prot · H90939 · 2021-12-02 00:00:00 — I stället handlar det om nya myndighetskrav som föreskriver att landets drivmedelsanläggningar ska ha rör och cisterner som är skyddade mot fukt och korrosion för att få fortsätta med sin verksamhet. Dessa föreskrifter från MSB, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, är som vi ser det inte omotiverade och har som sådana inte heller föranlett någon politisk debatt i sak. Konsekvenserna, däremot, kan på sina håll komma att bli långtgående, och det är detta dagens debatt handlar om. Det finns de som menat att , när vi problematiserat kring införandet av dessa nya föreskrifter, är emot de nya myndighetskraven, som leder till ökad säkerhet och bättre miljö, men det är alltså fel. Låt mig en gång för alla klargöra att det inte är så och att det inte ska råda någon tvekan om detta. Stöd till drivmedels-stationer på lands-bygderna Vi är däremot oroade över de långsiktigt negativa konsekvenser dessa tvingande regler kan komma att medföra för utbudet av kommersiell service och samhällsservice för människor, företag och offentlig sektor i våra landsbygdsområden. Och här menar vi att vi från politikens håll har ett stort ansvar att agera. På många håll i vårt land, exempelvis i min egen valkrets , är den lilla lokala macken också allt som oftast byns dagligvarubutik, inte sällan med samhällsservicefunktioner som post- och paketutlämning, apoteksservice eller ombudsfunktion för Systembolaget. är macken byns busstation, platsen där man köper fiskekort och platsen där kommunens bokbuss stannar. Kort och gott – på landsbygden är macken ofta själva knutpunkten då det gäller servicefunktioner. Det handlar inte bara om att privatpersoner ska kunna tanka och köpa en liter mjölk när den är slut. Det handlar också om samhällsfunktioner som ofta glöms bort i just den här debatten. I en del kommuner med exempelvis små deltidsbrandstationer eller en utlokaliserad hemsjukvård och hemtjänst är tillgången till en lokal landsbygdsmack själva förutsättningen för att man ska kunna utgå från byn i stället för att behöva åka in till den större centralorten för att tanka. Släckning av skogsbränder och andra större räddningsinsatser kan vara helt avhängiga av att det finns tillgång till en fungerande drivmedelsstation i närheten av den plats där en insats utförs. Om detta har bland annat försvarsutskottet uttalat sig. När det gäller rikets försvar och behovet av ett inte alltför utglesat nät av drivmedelsstationer har det också kommit synpunkter från våra kollegor i försvarsutskottet. Kort och gott, fru talman: – och då syftar jag i synnerhet på de mindre mackarna i glesbygd med alla deras kringfunktioner – utgör en bärande del i ett fungerande samhälle på ett sätt som vi förbiser i vår vardag. Som jag tidigare nämnt bedrivs verksamheten ofta med väldigt blygsam avkastning. drivs dessa stationer av byaföreningar eller enskilda familjer, och det är sällan som de mackar vi primärt talar om här ingår i de stora, välkända drivmedelskedjorna. Därmed omfattas de inte heller av centrala upphandlingar eller ramavtal som håller ned kostnaderna för de omfattande arbeten som de nu behöver få utförda. Uppgivenheten och frustrationen hos en del av de företagare jag har varit i kontakt med går nästan att ta på. Att som mackägare ställas inför ett ultimativt krav att göra investeringar i miljonklassen utan att det på något sätt höjer omsättningen torde kännas lika hopplöst som att stå vid med ett krav att ta sig över utan syrgas, om man inte är alpinist. Uppgiften känns övermäktig, och att kasta in handduken framstår tyvärr för många som den enda utvägen. Då investeringskostnaderna inte genererar några större intäkter är bankerna heller inte intresserade av att bistå med lån. De stödmodeller som har funnits har baserats på utbetalningar i efterhand, när mackägaren redan låtit utföra arbetet. Branschen har vittnat om att bankerna nekat mackägarna de kortfristiga lån som de behöver för att klara av detta. Mackägarna själva saknar ofta, som jag tidigare nämnt, de finansiella musklerna att ligga ute med investeringskostnader i miljonklassen. Vi ser redan att mackägare har börjat avveckla sin verksamhet eller kommunicerat att de ämnar göra det . För att stoppa denna utveckling måste vi agera nu på en gång, innan det är . Stöd till drivmedels-stationer på lands-bygderna tog initiativ till att väcka ett utskottsinitiativ i den här frågan. Ytterligare partier hakade på, och inom näringsutskottet landade vi i att bryta ut och behandla de motionsyrkanden som rör just denna fråga i ett separat betänkande. Resultatet av det är det som ligger på bordet . Till min glädje noterar jag att det finns en tydlig utskottsmajoritet för huvuddragen i vår hållning. Även om förespråkar att slutdatumet för genomförandet ska skjutas menar vi att även den inriktning som utskottet valt, att underlätta dispensgivning till de mackar som ännu inte genomfört uppgraderingen av sina anläggningar, är en godtagbar lösning. Det viktigaste är, som vi ser det, inte hur man undanröjer hotet om hundratals nedlagda mackar på landsbygden utan att man gör det. Vi menar emellertid att det borde vara enklare att flytta fram slutdatumet än att lägga en administrativ börda på såväl berörda mackägare som MSB i form av dispensansökningar och hantering av dessa. Men då myndigheten själv tycks förespråka denna lösning är vi inte emot den. I utskottets förslag ingår också att uppdra till regionerna att inventera vilka drivmedelsstationer som är centrala för att upprätthålla den kommersiella servicen på våra landsbygder. Det är bra. Det för att stödåtgärderna riktas dit där de gör störst nytta, vilket alltid ska beaktas när vi hanterar skattebetalarnas pengar. Att vi nu här i riksdag tar ett så tydligt grepp i den här frågan borde sända tydliga signaler till berörda mackägare ute i landet: Vi står på er sida. Det borde också sända tydliga signaler till ledningarna i berörda kommuner som med oro följt utvecklingen, inte minst mot bakgrund av att kostnaderna för sanering av mark när mackar hamnat på ekonomiskt obestånd och lagts ned inte sällan blir en fråga för kommunen att hantera. kanske vi undviker ett antal sådana fall. Om så är fallet är det naturligtvis bra. Vi sverigedemokrater tror på en levande landsbygd. Som vi ser det har macken, även om den med all säkerhet kommer att ändra skepnad , en viktig roll att fylla . Att vi här har en utskottsmajoritet för att vidta nödvändiga åtgärder i syfte att undanröja en ny potentiell våg av mackdöd på landsbygden är därför mycket tillfredsställande. 31 (C): Presidium, åhörare och ni som eventuellt tittar på debatten! Jag vill börja med att yrka bifall till utskottsmajoritetens förslag samt till vår reservation 2 från . Jag tror säkert att ni känner igen er i min beskrivning: När man åker runt på landsbygden ser man tyvärr väldigt många ödebyggnader på många ställen. Det kan vara den gamla posten som är nedlagd . Det kan vara matbutiken eller någon annan serviceinrättning. Det enda som är kvar är kanske macken. Då förstår man ju att den är väldigt betydelsefull, inte bara för dem som bor där utan också för turister som passerar och eventuellt för människor som har fritidshus i området. Inte minst måste man säga att macken är enormt viktig i områden där avstånden är väldigt långa. Detta gäller säkert även på andra ställen i , men i och med att jag kommer från och norra vet jag mycket väl vad långa avstånd betyder, precis som från . inland är till ytan ungefär lika stort som . Där finns bara sex kommuner, som är ganska glest befolkade. Totalt är det 30 000 invånare. Stöd till drivmedels-stationer på lands-bygderna När man börjar prata om procenttal och hur många mackar som finns i tror jag att Socialdemokraternas riksdagsledamöter gör samma misstag som man gör i regeringsställning. Det är få procent som bor i inlandet, och där finns också få mackar. Men mackarna är kanske också mer betydelsefulla där än längs efter kusten, där det finns ganska många. Det är den stora skillnaden. Orsaken till att vi står och pratar om mackarna på landsbygden , fru talman, är att politiken och myndigheterna har ställt krav på att drivmedelsstationerna ska byta rören i backen. Rören rostar nämligen snabbare på grund av att vi har beslutat att man ska tillföra förnybart bränsle i drivmedlet. Det är ingen som tycker att det är fel att tillföra det. Däremot kostar det ganska mycket att byta ut rören. Det kan vara en kostnad på allt från 500 000 upp till i vissa fall 3 miljoner. Har man en drivmedelskedja har man redan gjort den här omställningen och åtgärden. Men för den lilla mackägaren, som kanske inte har så mycket pengar, är det här enorma summor. Därför är jag väldigt glad över att vi tillsammans är överens här i kammare, så att det här ärendet faktiskt hamnade här till slut. Alla partier ser vikten av detta. Vi är nu överens om att dispens ska ges till mackägarna för att de ska kunna vidta den här åtgärden och att man sedan också ska få ett kraftigare stöd för att utföra det hela. Även om det redan finns pengar att söka i och på andra ställen, som min socialdemokratiska kollega sa , måste man ju förskottera dem när det gäller EU-pengar. Det är inte så att man kan rekvirera ut dem på en gång, utan man ska ligga ute med dem ungefär och skicka in kvitton. Därefter får man summan. När mackägarna går till banken och säger att de har fått EU-stöd och undrar om de kan få låna pengar tills åtgärden utförts säger bankerna oftast nej. Mackägaren i i fick till slut med sig kommunalrådet på banken. Då lyckades man övertyga banken om att mackägaren skulle få ett kortfristigt lån tills han kunde få EU-pengarna. Det gjorde att han kunde behålla macken. Det gjorde även att slapp köra enkel väg för att tanka sina bilar, något som också kan bli en konsekvens när mackarna på landsbygden läggs ned i de här stora områdena, där det är väldigt glest. blev jag inbjuden av Bogge Bolstad, fru talman. Han har jobbat med ett projekt i . En del av er har träffat honom här i när vi har haft seminarier om just mackarnas överlevnad på landsbygden. Han bjöd in mig att komma till kommun och besöka flera mackar i fjälldalarna där. En av mackarna som jag åkte till var den i . Ägaren till macken berättade att han och hans fru hade kvar på sista raden när året var slut. Då förstår ju vem som helst att det inte direkt är någon lukrativ verksamhet. Men ändå är den så otroligt betydelsefull för samhället, för turisterna och för stugägarna. Här har man drivmedel, men inte bara det. Man kan beställa från Systembolaget. Man har postutlämning och turistinformation. Mycket mer kommer säkert att adderas dit . Det är så mycket mer än bara en mack. Detta tror jag egentligen att de flesta här inne har förstått, och de som bor och lever i de här områdena förstår det definitivt. Stöd till drivmedels-stationer på lands-bygderna Det finns ett skäl till att vi driver på från oppositionspartierna i den här frågan. En del här inne tycker att vi sparkar in öppna dörrar när vi lägger fram utskottsinitiativ. Men det är inte så konstigt, fru talman. Från början, när den här frågan väcktes , var det inte särskilt många partier i som var intresserade. När vi hade möte med den dåvarande landsbygdsministern sa hon, precis som ledamoten i detta rum från Socialdemokraterna, att det finns gott om pengar och att man kan söka EU-medel – utan att förstå att man inte har pengar att ligga ute med tills man har fått dessa kvitton och vidtagit denna åtgärd och när bankerna säger nej. Det är det som är hela grejen. Jag ska ändå vara vän och snäll och glädja mig åt att vi nu är många som tycker att detta är bra. Det är pengar avsatta i både oppositionens budget och Socialdemokraternas budget som föll. Tyvärr tycker jag att det är för lite pengar. hade i sin egen budget avsatt det dubbla eftersom vi tror att det kommer att krävas. Det är nämligen så mycket pengar som behövs. Det är upp till 500 mackar runt om i hela landet som behöver detta stöd. När vi har kommit så här långt hoppas jag ändå att partierna i detta rum kanske har möjlighet att medverka till att skjuta till pengar om det behövs. Avslutningsvis vill jag vända mig till dig, Bogge Bolstad. Om du tittar på detta från ditt kontor i vill jag framföra ett varmt tack till dig för all hjälp, för att du aldrig gav upp och för att du inspirerade och gjorde att vi faktiskt tog tag i denna fråga. Du har varit en inspiration för mig längs vägen. har jag varit nära att ge upp. Jag vill också passa på att skicka ett tack från en norrlänning till en skåning som sitter i detta rum. Det är från . Du är en av de få som faktiskt var med från början och engagerade dig och lade ned enormt mycket energi och intresse på detta. Jag är också glad över att du har tagit landsbygden i norr till ditt hjärta. Det är på det sättet med alla skåningar i förskingringen. Men du har verkligen uppmärksammat frågan, och för det ska du ha ett varmt tack. 32 (V): Denna debatt handlar om stöd till drivmedelsstationer på landsbygderna. Om det är något som alla partier förstår är det nog att bränsleförsäljning är något som ger ytterst lite vinst per försåld liter bränsle. När vi sedan pratar om drivmedelsstationerna på landsbygderna, där omsättningen är liten, förstår man varför namnet på betänkandet lyder som det lyder. Inledningsvis vill jag framhålla att frågan om drivmedelsstationernas överlevnad är viktig för många som lever på landsbygden och i glesbygden. Utöver att erbjuda människor möjlighet att tanka drivmedel till sin bil inom rimligt avstånd bidrar dessa drivmedelsstationer även till viktiga samhällsfunktioner, som vi har hört andra prata om. De kan bland annat vara ombud för Systembolaget, och annat. De har kanske till och med lite livsmedel. Eller också är de bara en samlingspunkt för ortsborna. Stöd till drivmedels-stationer på lands-bygderna Därtill noterar jag att försvarsutskottet i sitt yttrande genom protokollsutdrag har understrukit vikten av att bland annat räddningstjänst och polis ska kunna verka under alla förhållanden, vilket enligt försvarsutskottet gör sig gällande inte minst i fråga om tillgången till drivmedel på landsbygderna och i glesbygd. Vi delar givetvis försvarsutskottets uppfattning. Utskottet föreslår ett tillkännagivande till regeringen med anledning av motionsyrkanden som har väckts under allmänna motionstiden. Det handlar om olika åtgärder för att underlätta för mackägare som ska göra dessa tekniska uppdateringar på anläggningarna. Det handlar helt enkelt om cisterner och rör som är nedgrävda under jord. är de nedgrävda när kunderunderlaget var betydligt större – kanske för rätt länge sedan. Det handlar om många drivmedelsstationer som ännu inte gjort dessa nödvändiga uppdateringar i enlighet med kraven som gäller . Några av kraven i tillkännagivandet är i sig rimliga, till exempel att statsstödsreglerna ska ses över för att man ska se om de står i vägen för att möjliggöra utbetalningar till dem som äger drivmedelsstationer i områden där servicen är gles. Det handlar också om att undersöka möjligheterna att göra förskottsutbetalningar av stöd till ägare av drivmedelsstationer, så att de kan göra dessa nödvändiga uppdateringar av utrustningen. Man kan kanske till och med se över möjligheterna till tillfälliga dispenser. är inte av någon annan uppfattning än majoriteten i utskottet när det gäller att det är viktigt att dessa drivmedelsstationer ges goda förutsättningar att bedriva denna verksamhet. Men noterar vi att regeringen aktivt arbetar för att säkerställa att dessa drivmedelsstationer ges möjlighet att vidta de åtgärder som krävs enligt de krav som Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har beslutat om. I regeringens förslag till statens budget , och i den budget som det fattades beslut om, föreslås en satsning på för ett investeringsstöd till drivmedelsstationer i områden där servicen är gles, vilket alltså är en åtgärd som riktar sig direkt till de drivmedelsstationer som vi pratar om. Det finns stora och växande regionala skillnader i , där marknadskrafterna gör så att pengarna centreras kring städerna. De drivmedelsstationer som finns kvar på landsbygderna och i glesbygd är därför viktiga för att människor där ska kunna införskaffa drivmedel inom rimliga avstånd. I likhet med vad som förordas i vår motion anser jag därför att det är centralt att regeringen säkerställer att även dessa drivmedelsstationer är uppdaterade, följer samhällsutvecklingen och har möjlighet att göra nödvändiga uppdateringar som omställningen kräver och som även gynnar klimatet. Dessa investeringar måste alltså samköras med den laddinfrastruktur som sker. Här passar det utmärkt att jag yrkar bifall till vår reservation 4, men vi står givetvis bakom även reservation 1 som vi har tillsammans med S och MP. Låt mig göra en tillbakablick på hur det såg ut när jag var grabb och hur möjligheterna då såg ut för att tanka. Först och främst hade jag tre affärer på cyklingsavstånd. Även en bensinmack fanns vid alla dessa tre affärer. De kallades faktiskt bensinmack, oavsett om man tankade diesel där. Stöd till drivmedels-stationer på lands-bygderna På tal om diesel hittade jag ett kvitto från . Jag kom från där jag gjorde militärtjänstgöring och tankade bilen. Dieseln kostade då per liter. Detta säger jag bara som information som är rätt så kul att ha med sig. Affärerna hade nog även då en mycket liten vinst från bränsleförsäljningen. Men helheten gjorde att servicen ändå fanns. måste jag ta bilen antingen norrut eller sex och söderut bara för att handla mat. kan jag faktiskt göra i grannbyn, med det är tack vare engagemanget från oss bybor som där driver en obemannad tankstation som en ekonomisk förening. Men den skulle vara omöjlig att driva om vi inte hade fått stöd och enormt många frivilliga obetalda arbetstimmar från byborna. Men en sak som gör att utvecklingen gått till nästan omöjlighet är bristen på regionalpolitik och bristen på samsyn om vad glesbygden ska vara till för. Vi fostrade och utbildade våra barn och unga för att se till att det fanns arbetskraft i industrin och för utveckling i städerna. Vi straffade dem som vägrade flytta. Det handlade om avstängning från a-kassan och ett system där allt gick ut på att dränera glesbygden. EU-inträdet försåg oss med en gemensam jordbrukspolitik som ytterligare dränerade bort småbrukarna. när man inser att det finns en gräns för samhället, där skatter inte ens räcker till det basala, blir svaret ofta att staten måste gå in för att stödja sådant som marknaden släppt för länge sedan. Här borde i alla fall polletten trilla ned, tycker jag. Våra naturresurser duger till att förstärka samhället och AB – men vad blir kvar för att ge lokalsamhället förutsättningar? Vi borde ha en politik som uppmuntrar människor och ger incitament att bosätta sig på landsbygden. Det måste väl finnas andra fördelar än den högsta kommunalskatten om människor ska välja att bosätta sig på landsbygden. Jag vill inte svartmåla allt som händer på landsbygden, men det handlar om att ha fått uppleva byar i stort sett utplånas och alltid ha känslan av att stå med mössan i hand och be om hjälp för att få vardagen att gå ihop. Det handlar om att veta att vi faktiskt har försett AB med humankapitalet, energin, skogen och malmen – men att vi ändå alltid behöver tigga. Det känns som att vi inte bara missar de misstag som gjorts politiskt utan även de möjligheter som finns där ute. Det enda som saknas är den gemensamma synen på vad vi ska ha landsbygden till. Vi som bor och verkar där ute vill driva affärer, bensinmackar och andra företag utan direkt stöd till verksamheterna. Men då måste flyttströmmarna gå tillbaka till landsbygden och de orter där omställningen av samhället nu sker. Vi vill ha underlag för levande samhällen, inte bara vara ett besöksmål för dem som har allt på hemmaplan men som besöker oss när det passar med deras lediga tid. Jag välkomnar givetvis turister och besökare, men vi som ska leva alla i dessa utdöende samhällen behöver faktiskt mer än stöd till drivmedelsstationer för att turister, stugägare och räddningstjänsten ska kunna tanka. 33 AXEL (MP): Jag vill inledningsvis yrka bifall till reservation 1. Stöd till drivmedels-stationer på lands-bygderna Detta betänkande bygger på ett antal förslag som på ett eller annat sätt syftar till att främja och underlätta för våra drivmedelsstationer. Bakgrunden är de högre krav på drivmedelsstationer som börjar gälla . Det är krav som rör både säkerhet och miljö, och det är krav som självklart välkomnar och står bakom. En rimlig tillgång till drivmedelsstationer är en viktig fråga för många, inte minst på landsbygd och i glesbygd. Förutom att tillgång till drivmedel i sig är en viktig infrastrukturfråga för att människors vardag ska gå ihop erbjuder drivmedelsstationer ofta även annan service och viktiga samhällsfunktioner. Det råder inget tvivel om att de nya krav som kommer också kommer att vara tuffa för vissa drivmedelsstationer, inte minst där servicen är gles. Därför är jag glad att den tidigare regeringen i sin budgetproposition föreslog en satsning på för ett investeringsstöd till drivmedelsstationer där servicen är gles. Det är en åtgärd som riktar sig direkt mot det problem vi diskuterar – det riktar sig direkt till dessa drivmedelsstationer. I regeringens budgetproposition fanns också andra budgetsatsningar som främjar landsbygd och glesbygd. Regeringen har även meddelat att man arbetar med den här frågan på andra sätt. I den nationella strategin för hållbar regional utveckling i hela landet framgår bland annat att servicepunkter på landsbygd och i glesbygd är viktiga för att det ska vara attraktivt att bo, verka och leva i hela vårt land. Det har också framkommit att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap tillsammans med arbetar med frågan för att finna lösningar på de problem som finns. Mot bakgrund av detta ser ingen anledning att rikta ett tillkännagivande till regeringen på det här området. Vi uppfattar att regeringen är väl medveten om den problematik som finns och även vidtar åtgärder, och vi kommer självklart att följa utvecklingen på det här området väldigt nära. Låt mig sedan också blicka lite framåt. Jag upplever nämligen att det finns en stor samsyn mellan partier i den här frågan. Drivmedelsstationerna är viktiga både för tillgången till drivmedel och för annan samhällsservice. pågår just nu en enorm omställning av fordonsflottan. finns det ungefär 14 000 laddpunkter i , och ökningen sker väldigt snabbt. finns det enligt Drivkraft drygt 800 så kallade servicestationer och bensinstationer, det vill säga stationer som har en butikslokal. Det antalet har minskat kraftigt . var ungefär hälften av alla nya bilar som såldes laddbara bilar. ökade försäljningen av elbilar med jämfört med . Detta gäller inte heller bara våra storstadslän; det syns inga större skillnader mellan stad och landsbygd i statistiken över elbilsförsäljningen. Exempelvis ser vi att och ligger väldigt bra till i elektrifieringen. Detta gör att vi måste fundera för vår infrastruktur. Det handlar både om utbyggnaden av laddinfrastruktur och om våra drivmedelsstationer. Vi är alla överens om att drivmedelsstationer fyller en viktig funktion i samhället , men det går inte att komma ifrån hur utvecklingen har sett ut och att drivmedelsstationernas vikt successivt kommer att minska i takt med att fordonsflottan ställs om. När hela samhället och hela fordonsflottan nu ställer om är det därför viktigt att vi inte låser in vårt land i gammal teknik och gammal infrastruktur. Vi måste hitta nya, innovativa sätt att erbjuda service och viktiga samhällsfunktioner som inte förutsätter traditionella bensinstationer. 34 (M): Stöd till drivmedels-stationer på lands-bygderna Som ni som följer debatten har hört handlar den om näringsutskottets betänkande om stöd till drivmedelsstationer på landsbygden. Frågan har ställts varför vi inte har ett enigt utskott.