prot · H80967 · 2021-01-20 00:00:00 — Allgrönt ljus för cyklister har visat sig öka tryggheten och effektiviteten för cyklister i stora korsningar. Detta innebär att alla cyklande i en korsning får grönt ljus och att motorfordon har rött ljus. På dessa områden behövs utredningar och ett intensifierat arbete för att göra cyklingen till en självklar och säker del av stadstrafiken. har en marknad där möjlighet att hyra cyklar och elsparkcyklar vuxit fram. Detta är i grunden positivt då det främjar folkhälsan, minskar trängseln och ökar människors mobilitet. Det finns dock ett växande problem inne i städerna med cyklar och elsparkcyklar som lämnas mitt på vägar och på andra olämpliga platser. Det försvårar framkomligheten för många, vilket är allvarligt, inte minst för äldre, funktionsnedsatta och blåljuspersonal. Här behövs förtydliganden av regelverket för hyrda cyklar och elsparkcyklar. Vi har alla ett ansvar för det offentliga rummet, och ingen har mer rätt till det än någon annan. Därför vill jag även yrka bifall till reservation 20. 185 (SD): Jag vill börja med att nämna att vi står bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande yrkar vi bifall endast till reservation 12 gällande likriktning av regelverket för väjningsplikt vid cykelöverfarter och cykelpassager. skadas enligt cirka 2 800 barn så pass allvarligt att de måste uppsöka sjukhus för omvårdnad. Runt 25 cyklister omkommer. Enligt NTF är cyklister den trafikantgrupp som står för det allra största antalet allvarligt skadade personer. Drygt 2 000 av 4 200 allvarligt skadade 2018 var cyklister, och 226 cyklister var mycket allvarligt skadade. Vikten av att cykla trafiksäkert är något som måste läras in redan från barnsben, och har en motion om att det från samhällets sida ska tas ett större ansvar för att lära barn att cykla på ett säkert sätt. Ett minne som många av oss har, i alla fall vi som är komna – där räknar jag in mig själv – är trafiklekskolorna, där man på ett lekfullt sätt fick trampa runt och lära sig trafikregler och hur man agerar i trafiken. Tyvärr är dessa lekskolor ett minne blott, men det vore kanske en bra sak att starta upp dem igen. Det är av största vikt att vi minskar antalet skadade och omkomna i cykeltrafiken. Trafikregler ska vara lätta att förstå, men när det gäller reglerna för cykelpassager och cykelöverfarter kan vi konstatera att de olika reglerna tyvärr pekar på raka motsatsen. En hög andel cyklister känner inte till att bilisterna ska lämna cyklisterna företräde vid en cykelöverfart men att cyklisterna ska lämna bilisterna företräde vid en cykelpassage. Här vill vi, precis som vi anför i reservation 12, att regelverket ska ses över och reglerna harmoniseras så att de blir likalydande. Förslagsvis kan det vara lämpligt att cyklisterna i båda fallen ska lämna bilisterna företräde då cyklister tillhör gruppen oskyddade trafikanter. Oavsett vilken grupp som ska lämna företräde måste regelverket likriktas för att öka säkerheten och undvika missförstånd – missförstånd som i värsta fall har en dödlig eller invalidiserande utgång. Äntligen ser det ut som att vi får till en översyn av väglagen gällande byggnation av cykelväg längs statliga vägar. Det är inte man kan se och kämpa på samma sida, men plötsligt händer det. Jag delar ifrågasättande av Socialdemokraternas, och Liberalernas hållning i frågan och har inte riktigt förstått logiken, som tagits upp tidigare här. I trafikutskottets betänkande ingår att ger regeringen i uppdrag att återkomma med ett förslag som gör det möjligt att anlägga friliggande cykelvägar utan krav på direkt anslutning till vägar. Detta skulle innebära ett lyft för cyklingen då det kan ge kortare väg att cykla men framför allt göra att cykelvägar kan anläggas i en betydligt trevligare miljö än utmed en tätt trafikerad väg. Jag har ett exempel från min egen kommun, där stora delar av cykelvägen mellan och , som är relativt nybyggd, går utmed väg 21. Det är en 100-väg, och man får verkligen leta efter en sämre miljö att cykla i. Man ser aldrig någon cykla där, och jag förstår varför. Hade denna sträckning kunnat förläggas en bit från vägen hade det blivit mer naturskönt, och man hade sannolikt också fått en genare sträckning. Jag välkomnar verkligen en förändring så att kan få möjlighet till större flexibilitet när nya cykelvägar ska anläggas. För att göra cyklingen attraktiv, enkel och säker är det viktigt att stor hänsyn tas till bra cykelbanor och cykelstråk vid planering av nya bostadsområden. En kontinuerlig översyn av de befintliga stråken behöver också göras, men här måste man från kommunernas sida också ta stor hänsyn så att övriga fordons framkomlighet inte blir lidande. Något som är ett orosmoment är att parkera sin cykel på vissa platser. Jag har själv fått min cykel stulen vid stationen i , och jag parkerar därför inte där utan en bra bit därifrån och går sista biten. Jag är nog inte ensam i min oro över att ställa cykeln på vissa platser. Så ska det inte behöva vara. kan man i se flera orter hur det byggs bevakade cykelparkeringar. Att kunna parkera sin cykel utan att behöva oroa sig för att den blir stulen är något som borde kunna locka fler att cykla till tåget eller till bussen. Därför välkomnar vi fler initiativ till säkra och smidiga uppställningsplatser. Vi sverigedemokrater och har en reservation gällande färgsättning av cykelbanor. Flera kommuner arbetar med färgsättning av cykelbanor, och detta är ett bra sätt att tydliggöra att det är en cykelbana som ska korsas. Men även här menar vi att det vore bra om detta likställs i hela landet, så att färgsättningen inte divergerar mellan olika kommuner. Det är inte en kostnadsfråga om en cykelbana målas gul eller grön. Det är inte heller regelverket kring detta som är omgärdat av höga kostnader. Därför anser vi att cykelbanornas färg bör likställas i landet för att det ska bli en standardisering och en tydlighet. Slutligen vill jag ta upp fenomenet elsparkcyklar. Få av oss kunde nog se detta komma . Att ha möjlighet att när som helst och var som helst i våra större städer hyra en elsparkcykel är förstås positivt, och det ökar mobiliteten; det är inte tu tal om det. Men det har också en baksida. Vi ser hur skadorna ökar i omfattning. Det är vanligt med huvudskador och frakturer. Elsparkcyklarna parkeras också väldigt ofta på olämpliga ställen, och i värsta fall kastas de ned i en kanal. Det behövs en kraftigare reglering av elsparkcyklarna då de försvårar framkomligheten för framför allt synskadade. Men de är också ett hinder vid renhållning och snöröjning. De är också ett förfulande inslag i stadsbilden när de står parkerade både här och där eller ligger slängda i en hög. Därför, fru talman, menar vi att regeringen skyndsamt behöver se över regelverket gällande elsparkcyklar. 186 (C): Vi debatterar nu cykelbetänkandet, och jag tänkte redogöra för ingångar och ställningstaganden. Cykeln tar mindre plats än bilen. Cykeln genererar inte heller några utsläpp och är bra för folkhälsan. Vi från vill peka på att allt fler upptäcker cykelns fördelar för framkomligheten. Cykeln ger många fördelar, men cyklister möter också många utmaningar. Därför menar att det är viktigt att öka och förbättra framkomligheten för cyklar genom att bygga fler lokala och regionala cykelbanor och så kallade cykelmotorvägar liksom att minska barriäreffekter från korsande spår och vägar. Cykeln har också i denna svåra tid med coronapandemin gjort att fler har kunnat välja cykeln för att resa och då kunnat minska det kollektiva resandet och på så sätt kunnat bidra till att minska smittorisken. vill också betona att det är viktigt att se över behovet av åtgärder som möjliggör cykling i hela landet. I trafikplaneringen måste cyklister och gångtrafikanter ges en säkrare plats. Att kunna transportera sig med cykel är viktigt för en framtida hållbar stadsutveckling. Det är viktigt att man i samhällsplaneringen och motsvarande lägger stor vikt vid att tänka in cykelperspektivet i planeringen. En fråga som är viktig att uppmärksamma i detta sammanhang är att cyklister, precis som bilister, behöver en enhetlig och tydlig skyltning som underlättar orienteringen ute på vägarna. vill därför understryka vikten av att statliga huvudmän samverkar med de kommunala huvudmännen så att skyltningen genomförs och blir enhetlig och likadan i hela landet. En tredjedel av våra resor är kortare än , och då är cykeln ofta ett bra alternativ. sker av våra resor med cykel. Vi kan alla se att intresset för cykeln som transportmedel har ökat. vill därför understryka att bra cykelleder och bättre vinterunderhåll på cykelvägarna skulle öka cyklandet betydligt. Ett ökat cyklande vore också bra för miljön och hälsan och för att minska trängseln i våra städer. Vi kan konstatera att det är väglagen som reglerar byggande, drift med mera av allmänna vägar. Cykelvägar utan direkt koppling till bilvägar betecknas inte som vägar enligt väglagens definition, vilket bland annat innebär att det kan vara svårt att med väglagens vägrätt nyttja mark för cykelvägar och att det inte är samma exproprieringsmöjligheter som för allmänna vägar. Frågan om markåtkomst för cykelinfrastruktur har därför diskuterats . har i olika rapporter och promemorior lyft fram olika aspekter och anfört att det kan krävas antingen en lagändring eller en annan tolkning av väglagen. underströk så sent som att en eventuell revidering av väglagen är en stor fråga som bör analyseras och hanteras i särskild ordning. vill lyfta fram att frågan om expropriering är viktig att uppmärksamma. Inom ramen för den sakpolitiska överenskommelsen mellan Socialdemokraterna, har partierna kommit överens om att andelen som reser med cykel ska öka men också att den privata äganderätten ska värnas och stärkas. Det är viktigt att framhålla att stor hänsyn tas till äganderätten när cykelvägar byggs och att denna fråga därför bör uppmärksammas om det blir aktuellt att genomföra ändringar i väglagen. I regeringens beslut från om fastställande av den nationella trafikslagsövergripande planen för transportinfrastrukturen för perioden –2029 anges att ska utreda om, och i så fall hur, frågan om markåtkomst är ett hinder för tillkomsten av cykelvägar eller vid genomförandet av regionala cykelplaner och vid behov lämna förslag till regeländringar. Vidare bör Kommuner och Regioner involveras i detta arbete, så att kommuner och regioner får vara med och tycka till. Vid utskottssammanträdet i informerade om det pågående arbetet med anledning av regeringens uppdrag. I arbetet ingår att kartlägga vilka brister och behov som finns och att ta fram förslag till åtgärder. menar att en ändring i väglagen inte alls är nödvändig utan att samarbete med kommunerna om exempelvis detaljplaner kan göra att överenskommelser kan slutas med markägare så att cykelvägar kan byggas utan att man behöver expropriera mark eller att staten ska tvinga till sig mark så att äganderätten åsidosätts. Avslutningsvis vill jag säga att är för att fler ska cykla och att cykeln ska användas än mer. Men när det gäller den sista frågan om stärkt äganderätt kopplad till väglagen vill vi ändå betona att äganderätten inte får åsidosättas. Jag yrkar bifall till reservation 6. 187 (V) replik: Om jag ska förenkla resonemang lite grann – får gärna korrigera mig om jag har förstått det fel – kan jag sammanfatta det som att man gärna vill ha mer cykelvägar men inte om det på något vis äventyrar den privata äganderätten. Då ska man komma ihåg att när det byggs infrastruktur finns det ofta väldigt bra lösningar för hur man drar vägar. Det är i ytterst extrema fall som staten kan tvångsinlösa mark, alltså ta mark och sedan betala en ersättning till markägaren. Detta kan vara viktigt för att den infrastruktur som vi vill ha ska kunna byggas. För detta har vi en ordning då det byggs vägar för motoriserade fordon, alltså bilvägar. vill vi ändra i väglagen så att man ska kunna bygga en cykelväg mellan exempelvis och , oavsett om det finns en bilväg där eller inte. resonemang tycks vara att man inte ska kunna göra det, därför att om detta kommer i strid med den privata äganderätten är den privata äganderätten viktigare. Jag vill därför fråga och om ert förslag innebär att vi ska ha en särskild ordning för anläggande av cykelvägar som inte gäller för anläggande av andra vägar. Ska den privata äganderätten vara viktigare då man överväger att anlägga en cykelväg än om man överväger att anlägga en bilväg? 188 (C) replik: Jag tackar för frågan. Ingången när det gäller den privata äganderätten är att vi alltid ska värna och stärka äganderätten, oavsett om vi bygger vägar, cykelvägar, järnvägar eller nya kraft- och elledningar. Allt detta är samhällsplanering och ofantligt viktigt att vi får till. Jag har ständig kontakt med min hemkommun, och jag har ett lysande exempel därifrån. Man ska bygga ut mellan och Sundholmen, och alla markägare som är drabbade är positiva till att man bygger ut vägen. De ser också jättegärna att det blir en gång- och cykelväg, men de vill ha den i anslutning till vägen. De vill inte att den läggs någon annanstans längs sträckan och tar än mer mark i anspråk för lantbrukarna. När vi bygger ny infrastruktur – oavsett om det gäller en cykelväg, en väg eller någonting annat – är det också viktigt att tänka på att vi har en livsmedelsstrategi som ska uppnås. Vi vill producera mer livsmedel och är i behov av detta. Därför bör äganderätten värnas i allt vi jobbar med, och den ska vägas in som en viktig aspekt. Vi ska vara försiktiga med att gå in och expropriera för mycket så att staten tar för mycket. Vi ska i stället på ett så smidigt sätt som möjligt komma fram till bra lösningar, oavsett om det rör vägar, järnvägar, cykelvägar eller kraftledningar. När det gäller den här frågan anser vi att det är precis som för fram, nämligen att det i så fall är bättre att föra fram och jobba med detaljplaner så att man på ett så smidigt sätt som möjligt kommer fram till en bra lösning som gör att fler kan cykla, att vi kan få fler cykelvägar och att den privata äganderätten bibehålls och stärks. 189 (V) replik: Väglagen är lika gammal som jag, , och vid mängder av tillfällen har våra regioner, kommuner och cyklistorganisationer pekat på problem med den. Väglagen säger att cykelvägar endast får anläggas om det finns ett funktionellt samband med en motoriserad väg, alltså med en bilväg. har faktiskt fått i uppdrag att utreda den här frågan, och vill inte göra någonting åt den. Jag tror att det snarare handlar om att inte har någon större erfarenhet av att bygga fristående cykelvägar och kanske att ambitionsnivån inte är särskilt hög på det området. Därför behöver vi ändra i väglagen. Den behöver helt enkelt moderniseras så att vi kan bygga mer cykelvägar – och bygga dem fristående från motoriserade vägar. Det jag fortfarande inte förstår med invändning, fru talman, är om man vill ha någon särskild ordning för att bygga cykelvägar. lät det som att vi ska stärka den privata äganderätten i alla avseenden: när vi bygger elledningar, när vi bygger järnväg och när vi bygger nya motorvägar. Är det så menar? Vill man som en konsekvens av detta göra den privata äganderätten överordnad utbyggnad även av annan infrastruktur? I så fall får jag ihop det. Men varför vill man annars stärka den privata äganderätten bara när det handlar om utbyggd cykelinfrastruktur? 190 (C) replik: Tack för frågan, ! Den privata äganderätten är väldigt viktig att värna och stärka i alla hänseenden, oavsett vad vi ska jobba med. Vi står inför stora utmaningar. Vi jobbar just nu med den nationella infrastrukturplanen, och det är mycket infrastruktur som kommer att behöva byggas och renoveras. Vi står inför behovet av att bygga nya stambanor, vilket jag vet att och väldigt gärna vill. När vi bygger ny infrastruktur – oavsett om det är vägar, järnvägar eller, som i det här fallet, cykelvägar – behöver vi bygga den på ett sådant smart sätt att vi inte gör ett för stort ingrepp i den privata äganderätten. Jag tar exemplet hemifrån, där man som boende och markägare är väldigt intresserad och vill ha en ny riksväg. Man ser behovet av bra infrastruktur, men man vill ha den byggd på ett sådant smart sätt att den inte tar för mycket mark i anspråk. Detta är det oerhört viktigt att trycka på i alla frågor som rör intrång i den privata äganderätten och hos de privata markägarna: Oavsett vad det är vi sysslar med ska vi se till att vi bygger infrastrukturen på ett sådant smart sätt att vi inte tar för mycket mark i anspråk. På det kan vi alltså även koppla på att vi har en livsmedelsstrategi som ska uppnås och att vi vill producera mer livsmedel. På det sättet får vi ihop det. Vi vill fortsätta att utveckla infrastrukturen och bygga cykelvägar, och vi vill producera mer livsmedel – men vi bygger det på ett sådant smart sätt att äganderätten inte åsidosätts. 191 (KD): Cykeln är ett alldeles utmärkt fordon som ger både motion och naturupplevelser som man har möjlighet att flytta sig från punkt A till punkt B. Tyvärr ser vi att det finns problem med att få fram nya cykelvägar, och då framför allt mellan olika kommuner. Det är därför positivt att ställer sig bakom det utskottet anför om att regeringen bör återkomma med förslag som gör det möjligt att anlägga friliggande cykelvägar, utan krav på direkt anslutning till vägar avsedda för motortrafik, och att detta ska tillkännages till regeringen. Vi är positiva till detta. Vi vill framhålla att cykling är ett utmärkt sätt att förflytta sig. Tyvärr ser vi att många barn lär sig cykla sent. Vi menar att cyklingen behöver främjas bland barn och ungdomar samt bland nya svenskar. På många håll i landet pågår projekt för att nå nya målgrupper i syfte att öka cyklingen. Vi har noterat att det i ett antal kommuner genomförs projekt som är inriktade på trafiksäkerhet och på att barn och vuxna ska lära sig att cykla. Att främja barns cykling och att utbilda barn i trafiksäkerhet stärker enligt vår mening barns hälsa samt ökar förståelsen för de lagar som gäller i trafiken. Vi anser att vi bör göra mer för att uppmuntra enskilda att lära sig att cykla. Tidig kunskap om trafiksäkerhet och ökad medvetenhet om faror i trafiken leder enligt vår bedömning till färre olyckor. Vi vill betona att cykling har en stor utvecklingspotential med goda miljö-, klimat- och hälsoeffekter. Vi vill framhålla att det är mycket viktigt att fortsätta arbetet för en ökad säkerhet för cyklister i trafiken och att det behövs mer strategiskt förebyggande arbete för att minska antalet cykelolyckor. Vi vill här särskilt påminna om att målet med allt trafiksäkerhetsarbete är att ingen ska dö eller skadas allvarligt i trafiken. Vi kan konstatera att cyklister inte toppar statistiken över antalet omkomna i trafiken men att det ändå var 17 dödsfall , vilket är alldeles för många. När det kommer till allvarliga och måttliga skador är cykeln den farligaste fordonstypen i trafiken. Den vanligaste orsaken till allvarliga skador hos cyklister är singelolyckor. Vi anser att kommunerna bär ett stort ansvar för att vidta åtgärder för att underlätta för cykeltrafik. Vi anser att det är viktigt att kommunerna samarbetar för att hitta gemensamma lösningar för att underlätta för cyklisterna. Kommuner som underhåller vägbanor och bland annat åtgärdar grus och löv kan göra stor skillnad. Det är också angeläget att cyklister och gångtrafikanter i så liten utsträckning som möjligt delar körbana. Vi menar att det finns anledning att stärka cyklisternas trafiksäkerhetskunskap. Vikten av hjälm behöver understrykas eftersom skallskador är det vanligaste vid allvarliga eller dödliga olyckor hos cyklister. Vi vill också påminna om att det utefter allt fler vägar finns väldigt väl fungerande cykelbanor. Men på många ställen delar cyklisterna fortfarande väg med bilisterna, och i dessa sammanhang behöver trafiksäkerheten förbättras. Det gäller inte minst när bilar behöver köra om cyklister. Det är också viktigt att polisen har resurser att följa upp regelverken. Sammanfattningsvis menar vi att trafiksäkerheten för cyklister måste främjas. En sådan åtgärd är att införa ett hastighetsberoende avståndsvillkor på minst en och för motorfordon som kör om cyklister. Vi står bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar vi bifall enbart till reservation 10. 192 (L): debatterar vi trafikutskottets betänkande TU3 Cykelfrågor. Pandemin har slagit väldigt hårt mot transportbranschen, med en kraftigt nedsatt efterfrågan. Här har cykeln varit ett starkt undantag, då den naturligt ger möjlighet att undvika smittrisker. Man är ute i stället för att vara i ett begränsat utrymme, man kan hålla fysiskt avstånd till andra människor och man behöver inte beröra ytor. Låt oss hoppas att intresset för cykling håller i sig efter pandemin! Fördelarna med att människor cyklar gör att Liberalerna vill underlätta för cyklisterna. En mycket viktig förutsättning för att det ska vara smidigt att cykla är att det finns sammanhängande säkra stråk och att dessa underhålls kontinuerligt. Det finns alltför många ogenomtänkta trafikmiljöer som försvårar för cyklisterna. Det handlar naturligtvis om den komplexa infrastrukturen i våra större städer, men det handlar också om att bristen på en sammanhållen planering har gjort att standarden på en cykelväg kan försämras vid en kommungräns. Det är inte rimligt. Vi vill se fler satsningar på sammanhängande regionala cykelstråk för att göra det lättare att cykla längre sträckor. Väglagens texter om byggnation av cykelvägar har diskuterats under en rad av år. Cykelvägar utan direkt koppling till bilvägar betecknas inte som vägar enligt väglagens definition, vilket bland annat innebär att det kan vara svårt att med väglagens vägrätt använda mark för en cykelväg. Det finns heller inte samma möjligheter att ta mark i anspråk som det finns för allmänna vägar. En utredning som vi beslutade om i den nationella planen 2018 ser nu över vilka hinder som finns för byggnation av cykelvägar. Därmed ansåg jag inte att det fanns behov av ett initiativ från utskottet i frågan. var också i trafikutskottet och redovisade då att det finns en rad olika lösningar på problemet med att bygga cykelvägar på mark. Vi vill därför invänta denna utredning. Dessutom förvånade det mig att äganderätten inte lyftes i majoritetens förslag, då man bör ta stor hänsyn till äganderätten när man bedömer eventuella ändringar i väglagen för att underlätta byggnation av cykelvägar. Liberalerna vill också öka möjligheten att ta med cykeln på pendeltåget. Genom att kombinera kollektivtrafik och cykel kan fler låta bilen stå och därmed göra en insats för miljön och minska trängseln på vägarna. Elsparkcykeln är utsatt för mycket diskussion, men just som ett fordon för att transportera sig till och från kollektivtrafiken är den mycket intressant ur ett dörr-till-dörr-perspektiv. Den tar liten plats på tåget och tar dig sedan smidigt de kortare sträckorna från start till mål. Vi i Liberalerna är positiva till elsparkcyklarnas nisch inom mobiliteten, men ett regelverk behöver utredas för att undvika de negativa effekter som finns och som bland annat våra stora städer har fått erfara. Framkomligheten för alla gångtrafikanter, inte minst för äldre och personer med funktionsnedsättning, är här avgörande för oss. Vi menar att regeringen skyndsamt måste säkerställa att det genomförs nödvändiga förtydliganden av regelverket för elsparkcyklar för att minimera både personskador och parkeringsproblem. Cyklister är oskyddade i trafikmiljön. Separata cykelvägar finns på många ställen, men delar cyklister ofta vägbanan med bilister. Trafiksäkerheten behöver förbättras, inte minst när cyklister blir omkörda på större vägar. bör gå före och införa ett hastighetsberoende avstånd vid omkörning. Regeringen bör ge berörd myndighet i uppgift att skyndsamt utreda och införa ett hastighetsberoende avståndsvillkor på minst en och för motorfordons omkörning av cyklister.