prot · H809127 · 2021-05-26 00:00:00 — Som privatperson ska man förstå vad som händer och sker, och som företag ska det också vara enkelt att följa processen. Statistiken visar att försattes 6 700 företag i konkurs, och det var ungefär lika många 2019. De flesta konkurser sker i byggindustrin och inom juridik och ekonomi. Sedan kan man undra om 6 700 företag som går i konkurs är mycket eller lite. till antalet företag som är registrerade i , vilket är ungefär 1,2 miljoner stycken, kanske det inte känns som en jättemängd konkurser. Men då ska man beakta att dessa 6 700 företags konkurs inte bara drabbar företaget utan också leverantörer, banker och anställda. Det gör att företagskonkurser kan få stora konsekvenser för andra runt omkring. Konkursförfarandet behöver utvecklas och effektiviseras för att leva upp till samhällets och näringslivets krav. Att vi blir alltmer digitala måste också slå igenom i den här delen, och jag tycker att betänkandet är bra på den punkten, det vill säga att det digitala får genomslag. Vi anser att det är positivt att det nu införs en ordning som innebär att en konkursansökan kan ges in digitalt och skrivas under med en elektronisk underskrift. Detta innebär att det faktiskt uppställs högre krav när det gäller identifiering av sökanden. Vi välkomnar detta och ställer oss bakom den delen av regeringens lagförslag. Vi tror dock inte att det räcker, utan likt tror vi att man behöver kunna stärka identiteten på annat sätt. Vi anser också det är positivt att det obligatoriska edgångssammanträdet i tingsrätten ersätts med en ordning där gäldenären skriftligen bekräftar bouppteckningen vid ett sammanträde hos konkursförvaltaren. Att uppta domstolarnas tid med detta, i dessa tider när vi behöver deras arbete på annat sätt, tror jag är missvisande. Jag tycker att konkursförvaltaren kan hantera detta. Jag tror att konkursförvaltaren också är den som kan verifiera om de uppgifter som lämnas eller inte faktiskt är riktiga. Jag tror att det är vettigt att man gör på det sättet. Jag tror att det förenklar processen i normalfallet. Det är tillräckligt jobbigt för den som drabbas att träffa konkursförvaltaren och förklara hur det faktiskt ser ut och vilka tillgångar och skulder som finns i bolaget. Det förekommer som sagt i ett fåtal fall att man gör falska konkursansökningar. Jag menar att detta påvisar ett hål i den rutin som domstolen har, där man inte tar kontakt med de aktuella företrädarna för företaget innan man fattar beslut om konkursförvaltare. Man får in en ansökan, man kontrollerar och verifierar den på det sätt man kan och man fattar beslut om konkursförvaltare. Vad händer med bolaget då? Jo, det är faktiskt konkursförvaltaren som hanterar bolaget. Detta kan få ödesdigra konsekvenser för ett bolag. Givetvis kan sådana felaktigheter förändras och tas bort. Det behöver inte bli så långtgående konsekvenser, men om det tar tid kan det bli det. Jag menar därför att det behövs ytterligare åtgärder för att förhindra de falska konkursansökningar som ändock finns. Det vore ganska enkelt för domstolen att höra efter med styrelseordföranden eller med någon som sitter i bolagets styrelse om konkursansökan kommer från själva bolaget. När det gäller juridiska personer som aktiebolag kan faktiskt ett stämmobeslut om att begära bolaget i konkurs krävas in. Det är inte ofta man begär ett bolag i konkurs direkt, utan man gör en kontrollbalansräkning innan. Man gör även en andra kontrollbalansräkning, det vill säga man tar ett stämmobeslut om att det inte fungerar. Vi menar att regeringen bör ta initiativ till en översyn av lagstiftningen. Tingsrätten bör kunna verifiera på så sätt att man skickar tillbaka frågan till bolaget och säger: ”Är detta riktigt? Är det sant att ni har lämnat in ansökan?” Detta för att undanröja möjligheten att det finns förfalskningar av konkursansökningar. Därmed yrkar jag bifall till reservation nummer 2. 73 (S): Den kände nationalekonomen beskrev ett begrepp som han kallade kreativ förstörelse. Han beskrev med detta begrepp hur en ekonomi drivs framåt av teknisk utveckling och innovation. Det ligger nämligen i marknadsekonomins natur att den som inte klarar konkurrensen slås ut. Men det ersätts av något nytt och bättre. På så sätt tas små och stora steg mot att förbättra effektiviteten. Det är, som Schumpeters begrepp säger, en både kreativ och destruktiv process. Därför behövs stödjande strukturer som främjar innovation och utveckling. Men det behövs också omhändertagande strukturer som skyddar arbetare, familjer, företagare och samhällen från den destruktiva kraften. I detta sammanhang är välfärdsstaten en genial idé. Genom socialförsäkringar och trygghetssystem, genom kollektivt sparande och genom generella välfärdstjänster skapas trygga och innovativa individer och samhällen. Det är inte för inte som år toppar världsindex för innovation och sökta patent. Men baksidan av detta är såklart att företag går omkull. Det är på grund av tekniska landvinningar eller innovationer som detta sker. Där kan finnas personliga skäl eller förändrade marknadsförutsättningar som ligger till grund för konkursen. Men konkurser blir det. I grunden är det som sagt inget negativt, om de inte sker för ofta eller blir för många . Om man bara hanterar konkurserna smidigt och effektivt gynnar det i förlängningen samhället. Därför är ett effektivt konkursförfarande oerhört viktigt. Samhället digitaliseras i rask takt. Regeringen vill därför att fler konkursförfaranden ska kunna skötas digitalt. Det ska därför vara möjligt att ansöka om konkurs med en digital underskrift. All kommunikation gällande en konkurs ska därutöver kunna skötas digitalt. En av de större förändringar som regeringen föreslår i propositionen innebär att det obligatoriska edgångssammanträdet i tingsrätten ersätts med en ordning där gäldenären skriftligen bekräftar bouppteckningen vid ett sammanträde hos konkursförvaltaren. Gäldenären ska genom ett sådant undertecknande på heder och samvete bekräfta riktigheten av bouppteckningens uppgifter om tillgångar, skulder och räkenskapsinformation. Därutöver lämnas också förslag som tar sikte på effektiviseringar av konkursförfarandet när det gäller gäldenärens bokföringshandlingar, förvaltarens berättelser och utbetalningar av utdelningsmedel till borgenärerna. Regeringen är väl medveten om att det finns fler delar i konkursförfarandet som kan bli effektivare, och arbetet slutar givetvis inte med denna proposition. Men det är glädjande att regeringen levererar dessa viktiga förslag och att ställer sig bakom propositionen. Det skapar bättre förutsättningar för att fortsätta den omvandling av vårt samhälle som bygger vårt välstånd och skapar resurser till vår viktiga välfärd. Det skapar ett starkare samhälle och också ett tryggare . 74 (M) replik: Som jag anförde i mitt huvudanförande är vi moderater kritiska till att regeringens proposition leder till att straffet nu mildras om man som gäldenär medvetet ljuger vid bouppteckningen. Min fråga till är ganska enkel: Är det meningen att straffet ska mildras? Vill regeringspartierna att det ska vara ett lägre straff för den som, efter det att lagändringen har trätt i kraft, lämnar falska uppgifter i ett skriftligt intyg än för den som lämnar samma falska uppgifter under ed? Om man utgår från propositionen är det ju så man ska tolka regeringens intentioner. , mellan raderna, verkar det i ärlighetens namn vara ett rent förbiseende. I sitt fokus på att effektivisera konkurshanteringen och slippa edgången har utredarna missat att man i praktiken genomför en straffmildring. När detta påpekas av tunga remissinstanser som och orkar inte regeringen hantera det eftersom det skulle kräva en översyn av . Min fråga är: Handlar detta om en medveten strafflindring, eller handlar det om dåligt fotarbete från regeringen? 75 (S) replik: Jag tackar för frågan. Det är märkligt att är ensamma i kammaren om denna tolkning. Det är ingen annan som har hängt på reservation. Det är ingen annan som gör denna tolkning. Då kan jag inte läsa ut någonting annat ur detta än att det är som står för detta, medan vi andra som ser nyktert på ärendet inte gör den tolkning som framför här i kammaren. Det är inte så att det bara handlar om detta brott. Det finns bedrägeri, borgenärsbrott, bokföringsbrott, skattebrott och bidragsbrott som några exempel på vad man kan råka ut för om man ljuger inför konkursförvaltaren. Det sker inte heller speciellt mycket kriminalitet i detta sammanhang. var det ingen som åtalades för försvårande av konkurs eller grovt försvårande av konkurs. väcktes det ett åtal om grovt försvårande av konkurs. Att då som påskina att det skulle vara en jättekatastrof om denna lagförändring genomförs – att man skulle vilja göra straffsänkningar och liknande – är inte förenligt med sanningen. Om i stället gör som alla vi andra och tolkar detta som det ska göras, det vill säga att det inte är fråga om några straffsänkningar, kommer han nog också att känna att denna proposition i sin helhet fungerar mycket väl. 76 (M) replik: Jag tackar för svaret. Det är inte som gör denna tolkning, utan det är och som gör denna tolkning. I en tidigare debatt här i kammaren som och jag hade lyfte han fram att vi moderater gärna talar om tuffa tag mot kriminella gäng i förorten. Men han menade att vi föll till föga när det kom till manschettbrottslingar i vit skjorta. står vi här, fru talman. Som moderat vill jag sätta dit gangstrarna som skjuter, spränger och utpressar – gangstrar som terroriserar de boende i förorter som , och . Men jag vill också se tuffa tag mot ekonomiska brottslingar, brottslingar som använder sig av bolagsmålvakter och bolagsfasader för att tjäna svarta pengar och utnyttja svart arbetskraft, brottslingar som när verkligheten kommer i kapp ljuger i konkurser som en del av avancerade brottsupplägg. Socialdemokraterna talar gärna vitt och brett om att sätta dit direktörer som ljuger och begår brott. Men när det verkligen kommer till kritan är det inte tuffa tag mot manschettbrottslingarna som gäller. Då är det undanflykter som gäller, och man säger att detta inte är så farligt och att man kan åtala för andra brott. Då är det inte tuffa tag mot direktörerna i vit skjorta som försöker lura sina borgenärer, ofta skattebetalare eller löntagare. Då är det strafflindring och silkesvantar som gäller för Socialdemokraterna. Jag undrar därför igen: Varför vill Socialdemokraterna inte lyssna på och och täppa till denna uppenbara brist i regeringens proposition? Varför vill de mildra straffet för den som ljuger i en konkurs? 77 (S) replik: Det blir som sagt lite parodiskt när , som är emot den ena straffskärpningen efter den andra på området för ekonomisk brottslighet, nu plötsligt i denna lilla del gör tolkningen att det skulle vara fråga om straffminskningar. Det är en tolkning som de visserligen gör tillsammans med och , men alla andra gör inte denna tolkning, inte heller denna riksdag. Dessutom är det viktigt för oss att upprätthålla skillnaden mellan att ljuga inför en domstol och att ljuga inför en konkursförvaltare. Vi måste upprätthålla domstolarnas auktoritet i fråga om detta. Det är skillnad att ljuga under ed och att göra det i detta sammanhang som vi föreslår. Tre statliga utredare har också tittat på denna fråga. Ingen av dem har gjort den tolkning som gör och tyckt att detta är ett problem, utan de föreslår denna ordning. Jag tror nog att det finns mindre skäl att diskutera dessa frågor och i stället börja diskutera saker som varför inte vill ta tag i välfärdsbrottsligheten och varför vill använda utbetalningar av statliga stöd under pandemin som en bankomat, det vill säga att det bara ska skickas ut pengar. Sedan får man eventuellt ta hand om det i efterhand. fokus här handlar alltså mer om att svartmåla regeringen – man har hittat en möjlig lucka i detta – än om att det finns faktiska konsekvenser av denna proposition. Det är trots allt så att en övervägande majoritet av kammaren, tre statliga utredningar och alla andra remissinstanser, där också till exempel domstolar ingår, inte gör den tolkning som , och gör. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 19.) § 14 En ny fastighetsmäklarlag – förstärkt tillsyn över fastighetsmäklarbranschen betänkande 2020/21:CU20 En ny fastighets-mäklarlag – förstärkt tillsyn över fastighets-mäklarbranschen En ny fastighetsmäklarlag – förstärkt tillsyn över fastighetsmäklarbranschen (prop. 2020/21:119) 78 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till vår reservation 1. Den nya fastighetsmäklarlagen och lagändringarna som föreslås är i linje med utredningen och något som även vi som parti ser positivt på. Att köpa och sälja sin bostad är för de allra flesta människor den största affär som de någonsin gör under sin livstid. Konsekvenserna kan också bli katastrofala för privatpersonens ekonomi om det går fel. Därför är det bra att skyddet för både köpare och säljare stärks genom en förstärkt tillsyn över fastighetsmäklarbranschen. Vi är dock lite förvånade över att regeringen väljer att förkasta en del av utredningens förslag, nämligen den om skadeståndsansvar för fastighetsmäklarföretag. Av någon anledning, oklart vilken, tycker regeringen alltså att just fastighetsmäklarföretag inte ska ha något skadeståndsansvar. I propositionen, som man också hänvisar till från utskottets sida, ges en något märklig förklaring. Förslaget om att ge fastighetsmäklarföretag ett skadeståndsansvar har skickats till fastighetsmäklarföretag på remiss, och de har varit skeptiska till förslaget. Det var en stor överraskning. Med andra ord: Regeringen har frågat fastighetsmäklarföretagen, till exempel , om de vill ta ansvar för sin verksamhet och eventuellt kunna bli skyldiga att betala skadestånd om de bryter mot regelverket. Till svar fick regeringen: Nej, vi avstår helst från att ta ansvar för vår verksamhet. På detta svarar regeringen: Då slipper ni. Det är i alla fall den uppenbara tolkningen av svaret som man kan se i propositionen. Jag tycker att det finns en viktig princip i att alla företag, oavsett bransch, bör ha ett ansvar att följa de regler och lagar som finns. Till detta ansvar bör det också finnas ett direkt ansvar att ersätta skada man åsamkar. Jag tycker inte att det är ett hållbart argument att som regeringen här framhålla att det är få fall eller att det troligen i de allra flesta fall är onödigt med skadeståndsansvar. Det räcker att det finns ett fall där ett fastighetsmäklarföretag kommer undan för att lagstiftningen i enlighet med utredningens förslag skulle vara att föredra. En ny fastighets-mäklarlag – förstärkt tillsyn över fastighets-mäklarbranschen Det andra argumentet som framhålls är att det skulle bli svårt att veta vem skadeståndsanspråk ska riktas mot, fastighetsmäklaren eller fastighetsmäklarföretaget. Men vänta lite här . Sas det inte att det är mycket ovanligt att fastighetsmäklarföretag gör några fel som de skulle kunna ställas till svars för? Då kan det inte vara så svårt. Liksom tidigare bör anspråk alltså riktas mot fastighetsmäklaren i normalfallet och i de allra flesta fall. Det bör inte heller vara ett problem för att avgöra vem som i slutändan bär ansvaret. I de ytterst få och sällsynta fall där fastighetsmäklarföretaget faktiskt bär ansvaret bör det inte vara ett problem att gå vidare med anspråk mot fastighetsmäklarföretaget efter att det har klarlagts att det inte är fastighetsmäklarens ansvar. Hur det faktum att företag tar ansvar skulle vara till nackdel för konsumenten är högst oklart. Det känns som om man hittar på argument i efterhand, efter att regeringen har bestämt sig för att ge fastighetsmäklarföretagen en unik gräddfil i ansvarsfrågan. Avslutningsvis, fru talman, får det totalt sett anses anmärkningsvärt att regeringen på dessa lösa grunder sågar utredningens förslag och går till fastighetsmäklarföretagens försvar. Det är mitt partis uppfattning att utredningens förslag borde ha genomförts. 79 (KD): Är en ny fastighetsmäklarlag ett brinnande ämne som står högst upp på dagordningen på den politiska agendan? I mitt tycke fungerar fastighetsmäklare i i stort sett väldigt bra, vilket man kan se på de anmälningar som har kommit till Fastighetsmäklarinspektionen. fick FMI in 727 anmälningar. I statistiken för antalet sålda fastigheter ser man att de var ungefär 50 000 . Dessa siffror gör inte att jag känner mig väldigt alarmerad. Den nya fastighetsmäklarlagen innebär bland annat att fastighetsmäklarföretagen ska registreras och stå under tillsyn. Det innebär inte att vi som riksdag anser att det inte fungerar bra , utan man ska se det som en modernisering utifrån andra lagar och förordningar som har förändrats. Företagen måste uppfylla flera krav för att få vara verksamma. De ges också ett övergripande ansvar att verka för att de mäklare som är verksamma i företaget följer god fastighetsmäklarsed. Ett mäklarföretag som åsidosätter sina skyldigheter ska kunna ges en disciplinpåföljd. Det blir möjligt att ingripa om det finns olämpliga personer i företagsledningen och ägarkretsen. Dessa delar av lagen tycker är bra, och vi ställer oss bakom dem. För oss är en annan del viktig att lyfta upp. Det gäller möjligheten att mäklaren ska få ett större ansvar att redovisa radonmätningar vid försäljningar. Radon är den miljöfaktor i inomhusmiljön som orsakar flest dödsfall . rekommenderar att radonhalten inomhus kontrolleras och hålls så låg som möjligt för att hälsorisken ska minimeras. Det är angeläget att radonmätningar görs i miljöer där människor vistas . En ny fastighets-mäklarlag – förstärkt tillsyn över fastighets-mäklarbranschen har vi dock fått signalen, vilket också bekräftades i går, att radonbidraget tog slut , och regeringen har inte för avsikt att återkomma med radonbidraget. Man tänker heller inte se till att de ansökningar som har gjorts kan hanteras. Man såg det som en tillfällig insats. Därför blir det än mer viktigt att på andra sätt uppmärksamma köpare av ett småhus på hur det ligger till med radonet i den fastighet de köper. Enligt finns närmare 400 000 bostäder där radonhalten överstiger riktvärdet. Det är viktigt att en bostadsköpare kan få information om huruvida det gjorts en radonmätning. Jag anser därför att det bör utredas om fastighetsmäklare vid försäljning och köp av bostäder ska vara skyldiga att särskilt redovisa om en radonmätning har genomförts och vad den har visat. Jag yrkar av den anledningen bifall till reservation 2 från . 80 (S): debatterar vi regeringens förslag om en ny fastighetsmäklarlag i civilutskottets betänkande CU20. Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna. Vi socialdemokrater vill skapa ett solidariskt samhälle där alla människor kan leva fria och jämlika, men vår samhällsstruktur lider av obalanser mellan dem som har makt och dem som inte har makt. Det kan ses mellan könen, mellan arbetstagare och arbetsgivare, mellan hyresgäster och hyresvärdar och mellan konsumenter och näringsidkare. Vi har också en hel del lagstiftning som tar sin utgångspunkt i just detta. Diskrimineringslagen, arbetsrättslagstiftningen, hyresrättslagstiftningen och konsumentlagstiftningen är alla exempel på områden där man försöker balansera maktintressen. För oss socialdemokrater är det naturligt att stå upp för den svagaste parten i en process. Att stärka skyddet för kvinnor, löntagare, hyresgäster och konsumenter när vi ser att dessa grupper har en underordnad maktposition är för oss centralt i strävan efter ett jämlikt samhälle. betänkande om förstärkt tillsyn över fastighetsmäklarbranschen är konsumentskyddsperspektivet vår utgångspunkt. När man som bostadsköpare ska ingå den i regel största affär i livet som man som privatperson gör är det oerhört viktigt att konsumentskyddet är starkt och finns på plats. Därför behövs lagstiftning som stärker konsumentskyddet på bostadsmarknaden. Lagförslagen innebär att fastighetsmäklarföretagen ska registreras och stå under tillsyn. Företagen måste uppfylla flera krav för att få vara verksamma. De ska ges ett övergripande ansvar att verka för att de mäklare som är verksamma i företaget följer god fastighetsmäklarsed. Ett mäklarföretag som åsidosätter sina skyldigheter ska kunna ges en disciplinpåföljd. Det blir även möjligt att ingripa om det finns olämpliga personer i företagsledningen eller ägarkretsen. Dessutom ska fler fastighetsmäklare vara registreringsskyldiga och stå under tillsyn. Det föreslås vidare att skyldigheterna enligt penningtvättslagarna utvidgas till att omfatta även mäklare och mäklarföretag. Som fru talmannen hör finns det flera lagförslag i propositionen som stärker skyddet för konsumenten mot oseriösa fastighetsmäklare och fastighetsmäklarföretag. De tar dessutom sikte på att stävja penningtvättsbrottslighet, som tyvärr finns också i denna bransch. Det har vi sett inte minst i ett fall i som just nu har rullats upp. En ny fastighets-mäklarlag – förstärkt tillsyn över fastighets-mäklarbranschen Genom dessa förändringar uppnås huvudsyftet med förslagen, det vill säga att både köpare och säljare ska kunna känna sig trygga när fastighetsmäklare förmedlar överlåtelse av egendom med mycket högt ekonomiskt värde. Genom förstärkningar av tillsyn och ingripande ska reglerna ges bättre genomslag och på så vis se till att fastighetsmäklarbranschen är sund. Dessutom svarar de nya reglerna upp mot EU:s krav på penningtvättsreglering. Avslutningsvis, fru talman, behöver givetvis mer göras. Men detta är ett bra och välkommet första steg för konsumentskyddet på bostadsmarknaden. 81 (C): Fastighetsmäklarens roll på bostadsmarknaden är fundamental för att inge förtroende mellan säljare och köpare i en bostadsaffär. För båda parter kan det mycket väl vara den viktigaste ekonomiska händelsen i livet och inte sällan något som förknippas med starka känslor. Att samtliga parter, säljare, köpare och budgivare, känner ett förtroende för fastighetsmäklaren och fastighetsmäklarföretaget de anlitat för att de flyttkedjor som vi ofta lyfter fram som värdefulla i bostadspolitiken ska fungera. Att fastighetsmäklaren är viktig bevisas genom att av de fastighetsförsäljningar som gjordes 2018 utfördes genom en mäklare. Skälet till att tar ställning till en ny fastighetsmäklarlag är dock, fru talman, inte enbart bostadspolitiskt. Lagen är en anpassning till EU:s direktiv om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism. Utöver att anta en ny lag görs alltså även anpassningar i den så kallade penningtvättslagen. Just för att fastighetsmäklarverksamheten har så stor betydelse för säljaren och köparen ifrågasätts ofta dennes opartiskhet. har gjort en uppföljning av den tidigare fastighetsmäklarlagen och kom då bland annat fram till att det behövdes en utvidgning av lagen till att även omfatta fastighetsmäklarföretagen, något som vi också beslutar om . Uppföljningen pekade även på kvarvarande problem gällande förekomsten av lockpriser, felaktig marknadsföring av objektet och partiskhet. Men konstaterades det att upplevelsen av att mäklaren agerat inkorrekt minskat. I betänkandet finns det reservationer från , . Under uppföljningen konstaterades det att köparen har svårt att förstå sin undersökningsplikt och därför litar på säljarens egen besiktning. I reservationen från föreslås det ett skadeståndsansvar för mäklarföretagen i de fall de har åsidosatt sina plikter. har förståelse för att detta skulle öka pressen på mäklaren att göra rätt, men givet att det inte sällan är den ena parten som bortser från sitt eget besiktningsansvar menar vi att ett sådant skadestånd skulle försvåra och fördröja bostadsaffärer samt skapa en osäkerhet som kan vara skadlig för bostadsmarknaden. Precis som de flesta remissinstanser tror vi att det skulle skapa en osäkerhet om skadeståndsanspråk kan riktas mot både fastighetsmäklaren och fastighetsmäklarföretaget . En ny fastighets-mäklarlag – förstärkt tillsyn över fastighets-mäklarbranschen