prot · H80986 · 2021-03-02 00:00:00 — Det kan vara fastigheter som har funnits i generationer, men enligt förslaget kommer staten att ta över marken och bli ny ägare. Jag tycker att det låter fruktansvärt. Äganderätten sätts helt ur spel. Vad har den markägare som inte vill detta för val? Mina frågor till ministern är: Kommer regeringen att gå vidare med detta förslag från om att köpa in fjällnära skogsmark? Vad kommer att hända med alla uppgifter som finns efter inventeringen av skogsägarens marker? Kommer de att slängas, eller kommer de att finnas kvar för myndigheten att tillgå ? 86 Statsrådet (S): Fru talman och ! växlar över till att tala om , vilket väl i någon mening är rimligt givet att vi pratar om skog. Det är väl det som är den stora frågan på tapeten just . Vi har fått slutbetänkande. Det kom – , tror jag. Vi skickade ut det på remiss , . Det är alltså just nu ute på remiss. Jag kommer givetvis inte att sätta ned foten och föregå den processen, utan nu är det viktigt att man lyssnar in remissinstanserna. Det är också viktigt att vi har en politisk diskussion. Jag tror att en av de absolut viktigaste sakerna är att vi skapar långsiktiga spelregler – det har varit en avsaknad av detta – för skogen och skogsutvecklingen. Det kan vi bara göra om vi hittar en så stor minsta gemensam nämnare som möjligt mellan oss i politiken. Så är det, om man ska vara helt krass. Allting som inte har förutsättningar att leva och som sedan ska utsättas för eventuellt nya regeringar eller nya majoriteter i denna kammare är per definition kortsiktigt. Det gäller särskilt om vi talar om skogen, där investeringarna är stora och utdelningen kommer långt fram i tiden. Det är alltså en utgångspunkt. Vi ska lyssna på remissinstanserna, och vi behöver ha en seriös politisk diskussion om vad vi vill med skogen framgent. Mitt ingångsvärde när det gäller är att man behöver se som en helhet. Jag noterar att många partier, i alla fall initialt, väljer att positionera sig utifrån sina ingångsvärden. Det kan jag tycka är rimligt. Men är det så här: I en förhandling eller när man ska hitta en gemensam lösning handlar det sällan eller aldrig om att någon får precis som den vill. Jag tror ändå att vi kan komma överens om, och jag, att skogen har många stora värden som vi behöver beakta på ett klokt sätt tillsammans för att vi ska kunna leverera det som vi i politiken har ansvar för att leverera. Självklart ska vi leva upp till internationella åtaganden. Vi ska skydda värdefull skog i enlighet med det som krävs av oss. Dock finns det en fråga som är en bisats till detta. Den gäller rapporteringen på nationell nivå kring hur mycket vi skyddar. Är vi bra, eller är vi dåliga? Rapporterar vi som andra länder rapporterar? Här har jag gett ett uppdrag att man ska göra en genomlysning av hur rapporteringen ser ut och jämföra med jämförbara och för intressanta länder i detta sammanhang. Och man ska komma med förslag om det är så att vi inte rapporterar på ett likvärdigt sätt. Då har vi fakta i botten när vi diskuterar frågan vidare. Självklart är skogen viktig för klimat och klimatomställning. Skogen drabbas av klimatförändringar med en gång. Vi ser granbarkborreangrepp och skogsbränder som ett resultat av ett förändrat klimat. Man bidrar till klimatutsläpp i viss mån. Men framför allt kan man bidra till klimatomställningen. Ska vi fasa ut fossilt behöver vi ersätta det med kloka saker. Här är skogen en viktig del. står skogen, åtminstone för mig som socialdemokrat, också för jobb och tillväxt. Det perspektivet tycker jag delvis saknas i detta sammanhang. Vi behöver ha en diskussion om hur vi säkerställer att förädlingsvärdet i den svenska skogen är så högt som möjligt. Sammantaget behöver man väga helheter. 87 (KD): Tack, ministern, för ditt svar! Jag tycker att det är relevant att gå in på , för det som och har upplevt handlar om äganderätten. Precis som ministern är inne på handlar det också om långsiktighet. De skulle veta att det de köpte var det de hade fått löfte om när de skulle köpa det. Jag tycker alltså att detta är väldigt relevant. Äganderätten är en viktig fråga. Frågan om den inventering som är gjord är också viktig. Den frågan skulle jag gärna vilja få svar på. Vad tänker man från regeringens sida om det som har tagits in, så att säga? Ska det på något sätt gömmas eller slängas? Eller kommer det att finnas kvar för myndigheten att tillgå ? Jag tycker att det är bra att ministern pratar så gott om äganderätten. Det tycker jag är jättebra. Dock anar jag att många är osäkra på om hela regeringen är lika tydlig som statsrådet. Företrädare för det andra regeringspartiet verkar ju ha en helt annan agenda, både när det gäller äganderätten och när det gäller att mer skog – det pratas faktiskt om tusentals hektar skog – ska förstatligas genom naturreservat. Men jag ska gå tillbaka till . Ett annat förslag är att handläggningstiden när det gäller beslut om avverkning ska kortas, som ministern var inne på, efter att avverkningsanmälan är gjord. Det är positivt, men den förkortade handläggningstiden föreslås emellertid villkoras med utökade kunskapskrav och utökat ansvar för skogsägare att redovisa vilka natur- och kulturmiljövärden som berörs av den aktuella åtgärden. Att, som man vill i utredningen, belägga skogsägare med krav på kunskap som antingen måste inhämtas av dem själva eller köpas av konsulter lär ofrånkomligen höja tröskeln för människor i nya generationer att bli skogsägare. Det gäller såväl ekonomiskt som kunskapsmässigt. Frågan är: Har statsrådet gjort något ställningstagande i relation till förslag om att förkorta handläggningstiden när det gäller avverkningsanmälningar och att det ska finnas ett kunskapskrav? 88 Statsrådet (S): Jag tror att fru talmannen hör att detta är en fråga som engagerar och berör. Tiden är knapp, egentligen för knapp för att ha en seriös debatt. Men, som jag sa tidigare, vi fick utredningens betänkande så sent som . Det är på remiss just . Jag tycker inte att det är seriöst att bryta ut vissa delar och tala om exakt hur man ska göra, för då har man föregått vad remissinstanserna tycker. Jag tycker heller inte att man kan föregå en politisk diskussion. Däremot konstaterar jag, precis som , att flera partier, inklusive , snabbt positionerade sig väldigt tydligt i ett hörn i dessa frågor. Det tycker jag är olyckligt. Jag tycker att vi som politiker har ett ansvar att försöka se till att leverera en helhet. Någonstans inbillar jag mig väl att det intresset ändå finns. Jag inbillar mig att vi alla förstår att vi måste både se till att säkra fungerande ekosystem och leva upp till de internationella åtaganden vi har, för om vi inte gör det blir vår skog inte säljbar på en marknad. är vi i duktiga på det här – vi ska inte köpa argumenten att utvecklingen är dålig eller går åt fel håll, för av svensk skog är redan certifierad, till exempel. Just nu kan jag självklart inte svara på den konkreta frågan vad som händer med exempelvis nyckelbiotoperna. Utredningen föreslår att detta ska avbrytas, och regeringen har avbrutit den utökade nyckelbiotopsinventeringen. är kunskap givetvis jätteviktigt för att vi ska kunna ta relevanta och bra beslut. Skogen ska räcka till mycket, och för att fatta rätt beslut – och framför allt för att skydda utifrån kvalitet och inte utifrån volym – är det givetvis viktigt att vi säkerställer att kunskapen kommer in på något sätt. Det ska dock vara på ett klokt och smart sätt. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 19 Svar på interpellation 2020/21:382 om rapportering till nötkreatursregistret 89 Statsrådet (S): har frågat mig om jag mot bakgrund av det som framförts avser att ta några initiativ för att utarbeta lättnader för i förhållande till påbud om sanktionsskalan för sent inlämnade uppgifter till samt om jag har gjort ställningstagandet att den sortens påbud harmonierar med den av antagna livsmedelsstrategin. Jag har full förståelse för att de sanktioner och avdrag som lyfter fram upplevs som betungande av jordbrukarna, och jag håller med om att reglerna behöver ändras. Det har vi också framfört till . , CDB, uppfyller flera angelägna syften och behöver vara uppdaterat för att det bland annat ska kunna fungera som spårningsinstrument vid utbrott av djursjukdomar. I det här fallet handlar det även om att registret används som underlag för nötkreatursstödet och att det behöver vara uppdaterat för att utbetalningarna ska bli korrekta. Påföljderna för jordbrukarna när de inte rapporterar måste dock vara rimliga. I den typ av system som vi använder för stödet finns det inget skäl till en så hård påföljd. I har vi inte tillämpat sanktionen på nötkreatursstödet vid sen rapportering till CDB. I en revision av genomförandet av EU:s gemensamma jordbrukspolitik i påpekade att tolkning inte överensstämde med deras. vidhöll då den svenska tolkningen, men efter att ärendet gått till kommissionens förlikningsorgan tvingades vi ändra tillämpningen. öppnande kommissionen upp den förordning som reglerar sanktionerna och föreslog vissa ändringar. Regeringen lade då fram konkreta ändringsförslag om att sen rapportering inte ska leda till sanktioner om man tillämpar ett stödsystem som vårt. Vi har också påpekat orimligheten i att ärva förseelser från en tidigare djurägare och på så vis gå miste om stödet för det djuret. Vi har fört en dialog med kommissionen, men det är tyvärr svårt att få gehör – i synnerhet som andra medlemsstater inte tycks se dessa problem. Kommissionens förslag innehöll ändå flera positiva ändringar av reglerna, bland annat en mildare sanktionsskala. Dessa regler har precis antagits och kan börja tillämpas redan för nuvarande stödperiod, som inleddes . Det exempel som tas upp i interpellationen kommer då inte längre att ge någon sanktion. Regeringen har förstås ställt sig bakom den ändringen. Förenklingar och ett rimligt kontroll- och sanktionssystem är frågor som är prioriterade för regeringen inför genomförandet av den strategiska planen i nästa programperiod. I och med den nya förvaltningsmodell som föreslagits för EU:s gemensamma jordbrukspolitik ges medlemsstaterna ett större utrymme att utforma politiken, och det skulle kunna ge oss vissa möjligheter att anpassa kontroll- och sanktionssystem till svenska förutsättningar. Hur stor förändring vi kan göra i praktiken är ännu oklart, men det är något som regeringen och undersöker. Både i EU-förhandlingarna och i det svenska genomförandet prioriterar regeringen arbetet med att effektivisera regelverk och undvika onödig administration. Denna prioritering ligger helt i linje med livsmedelsstrategins mål om ökad konkurrenskraft, där förenkling av regelverk är en viktig del. 90 (KD): Vi kör på med nästa interpellationsdebatt här, och jag tackar statsrådet för svaret. För den som har nötkreatur föreligger skyldighet att rapportera uppgifter till nötkreatursregistret, CDB. Rapportering ska göras vid födslar, försäljning, export, köp, import, slakt, avlivning av djur och förflyttning av djur till en annan djurhållare. Kalvar ska rapporteras efter sin födsel, och övriga händelser måste rapporteras in efter att de inträffat. Om djurhållaren inte rapporterar till CDB efter en in- eller uthändelse går djurhållaren miste om det nötkreatursstöd som djuret betingar. gäller att den som mottar ett nötdjur som den tidigare ägaren rapporterat in till CDB för sent mister kreatursstödet för djuret. Man ärver alltså någon annans förseelse. Men det är inte nog med det, utan på står följande: /21 blir det dessutom avdrag på jordbruksstöden om någon av parterna inte har rapporterat alla djur till CDB . För jordbrukaren framstår hetsen att rapportera in uppgifterna till CDB som en kontrast till att bonden själv får gå och vänta, ibland , på försenade utbetalningar av EU-ersättningar. Det läggs också till allt annat man som jordbrukare måste rapportera och redovisa, vilket är mycket. För jordbrukaren innebär indragna EU-stöd ett tungt slag mot en redan skör lönsamhet. Vid minsta misstag blir bestraffningen hård och ett ekonomiskt slag mot jordbrukaren. Det finns ingen felmarginal över huvud taget. På ministerns svar verkar det som att det inte blir någon ytterligare sanktion, som skrev om på sin hemsida. Innebär det att ett misstag som är begånget inte ligger till grund för minskad ersättning? Är det i stället blankt papper som gäller? Det vore i så fall väldigt glädjande. Kan statsrådet redogöra för exakt hur det ligger till i det här fallet? 91 Statsrådet (S): Jag tror att jag och är väldigt överens i den här frågan. Utifrån ett svenskt perspektiv är detta egentligen mer en teknisk fråga där och har olika syn på hur man bör tillämpa sanktionssystemet. Skälet till att inte har tillämpat sanktionssystemet tidigare är att vi – rimligen, givet att andra länder inte delar vår syn på detta – har ett annorlunda system än andra länder. Vårt ingångsvärde är att vi följer alla i systemet oavsett, vilket innebär att det inte går att fuska i vårt system. Därför har vi inte heller tillämpat sanktionen förrän vi fick backning av kommissionen, som inte accepterar att vi har den hållning vi har. Detta sammanfaller med att kommissionen gör vissa lättnader i hur stödsystemet ser ut. Jag förstår att detta blir svårt och förvirrande för den enskilde lantbrukaren, för även om det blir lättnader i systemet i form av mindre hårda sanktioner – exempelvis gör man ett undantag och säger att mindre fel som rör ett till tre djur inte behöver beläggas med sanktion, vilket innebär att lantbrukaren inte skulle behöva bli belagd med sanktion i just det exempel du tog upp, – sammanfaller det med att ändå behöver införa sanktionsskalan. Det innebär alltså att en svensk bonde ändå får sanktioner. Det blir nya regler att förhålla sig till, och om bonden inte rapporterar blir det konsekvenser som inte fanns tidigare. En svensk bonde har ju aldrig upplevt de ännu hårdare sanktioner som fanns, så även om sanktionerna görs mildare beläggs bonden med en sanktion som inte har funnits tidigare. Det här är bekymmersamt. Vi har lagt mycket möda och tid på att försöka förklara för kommissionen varför det här är ett dåligt system utifrån ett svenskt perspektiv. drev så långt som det var möjligt att vi skulle få ha vårt undantag, men man fick inte gehör för detta. Vi har i CAP-förhandlingarna drivit att små fel inte ska leda till stora sanktioner. Det har varit mer kopplat till tvärvillkorsdiskussioner, men det är relevant också på det här området. Självklart ska det finnas sanktioner om det finns regler, men de måste stå i proportion till felet som begåtts. Jag anser att två saker är viktiga. Den ena är att undersöka alla möjligheter att utnyttja det nya regelverk som denna nya CAP kommer att bygga på. Den kommer inte att detaljstyra lika mycket, hoppas vi, när trilogförhandlingarna är färdiga. I stället ska det ske målstyrning, och därmed ges nationerna en uttalad större möjlighet att utforma sina egna nationella strategiska planer. Vi hoppas att dessa frågor kommer att omhändertas, men det är svårt att säga eftersom frågorna inte är färdigförhandlade . Den andra saken handlar om att fortsätta att utveckla de verktyg som redan finns, exempelvis påminnelser. har en tjänst som innebär att du kan få sms-påminnelser som du bör rapportera. Det funkar väl – i de fall det kan funka väl, får jag väl säga. Du måste ha gjort första rapporteringen för att det ska funka. När en kalv är född vet inte om det förrän det har blivit registrerat första gången. När du väl har registrerat en gång finns det en automatik. När ett djur är sålt vet inte om det förrän det har fått den första rapporteringen om att djuret är sålt. När väl verket har fått rapporten funkar påminnelser på ett bra sätt. 92 (KD): Jag tackar ministern för svaret. Jag tycker att ministerns svar visar på att regeringen agerar, och det är viktigt. Dock tror jag att många känner en otrygghet kring vad som gäller framåt, och det är viktigt att få ut informationen från till våra duktiga jordbrukare. Låt oss samtala lite om livsmedelsstrategin, som jag tror att ministern diskuterar mycket. är det en enig kammare antog livsmedelsstrategin, och det var ett mycket viktigt steg i rätt riktning. En bonde har sagt till mig att politiken förut talade om att avveckla svenskt jordbruk, och talar politiken om att utveckla jordbruket. Det är en stor skillnad. Grundstenarna var att det ska bli mer lönsamhet i jordbruket, att stärka konkurrenskraften och att öka självförsörjningen med livsmedel. En del i att klara detta var att se över regelkrånglet och den stelbenta byråkratin. Vad har hänt sedan vi antog strategin? Det finns ett exempel som vi talar om , med tanke på det stelbenta. Ministern är inne på att det är mycket oklart med EU, men kan jag tänka mig att regeringen kan steppa upp lite. För mig framstår påbuden och byråkratin som en kontrast till den livsmedelsstrategi som vi har antagit. Kan ministern peka på åtgärder som är gjorda för att minska regelbördan? När jag talar med jordbrukare runt om i säger alla samma sak, nämligen att lönsamheten måste öka. Varför ser vi fortfarande att livsmedelsstrategin inte gör någon skillnad för oss på gårdsnivå? Jag vet att statsrådet måste ha mött samma frågor från jordbrukare. Vad gör ni? Peka på exempel som har gjort skillnad. Kan ministern peka på tre områden där livsmedelsstrategin har gjort skillnad för svenska jordbrukare på gårdsnivå? 93 Statsrådet (S): Både jag och diskuterar ofta och gärna livsmedelsstrategin. Jag tror att en del i framgången är att vi är många som gör det. Jag delar bild av att det var enormt avgörande att någonsin fick en långsiktig strategi för hur vi ska utveckla svenskt jordbruk. Jag menar att ett skäl till att exempelvis länder som , , och , som är lika oss i mycket annat, ändå har haft ett högre förädlingsvärde och varit mer framgångsrika i att utveckla sektorn, är att de samlat sig nationellt runt dessa frågor. Det var inte för tidigt när strategin antogs. En strategi är till sin natur långsiktig. Mycket av de problem med lönsamhet som vi ser beror på att vi inte gjorde rätt investeringar för fem, tio, femton eller . Mycket av det vi gör nu kommer inte att synas dag ett för lantbruket. Med detta sagt gör vi ändå ett antal olika saker som borde få genomslag på gårdsnivå här och . En sådan fråga är exempelvis regelfrågorna. Det finns tydliga uppdrag till en rad olika myndigheter, med i spetsen, att jobba med att förenkla reglerna, förenkla myndighetskontakter, att inrätta samordningsfunktioner mellan myndigheter så att man slipper lämna uppgifter . Vi har i närtid fattat beslut om efterhandsdebitering av livsmedelskontroller. Det är en konkret sak. Vi har vidare tydligt jobbat med exportfrågor. Om vi ska prata lönsamhet handlar det om att säkerställa att det finns en marknad som vill betala. marknad är liten, särskilt om man vill jobba med högförädlade produkter som ska betinga ett stort värde. Då behöver man säkerställa att man kan ta marknadsandelar i världen på området, vilket är en ambition i livsmedelsstrategin. Exporttillträden har varit mycket viktiga. Där finns exemplet att man fick till ett exporttillträde med , som innebär att vi kan exportera styckdetaljer som inte efterfrågas på den svenska marknaden. De mals ned och kan sedan säljas till ett högre betingat värde, och det innebär att man ökar lönsamheten i det svenska jordbruket. Vi tittar på marknader för att utveckla denna möjlighet. Till exempel är och intressanta marknader i sammanhanget, och det finns långtgående arbete igång på området. Det finns också fler, och det är ett ständigt pågående arbete. Jag tror fortfarande att man inte ska tappa fokus från långsiktigheten i detta. Jag förstår behovet av att se resultat här och , men jag tror att det som på riktigt gör skillnad är att stärka förädlingsvärdet och förutsättningarna för förädlingsvärdena i den svenska livsmedelsproduktionen. Ett område som enligt min mening har varit underutvecklat jämfört med andra för viktiga sektorer är forskning och innovation. Därför är det glädjande att i den forsknings- och innovationsproposition som lades fram av får de gröna sektorerna betydligt större tillskott än tidigare via Formas för livsmedelsutveckling. Det är fråga om mer än 500 miljoner . 94 (KD): Jag tackar för svaret, ministern, som innehöll intressanta saker. Jag förstår jordbrukare i som känner frustration. Det pratas om allt som händer, men det händer inget i deras plånböcker. Jag förstår frustrationen, och här skulle regeringen behöva snäppa upp. har förslag på vad som kan göras för att stötta och hjälpa svenska jordbrukare. En annan sak som jag tänker på och som ministern är inne på är att vi inte är de första att göra det här. Alliansregeringen tog också bort regler. har vi tagit bort regler! sa man – och så kom det två nya. Man tar bort en regel, och så kommer det två nya. Det är det som är så svårt, och det är det som ministern möter. Det är det som ministern är inne på: Man underlättar, och så kommer det ännu tuffare regler. Det är såklart inte bra. Vad jordbruket efterfrågar är tydlighet och enkelhet. Det ska vara lätt att göra rätt. Så upplever man inte att det är , utan man upplever att regelverken ökar och byråkratin växer som lönsamheten minskar och inte stärks. Jag tror att det är jätteviktigt att regeringen funderar på hur man ska kunna visa på det här. Jag hör när jag träffar jordbrukare att det är viktigt att man gör det . Jag kommer att ha Mjölkens dag här i , fast den blir digital den här gången. Frågan om regelkraven och livsmedelsstrategin kommer att vara huvudfrågan . Det ska bli intressant att se vad vi kommer fram med alla mjölkbönder. 95 Statsrådet (S): Tack, , för en bra debatt om en viktig fråga! Jag ska lite kvickt försöka spänna över så många saker som möjligt som jag inte hunnit med så här långt. För att börja med regelfrågan kan jag bara konstatera att ja, den frågan är jätteviktig. Men jag tror att mycket av lösningen, också givet det säger, handlar om att skapa bra system för att göra det enkelt att göra rätt. Vi pratar om att producera livsmedel – något som människor ska stoppa i kroppen – och djurhållning och så vidare. Jag tror att alltmer medvetna konsumenter, som är viktiga som målgrupp i att driva utvecklingen av svensk produktion, också kräver att det ska finnas trygghet och säkerhet kring det. Lägg till det att vi harmoniserar med en omvärld. EU är inte mindre byråkratiskt än utan mer byråkratiskt, och ska man exportera till nya marknader ska man förhålla sig till nya regler och så vidare. Digitala system och plattformar som gör det enkelt tror jag är det absolut viktigaste i det här sammanhanget, och där satsar vi också. För att gå vidare till lönsamheten vill jag bara konstatera att utvecklingen går åt rätt håll. Vi ser ett trendbrott på väldigt länge, då lönsamheten nu ökar i de flesta sektorer – trots , faktiskt. Man ska givetvis inte säga att det bara är en effekt av livsmedelsstrategin, men jag tror att den bidrar. Exporten ökar tydligt. Exportvärdet har ökat med mer än 10 miljarder . Trots det har vi som mål och ambition att det ska öka från till , så vi är på intet sätt i hamn. Men när man mäter hur det går för svenskt jordbruk ser man att alla parametrar visar på en antingen oförändrad eller positiv utveckling från en stillastående eller negativ – , i alla fall. Det är så långt jag har mätstatistik. Det tycker jag att vi ska ta med oss och kommunicera gemensamt, för det skapar också framtidstro i den här branschen. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 20 Svar på interpellation 2020/21:386 om trygghetsskapande åtgärder för lantbrukare 96 Statsrådet (S): Kopparklint har frågat mig hur jag ämnar verka för att stärka tryggheten för lantbrukare med djurhållning på landsbygden och hur jag ämnar verka för att uppmuntra nyetablering av lantbruk med djurhållning på landsbygden. Jag håller med om att det är viktigt med en levande landsbygd och att goda förutsättningar behövs för att starta och bedriva lantbruk med djurhållning i .