prot · H80995 · 2021-03-17 00:00:00 — Vi kan nu konstatera att två av de fem punkterna, nämligen de två punkter som Socialdemokraterna förde till förhandlingsbordet, är genomförda. Det verkar dock som att de tre punkter som togs in som krav av Liberalerna och håller på att skjutas i sank, med klassiskt socialdemokratiskt maktspel. Det bidde knappt en tummetott av januariavtalet i den här delen. Detta är problematiskt då vi tyvärr ser ut att behöva summera ytterligare en förlorad mandatperiod för bostadspolitiken i . Vi skulle verkligen behöva ta tag i det som gör det dyrt och utdraget att bygga i , vare sig det gäller flerfamiljshus eller enskilda hem. och Möbelföretagen har räknat ut att priset för att bygga ett småhus har ökat med nästan bara genom nya utformningskrav som har påförts från politiken. Vi moderater menar att detta är orimligt. Vi menar att vi behöver göra en rejäl revision av de utformningskrav som gäller för att se om de på totalen är ändamålsenliga och om de svarar mot den extra kostnad de pådyvlar enskilda människor som vill bygga och som drömmer om att skapa sig ett nytt eget hem. Det finns också ett problem i konkurrenshänseende, herr talman, då vissa av utformningskraven blir så specifika att de styr mot enskilda material och till och med enskilda produkter. Detta skapar det som har fått i uppdrag att utreda, nämligen brist på konkurrens och produktivitetsutveckling på byggmaterialsidan i . Det finns en lång rad saker som skulle behöva komma på plats. Framför allt behöver nu en regering där de ingående partierna är överens om vad som behöver göras. Jag tror att det finns en stor samsyn mellan ett antal borgerliga partier i denna kammare om vad som behöver göras. Ett av de stora problemen är att några av dessa partier har försökt göra upp med partier som har diametralt motsatta uppfattningar om vad som behöver göras. Problemet när man försöker kompromissa med någon som tycker exakt tvärtemot det man själv tycker är att man riskerar att stå kvar på exakt samma punkt när dammet har lagt sig. Detta, herr talman, är ett av svensk bostadspolitiks största problem just . 68 (SD): I ser vi ett stort antal otrygga och utsatta områden, och risken är stor att det kommer att utvecklas fler av dessa områden i . Det är därför viktigt att vi verkar inom bostadspolitiken för att se till att ha framhållning när det gäller bostadsbyggande och att vi inte återigen skapar fler utsatta områden i , där otryggheten växer sig stark och där trångboddheten är påtaglig. Det behövs en framförhållning, och det behövs en bostadspolitik där man förstår att det finns en stark koppling mellan en hög migration till och ett lågt bostadsbyggande. Regeringen har gett i uppdrag åt att ta fram en utredning för att se om det finns lagstiftning som hindrar fastighetsägare från att påverka områden när det gäller trygghet och säkerhet och för att få till en form av BID-samverkan, som det heter, alltså en samverkan mellan olika samhällsaktörer. Denna samverkan kanske kan leda till att vi får tryggare områden i och att vi kan motverka narkotikaförsäljning, bostadsinbrott, våld och allt annat som vi ser växer fram i bostadsområdena. Det är väldigt bra. har länge pratat om att vi behöver se till att vi har en samverkan i bostadsområdena. Vi behöver ha en områdesplanering för att blåljuspersonal ska kunna agera mer tryggt när de kliver in i områdena. Det kan inte fortsätta som det är , när blåljuspersonal som agerar i otrygga områden blir utsatta för stenkastning och fysiskt attackerade, när områden spärras av så att reträttvägarna för polisen hindras både in och ut och när verksamheten i områdena försvåras. Det är därför bra att nu regeringen äntligen har gett i uppdrag att se över hur en samverkan kan skapas med fastighetsägare och andra aktörer för att få tryggare bostadsområden. Men det är såklart inte nog, utan det behövs en rad andra åtgärder på området, framför allt när det gäller kriminalpolitik. Men diskuterar vi bostadspolitiken i första hand, och därför kommer jag att uppehålla mig främst kring den. När det gäller nya bostadsområden som byggs är det viktigt att vi tar lärdom av det som vi har sett i framför allt miljonprogramsområdena, av de svårigheter som polisen har att agera där och av hur mycket områdenas uppbyggnad faktiskt påverkar tryggheten där. Därför är det viktigt att vi, när vi nu bygger fler bostadsområden i samhället, tar med aktörerna. De behöver vara med för att se till att vi inte återigen skapar fler situationer och områden i där vi ser otryggheten växa. Vi behöver involvera polisen och samhällets olika aktörer för att tillsammans se till att vi tar fram bostadsområden och motverkar att fler otrygga områden byggs i . Det behövs en utredning för att möjliggöra för kommunerna att bygga trygga områden med rätt verktyg. Det är nästa steg, anser jag, för att vi ska få till bostadsområden som är trygga. Trygghetsfrågorna behöver alltså bli en större del i stadsbyggnadsprocessen än vad vi ser . Det behövs också en nationell handlingsplan för att skapa trygga områden. Kommunerna kan göra mycket . De kan anta egna handlingsplaner och planera själva, men för att möjliggöra det på bästa sätt är det viktigt att utreda det här på ett nationellt plan så att fler kommuner, både små och stora, kan få del av de kunskaper som en sådan utredning ger men också den lagstiftning som därefter kan implementeras, när vi ser vilka behov som finns. Det behövs en rad bostadspolitiska reformer för att få bukt med den stora bostadsbrist som vi ser breda ut sig i . Vi behöver skapa ett byggande som harmoniserar infrastrukturen. Det skulle alltså behövas en bostadsinfrastrukturberedning för att se till att vi samordnar de två viktiga områdena för att göra det möjligt att i större utsträckning få fler bostäder på plats. Vi behöver öka konkurrensen när det gäller byggandet då vi ser väldigt höga bostadspriser. Det kan inte fortsätta på det viset. Också vanliga människor måste ha råd att flytta in i nyproducerad bostad. Vi vet att sådana bostäder alltid är dyra, men det finns mycket att göra på området för att pressa priserna. Vi behöver en ökad konkurrens. Anbudskonkurrens behöver utredas för att skapa bättre förutsättningar för fler mindre byggbolag att kunna vara med i anbuden. De mindre byggbolagen behöver ha bättre finansiella förutsättningar för att kunna anta bud. Äntligen, skulle jag vilja säga, har regeringen börjat jobba på detta område. Tyvärr har man inte tagit ett helhetsgrepp när det gäller konkurrens inom bostadsbyggandet. Man har i första hand begärt en utredning om att se över marknadskoncentrationen när det gäller prisbildningen i byggmaterialindustrin. Det är ett bra första steg. Men det finns så många fler områden när det gäller konkurrensen inom bostadsbyggandet att ta tag i. Denna del är viktig, men man behöver involvera så mycket mer. har lyft fram dessa frågor vid ett flertal tillfällen. Ta inspiration från de förslag som vi har lagt fram, och se till att vi kan få ett ökat byggande, vilket inte innebär ökade byggkostnader! Det behövs ett helhetsgrepp. Det behövs bostadspolitiska reformer. Vi behöver koppla ihop dem med infrastrukturen, öka konkurrensen och se till att byggbolag får en bättre finansiering. Vi behöver också se över amorteringsfrågan för dem som vill köpa och finansiera sin egen bostad. Med detta vill jag yrka bifall till reservation 26. 69 (C): Regeringen kan, trots höga byggsiffror, inte skryta med att byggmålen tillnärmelsevis har nåtts. uppger 212 av 290 kommuner att de har bostadsbrist i någon form. Men trots att många anser att det är i storstäderna som det borde byggas mer är byggtakten och utbudet på landsbygden det som bekymrar mig som centerpartist mest. I många centerledda kommuner finns det behov av bostäder. Men det finns också hinder som gör att de inte kan bygga, trots att de vill och behöver. Nedskrivningskravet är det mest omtalade. Har man låga fastighetsvärden måste hela kostnaden tas upp i kommande årsbokslut, och sådana marginaler finns inte i ett normalt bostadsbolag i en svensk medelstor kommun. Landsbygden hämmas av att dess kvaliteter inte värderas av bankerna och inte heller av , som ansvarar för de kreditgarantier som finns för att underlätta byggandet där. vill utöka garantierna så att fler kan söka och ta del av dem. En större vidsynthet vad gäller fastighetsvärden på landsbygden är vad vi önskar, både när det gäller kravet på direktavskrivning från bokföringsnämnden och möjligheten att utnyttja kreditgarantier som beviljas av . Den enskilt viktigaste reformen för bostäder på landsbygden nämns inte här. Det är utredningsbetänkandet Tillgängliga stränder – ett mer differentierat strandskydd. Jag hoppas och tror att förslagen som ger kommunerna möjlighet att peka ut stora områden i sin översiktsplan där strandnära byggande blir tillåtet, där små vatten, grävda dammar och diken inte omfattas av strandskyddsregler, kommer att medverka till att fler vill bygga och bo utanför storstäderna. Människor i har sökt sig till vattendrag för att leva och verka. Men efter hand har det naturliga beteendet setts som onaturligt och fel. När strandskyddet görs om i grunden utjämnas styrkeförhållandena mellan stad och land. Jag hoppas att vi får ett slut på orimliga bedömningar av strandskyddet och att möjligheterna att ta fram landsbygdsområden inte kommer att hindras av regeringen nu sedan utredningen har remitterats och förslag ska komma. Vi kan konstatera att pandemin har gjort att fler jobbar hemma. Det finns ingenting positivt med den. Men i dess spår kan man hoppas på att synen på samhällsbyggnad ändras, så att hemmiljön och hemmets närhet är en plats varifrån man kan sköta mer av sitt arbete . Det nära lokalsamhället erbjuder arbetsplatser, service och ett småskaligt näringsliv. Det är från detta perspektiv vi vill se en ny egnahemsrörelse växa fram, där människor med en egen arbetsinsats, ett litet kapital och en önskan om att äga sitt boende kan slå ned sina bopålar. Vi ser gärna ett startlån, som jag vet att regeringen förbereder. Men vi vill komplettera det med ett bosparande efter tysk förebild som staten kan stötta ekonomiskt om den vill och som snabbare ger unga tillgång till en kontantinsats till en bostadsrätt eller ett småhus. Sju av tio säger sig vilja äga sin bostad. , förutsatt att man lyckas ta sig över tröskeln, som är hög, är det också ekonomiskt fördelaktigt att göra det. Vi brukar höra från vänsterhåll att hyresrätten är missgynnad jämfört med ägandet av en bostad. Men vore det så skulle fler än köpa sin bostad, och vi hade därmed haft kortare bostadsköer till hyresrätter. Mer byggande, men framför allt rörlighet och ett bättre nyttjande av de äldre bostäder som finns, är lösningen på bostadsbristen. Därför är reformerna på hyresmarknaden så viktiga – att vi får effektivare och rättvisare hyresförhandlingar, fri hyressättning i nyproduktion och en tydligare spegling av läge och efterfrågan också i det befintliga beståndet. Borttagandet av räntan på uppskovsbeloppet på reavinsten vid bostadsförsäljning är också en viktig åtgärd för att öka rörligheten så att äldre i stället för att bo kvar i villan kan köpa något billigare, mindre och mer ändamålsenligt, så att den unga familjen kan flytta in och ta över. Just bostäder för äldre är också något som lyfter fram i yrkanden här. I betänkandet kan vi se ett mönster där ser till de grupper som just nu har svårast att finna bra bostäder som passar deras förhållanden. Det är seniorer, unga och studerande samt ekonomiskt utsatta och fattiga hushåll som inte kan efterfråga bostäder på grund av sociala problem, missbruk eller sjukdom. De problem som trångboddhet för med sig är svåra att reparera i efterhand. Barn behöver trygga miljöer att växa upp i där de blir sedda, får stöd, kan göra sina läxor och får vistas. har också uppmärksammat trångboddhetens betydelse för smittspridningen i samhället. Och jag noterar att det är bara är vi som tar upp frågor som rör planering för ökad krisberedskap. Jag väljer att yrka bifall till reservation 31, men jag står givetvis bakom samtliga våra reservationer, inklusive vårt särskilda yttrande om att främja just business improvement districts – BID:s – något som kan komma att presenteras . Tillsammans med Liberalerna lyfter vi också fram behovet av att lyfta segregerade områden genom åtgärder som främjar blandade upplåtelseformer. Många använder i som ett lysande exempel Jag gör det igen. Vi måste ge människor chansen att lyckas och göra bostadskarriär i en hemtam miljö. Ytterligare en grupp behöver uppmärksammas extra för sitt behov av en bostad, nämligen de kvinnor – ofta med barn – som har utsatts för våld i hemmet och snabbt behöver söka sig bort från mannen som har misshandlat dem och som behöver skyddas genom att flytta långt bort, kanske till och med till en annan kommun. Det är trots allt utvecklade byggmetoder, smarta materialval och en övergång till mer industriellt tänk inom byggbranschen som ger minskade byggkostnader. Det är uppfattning att skattebetalarnas pengar primärt inte ska användas för att subventionera bostäder som kan byggas med marknadsmässiga principer och normala avkastningskrav. Jag har mött allmännyttiga bostadsföretag som kan sätta en avsevärt lägre hyra än den som gäller för att få ta del av investeringsstödet och som väljer att göra det för att de föredrar att bygga utan att låta sig styras av krav på vissa lägenhetsstorlekar som inte passar den lokala efterfrågan. Principen ska vara att bara de bostäder som eljest inte hade kommit till men som det finns ett behov av ska stöttas ekonomiskt med någon form av subvention eller kredit. Vi får anledning att utvärdera investeringsstödet. Och trots att det finns ett krav på att bostäder ska erbjudas kommunernas socialtjänster kommer det inte att räcka för att ge svaga hushåll, trångbodda och bostadslösa tak över huvudet. Det är bra att regeringen låter utreda bostadssociala frågor, men direktiven som har fått är för snäva. Jag vill avsluta med att önska en saklig och konstruktiv diskussion om hur vi kan forma en social bostadssektor som passar för svenska förhållanden men som låter sig påverkas av goda exempel från grannländer och med ett uppbrott från bostadspolitikens stigberoenden och folkhemska illusioner. 70 (M) replik: Tack, , för ditt anförande! Det var välgörande, fru talman, att lyfte frågan om strandskyddet som en viktig komponent i möjligheten att bygga mer och bättre i . slog på stora trumman när man tillsatte utredningen och sa att det här verkligen kommer att skapa bättre förutsättningar på landsbygden för att bygga, leva, bo och verka där. Centerpartiledaren sa att det enda strandskydd behöver är Nato. Om man jämför det uttalandet med var utredningen har landat är det svårt, fru talman, att förstå entusiasm över utredningens slutsatser. Utredningen konstaterar att det i stora delar av sannolikt blir tal om en striktare tillämpning av strandskyddet. Södra delen av infinner sig geografiskt söder om , det vill säga där av människor bor. Är nöjda med att ha fått en utredning som i allt väsentligt kommer att krångla till det befintliga systemet, som på många håll kommer att göra det svårare att bygga och som uppställer tre närmast obegripliga kriterier för när man ska få kunna bygga i ett landsbygdsområde? Det krävs bland annat att det inte är hög efterfrågan på marken, att det är låg exploateringsgrad och att man inte gör våld på något av strandskyddets intressen, det vill säga det som skapar problemen, fru talman. Min fråga till är helt enkelt: Hur orkar marknadsföra att man är nöjd med utredningen, som ligger så långt ifrån det man har sagt att man förespråkar? 71 (C) replik: Fru talman och ! Vi orkar marknadsföra det här och tala väl om strandskyddsutredningen för att detta är det bästa anslag som har gjorts för att förenkla och skapa större möjligheter för människor att bygga och bo strandnära, om det är det man önskar. Strandskyddet har utretts vid många tillfällen, den senaste gången när vi satt tillsammans i en regering. Både och jag kan konstatera att trots att vi då talade väl om intentionerna med de så kallade LIS-områdena blev de inte vad vi hade hoppats på. , som har genomfört, har att förhålla sig till de direktiv som den har fått och som ju är förhandlade mellan , regeringspartierna och Liberalerna. Det är vår uppfattning att landsbygden har fått sina önskemål väl tillgodosedda. Men vi får väl se när remissvaren börjar komma in på utredningen, som just har remitterats, på vilket sätt man delar uppfattning att hela undantas från de lättnader som har föreslagits. Det föreslås till exempel att det ska bli fritt att bygga intill små vatten, sjöar mindre än och vattendrag som är smalare än . I min värld är ganska mycket, framför allt om man jämför med hur det har varit när man inte ens har kunnat få lov att bygga intill ett torrlagt dike eller en damm. Jag ser också stora förhoppningar på att när kommunerna får möjlighet att utpeka landsbygdsområden i sina översiktsplaner kommer de kommuner som vill bygga strandnära att göra det i stor utsträckning. Men låt oss vänta och se hur propositionen utformas, vad remissinstanserna säger och hur lagen kommer att tillämpas om den blir verklighet. Jag delar inte uppfattning. 72 (M) replik: Den uppenbara skillnaden mellan mig och i den här debatten är att vi moderater har lärt någonting av de två tidigare misslyckade strandskyddsreformerna, nämligen att praxis är så stark i sammanhanget att det är väldigt svårt att försöka hålla på och trixa med nya undantag inom ett befintligt system. De två strandskyddsreformer som Alliansen genomförde blev misslyckade i så måtto att de ledde till en striktare tillämpning av strandskyddet. Och håller och januariöverenskommelsepartierna på att begå precis samma misstag en gång till, för man kompromissar med partier som har diametralt motsatta uppfattningar i frågan. Man kompromissar med ett parti som vill stärka strandskyddet snarare än liberalisera det. Jag har inte sagt att utredningen påstår att strandskyddet kommer att bli striktare i hela . Men man skriver att i stora delar av finns det förmodligen inte utrymme för mer strandskyddslättnader. Då är svar, fru talman, att segern man har vunnit i direktiven och utredningens slutsatser är att det blir fritt fram att bygga längs diken. Det är naturligtvis inte det som människor på landsbygden önskar sig. Det de önskar sig är såklart att det går att ta till vara landsbygdens komparativa fördelar, nämligen möjligheten att bygga i natursköna områden. Även om en kommun pekar ut landsbygdsområden, som nämner här, måste man fortfarande uppfylla de mycket märkliga kriterierna om att det bara får finnas en begränsad efterfrågan. Utredningen säger alltså att man får bygga där ingen vill bygga. Det är märkligt, . 73 (C) replik: Tack till för att han återigen är angelägen om att centerpolitik ska kunna genomföras! Låga fastighetsvärden är någonting som jag i mitt anförande beskrev som ett problem för landsbygdens möjligheter att bygga. Låga fastighetsvärden gör att ingen vill investera. Det är just de låga fastighetsvärdena som kommunerna klagar över. De ber oss att underlätta strandskyddet så att man med hjälp av attraktiva bostadsmiljöer kan skapa möjlighet till investeringar. När investeringarna kommer får man en samlad bebyggelse som sedan kommer att kunna kompletteras inom ramen för de landsbygdsområden som jag menar kommer att skapa de här möjligheterna. Det är glädjande att i sin andra replik modifierar det han har sagt om till att tala om vissa områden i . måste väl ändå hålla med mig om att det finns kustområden som är högexploaterade, där strandskyddet bör fortsätta att vara starkt. Det kan också finnas naturområden där det finns skäl att inte tillåta byggnation på grund av biotoper, djurliv, växter eller vad det nu kan vara. Jag är ingen expert på det området, men jag är övertygad om att det finns sådana platser. Möjligheten för allmänheten att besöka stränder ska också tillvaratas, men det utesluter inte att kommuner som vill använda möjligheten att utpeka landsbygdsområden gör det. Jag är övertygad om att den absoluta större delen av inland, hela , stora delar av , och län och kommuner längre upp i landet kommer att finna de här områdena. De kommuner som vill bygga kommer att vilja utnyttja den här möjligheten. Vi ska inte negligera diken och vattendrag. Det har varit ett stort problem för många som vill bygga både för verksamhet och bostäder. 74 MOMODOU (V): Om det finns en sak som vi alla är överens om är det att behöver en ny bostadspolitik. Vi behöver en ny bostadspolitik som är värd namnet – en bostadspolitik som kan möta de utmaningar vi står inför i form av bostadsbrist, bostadssegregation och klimatomställningar. Vi behöver en bostadspolitik som kan möta de utmaningar som nämndes här tidigare. Det gäller kvinnor som lever i destruktiva förhållanden och som inte kan flytta för att det inte finns någon bostad att flytta till. Vi har ökande hemlöshet och trångboddhet, barnfamiljer som är hemlösa och pensionärer som har jobbat hela livet men som inte har råd att ha någonstans att bo. Vi har människor som inte kan flytta dit där jobben eller utbildningarna finns. Det är resultatet av den bostadspolitik som förs , och detta måste ändras. Det behövs långsiktigt hållbara bostadspolitiska reformer som tar ansvar för att bygga bort bostadsbristen, motverka bostadssegregationen och bostadsojämlikheten samt minska bostadssektorns klimatpåverkan. För det krävs en bostadspolitik med högre ambitioner där staten och kommunerna tar ett större ansvar än . Jag har alltid sagt att bostaden är en social rättighet, och jag menar att detta måste tydliggöras i svensk bostadspolitik. Det behövs en nationell strategi för att säkerställa allas rätt till en bostad till en överkomlig kostnad. Detta togs också upp av FN:s rapportör som jobbade med bostadsfrågan när hon besökte . Strategin bör ligga till grund för regeringens övergripande bostadspolitik. Jag hoppas att den nya bostadsministern vill ta initiativ till att en sådan strategi tas fram. Det måste byggas fler bostäder, men det måste också vara rätt typ av bostäder. Framför allt behövs fler hyresrätter med rimliga hyror som människor har råd med. För att bygga dessa bostäder behövs det dels olika former av stöd, dels en tydligare styrning från statens sida. Jag anser därför att regeringen ska ta fram en åtgärdsplan och en tidsplan för en mer jämlik balans mellan hyresrätt och bostadsrätt. Det finns ett litet antal aktörer på den svenska bostadsmarknaden, fru talman, vilket innebär dels svårigheter för mindre aktörer, dels höga vinstmarginaler som pressar både bostadspriserna och hyrorna uppåt. Det är tydligt att det behövs åtgärder för att få byggbolagen att öka produktiviteten. Därför behövs det ett statligt byggbolag som är affärsdrivande men med måttliga avkastningskrav. Ett statligt byggbolag skulle innebära en bättre politisk styrning och säkra långsiktigheten i samhällsbyggandet. Regeringen bör därför utreda hur ett statligt allmännyttigt bostadsbolag med uppgift att bygga lägenheter – främst hyresrätter – som alla ska ha råd att efterfråga kan utformas. I har kommunerna en central roll för bostadsförsörjningen, men jag menar att det behövs ett tydligare nationellt ansvar för bostadsförsörjningen. Staten måste ta en större roll. Delegation Bostad 2030 har på uppdrag av tagit fram en ny, kunskapsbaserad bostadspolitik. Delegationen föreslår en rollfördelning som förtydligar krav och ansvar för bostadsförsörjningen på nationell, regional och lokal nivå. För att tydliggöra att staten är ytterst ansvarig för bostadsförsörjningen föreslår delegationen att regeringen lämnar en skrivelse till där regeringens nationella bostadsförsörjningsplan fastslås. Vid obalans mellan utbud, efterfrågan och behov föreslås regeringen presentera en handlingsplan. Detta är ett bra förslag som jag tycker att regeringen bör ta initiativ till att genomföra.