställa att känslig information inte kommer i orätta händer är det av yttersta vikt att samtliga aktörer, såsom myndigheter, kommuner, regioner och företag, gör sitt yttersta för att försvåra en angripares intention att komma över skyddsvärd information. Alla företag bör konkurrera på lika villkor och ges samma möjlighet att investera i exempelvis it-infrastruktur. Dock anser vi att möjligheten till fri konkurrens behöver kunna begränsas gällande nationella säkerhetsintressen. Exempelvis bör inte infrastruktur som har ett nationellt säkerhetsintresse kunna bli föremål för strategiska uppköp. Om ett statligt bolag som innehar sådan infrastruktur avyttras ska dessa delar av företaget fortsatt behållas i statlig kontroll – något vi även tidigare yrkat på i denna kammare. Avslutningsvis finns det ytterligare en pusselbit som är viktig om man ska lyckas med att förhindra cyberattacker, och det är ett väl fungerande cyberförsvar. Utvecklingen inom detta område har gått fort , och vi kan vara stolta över att numera står sig starkt internationellt sett. har förmågan att bedriva såväl offensiva som defensiva cyberoperationer. Det betyder givetvis inte att vi kan luta oss tillbaka, utan måste fortsätta sitt kontinuerliga jobb och ständigt utvecklas för att stärka sin förmåga att stå emot angrepp oavsett avsändare. Därför ser vi sverigedemokrater mycket positivt på Försvarsmaktens satsningar och den utveckling som pågår för att stärka förmågan, bland annat genom att etablera ytterligare ett it-försvarsförband 2022. Vi har påpekat vikten av att skapa och vidareutveckla cybersäkerhet och ett robust försvar mot angrepp i samhällets alla delar. Vi anser det även vara av yttersta vikt att verksamheten inom informations- och cybersäkerhet bedrivs på ett sådant sätt att den yttrandefrihet som råder i beaktas. Med detta sagt yrkar jag bifall till reservation nummer 5. Kompletterande bestämmelser till EU:s cybersäkerhetsakt Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera sammanträdet till . § 8 (forts.) Kompletterande bestämmelser till EU:s cybersäkerhetsakt (forts. FöU6) 56 (C): ser hotet mot och var därför drivande i att få till ett totalförsvarsbeslut. Vi ser att hotet är ett multihot. Det vi står inför är hybridkrigföring. Som vi alla vet pågår cyberkriget här och , 24:7, . Cybersäkerhet är ett ämne som vi kommer att diskutera mycket framöver. Det liggande förslaget tycker vi i huvudsak är bra. Vi har några tilläggsyrkanden, men vi tillstyrker huvudpunkten. Det som vi i anser behöver kompletteras när det gäller cybersäkerhet och där det inte är fulländat gäller behovet av att skapa en , precis som har gjort. Vi konstaterar att ledande it-experter i är eniga med om detta. Varför behövs det? Jo, därför att funktionen att analysera incidenter, skapa rekommendationer och sprida råd, riktlinjer och information om nödvändiga förbättringar för både offentliga och privata aktörer inte finns fullt ut . Dagens system fungerar så att man har en skyldighet att rapportera in vad som har hänt men att staten inte har någon skyldighet att sprida slutsatserna av detta. Vi kan ta exemplet Klarna, som utsatts för en omfattande it-attack . De valde att själva gå ut med vad som hänt i detalj, som kunskapsspridning. Det hade de ingen skyldighet att göra. Staten samlar alltså in kunskap men sprider inte resultaten och slutsatserna, vilket gör att kunskapsspridningen blir alldeles för dålig. Vi kallar det för en . Det system som vi har just nu kan jämföras med en som inte offentliggör slutrapporten. Jag kan ta ett lokalt exempel från min verklighet hemma, där Region och nyhetshuset Helagotland utsattes för en omfattande it-attack som varade i en hel månad. Regionen blev tvungen att köpa in väldigt mycket konsulttjänster för att reda ut detta. Det kostade , med stora praktiska konsekvenser för till exempel sjukvård och distansarbete i hela regionen. För ungefär sedan upptäcktes att det var en minderårig person , i praktiken ett skolbarn, som hade gjort attacken. Det innebär att det förmodligen inte finns någon möjlighet att utkräva något straffansvar eller kostnadsersättning. Kompletterande bestämmelser till EU:s cybersäkerhetsakt Att överbelastningsattacker drabbar är inget nytt. Till exempel utsattes Bank-id för samma typ av attack. Grundproblemet är att det är otroligt billigt att göra det. Att köpa systemet kostar bara några hundralappar på nätet, och vem som helst kan göra det och genomföra överbelastningsattacker. Därför behöver vi hitta en systematik för att följa upp händelser på ett bättre sätt än vad vi gör , utan att skuldbelägga någon. Grunduppgiften för en tycker vi ska vara att besvara tre enkla frågor: Vad hände? Varför hände det? Hur undviker vi att det händer igen? Jag vill också lyfta upp frågan om desinformation. Det är ett enormt stort samhällsproblem som vi har . Vi vet att psykologiskt försvar är på väg att sättas igång , och där ligger det med instruktioner att jobba med desinformationsfrågorna. Jag vill speciellt lyfta upp begreppet deep fakes, som jag själv har gått in och googlat . Man blir väldigt rädd för vad som är möjligt. Det bygger på att det med AI-teknik går att få vilken människa som helst att säga precis vad som helst, och det ser extremt trovärdigt ut. Gå in och googla så får ni se. Detta kommer att bli ett riktigt avancerat hot mot demokratin. I min värld är det närmast ett skräckscenario för sanningen, och med kopplingen till internet och sociala medier förstår jag inte riktigt hur vi ska klara att få något att bli sant framöver. Jag tror att vi behöver jobba mycket hårdare med det här. Ännu en sak som jag vill lyfta upp är att bredbandsutbyggnaden är en del av cybersäkerheten, och här behöver Försvarsmakten se till samhällets utveckling, bli en del av den och söka samexistenslösningar. Detta gäller inte minst när vi ska bygga nya mobilmaster. Där har man hållningen att bara säga nej, men vi tycker att man ska vara behjälplig i att hitta alternativa placeringar. skulle jag vilja säga att vi i stöder och motion om tillsynsansvaret när det gäller regelverket för cybersäkerhetscertifikat. Jag tycker att de argument som framförs är korrekta. Med detta, fru talman, yrkar bifall till reservation nummer 4. 57 (S): Låt mig börja med att yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. De senaste årens utveckling med allt fler hot och intrång i myndigheters och företags digitala system pekar på ett behov av att ständigt förbättra och utveckla vår förmåga att stå emot ovälkomna eller rent av fientliga angrepp på cyberinfrastrukturen och skyddsvärd information. Det är en evig katt-och-råtta-lek, där kapplöpningen mellan den som attackerar och den som försvarar pågår dygnet runt, året om. Vi måste som samhälle se till att tillräckliga resurser satsas på att skydda strukturer och information som kan missbrukas i orätta händer. Det här arbetet kommer aldrig att bli färdigt och kan stundom kännas som ett sisyfosarbete utan slut. Ärendet har, som vi hört tidigare här , sin bakgrund i EU:s cybersäkerhetsakt och ett delbetänkande från som följde därpå. Syftet med säkerhetsakten är att säkerställa en väl fungerande inre marknad och sträva efter att uppnå en hög nivå i fråga om cybersäkerhet, cyberresiliens och förtroende inom unionen. Kompletterande bestämmelser till EU:s cybersäkerhetsakt När det gäller de kompletterande bestämmelserna till EU:s cybersäkerhetsakt välkomnar utskottsmajoriteten regeringens förslag och tillstyrker förslaget av samma skäl som anges i propositionen. Jag går vidare till tillsynsansvaret över regelverket för cybersäkerhetscertifiering. Majoriteten i utskottet har gjort samma bedömning som såväl utredningen som regeringen, nämligen att är den myndighet som är bäst lämpad att utföra de uppgifter som åligger den nationella myndigheten för cybersäkerhetscertifiering. En viktig utgångspunkt vid inrättandet av denna myndighet är att, som både utredningen och flera remissinstanser har framhållit, beakta de krav på oberoende som EU:s cybersäkerhetsakt ställer. Utskottets majoritet ställer sig bakom bedömningen av och kompetens. Vi har ingen annan uppfattning än att , bland annat från certifieringsverksamhet, och deras tekniska kompetens och kunskap utgör en fördel vid uppbyggnaden av ett system för en effektiv tillsyn över regelverket för cybersäkerhetscertifiering. 58 (MP): Vi behöver stärka försvaret för att skydda vår demokrati. Regeringen har lagt fram ett förslag om en lag med kompletterande bestämmelser till EU:s cybersäkerhetsakt och ett förslag till ändring i denna lag. Det har även ingått att undersöka vilka kompletterande nationella bestämmelser, bland annat processuella bestämmelser och bestämmelser om sanktioner, som förordningen kräver och som det kan finnas anledning att införa. De behövs för att komplettera EU:s cybersäkerhetsakt, bland annat när det gäller en nationell myndighet för cybersäkerhetscertifiering, tillsyn, sanktioner och förfarandet vid detta arbete. Syftet med EU:s cybersäkerhetsakt är att säkerställa en väl fungerande inre marknad och sträva efter att uppnå en hög nivå i fråga om cybersäkerhet, cyberresiliens och förtroende inom unionen. Den snabba digitaliseringen och hastigheten i informationssamhället gör frågor om sårbarhet och motståndskraft i våra samhällssystem alltmer aktuella. Desinformation är vanligt förekommande, och antalet påverkanskampanjer ökar. Även om syftet med de allra flesta angrepp är brottslighet i ekonomiskt syfte kan resultaten bli allvarliga störningar hos stora och viktiga verksamheter i samhället, och svagheterna kan utnyttjas för angrepp på en stat. Cybersäkerheten behöver höjas i alla verksamheter i samhället, både i offentlig sektor och i privat sektor, och behöver stärka sin förmåga att förebygga och bemöta cyberattacker. Att den digitala infrastrukturen är global och öppen är avgörande för att företag och organisationer ska kunna bedriva sin verksamhet och dela kunskap mellan människor i olika länder. En öppen värld gynnar på många sätt och är en förutsättning för att miljöhot och säkerhetshot ska kunna hanteras. För att och andra länder ska kunna ha tillgång till ett globalt och öppet internet behövs samarbete över gränserna. Kompletterande bestämmelser till EU:s cybersäkerhetsakt Samverkan inom ramen för det svenska cybersäkerhetscentret inleddes för att stärka samlade förmåga att förebygga, upptäcka och hantera antagonistiska cyberhot. Regeringen har föreslagit att sammanlagt tillförs 2021 för det samlade arbetet. FRA, Försvarsmakten, MSB och arbetar vidare för att inrätta det nationella cybersäkerhetscentret. Samverkan ska utvecklas stegvis, och den utökade samordning som etableringen av centret innebär kommer att utgöra en viktig komponent i utvecklingen av informations- och cybersäkerheten i . För att stärka cybersäkerheten på EU-nivå ska ett euroepiskt för cybersäkerhet inrättas liksom ett nätverk av nationella samordningscentrum för dessa frågor. Centrumet ska stärka kapaciteten, kunskapen och infrastrukturen bland annat genom att utveckla tjänster för näringslivet och för forskningen. Andra uppgifter blir att föra samman centrala berörda parter inom EU, inbegripet industrin, akademiska institutioner, forskningscentrum och andra relevanta organisationer i det civila samhället, och skapa en kompetensgemenskap för cybersäkerhet i syfte att stärka och sprida denna kompetens runt om i EU. För att vi ska kunna arbeta säkert tillsammans behöver vi också säkerställa en tillfredsställande nivå i fråga om cybersäkerhet för informations- och kommunikationsteknik. Detta behöver göras i hela unionen, och vi behöver undvika en fragmentering av den inre marknaden när det gäller certifieringar. Därför arbetar vi nu tillsammans fram europeiska ordningar för cybersäkerhetscertifiering som medför att certifikat som utfärdas enligt dessa certifieringsordningar blir giltiga och erkända i alla medlemsstater. En nationell myndighet för cybersäkerhetscertifiering ska få besluta om de förelägganden som behövs i förhållande till EU:s cybersäkerhetsakt och se till att den nya lagen följs. Regeringen bedömer, i likhet med den genomförda utredningen, att är den myndighet som är bäst lämpad att utföra dessa uppgifter. Erfarenheten från certifieringsverksamhet och den tekniska kunskapen som har är en fördel vid uppbyggnaden av ett system för tillsyn över regelverket för cybersäkerhetscertifiering. bedöms också kunna hantera känslig information som kommer att behöva tillgängliggöras både vid denna certifiering och inom ramen för tillsynsverksamheten. Från sida hoppas vi och tror att kommissionens förslag till insatser på europeisk nivå inom cybersäkerhetsområdet kan skapa ett europeiskt mervärde genom samordning av expertisen och kompetensen i . Kompletterande bestämmelser till EU:s cybersäkerhetsakt Samarbeten kring cybersäkerhet inom EU kommer att vara oerhört viktiga för allas vår säkerhet och funktioner i samhället. De kommer att vara viktiga för demokratin. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Skärpt kontroll över explosiva varor § 9 Skärpt kontroll över explosiva varor betänkande 2020/21:FöU9 Skärpt kontroll över explosiva varor (prop. 2020/21:158) 59 (M): Sprängningar och skjutningar har tyvärr blivit vardagsmat i . Människor dödas, skadas eller får sin egendom förstörd. Familjer tvingas flytta eller faktiskt fly för att oron att drabbas blir för stor. Otryggheten breder ut sig som en mörk skugga i socialdemokratins . Det som sker saknar motstycke i modern tid, för att använda regeringens egna ord. ligger högst i gällande denna typ av kriminalitet. Det är allvarligt inte bara för dem som berörs, utan det påverkar också tilliten i samhället i stort mellan oss medborgare men också mellan medborgare och staten. Samhällskontraktet, som man brukar kalla det, mellan medborgare och stat har urholkats. Det har faktiskt till och med försvunnit i vissa stycken. Detta samhällskontrakt måste återupprättas. Staten måste återta kontrollen och återupprätta förtroendet för rättsstaten i hela , oavsett om det är i en förort eller ute på landsbygden. En av statens absoluta kärnuppgifter är förmågan att upprätthålla trygghet för sina medborgare. Då kan inte sprängningar och skjutningar vara vardagsmat i nyhetsrapporteringen, som de är . Om det sker en sprängning ska det vara en löpsedelshändelse – någonting som är väldigt ovanligt. Det är ingen tillfällighet att stödet för att sätta in svensk militär i kampen mot brottsligheten är stort just nu; det har vi sett . Jag tror inte att stödet hade varit så stort om regeringen hade skött sitt jobb. Hårdare straff, fler poliser och mer resurser till tullen, åklagarna och domstolarna är såklart rätt och riktigt. Men i detta sammanhang är det en fråga för justitieutskottet och inte för oss i försvarsutskottet. Även inom vårt område kan vi dock vidta förebyggande åtgärder för att försvåra och förhindra att explosiva ämnen som används i sprängdåd hamnar i fel händer. Just förebyggande åtgärder måste gå hand i hand med de mer repressiva åtgärderna. Det ena utesluter inte det andra. Tvärtom – de kompletterar varandra. Explosiva varor är något vi behöver till exempel när vi bygger vägar, tunnlar, avloppssystem och bostäder. Användningsområdet är både brett och stort, och dessa varor behövs vid både stora och små projekt. Detta gör att tillgången till sprängämnen är relativt utbredd över hela landet, vilket betyder att risken för att explosiva varor hamnar i orätta händer ökar. Därför är naturligtvis kontrollen av dem som har tillstånd att importera, exportera, sälja och använda explosiva ämnen omfattande. Den har dock inte varit tillräckligt omfattande, utan den måste utökas, skärpas och följas upp bättre för att försvåra för kriminella att få tag på dessa ämnen. Skärpt kontroll över explosiva varor Jag tycker – och det är ingen hemlighet – att regeringen gör ett uruselt jobb. Jag skulle vilja byta regering om det gick. Jag vill ändå säga att det lagförslag som vi nu debatterar i grund och botten är bra. Man föreslår flera viktiga och bra åtgärder som kommer att förbättra kontrollen och minska risken för att sprängämnen hamnar i fel händer. Detta är helt klart ett steg i rätt riktning. Jag är av åsikten att det är väldigt bra när fler tänker till, för slutprodukten blir oftast betydligt bättre då. Detta gäller även när vi diskuterar och tar fram lagar. Ingen kan vara nöjd med den utveckling vi har sett vad gäller skjutningar och sprängningar i , och vi är helt överens om att detta måste upphöra. Då tror jag att alla goda idéer som man kan ta fram för att åstadkomma detta är värda att ta till vara. Därför, fru talman, blir jag lite bekymrad när vi moderater samt kristdemokrater och liberaler vill komplettera regeringens förslag med ytterligare förbättringar och detta inte vinner gehör. har lagt fram ett förslag som vi moderater och Liberalerna står bakom. Det handlar om att ge möjlighet att själva kontrollera redan vid gränsen vilka som har tillstånd att hantera explosiva varor – alltså sprängämnen. De kan inte det ; får ringa till en annan myndighet, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, och fråga. Det tar tid, det blir krångligt och det försvårar naturligtvis tullens viktiga arbete. Detta förslag skulle ytterligare minska risken för att sprängämnen faller i händerna på kriminella, och det är väl det vi alla vill. Jag får känslan att företrädare för regeringspartierna när de avfärdar detta inte riktigt ser allvaret i det som händer runt om i – regeringens förslag skulle på något sätt vara komplett, och andras åsikter spelar ingen roll. Jag beklagar verkligen detta, och jag hoppas att Socialdemokraternas och företrädare i sina anföranden kan förklara varför en tisdagsnatt ska behöva ringa en jourhavande tjänsteman på MSB för att få svar på en fråga de faktiskt skulle kunna lösa själva. Jag vill avslutningsvis yrka bifall till reservationerna 1, 3 och 4. 60 (SD): Denna debatt handlar ju om skärpt kontroll. Föregående talare tog upp , och jag delar den uppfattningen. Det finns väldigt många bra förslag från de olika partierna. Jag kommer att nämna några förbättringar som jag själv ser möjlighet till. Jag har haft tillstånd för sprängningar – sprängkort – och har gjort många sprängningar, så jag vet lite grann om hur det fungerar ute på arbetsplatserna. Därför tycker jag att man även borde lyssna på den praktiska erfarenheten.