prot · H9096 · 2021-09-20 00:00:00 — Tidigt var det många väckarklockor som ringde. Självklart hade det varit skönt att sova ett tag till, men människor gjorde sig i ordning för att ta sig till jobbet. Det var Korsnäsarbetaren som tog cykeln till fabriken. Det var förskolläraren som undrade om alla barn skulle hinnas med . Det var fastighetsskötaren som fortfarande sliter med konsekvenserna efter översvämningarna i . Efter jobbet väntar läxläsning, skjutsning av barn, matlagning och tvätt, och sedan är orken slut. Under pandemin har många slitit extra hårt. Månader av övertid, slit och för mycket jobb på för få anställda har självklart varit tärande. Kroppen värker, och hjärnan ligger som i bomull. Jag tänker särskilt på dem i äldreomsorgen och i vården. De är för få, de sliter väldigt hårt och många av dem har dessutom så låg lön att de inte har råd att unna sig det där lilla extra. Det är dessa människors arbete som bygger landet – , generation efter generation. Det är alltså inte bankdirektörer, finansvalpar eller välfärdskapitalister som bygger det, men det är de som har gynnats till priset av otrygghet för dem som arbetar. För när dessa har slitit ut sig i jobbet kan de inte längre lita på att sjukförsäkringen finns där. Debatt med anledning av budgetpropositio-nens avlämnande Hetsjakten på sjuka och arbetslösa har styrt politiken. Högern kallar det arbetslinjen, förklädd nyliberalism, och menar att om folk är tillräckligt fattiga blir de också friska eller tar sig i kragen och tar ett jobb. Om trygghetssystemens regelsystem skärps så att så få som möjligt kan kvalificera sig ifrågasätts systemen och kan sedan monteras ned bit för bit. Misstänkliggörande och utpekande av dem som inte kan eller får bidra till samhällsbygget har styrt politiken. Det är ert eget fel, säger man. Systemfel individualiseras, och man skriker ”bidrag”. Den ekonomiska politiken har styrts av nyliberalt tankegods. Skattesänkningar för de välbeställda ska leda till nya jobb, investeringar och ökad produktivitet men har i praktiken lett till massarbetslöshet, ständigt ökad ekonomisk ojämlikhet, otrygghet och underfinansierad välfärd. Många är de som år har fått bära välfärden på sina axlar. Många kvinnor har fått sina kroppar och hjärnor utslitna, som de privata välfärdsbolagens ägare – oftast män – har tagit skattepengarna och i stället köpt sig ett jaktslott eller en flådig lägenhet i något fint skatteparadis. Där skålar de säkert glatt och tackar de politiska partier som har givit dem skattebetalarnas pengar. Oavsett regeringsfärg har dessa privatiseringar fortsatt, skatter sänkts, ojämlikheten ökat och välfärdens underfinansiering rullat på. Högerns lösningar har också blivit Socialdemokraternas. har styrt och ställt. Varje nyck har tillgodosetts av . Marknadshyror skulle införas. Jajamänsan, sa Löfven. LAS ska urholkas. Javisst, blev svaret. Arbetsförmedlingen ska bli nyliberal lekstuga, sa . Javisst, sa Socialdemokraterna och stängde ned Arbetsförmedlingen över hela landet. Det finns, fru talman, självklart delar i den här budgeten som går i rätt riktning. Jag tänker framför allt på sjukförsäkringen, som äntligen ska lagas av kamp av väldigt många. Våra krav är i huvudsak tillgodosedda. ändras regler, styrning likaså. Ersättningar höjs, och människor som har slitit länge och blivit äldre kan få omfattas av försäkringen i stället för att lyfta pension . Det blir borttagen skatteklyfta för de kroniskt sjuka och funktionsnedsatta, och ersättningar höjs kraftigt. Sjuka ska förhoppningsvis inte längre hänvisas till socialkontor, familj och vänner för att klara sig. De ska i stället få omfattas av sjukförsäkringen. Det är ju så det ska vara. Äntligen har vi kommit till en vändpunkt där synen på samhällets ansvar och den trygghet vi kan förvänta oss ändras. Men den här budgeten gör också att landets alla så kallade fattigpensionärer tvingas fortsätta leva i fattigdom. hade som ett av sina krav att deras garantipensioner skulle höjas kraftigt, för man ska inte behöva vända på varje slant om man är en gammal tant. Likaså blir karensavdraget kvar, trots de konsekvenser det har på smittspridningen. Detta säger en del om den här budgeten. Den lyckas bara en bromsa en liten del av en negativ trend och är inte den vändning som behövs. Underfinansieringen av välfärden fortsätter, marknadsexperimenten och privatiseringskaoset finns kvar och skattesänkningarna är betydligt större än vad tillskotten i form av generella statsbidrag är till kommuner och regioner, till vård, skola och äldreomsorg. Debatt med anledning av budgetpropositio-nens avlämnande Socialdemokraterna borde väl ha insett konsekvenserna av de ständiga skattesänkningarna. De skriker på högern om hur farligt det är men traskar på i samma spår som en blek kopia. Men varje ofinansierad krona i skattesänkning är en krona mindre till mormors omsorg, till cancerpatientens vård eller till skolbarnens läromedel. Det här leder till en fortsatt underfinansierad välfärd där bemanningen alltid är på sparlåga och där arbetsvillkor och löner skrämmer bort i stället för att attrahera. Visst, vår satsning på äldreomsorgen som vi har drivit igenom med och finns med, och det är bra. Men väldigt många av de satsningar som görs är tillfälliga. Så höjer man inga löner, förbättrar arbetsvillkor eller anställer fler i välfärden. Det verkar vara så att man får fortsätta leva på de här applåderna, och stressen fortsätter. Rapporterna om klimatförändringarnas konsekvenser står som spön i backen. Ingen borde göra annat än känna oro, ställa krav på åtgärder och utkräva ansvar. Hemma i fick vi enorma skyfall. Människor slet i mörkret för att rädda det som räddas kunde i sina hem. Vattnet stod som fontäner ur gatubrunnarna, avloppsvatten sprutade ur golvbrunnarna i källarna och vatten kom in genom grunden. Människor fick evakueras, och de fick sina hus skadade och sina minnessaker och ägodelar likaså. Under viadukten var vattennivån 4 ½ meter. Klimatförändringarna känns in på bara skinnet. Visst, den här budgeten har många nödvändiga och bra satsningar på klimat och miljö, på biologisk mångfald, på en grön omställning i industrin och på kommunernas skyddsåtgärder. Men kollektivtrafiken, som borde byggas ut och göras mer tillgänglig, kommer i stället att behöva dra in busslinjer och höja biljettpriser. Underhållet på järnvägen fortsätter att släpa efter, och sjöfarten, som borde stärkas påtagligt för att minska transporterna på vägarna och utsläppen, får fortsätta att vara på undantag. budgetmotion kommer att omfatta stora satsningar på klimatomställning – de största satsningarna. Det ger jobb och bygger ett modernare, hållbarare land. Vi vill bygga bort bostadsbristen med energieffektiva bostäder, satsa på små industriföretag, på städer som byggs tillgängliga och gröna, på service på landsbygden och på en utbyggd välfärd med förbättrad kvalitet och förbättrade arbetsvillkor. Det är en budget som på allvar tar itu med den ekonomiska ojämlikheten så att slipsprydda direktörer och finansspekulanter får avstå för att fattiggjorda pensionärer ska få ett värdigt liv och för att välfärden ska få sin långsiktiga finansiering. Det är en budget som helt enkelt skapar hopp och framtidstro för många. 87 (KD): Ingen är trygg förrän alla är trygga. Det har bäring på den ojämna vaccinfördelningen i en värld där covid utgör en fortsatt plåga och källa till osäkerhet. Men det gäller också våldet och gängkriminaliteten i vårt land. Ingen är trygg förrän alla är trygga. Det sker sprängningar och skjutningar. Mödrar och fäder begraver sina söner och döttrar. Livsutrymmet minskar där rädslan breder ut sig. Familjer lägger om sina och barnens liv. När denna grundskottlossning mot tryggheten drabbar någon drabbas vi alla. Debatt med anledning av budgetpropositio-nens avlämnande När nu ska få en ny budget är det i ett ekonomiskt läge med betydande osäkerhet, men trots det är det, eller borde det vara, tydligare var fokus måste ligga: Gängbrottsligheten måste knäckas, vårdköerna kapas, omsorgen stärkas, klimatutsläppen bromsas och långtidsarbetslösheten brytas. Men var är regeringens fokus? Ja, enligt på är ett av regeringens fokus att hitta en balans mellan de disparata viljorna från och – och en bra balans för svenska folket, hann hon tillägga. Nog är det resultatet av en balansakt på slak budgetlina som vi nu ser. Skatten ska sänkas men höjas. Jobben, jobben, jobben sägs prioriteras, men arbetslinjen urholkas. Skogen ska brukas men bevaras. Den som har försökt gå på lina vet att all kraft måste användas till att hålla balansen – tempot sjunker och kraften framåt avtar. Vi har en finansminister med förhandlingsförbud som har tvingats lasta på både den ena och den andra dyra och motstridiga reformen på balansstången för att kunna hålla sig kvar vid makten. Att spendera 74 miljarder är inte svårt, men att göra det strukturellt rätt med ledarskap och reformkraft för att lösa samhällsproblem och rusta klarar inte regeringen när betydande möda ägnas åt detta maktfastklamrande. Det är dåligt för . Tänk om regeringens alla förslag som gröper ur arbetslinjen, kalkerade från debattartiklar, i stället handlade om åtgärder för att öka drivkraften att jobba och att anställa personer i långtidsarbetslöshet! Visst, vart och ett av regeringens förslag om ändringar i ersättningssystemen är inte fel i sig, men riktningen och fokuset är fel. Känslan är att är på väg tillbaka till det läge som rådde , alltså att människor göms och glöms i bidragssystem och ersättningar. Så kanske det blir när Socialdemokraterna har svikit sitt viktigaste löfte: löftet om jobben. kommer allt längre från EU:s lägsta arbetslöshet – nästan längst ifrån faktiskt. För den som blir arbetslös eller sjuk ska det finnas trygghet, men det ska också finnas en väg tillbaka till arbetsgemenskap för de flesta. Man kanske inte alltid kan jobba av heltid, men man kan jobba av sin förmåga. måste vi bryta långtidsarbetslösheten med ett brett reformprogram med dubbelt jobbskatteavdrag på låga inkomster för den som går från utanförskap till arbete så att jobb lönar sig och fler jobb växer fram. Förstärkta, tidigarelagda nystartsjobb så att fler arbetsgivare kan anställa långtidsarbetslösa är en åtgärd som även Arbetsförmedlingen har efterlyst. Krav behövs i försörjningsstödet så att alla som kan det får utföra arbetsinsatser eller rusta sig för jobb. Reformer behövs för att öka möjligheterna för personer med funktionsnedsättning som har nedsatt arbetsförmåga att få ett arbete. Det behövs en ny, enkel företagsform utan moms och årsredovisning för att det inte ska vara ett helt företag att driva firma. Förslag behövs för entreprenörskap och växande företag, för omställning och mer utbildning till bristyrken parallellt med sfi så att målet om ett jobb blir tydligt. Vi kristdemokrater viker inte en tum från att alla som kan jobba ska få chansen till en arbetsgemenskap och till att kunna stå vid en kaffemaskin med arbetskamrater och klaga lite på kaffet – just sådant som många av oss som har jobb har längtat lite extra efter. Debatt med anledning av budgetpropositio-nens avlämnande Samma behov av riktiga, rejäla reformer gäller på område efter område. När det gäller rättsväsendet får förra årets haveri då åklagarna fick noll kronor i ökning aldrig upprepas. får åklagarna mer, men då får andra för lite. måste vi bygga ut hela rättsväsendet med fler domstolar och kriminalvårdsplatser. Vi måste rusta tullen och . Vi behöver fler poliser, men vi behöver också polisstödsassistenter så att polisen gör rätt saker. Vi behöver rekrytera tillbaka erfarna utredare som har gått i pension så att vi snabbt kan växla upp vår kraft i utredningsarbetet och risken att åka fast ökar, färre utsätts för brott och rättvisa skipas. Men vi behöver också mer förebyggande insatser för att stärka familjerna, skolorna och lokalsamhället så att trygghet och hopp vänder åter till platser där de har jagats på flykten. Samma sak med klimatet: Det behövs rejäla reformer som på allvar sänker utsläpp och ställer om och går bortom symbolpolitiken. Ohälsan är en enorm utmaning, och vi har höga sjukskrivningstal, rekordlånga vårdköer och en vård som inte finns när man behöver den. måste vi kapa vårdköerna. Då räcker det inte med förhoppningspengar ut i ett dysfunktionellt sjukvårdssystem, utan vi måste också har mer av nationellt ledarskap och styrning. Det behövs nu på kort sikt en stärkt primärvård och en nationell vårdförmedling som kan bidra till att vi använder den lediga kapaciteten och ser till att den kommer patienterna till del. Vi behöver också genomföra en omfattande sjukvårdsreform, för de 21 regionerna klarar inte vårdens samtliga förmågor på ett bra sätt, och det behövs nya grepp. Vi måste också se att ohälsa hänger samman med relationer eller brist på relationer. När ensamheten är det enda sällskapet vid den från utskickade matlådan följer ohälsan i dess spår. Det blir mer depression, mer demens och mer smärta – en kronisk stress som drabbar immunförsvaret och leder till mer hjärtinfarkt och stroke. Därför måste vi bygga fler anpassade bostäder med gemenskapsmöjligheter för äldre. Vi måste se till att äldre inte möter fler i än att man kan lära känna alla, och personalen måste få trygga jobb med scheman som möjliggör jobb och familjeliv så att de uthålligt kan utföra sina fantastiska insatser. Efter pandemin behöver vi en återstart av gemenskapen i . Vi behöver dem som sträcker ut en hand till den som är i nöd, som ser våra barn, bryter ensamhet och gör att goda värden kan breda ut sig. Goda värden är nämligen inte främst åsikter utan handlingar, och de får syre i civilsamhällets gemenskaper – i de möten mellan människor som behövs mer . I ett land där många barn tror att deras föräldrar eller andra vuxna inte har tid för dem behövs reformer för civilsamhällets gemenskap. När vi drabbas av en kris som pandemin är det lätt att vi vänder oss inåt, men vi måste också orka lyfta blicken och se att fattigdomen i världen nu ökar kraftigt – . Det handlar om länder där det inte finns återhämtningspaket eller permitteringsstöd, där barn inte bara har tappat skolgången utan därmed också sitt enda riktiga mål mat och där svälten ökar. Vi kan inte leva bekvämt i en sådan värld. Vi vill inte det. måste ställa upp, göra bättre och göra mer så att bistånd bekämpar fattigdom och inte hamnar i orätta händer. I förlängningen gynnar det också oss. Debatt med anledning av budgetpropositio-nens avlämnande Uppgifterna är stora. Det går att vända utvecklingen på de här områdena, men det är bråttom. Tyvärr saknar regeringen det ledarskap och den reformkraft som krävs. behövs ett nytt ledarskap för ett samhälle där det vi har bestämt oss för att fixa tillsammans verkligen fungerar – för ett samhälle där ingen hålls tillbaka men ingen heller lämnas kvar. 88 (C) replik: här i kammaren begär man replik för att man inte håller med om det som sägs i ett anförande, men ibland begär man replik för att man håller med – för att det faktiskt är sådant som man själv tycker. Bland många bra saker av tog här upp en vision som jag faktiskt ibland har saknat i debatterna, nämligen att man fullt ut värnar det svenska biståndet. Det kan jag verkligen förstå att man gör i det läge vi just nu har internationellt efter covid, med akut fattigdom, krig och många som lever i extrem nöd på olika platser. i den här budgetdebatten har vi dock hört från ett parti som vill använda biståndet som en bankomat för att finansiera alla möjliga satsningar. Man vill ta från de allra mest utsatta i världen, och man ställer det mot allt det vi behöver göra i vårt eget land – som att vi skulle överge allt det vi har stått för under alla år, nämligen att bistå de allra mest utsatta av våra medmänniskor där ute i världen. Den uppenbara frågan, fru talman, är: Är detta någonting som och ställer upp på? Det handlar bland annat om att finansiera en pensionsreform, eller hur nu hade tänkt sig det hela. 89 (KD) replik: Tack för frågan, ! Vi kristdemokrater menar att det finns väldigt stora behov i världen, inte minst just . Det har tidigare skett en väldigt positiv utveckling när det gäller fattigdom, av många skäl: Biståndet har varit en komponent, men också öppenhet och handel har lyft människor ur fattigdom – liksom att institutioner har vuxit sig starka. Skola och utbildning har ju fått en oerhörd knäck under pandemin, och vi vet att långt fler flickor blir bortgifta på grund av att de inte är i skolan. Vi vet att fattigdomen ökar och att fler svälter än på många, . Det är klart att biståndet behövs i det läget. Det behövs ett bra bistånd, och det behöver vara effektivt. Det behöver utvärderas bättre än vad som skett historiskt, och korruptionen inom biståndet behöver bekämpas hårdare för att varje skattekrona ska ge allra mest effekt när det gäller fattigdom. Det finns också väldigt intressant forskning på hur man med direktstöd kan nå direkt till befolkningar utan att gå via korrupta regimer och annat. Debatt med anledning av budgetpropositio-nens avlämnande Det finns alltså mycket att göra inte bara när det gäller biståndets struktur utan även när det gäller sådana saker som att se till att världen inte tappar i vaccintempo . Det gäller inte bara covidvaccin utan även vaccin mot enkelt avhjälpta sjukdomar som förhindrar utveckling, välstånd och tillväxt i världen. Jag är övertygad om att en värld där vi bekämpar fattigdomen är en säkrare och tryggare värld också för oss som bor i . 90 (C) replik: På ett sätt var även detta inlägg ett bra svar – det avslöjade ett genuint engagemang för bistånd och för de utsatta personer som jag vet att är både intresserad av och kunnig om – men det var tyvärr inte svaret på den akuta fråga som ställs just nu och just här. Det finns ett parti som vill fullständigt sabla ned det bistånd vi värnar och i stället använda det till alla möjliga andra ändamål. Är det någonting som är moraliskt acceptabelt för och ? Det är faktiskt mer en vädjan än en fråga. 91 (KD) replik: Jag kan tala för , och vi har inga ambitioner att göra på det sätt som beskriver – verkligen inte. Om man vill ta ansvar i världen och inte sluta sig tror jag att man måste se att detta även hänger ihop med hur människor flyr. Om människor har det sämre, om vi inte klarar att bekämpa förtryck och sprida demokrati och om vi inte klarar att bekämpa fattigdom får vi också fler flyende i världen. Det leder till problem och utsatthet, både för dessa människor och för länder som ska ta emot flyende. Därför behövs bistånd även ur den aspekten. Jag talar alltså för , och vi vill ha ett bistånd som når fram, som bekämpar fattigdom och som i detta läge inte minst bekämpar svält och ser till att både pojkar och flickor kan få utbildning. 92 (V) replik: Jag kan väl börja med att instämma i vikten av att hålla i biståndsbudgeten. Vi verkar vara överens om det, såväl och som flera andra partier, vilket är bra. Det finns dock uttalade hot mot detta; så är det ju. Jag tänkte prata lite om den skatteklyfta som finns när det gäller dem med sjuk- och aktivitetsersättning. Om jag inte missminner mig är det så att den som har 10 000 i garantiersättning betalar mer i skatt – alltså mer i skatt – än den som har turen att vara frisk och ha ett jobb med lika mycket inkomst. Det där infördes ju när satt i regeringen, och jag undrar varför. Vad var syftet, ? Varför skulle kroniskt sjuka och funktionsnedsatta ha en högre skatt än den som hade turen att vara frisk och ha ett jobb? Det gäller dessutom personer som har väldigt låg ersättning. Vad var syftet med detta? 93 (KD) replik: Syftet när Alliansen införde jobbskatteavdraget 2006, om det är det tänker på, trodde jag var känt för de flesta – men uppenbarligen inte för . Debatt med anledning av budgetpropositio-nens avlämnande Syftet var att det skulle löna sig bättre att arbeta i . Genom att prioritera fram ökade möjligheter att jobba skulle vi också få fler jobb att växa fram. Det är nämligen inget nollsummespel, som det är i Vänsterns värld, utan det spelar roll hur man utformar skatter. Det spelar roll hur man utformar ersättningssystem och annat. Detta är mycket viktigt. Det har också visat sig att detta var en stor framgång. Man har lyckats skapa jobb, och fler har kommit i arbete tack vare de här reformerna. Det är också skälet till att Socialdemokraterna inte har avskaffat detta man har suttit vid regeringsmakten, gissar jag. De har sett att detta spelar roll. Idén var alltså inte att försämra för någon utan att förbättra för dem som går till ett arbete. Sedan har vi kristdemokrater i flera budgetar sett att den grupp som pekar på har en tuff och besvärlig ekonomisk situation. Vi har i många budgetar i rad föreslagit förbättringar för dem som har varit väsentligt större än vad regeringen har föreslagit. Det är jag glad för. Jag tycker också att det är rimligt att den här skatteklyftan kan slutas. Detta handlar ju om personer som i många fall saknar arbetsförmåga och som inte kommer att kunna återfå arbetsförmåga. Jag tycker inte att det är särskilt problematiskt att denna skatt sänks för dessa personer. 94 (V) replik: Det är fint att höra att har kommit till insikt om att kroniskt sjuka och funktionsnedsatta inte ska betala högre skatt. Tanken har väl varit att de om de fick sänkt skatt plötsligt bara skulle ta sig i kragen och ta sig ut på den arbetsmarknad som inte tog emot dem. Det måste ändå ha varit så tankarna gick – annars förstår jag väldigt lite av resonemang. Detta är ju personer som har väldigt låg ersättning. Jag kommer ihåg när vi drev igenom en skattesänkning under den förra mandatperioden. Då gick ut och protesterade högt. Sedan fick man backa eftersom framför allt funktionshindersrörelsen gick ut och protesterade väldigt påtagligt mot ställningstagande. Det är väl bra att har kommit till nya insikter. Jag beklagar ändock att vi har hanterat kroniskt sjuka och funktionsnedsatta på detta, skulle jag vilja säga, ovärdiga sätt. 95 (KD) replik: Jag tycker att det är bra att dessa personer får en förbättrad ekonomisk ställning. Det har vi föreslagit i många budgetar, även om vi har jobbat mer med att höja de lägsta ersättningarna – den så kallade garantiersättningen. Det är framför allt där vårt fokus har legat, men jag har verkligen inget emot att man sänker skatten och på det sättet förbättrar för dessa personer. Jag önskar att kunde lägga ett lika stort engagemang på att få människor tillbaka in i arbete, så att de som har en chans att komma tillbaka får sin rehabilitering, så att vårdköerna kapas och så att man ser till att människor får ordentliga drivkrafter in i arbete. Det handlar även om att arbetsgivare stimuleras att anställa fler människor som faktiskt har en liten arbetsförmåga, så att inte människor göms och glöms i bidragssystem i stället för att få chansen till en arbetsgemenskap. Debatt med anledning av budgetpropositio-nens avlämnande Där tycker jag att det finns brister i politik och i regeringens politik. Jag vill gärna bidra till att vi kan ge fler människor – de människor som kan – chansen att komma tillbaka. 96 (L): Jag skulle vilja rikta mig direkt till den hårt arbetande medelklassen – människor som går till jobbet , som kämpar för att deras barn ska få det bättre än de själva, som tar ansvar för bostadsrättsföreningen eller den lokala fotbollsklubben, som tar ansvar i klimatomställningen och som står upp för viktiga värderingar om ”gör din plikt, kräv din rätt”. Allt det där byggde vårt land. Jag träffar många svenskar som känner en enorm frustration över att ingen tar itu med samhällsproblemen. Detta är människor som ser att samhället slits isär. Det är människor som känner en frustration över att politiken fastnar i pajkastning och att politiken handlar för mycket om politiskt spel och för lite om att lösa problem. Detta är människor som undrar vad de egentligen får för sina skattepengar i ett land som har världens högsta marginalskatter på arbete men inte världens bästa välfärd.