prot · H80979 · 2021-02-10 00:00:00 — Jo, man hänvisar till pågående eller avslutade utredningar. Det är klart att saker och ting behöver utredas, men jag hade önskat att regeringsföreträdarna hade valt att visa vägen. Vad är det vi vill? I vilken riktning ska vi gå för att skapa trygghet för familjer och barn? Jag hoppas att regeringen framöver skyndar på och att även de står på sig för barnets bästa. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag till tillkännagivanden, utom under punkt 19. Jag yrkar även bifall till reservation 7. 5 (S) replik: Ledamoten nämner detta med ett nationellt register över familjehem. Som jag sa i mitt anförande är vi socialdemokrater inte emot ett register. Det finns register för HVB-hem, till exempel. Det jag saknar är en liten förklaring av hur registren ska se ut – där ska söka ett familjehem som är lämpligt och passande. Vad jag vet om är att det bara är en presentation av olika HVB-hem. Tänker att det ska vara någon kvalitetsbedömning av familjehemmen i denna katalog eller detta register? 6 (C) replik: Jag tackar för frågan. Hur vi bygger upp registret är något som vi skulle kunna fortsätta att diskutera. Det som är viktigt är att visa vilken typ av familj det är och vilken typ av barn eller ung person som familjen ser att de skulle kunna stötta. Den kommun som utreder måste självklart kvalitetsgodkänna familjen i grund och botten. Men också en familj som har varit direkt olämplig ska finnas kvar i registret så att man inte kan söka som familjehem en gång till. Det är det som är det viktiga med ett register: att också få med dem som är direkt olämpliga. 7 (S) replik: Då blir det ganska tydligt, , att det i ett register måste finnas punkter där man talar om familjehem som inte fungerar. Jag undrar hur det står sig juridiskt att ha ett sådant register över familjer. Det är väl lite grann därför vi är tveksamma. Men det är spännande att höra hur ni tänker. 8 (C) replik: Då uppmanar jag regeringen att ta tag i det tillkännagivande som kommer och att faktiskt göra denna utredning, så att vi säkerställer att det är lagligt att ha ett sådant register och hur dessa markeringar ska göras. När någon är direkt olämplig handlar det inte om en felaktig matchning mellan ett barn och en familj och att det av det skälet inte fungerar. Det handlar om direkt olämpliga vuxna, som själva har problem. Det finns exempel på familjehem där de har drogproblem, till exempel. De ska absolut inte kunna få ta hand om fler barn. 9 MAJ (V): Frågor om placerade barn och unga Jag vill inleda denna debatt med att säga att jag är mycket glad att vårt ansvar för barn och unga i samhällets vård kommit att bli en av de högst prioriterade frågorna i socialutskottet. För en gångs skull tar våra utsatta barn det utrymme inom politiken som de har rätt till. Jag har stora förhoppningar om att vi innan mandatperiodens slut kommer att ha sett till att stärka barns position inom den sociala barn- och ungdomsvården. Alla barn har enligt , som är svensk lag, sina egna rättigheter just för att de är barn. Det är varje stats skyldighet att vid de tillfällen föräldrar inte kan ta sitt föräldraansvar se till att täcka upp i deras ställe. Men att skilja ett barn från dess familj är en av de mest ingripande åtgärder ett samhälle kan göra. Det är ett ingripande med mycket stora konsekvenser som kommer att påverka ett barn och hela dess familj för resten av deras liv. När samhället skiljer ett barn från dess föräldrar medföljer därför ett enormt ansvar. Syftet med placeringen är att ge barnet en chans till ett bra liv. Ett barn som omhändertas ska därför aldrig får det sämre. Vårt löfte måste alltid vara att det ska få det bättre. Men vi vet att samhället om och om igen har svikit det löftet. Vi har det med oss i vår historia, och det är ett faktum även . Trots att vi vet att det finns enorma brister när det kommer till utsatta barn har regeringen varit för passiv. I stället har utskottet självt varit tvunget att agera. Det är ”Lilla hjärtats” fruktansvärda öde som ligger till grund för att det nu äntligen börjar hända något för barn som är i samhällets vård. Det är verkligen helt fruktansvärt att det kan gå så långt innan politiken agerar. Det är faktiskt helt ofattbart. ”Lilla hjärtats” öde blev satt i ljuset, men det finns i detta nu barn som far riktigt illa utan att det kommer till offentlighetens kännedom. Det finns barn som inte får den hjälp de har rätt till, som inte blir hörda, som inte blir sedda och som inte blir respekterade. Det finns barn som lämnas under hemska förhållanden och barn som blir helt osynliga trots att de är i samhällets vård. Det är därför otroligt viktigt att vi , när vi äntligen gör detta, gör rätt insatser. Det absolut viktigaste är att vi genomför förändringar som kommer att göra skillnad på riktigt, så att vi när vi är färdiga kan säga att vi verkligen har tagit vårt fulla ansvar. Regeringen har efter utskottets påtryckningar lovat att presentera en utredning med förslag på förbättringar . vet vi inte så hemskt mycket om vad den utredningen kommer att innehålla, men jag efterfrågar en bred samsyn i dessa frågor och anser därför att förslagen kan vara värda att invänta. Det är anledningen till våra ställningstaganden . Men låt mig vara tydlig. För oss i är det helt centralt att LVU blir en heltäckande rättighetslagstiftning. Vi anser att nu är redo att likt våra grannländer ta steget fullt ut och implementera barns rätt som ett eget rekvisit. Vi vill att LVU ska utvidgas så att den bättre anpassas efter barns behov. Vi anser också att barn som är i kontakt med myndigheter ska ha rätt till ett eget ombud. Frågor om placerade barn och unga Vi vill ha ett system där våra barn blir egna rättighetsbärare, men vi måste också se till att säkra barnrättssäkerheten. Den hårda sanningen är att vi kan skriva hur många fina lagar vi vill, men det kommer inte att ge så mycket om vi inte ger rätt förutsättningar för att man ska kunna leva upp till dem. har en helt central roll i arbetet med barn i utsatthet, men även om vi vet det har blivit eftersatt. Socialsekreterarna är bland de viktigaste personerna för varje barn som behöver samhällets stöd. Det är där utredningen av både familj och familjehem görs. Det är där barnet har sin kontakt. Det är socialsekreterarna som kommer att följa upp barnens boende under placeringen, och det är de som kommer att följa upp dem därefter. Det är till socialsekreteraren barnet ska vända sig om något inte känns bra. Därför måste arbete prioriteras. I står tydligt: Barn har rätt att uttrycka sin mening och höras i alla frågor som rör barnet. Hänsyn ska tas till barnets åsikter, utifrån barnets ålder och mognad. Men en undersökning som genomförts av den nationella samordnaren för den sociala barn- och ungdomsvården visar att en socialsekreterare i snitt har till kontakt med barn, unga och vårdnadshavare. Endast en liten del av den timmen används för enskilda samtal med barn. Socialsekreterarna själva vittnar om att de ofta bara träffar barnet en eller två gånger. Hur ska de kunna leva upp till lagen? Vi vet att socialsekreterare har en mycket tung belastning, vilket medför att de inte orkar. Personalomsättningen är extremt hög. De erfarna medarbetarna inom barn och ungdom ersätts med oerfarna, nyexade sekreterare med kort eller ingen erfarenhet av att arbeta med barn. Bemötande och att det finns tid att vårda barnets berättelse är av yttersta vikt för att bygga tillitsfulla relationer. Det kommer att ha stor betydelse för vårdens slutliga utfall. är förutsättningarna för det begränsade. Om vi menar allvar med att barn ska få sina rättigheter tillgodosedda och att vi aldrig mer vill se ett öde som ”Lilla hjärtats” måste prioriteras. Då måste vi säkra att socialsekreterarna får bra utbildning, rätt stöd och den kunskap de behöver för att möta de barn som har det allra tuffast. Då måste vi se till att tiden och resurserna räcker till. Det går inte att ha den här debatten utan att lyfta situationen på statens institution . I ett reportage från vittnar flera unga flickor om fruktansvärda kränkningar och övergrepp. besökte jag själv institutionen. Det var klart och tydligt att något var fel, vilket jag personligen meddelande Sis. Men inte ens det fick dem att agera. Det står tydligt i : ”Varje stat ska regelbundet se till att ett barn som är omhändertaget av myndigheter behandlas väl.” Livsfarliga nedläggningar, systematisk isolering, långa tider av vård i enskildhet, kränkande behandling och övergrepp kan aldrig ses som något annat än ett brott mot konventionen. Därför har vi kallat Sis till socialutskottet, och vi har också efterfrågat en hearing. Vi i kräver att regeringen agerar för att hantera bristerna inom Sis. För oss i är vårt mål att barn blir hörda och lyssnade på och att de själva blir delaktiga i de beslut som berör dem, att de blir behandlade med respekt och förtroende, att ingen släpper deras hand genom hela denna livsavgörande process och att inte ett enda barn eller en enda ungdom ska svikas när de är i samhällets vård. Frågor om placerade barn och unga Vi står bakom alla våra reservationer. 10 (M) replik: Det är otroligt viktigt att diskutera de här frågorna, och i likhet med är jag oerhört glad över att de har fått en högre status och en större betydelse i socialutskottet och att vi nu i regel driver på allihop. Jag är därför, måste jag passa på att säga, extra besviken över att Socialdemokraternas representant, , väljer att inte hörsamma mina frågor och begära replik. Vi återkommer till detta; jag får väl ta en interpellationsdebatt med ministern. Jag lyssnar till och hör att regeringen är alltför passiv, att politiken måste agera och att vi har hört att regeringen lovar att presentera en utredning som vi inte vet vad den kommer att innehålla. Så långt är jag överens med . Men när vi tittar på dagens betänkande kan vi konstatera att där finns fem partiers yrkanden. , som jag glädjande nog har vant mig vid är en meddebattör och medkämpe när det gäller barns rättigheter, väljer att reservera sig. Lyssna noga: Man väljer inte bara att inte lägga in sina egna yrkanden när det gäller utsatta barn, utan man väljer att reservera sig tillsammans med regeringspartierna. Jag måste säga att detta inte bara förvånade mig – det gjorde mig också ganska ledsen. Ska vi se det så att Vänstern nu har släppt sitt stora engagemang och inte längre står sida vid sida med oss övriga partier när det gäller att fortsätta att driva dessa frågor? 11 MAJ (V) replik: När och inledde arbetet efter händelserna med ”Lilla hjärtat” var jag så glad. Jag tyckte att det var så bra att ni tog det steget och verkligen agerade. Vi hade därefter ett väldigt bra samarbete i den grupp som skapades och som vi nu också arbetar i för att komma framåt med dessa otroligt viktiga frågor för den sociala barn- och ungdomsvården. Jag börjar dock verkligen bli orolig över det höjda tonläge som kommer från sida. För oss handlar det här om att vi behöver ha en bred samsyn där vi gemensamt arbetar oss fram för att nå absolut bästa möjliga barn- och ungdomsvård. Men i debatt efter debatt hör jag hur och höjer tonläget i stället för att söka samsyn. Jag var tydlig i mitt anförande: Anledningen till att vi har agerat som vi har gjort i det här ärendet är att regeringen kommer att presentera en utredning med ett antal förslag . Det är alltså ganska kvar. Jag vill ha samsyn. Jag vill att vi ska komma framåt gemensamt, för det här handlar om samhällets barn. Då tycker jag inte att det är märkligt att invänta det regeringen ska göra i dessa frågor. Jag tycker inte heller att det är helt enkelt. Det finns saker där vi har behövt göra överväganden. Det nationella registret är ett exempel. Samsyn, , är dock det viktiga i de här frågorna. 12 (M) replik: Frågor om placerade barn och unga Jag tror att de flesta som har arbetat med mig i de här frågorna vet att engagemanget är både stort och äkta. Det krävs någonting som vi har saknat från regeringen och som vi faktiskt fortsätter att sakna, och det är handlingskraft. Jag nämnde i mitt anförande tre utredningar. Jag vet inte om tycker att det är att visa prov på handlingskraft när man har så många förslag bakom sig. Då finns det kanske anledning att höja tonläget. Det är oppositionens uppdrag att driva på en regering som uppenbarligen inte har prioriterat de här frågorna under . Jag vet inte om har sett någonting i propositionslistan som inte jag har sett, men vi saknar alltså även i den propositionslista vi har fått till oss fortsatta ambitioner och förslag från regeringen. Tycker inte att detta är anmärkningsvärt? Vi har tio tillkännagivanden framför oss i betänkandet där jag väldigt gärna hade sett just den samsyn som pratar om – en samsyn som vi har sökt med fem partier, men där det sjätte partiet som tidigare stod sida vid sida med oss andra nu inte längre gör det. Det vore väldigt bra, fru talman, om kunde redovisa vilka av de här tio tillkännagivandena som hon kan stämma in i så att vi vet var vi har när vi nu går vidare. 13 MAJ (V) replik: Att angriper regeringen är hennes fulla rätt. Det gör vi också. Vi är mycket kritiska till regeringens agerande. Jag säger gladeligen att och har bidragit till att driva den här frågan framåt, och vi har stått med. Vi står bredvid. Det är dock inte regeringen som angriper, utan det är . Men vet mycket väl varför våra yrkanden inte är med. Det handlar om konstruktioner. Det handlar inte om våra politiska förslag. är det så här att vi gemensamt behöver trycka på regeringen i de frågor där vi inte kommer framåt. I många av de tillkännagivanden som ligger på bordet pågår ett arbete. Vad jag och säger är: Absolut, vi inväntar regeringen till för att se om de vackra ord som har målats upp av regeringen stämmer. Gör de inte det är frågan en helt annan. Min fiendes fiende är min bästa vän är ett bra uttryck, tycker jag. Det är inte i frågan att man kritiserar regeringen som jag reagerar på tonläget, utan det är att man på detta mycket hårda sätt angriper fast man mycket väl vet vilket arbete vi gör i dessa frågor. 14 (KD): En trygg barndom med kravlös kärlek och kärleksfulla krav lägger grunden för ett gott liv. Men dessvärre vittnar många personer som har fått samhällsvård under barndomen om att de har farit illa under uppväxten. De blev inte lyssnade på, de fick inte vara delaktiga, de fick inte det stöd och den omsorg som de behövde för att känna sig trygga eller för att klara sig bra i skolan. De vittnar om att erfarenheterna av samhällets bristande stöd inte försvinner bara för att de växer upp och blir vuxna. I stället är det erfarenheter som präglar dem och som de bär med sig under resten av sina liv. Alltför många mår psykiskt dåligt; alltför många hamnar i dåligt sällskap, i utanförskap, missbruk och kriminalitet. Frågor om placerade barn och unga Dessa personer har fått betala ett högt pris för samhällets svek, och vi riksdagsledamöter måste göra vårt yttersta för att sveket inte ska upprepas för fler. Vi måste se till att lagen säkerställer att det är barnets trygghet, barnets bästa som väger tyngst när det gäller insatser och stöd under uppväxten. Detta kan tyckas självklart, men i dagens lagstiftning väger föräldrarnas rätt till sina barn tyngre än barnets bästa. Vi kristdemokrater har därför arbetat länge för att det ska vara barnets bästa som sätts främst i lagrummet. tillsatte den dåvarande kristdemokratiska barn- och äldreministern en utredning för att ge bättre skydd och samhällsvård till barn och unga. Utredningen presenterades för den socialdemokratiskt ledda regeringen , men dessvärre gick regeringen inte vidare med lagförslagen. Vi har fortsatt att driva dessa frågor genom motioner i , men tyvärr har de inte vunnit stöd. Det är obeskrivligt sorgligt att åren bara har gått. Alltför många barn och unga har fått betala ett högt pris för regeringens passivitet. Men , fru talman, är det glädjande att det nu finns en samlad politisk vilja till förändring. gjorde vi ett arbete i för att stärka lagen kring barnets rätt till trygghet när det gäller exempelvis vårdnadsöverflyttningar. Det är en lagändring som träder i kraft . Jag vill passa på att tacka mina kollegor från övriga partier och utskottets tjänstemän för att vi har haft ett gott samarbete i arbetsgruppen som tog fram lagförslaget. tar flera viktiga steg för att stärka tryggheten för barn och unga som behöver samhällets stöd genom att rikta tio olika uppdrag till regeringen. Jag och ställer oss därför helhjärtat bakom utskottets ställningstagande, som också innebär att flera av våra förslag nu blir beviljade. Jag beklagar dock att Socialdemokraterna, och har valt att reservera sig mot utskottets ställningstagande. Men jag förutsätter att regeringen ändå kommer att följa vilja, och jag vill nu berätta mer om de förslag som vi kristdemokrater har lagt fram och som kommer att göra stor skillnad i unga människors liv. Trots en socialtjänsts goda intentioner är det dessvärre vanligt att placeringar av barn resulterar i sammanbrott, det vill säga att vården avbryts . Studier visar att sammanbrott är vanligare vid placering i familjehem än vid släktingplaceringar. Orsakerna kan vara många, men i de fall där en ungdom rymmer från familjehemmet har han eller hon sannolikt upplevt stora brister i vårdens kvalitet. Det är därför angeläget att regeringen nu får i uppgift att göra en översyn när det gäller familjehemmens uppdrag och hur sammanbrott kan undvikas. Det är avgörande att familjehemmen håller en hög kvalitet just för att barnen ska få en vård anpassad utifrån deras behov och rättigheter. En del i att säkerställa och kontrollera kvaliteten är att regeringen nu får uppdraget att inrätta ett nationellt register över familjehemmen. Av registret bör det även framgå om det har förekommit missförhållanden från familjehemmens sida för att förhindra att det placeras fler barn i dessa hem. Frågor om placerade barn och unga Behovet av familjehem är stort, men dessvärre är det svårt att rekrytera familjehem i en stor andel av landets kommuner. För att fler familjer ska vilja och kunna öppna sina hem för barn och unga som behöver samhällets stöd är det viktigt att förbättra villkoren och förutsättningarna för denna viktiga samhällsinsats. Det gäller exempelvis att stärka rätten till tjänstledighet och villkoren för ersättning från socialförsäkringarna men också rätten till kompetensutveckling. Dessvärre fick vi kristdemokrater inte stöd för detta förslag i utskottet, varför jag, fru talman, vill yrka bifall till reservation 13 under punkt 17. förlorar ofta barn som är familjehemsplacerade sina familjehem när de fyller eftersom de då blir myndiga. För vissa av dessa ungdomar fungerar övergången bra, men många hamnar i en stor kris. Det är ofta unga personer som har en mycket tuff barndom bakom sig med trauman, separationer och övergrepp. Och de har ofta inte heller något skyddsnät att falla tillbaka på. När de förlorar sitt familjehem måste de på egen hand söka egen bostad, försörja sig och ta hand om sig själva. ska de klara av sina gymnasiestudier. Det här blir ofta övermäktigt, och flera av dessa ungdomar kommer att behöva stöd inom psykiatrin i och med denna kris. Jag är därför glad att regeringen nu tack vare motion får i uppdrag att se över hur unga personer ska kunna få vara kvar i sina familjehem till dess att de fyller om de läser på gymnasiet. Den trygghet som denna förlängning av placeringen kan ge är också i linje med det ansvar som vårdnadshavare i en vanlig familj har för sitt barn – detta då försörjningsplikten för vårdnadshavare förlängs från 18 till om ungdomen studerar på gymnasienivå eller liknande. kommer att fatta flera beslut som kan göra verklig skillnad och skänka en ljusare framtid för många barn och unga som behöver samhällets vård. Men för att lagens tillämpning av barnets bästa ska bli stabil och präglas av hög rättssäkerhet behöver definitionen av begreppet barnets bästa konkretiseras. Det arbetet pågår. Men om regeringen inte kommer att leverera ett tillräckligt bra lagförslag står vi återigen redo i socialutskottets arbetsgrupp för att ta över lagstiftningsprocessen från regeringen. Det är vi skyldiga alla de barn och unga vars liv trasas sönder om de inte får det stöd de behöver under uppväxten. 15 (S) replik: Det är intressant att höra KD:s ledamot prata om samarbetet vi har haft i utskottet. Det är viktigt att lyfta fram. Vi har lite olika ingångspunkter, men det finns ett samarbete och vi har gjort ett bra arbete tillsammans i utskottsgruppen. Socialdemokraterna och regeringen hanterar frågan i fråga om utskottsinitiativen så att de behandlas i regeringens utredning, som ska presenteras . Vi vill avvakta och se vad utredningen kommer fram till, om det är fråga om lite finsnickeri för att utskottsinitiativen ska bli ännu starkare. Jag tycker att det är vettigt att vänta på att utredningen blir klar innan arbetet sätts igång. Det är därför vi har reserverat oss på många av punkterna, och många av dessa punkter återkommer. Frågor om placerade barn och unga Jag vill fråga : Hur tänker KD bidra till att vi får ett fortsatt gott samarbete över gränserna i utskottet, så att vi drar åt samma håll? 16 (KD) replik: Tack för frågan, ! Från vår sida kommer vi att ha en fortsatt god dialog med alla partier. Som jag sa i mitt anförande uppskattar jag verkligen de konstruktiva samtal vi har och har haft i vår arbetsgrupp. Jag tror att det är en förutsättning för att komma framåt att se över det partipolitiska och de delarna. Det är den hela och fulla ingången från min och sida – att vi ska bibehålla ett gott klimat och arbeta konstruktivt framåt. Jag vill dock ändå beskriva lite mer varför vi går fram med de här förslagen och stöder flera förslag från andra partier, fru talman. Vi menar bland annat att det behövs ett större helhetsgrepp. De förslag som finns här nu är sådant som vi har motionerat om under allmänna motionstiden och som vi nu bryter ut från det stora socialtjänstbetänkandet, som kommer . Vi vill lyfta upp förslagen och fokusera extra på barns trygghet. Ett förslag från Liberalerna är att man ska se över helheten i LVU-lagstiftningen, vilket vi tror är oerhört viktigt. Den utredning som kommer från regeringen ser vi fram emot, och vi hoppas att den ska göra någonting bra. Men alla de delar som finns i tillkännagivandena här berörs inte av den, och det är därför vi går vidare med detta. Skulle regeringen sedan bedöma att de här tillkännagivandena är tillgodosedda i och med utredningen som kommer är det gott så, men vi vill markera att detta är viktiga frågor att gå vidare med. Vi bedömer inte att den utredning som presenteras nu kommer att beröra alla de här delarna, så det är därför vi går vidare. 17 (S) replik: Tack för ett ärligt, bra och intressant svar, ! Likväl tror jag att ledamoten förstår att vi i regeringsställning gärna vill avvakta utredningen och föra diskussionen i utskottet om hur vi ska gå fram med de förslagen, så att det kan bli en bra proposition som sätter barnets bästa i fokus. Jag hoppas alltså att vi kan fortsätta det goda samarbete vi har i utskottet, . Vi vill ju barnens bästa, allihop. 18 (KD) replik: Det hoppas jag också, ! Men om det framkommer att regeringen inte kommer att besvara de frågor som lyfts i det här betänkandet hoppas jag också att ledamoten är villig att pressa på inom sitt eget parti för att dessa tillkännagivanden ska tillgodoses så snabbt som möjligt. Det är nämligen oerhört viktigt att vi nu gör allt vi kan för att skapa en trygghet under barndomen för de barn som behöver samhällets vård. 19 (L): Frågor om placerade barn och unga är ett av världens rikaste och mest jämställda länder. Vi borde kunna skydda våra barn bättre än något annat land. Hur kan det vara så att när staten tar över ansvaret för redan utsatta flickor i nedre tonåren, ibland så unga som tio till , drabbas dessa flickor av hot, misshandel och sexuella övergrepp? Det framkom i när man skildrade livet för flickorna på Sis-institutionen i .