prot · H80962 · 2021-01-12 00:00:00 — Regeringen tog semester och valde att inte presentera lösningar för att rädda jobb och företag när man presenterade skärpta restriktioner. Det är detta som kritiken handlar om. Jag har inte kritiserat några opolitiska tjänstemän på , utan jag har kritiserat regeringen. Regeringen presenterar skärpta restriktioner och går sedan på jullov och väljer att inte komma med stöd. Vi moderater jobbar fram förslag under jul- och nyårsledigheten, kallar ihop finansutskottet och lägger fram förslagen. Sedan kommer regeringen tillbaka och lägger fram precis samma förslag som sitt eget! Det är jättebra att vi får igenom bra politik för att rädda jobb och företag. Men min fråga till ministern i interpellationen gäller mönstret: tar fram förslag som man lägger fram och driver igenom, tillsammans med regeringen, och sedan står regeringen i efterhand och låtsas som om man själv har gjort arbetet och tagit fram förslagen. Det är detta finansministern skriver i svaret. Om det är något som är respektlöst, fru talman, är det en finansminister som kommer till och hävdar att hon har gjort arbete som andra har gjort. Det tycker jag är respektlöst. Men låt oss ta en annan fråga. Kan finansministern svara på hur det gick till när omsättningsstödet för enskild firma togs fram? Jag kan berätta hur min bild ser ut, så får finansministern gärna ge sin version av hur det stödet kom till, ett av de många stöd som vi har fått på plats. Min bild, och den går också att spåra tillbaka i allt som finns dokumenterat här i , är att lade fram ett förslag om ett omsättningsstöd för enskild firma eftersom enskilda firmor inte hade fått något stöd. Vi fick också här i riksdag samtliga partier att ställa sig bakom förslag. riktade ett tillkännagivande till regeringen , och då hade många levt utan lön . sa till regeringen: Återkom skyndsamt till med förslag på detta! Återigen följde regeringen samma mönster: Man gick på semester och tog sommarledigt. Det blir återigen som får pressa på. kallade vi samman finansutskottet igen för att snabbehandla detta. Då hotade vi regeringen med att vi skulle genomföra detta i om regeringen inte ville göra det som hade begärt. Då började regeringen delta i arbetet med att ta fram ett sådant stöd, och vi fick det på plats tillsammans . Det är bra, men det kom många månader . Detta är min bild, och den går att följa i dokumentationen från riksdag. Då är min fråga: Har finansministern en annan bild? När hon besvarar min interpellation på det sätt hon gör måste hon ha en annan bild av hur verkligheten ser ut, och jag skulle väldigt gärna vilja att finansministern redogör för den. Jag tycker fortfarande att det är småaktigt att ta åt sig äran för sådant som man faktiskt inte gör. Men jag är mycket intresserad av att höra finansministern berätta om hur omsättningsstödet för enskild firma kom på plats. 47 Finansminister (S): har helt fel när han säger att regeringen tog julledigt efter att vi presenterat de nya åtgärderna. Hade vi gjort det hade det inte varit möjligt att komma med de förslag som vi nu har lagt på bord. Vi presenterade en ny lagrådsremiss, och vi presenterade också förlängda omställningsstöd. Det hade inte varit möjligt om vi hade åkt på julledighet. Det kommer också ytterligare åtgärder som presenteras och som inte hade varit möjliga om vi hade varit på julledighet. Det är en helt felaktig verklighetsbeskrivning som ger. Det finns en skillnad när man är i opposition jämfört med när man är i regeringsställning. Vi behöver presentera förslag som är konkreta och genomförbara. Det finns andra krav på de förslag som regeringen presenterar jämfört med de förslag som en opposition presenterar, till exempel om ett större stöd till egenföretagare. Det är en skillnad, och det är naturligt. Det är regeringen som styr riket. Oppositionen har inte samma apparat som vi har i . Men detta gör också att när jag presenterar förslag behöver de vara genomarbetade. Det är helt korrekt att det var ett tillkännagivande från om att vi skulle ta fram ytterligare stöd till egenföretagare. Men ytterligare stöd till egenföretagare är ingenting som man snyter ur sig i en handvändning, utan det kräver en del arbete. Därför arbetades det med det , och vi kunde sedan presentera detta . Det var inte så att det fanns ett konkret förslag från som var lätt genomförbart, utan det krävdes att vi kunde arbeta i med att ta fram ett sådant förslag. Det berör väldigt många personer, så vi hade också ett ganska hårt arbete med att få fram hur man praktiskt skulle hantera detta, vilken myndighet som skulle kunna ta emot ansökningarna och vilka myndigheter som hade kapacitet att betala ut stödet. De mest naturliga myndigheterna, både och , var ju fullt upptagna med att betala ut omställningsstöd och stödet till korttidspermittering. För mig är det viktigt att verklighetsbeskrivningen blir korrekt. Det har varit arbete i högt tempo i och i regeringen under jul‑ och nyårshelgerna för att vi ska kunna presentera bland annat de förslag som vi har presenterat . 48 (M): Jag lyssnade på det som finansministern sa i det senaste anförandet. Jag tycker att man ska tolka varandra välvilligt, så jag ska försöka tänka att jag har missförstått interpellationssvaret. Jag förstod interpellationssvaret som att finansministern tyckte att det var regeringen som hade tagit fram och gjort detta. Men förstår jag att finansministerns bild är denna: Om tar fram förslag, lägger dem på bord och får igenom dem och ger uppdrag till regeringen att återkomma med anledning av förslagen – det är så arbetsfördelningen mellan riksdag och regering ser ut – gör regeringen sedan det som har föreslagit. Det stämmer ju. Det är en helt korrekt beskrivning från finansministern. När man är överens i riksdag om vad som ska göras måste regeringen sedan göra det arbetet. Man har opolitiska tjänstemän som gör detta på . Då har jag en sista fundering jag vill ta upp med finansministern, fru talman. Om det är så här stämmer min bild. Då är den korrekt såtillvida att vi bara har missförstått varandra när det gäller allt det som jag har frågat finansministern om. Det är på det sättet att finansministern inte försöker ta åt sig äran för att ha lagt fram dessa krisstöd. Det finansministern i så fall har menat är att regeringen har gjort det som och framför allt har tagit fram förslag om. Man har gjort det rent praktiskt sedan – bara så att vi förstår varandra och vad vi menar. Om det är på annat sätt förstår jag inte det finansministern säger i sitt interpellationssvar, fru talman. Där får man nästan bilden av att finansministern tycker att det är hon och regeringen som har gjort detta jobb. Det är inte en korrekt beskrivning av verkligheten. Det är därför jag har försökt få svar av finansministern på konkreta frågor – det har vi alltså inte fått. 49 Finansminister (S): Sanningen är: när har lagt fram ett förslag har vi kommit ganska långt i arbetet med att utforma det förslaget. Tittar man på en tidslina kan man också se att vi har presenterat förslag på en konkretionsnivå som inte hade varit möjlig om vi inte hade haft en längre beredningstid än tiden från det att sagt att man borde göra någonting till att regeringen presenterar ett konkret förslag. Men det har också funnits tillfällen, till exempel när det gäller omsättningsstödet, där har krävt något i och regeringen sedan har gått hem och gjort jobbet. Det har alltså varit både och. Sanningen är att vi har haft en ganska bra dialog och ett ganska bra samarbete under denna kris. Det är i alla fall min bedömning. Jag sätter ett stort värde på de samtal, det samarbete och de kontakter som jag har haft med . Jag tycker att hon är en hedervärd och bra person. Men vilken situation är vi i nu? jobbar stenhårt med att ta fram nya stöd. Vi har också jobbat under julhelgerna. har vi dock lagt tid på att ta fram underlag till denna interpellationsdebatt. Riksdagsledamöter har såklart all rätt i världen att ställa interpellationer. Det är ett viktigt instrument som naturligtvis ska användas. Men har kallat mig till för att debattera om vem som hann först med att säga sig vara för det ena eller det andra förslaget. Sedan kallar mig småaktig i samma interpellationsdebatt. Jag behöver inte säga mycket mer än så. Jag tycker att detta talar väldigt tydligt för sig självt. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2020/21:247 om bankskatt 50 Finansminister (S): har frågat mig om jag kan redogöra för syftet och idén med den föreslagna bankskatten och om motivet är att öka eller minska den finansiella stabiliteten i banksektorn. Finansiella kriser är kostsamma. Det har såväl som andra länder erfarit. De samhällsekonomiska kostnaderna för finansiella kriser kan vara direkta eller indirekta. Direkta kostnader uppstår när staten måste vidta åtgärder för att säkra den finansiella stabiliteten, och indirekta kostnader uppstår när den ekonomiska konjunkturen viker som en följd av den finansiella krisen. De regelverk som kringgärdar kreditinstituten, till exempel regelverken om kapitaltäckning och resolution, syftar i första hand till att främja den finansiella stabiliteten genom att ställa krav på kreditinstitutens motståndskraft och i fallet med resolution även ha möjlighet att hantera fallerande kreditinstitut med ett särskilt förfarande. Genom att dessa regelverk stärker den finansiella stabiliteten bidrar de till att minska risken för såväl direkta som indirekta kostnader för staten vid en allvarligare störning i det finansiella systemet. Trots den reglering och tillsyn som finns går det dock inte att utesluta att finansiella kriser uppstår och att det uppkommer kostnader som en följd av detta. Risken för att ett kreditinstitut vid en störning i det finansiella systemet eller en finansiell kris orsakar väsentliga indirekta kostnader för samhället varierar med institutens storlek och betydelse. Stora institut utgör en så pass viktig del av det finansiella systemet att deras agerande kan påverka det finansiella systemets funktionssätt, exempelvis avseende tillgången till krediter för hushåll och företag. Om de allvarligt störs i sin verksamhet kan det därför leda till negativa effekter för ekonomin i stort, vilket ger upphov till indirekta kostnader för staten. Därför bör kreditinstitut som på grund av sin storlek och betydelse för den finansiella marknadens funktionssätt riskerar att orsaka väsentliga indirekta kostnader för samhället vid en finansiell kris betala riskskatten. Syftet med riskskatten är att stärka de offentliga finanserna och hålla den offentliga skuldsättningen på en lägre nivå för att därigenom skapa utrymme för att klara en framtida finansiell kris. Med starkare offentliga finanser är bättre rustat för att möta utmaningar och genomföra nödvändiga åtgärder i en krissituation. 51 (M): Tack, ministern, för svaret! Jag har frågat finansministern vad motivet till bankskatten är – nu heter det riskskatt, helt korrekt – och framför allt om syftet är att öka eller minska den finansiella stabiliteten. Jag har ställt den frågan utifrån två utgångspunkter. Den ena är att januaripartierna presenterade detta som ett sätt att finansiera höjda försvarsanslag. Detta har också varit en del av kritiken på vägen fram med denna skatt. Man har alltså plockat en skatt och inte tänkt använda den till det som man säger. Det är det ena perspektivet: vad man använder skatten till. Den andra utgångspunkten handlar faktiskt om det som finansministern beskriver i svaret: hur vi tryggar finansiell stabilitet. Man ska komma ihåg att denna skatt träffar 7 av de 125 banker som finns. Man kan då titta på de utländska bankerna, vilket är intressant ur ett annat perspektiv, det vill säga när det gäller konkurrensneutralitet. Jag gissar att både jag och finansministern vill att vi ska ha banker kvar i med alla de arbetstillfällen och skatteintäkter som det innebär. Av de 35 utländska bankerna kommer 2 att omfattas av detta. Det innebär, fru talman, att man snedvrider konkurrensen väldigt mycket mellan svenska storbanker och utländska banker och de som, så att säga, inte finns reglerade på det sätt som vi kanske skulle önska. De banker som kommer att träffas av detta får en höjning: Kostnaden motsvarar i princip en höjning av bolagsskatten från strax till , en extrem höjning av bolagsskatten om man skulle ha lagt den på det sättet i stället. Det blir enormt stora konsekvenser för dessa banker, och det är den snedvridningen av konkurrensen man måste förstå. Räknar man på det handlar det om 6 000–7 000 anställda som måste rationaliseras bort inom banksystemet. Jag misstror inte Socialdemokraterna i detta, fru talman, utan jag tror att vi vill att medborgare ska kunna komma i kontakt med sitt bankkontor när det gäller kontanthantering och väldigt mycket annat. Men av de anställda inom banksektorn skulle behöva rationaliseras bort om bankerna ska ta detta, och sanningen är väl tyvärr att dessa kostnader i väldigt stor utsträckning kommer att övervältras på kunderna, det vill säga oss medborgare. Det som dessvärre blir effekten är att de oreglerade aktörerna och de utländska bankerna får en konkurrensfördel gentemot dem som är mest skötsamma. Det tycker jag inte borde vara meningen med detta. dömer ut det här, och det vore väl orimligt att de skulle landa i en annan slutsats med tanke på de höga kostnader som de ska betala. Dock dömer faktiskt samtliga tre expertmyndigheter som vi har i , det vill säga , och , också ut detta med liknande kritik. Jag tror att Riksgälden till och med går så långt att man säger att detta riskerar att försämra den finansiella stabiliteten. , expertmyndigheterna och, tror jag, till och med en del av finansministerns partikollegor som jobbar inom Kommuninvest har sagt att detta inte är bra. Min fråga till finansministern blir därför: Har de alla fel när de varnar för riskerna för den finansiella stabiliteten om man gör på det här sättet? 52 Finansminister (S): Om vi ska prata om partikollegor så leds faktiskt både , och av före detta moderata statssekreterare, och när de var moderata statssekreterare var ju för en bankskatt. Jag vet inte om har svängt totalt här. Jag behöver läsa budgetmotion igen; jag har inte alla rader. Ni var alltså emot bankskatten i budgetmotionen, ja. tittar vi naturligtvis på de remissvar som har kommit in och analyserar dem noggrant. Det kan också vara så att vi på gör andra bedömningar när det gäller effekterna av en skatt än vad myndigheterna och kanske även branschorganisationer och andra gör. En branschorganisation som finansieras av dem som ska betala skatten kanske har lite andra glasögon på sig när de gör analysen än när man, som regeringen gör, företräder skattebetalarnas intresse och det allmänna intresset. Anledningen till att det är de stora kreditinstituten som träffas är att den finansiella sektorn vid finansiella kriser brukar kunna åsamka samhällsekonomin mycket stora kostnader. Det är ett motiv till att vi tycker att man bör kunna ta ut en sådan här skatt. Det är framför allt de stora instituten som orsakar kostnader. Om en bank får betala skatten handlar alltså inte om att den är svensk eller utländsk, utan det handlar om hur stor man är i , och många av de stora bankerna som vi har i är också svenska. Syftet är som sagt att stärka de offentliga finanserna och på så sätt ha bättre möjlighet att parera framtida kriser. Jag tycker också att det är viktigt att påpeka att vi har sänkt bolagsskatten i flera led , och det har finansierats genom att man har breddat basen för bolagsskatten. Man har alltså inte samlat minskat bolagsskatteuttaget, utan man har breddat basen så att vi ska ha färre undantag och sedan kunna sänka skattenivåerna. Denna basbreddning har dock inte drabbat finansbranschen; däremot har de kunnat ta del av skattesänkningen, så vi har de facto sänkt skatten för bankerna . Det tycker jag är ett motiv för att de här bankerna bör kunna betala skatten utan att drabbas av en del av de konsekvenser som bland annat hävdas av branschorganisationerna. 53 (M): Man brukar inte tacka två gånger för svaret, men jag får väl göra det, för jag tycker att det var en konstruktiv ton. Jag tror att finansministern och jag är helt överens om vikten både av att bankerna är hårt reglerade på det sätt som vi ser och att vi ser till att bankerna är med och betalar sin del av kostnaderna i samhället. När det gäller sänkt bolagsskatt är det i grund och botten bra om vi får företag att vilja betala sina skatter i , och det var väl det som var poängen med min jämförelse. Den skatt man nu inför på väldigt få av alla de banker som verkar i innebär alltså att de banker och kreditinstitut som den här skatten träffar får en bolagsskattehöjning från – det har finansministern säkert bättre koll på än vad jag har – upp till i praktiken , medan framför allt de utländska oreglerade aktörerna kommer att slippa den här skatten helt. Det innebär såvitt jag och remissinstanserna kan bedöma att man premierar dem som finns utanför vår kontrollmöjlighet. Detta tycker jag inte borde vara syftet med den skatt som, om jag tolkar svaret från finansministern rätt, också har till syfte att stärka den finansiella stabiliteten. Då borde vi snarare premiera de bankerna eller i alla fall säkerställa att man betalar samma typ av skatt, riskpremie eller hur vi nu vill uttrycka det. Vi ska inte särskilt straffa några av de svenska storbankerna. Den bank som träffas av skatten får som jag sa i princip en höjning från till i bolagsskatt, medan alla andra som är oreglerade eller väljer att banta kundstocken – vilket också är ett populärt sätt att undvika den här typen av instrument i andra delar – kommer att slippa vara med och bidra. Det tycker jag är fel, fru talman. Jag och är i grund och botten inte emot det här på något sätt. Under våra regeringsår var vi också mycket tuffa mot bankerna kopplat till finanskris och annat. Självklart ska de vara med och betala . Problemet med framtagandet av den här skatten, och det är det remissinstanserna också varnar för, är att man faktiskt riskerar att försämra den finansiella stabiliteten även om syftet är det omvända. Då är min fundering: Är regeringen beredd att ompröva detta? Det handlar inte om att bankerna inte ska vara med och bidra; det var inte det min fråga handlade om. 54 Finansminister (S): Jag ber om ursäkt om jag var otydlig: Syftet med detta är inte att stärka den finansiella stabiliteten. Det gör vi med det regelverk som finns, och mycket av det regelverket beslutas på EU-nivå och internationell nivå. Där har det skett betydande skärpningar sedan finanskrisen just i syfte att stärka den finansiella stabiliteten. Syftet med den här skatten är i stället att stärka de offentliga finanserna för att vi ska kunna ha bättre möjligheter att möta framtida kriser, detta just för att vi vet att finansbranschen historiskt sett har åsamkat samhällsekonomin mycket stora kostnader. Vi får bättre möjligheter att möta detta om vi kan stärka de offentliga finanserna, och det gör vi genom att ta ut den här skatten. Därutöver är det så att det här skatteuttaget inte ligger långt ifrån den skattesänkning som finansbranschen har fått . Detta gör att jag bedömer att det rimligen finns goda möjligheter för branschen att betala den här skatten utan att kostnaderna behöver övervältras på kunderna eller att det behöver ha stora effekter på sysselsättningen i branschen. Det är ju inte så att vi såg betydligt lägre kostnader för kunderna när vi fick den stora skattesänkningen. Jag tror tyvärr inte att det är så många som har upplevt det på det sättet. Det är helt korrekt att var skarpa mot bankerna under finanskrisen, men det var framför allt i vad man sa och hur man lät. Det var inte så mycket skarpa åtgärder i form av till exempel ett ökat skatteuttag, men det var ett högt tonläge. Däremot skedde på EU-nivå och på internationell nivå en bra och angelägen uppstramning av regelverket. Men i övrigt var det mest ett högt tonläge från , om jag ska vara ärlig. 55 (M): Jag tänker inte gå in i alla delar på huruvida det var tom retorik eller innehåll i detta. Det går att ta fram för den som är intresserad. Min fundering gäller det förslag som ligger här och . Den slutgiltiga fråga jag försöker att få ett svar på från finansministern gäller om man är beredd att ompröva förslaget, givet att man snedvrider konkurrensen och eventuellt försämrar den finansiella stabiliteten. Det tror jag inte, fru talman. Jag tror ändå gott i detta; det är inte syftet. Remissinstanserna varnar för att dessa saker kan hända. Jag har full respekt för att , som ska företräda bankerna, har synpunkter på ökade kostnader – det är möjligen en sak – men också våra expertmyndigheter inom området finansiell stabilitet varnar för samma saker. Där kan det finnas skäl för ministern att lyssna på kritiken. Kan finansministern tänka sig att överväga andra sätt, om man försämrar den finansiella stabiliteten, gynnar de utländska bankaktörerna framför de svenska samt de som är oreglerade framför de som är reglerade? Jag tycker att det vore olyckligt om det blir så, givet att både jag och finansministern tycker att det är bra att banksektorn är reglerad och är med och bidrar. riskerar vi att göra precis tvärtom. 56 Finansminister (S): Vi analyserar naturligtvis de remissvar som har kommit in från branschorganisationer och självklart också från våra myndigheter. Vi kan sedan återkomma till med vilka slutsatser vi drar. Jag kan redan nu säga att det inte är självklart att vi kommer att dra samma slutsatser som . Vi gör en annan bedömning än av konsekvenserna av skatten, men det kan vi återkomma till mer exakt. Jag har varit tydlig med att vår bedömning är att finansbranschen kan bidra mer. Det finns enorma vinster i den branschen. Utöver att den har gjort enorma vinster har den också fått stora, omfattande skattesänkningar . Mot den bakgrunden finns goda möjligheter att beskatta branschen. Det främsta motivet för skatten är att finansbranschen historiskt, gång på gång, på grund av kriser och obalanser har åsamkat samhällsekonomin och vanliga medborgare mycket höga kostnader. Då får vanliga löntagare ta smällen. Vi tycker att det är rimligt att de som äger bankerna får bidra lite mer till det allmänna så att vi på ett ännu bättre sätt kan skydda vanligt folk den dagen det blir kris. Det är Socialdemokraternas politik. är emot detta. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellation 2020/21:176 om agerande i 57 Utrikesminister (S): har frågat mig vad , företrädesvis tillsammans med andra, kan göra för att ytterligare markera mot vad gäller agerandet mot . Vidare har frågat mig hur jag ser på risken för en eskalering i regionen, där det som sker mot kan följas av ytterligare tryck och ytterst militärt våld mot . Slutligen har frågat mig om de senaste månadernas händelser – med åtgärder riktade mot och ett långsiktigt hot mot – på något sätt förändrar regeringens strategiska hållning och syn gentemot . Låt mig börja med att framhålla det allvar med vilket jag och regeringen ser på utvecklingen i och införandet av den nya säkerhetslagstiftningen där. Det demokratiska utrymmet i har minskat, och individers åtnjutande av mänskliga rättigheter inskränks alltmer, vilket är mycket bekymmersamt. Vi i har framfört vår syn till kinesiska myndigheter. Det var angeläget att EU tog upp frågan med den kinesiska ledningen vid de toppmöten som skedde mellan och . enades EU:s medlemsstater om ett antal rådsslutsatser om som anger en rad konkreta åtgärder som svar på händelseutvecklingen, inklusive en fortsatt EU-närvaro vid rättegångar mot företrädare för demokratirörelsen. Det är viktigt att vi agerar enigt, och en diskussion kommer att föras om vägen framåt. Regeringen verkar för ett fortsatt tydligt EU-gemensamt agerande. Jag har även haft möten och direktkontakt med demokratiaktivister från för att få förstahandsinformation och uttrycka mitt stöd. Det är beklagligt att försöker begränsa rörelseutrymme.