prot · H809109 · 2021-04-16 00:00:00 — Det är utformat så att eventuella överintäkter delas mellan operatörer och beställare, i det här fallet mellan Mälardalstrafik och SJ, medan förluster bärs av operatören . Det avtal som finns ger operatören rätt att påkalla omförhandling om förutsättningarna för avtalet väsentligen förändras. Oavsett vad vi är överens om eller inte kan vi väl ändå säga att förutsättningarna väsentligen har förändrats. SJ har sedan pandemin bröt ut önskat omförhandla villkoren i avtalet. Detta beror på en mycket enkel sak. SJ:s vd säger att man ända har burit kraftiga förluster: en halv miljard – jag tror att det numera är 3–4 miljoner per dag. Därför har man velat omförhandla avtalet. Precis som säger har förhandlingen inte förts i hamn, och därför har man sagt upp avtalet. Då önskar att jag ska gå in och styra på ett sätt som vore helt i strid med det som själv, i denna kammare tillsammans med de tre andra borgerliga partierna, var med och beslutade om, nämligen att verksamheten ska vara konkurrensutsatt och dessutom affärsmässig. Jag motsatte mig som sagt den utvecklingen. Vi kunde se att när man gör den typen av konkurrensutsättning på en marknad som i grund och botten är ett naturligt monopol på många sätt får det konsekvenser när man hamnar i en sådan här situation. Det är klart att jag önskar att SJ och Mälardalstrafik kan hitta en lösning på detta. Det vore det absolut bästa, särskilt som det, precis som säger, i den senaste upphandling som Mälardalstrafik har gjort är MTR som har vunnit men som kommer att börja köra trafiken först . Jag kan inte enligt gällande regelverk beordra att bedriva verksamhet som inte är affärsmässig. Dessutom försöker de följa sitt avtal till punkt och pricka. Om inte skulle KU-anmäla mig för att inte följa beslut tror jag att en del andra i denna kammare ganska raskt skulle göra det. 32 (C): När jag lyssnar på näringsministern låter det snarare som att han är nästan sur, skulle jag vilja säga, över att har fattat ett beslut som näringsministern en gång reserverade sig mot. Ministern har i olika skepnader funnits med i regeringar , men det har inte hänt någonting annat där. I ärlighetens namn låter det nästan som att näringsministern känner att han egentligen inte har någonting med SJ att göra. Det finns inget utrymme för näringsministern att ta något initiativ. Det finns inte någon möjlighet att instruera affärsföretaget att agera. Men då funderar jag naturligtvis på följande, herr ålderspresident: På vilket sätt ska företaget då vara ett föredöme? Hur kommer föredömet att visa sig för människorna i när alla kommer att stå där och skälla på att SJ inte längre kör? Jag är en av dem som brukar åka med dessa tåg, men de kommer inte att gå. Det är klart att många då kommer att fundera på följande: Varför ska SJ vara statligt om näringsministern och regeringen inte kan agera alls? Vad finns det då för skäl om näringsministern känner sig helt handlingsförlamad i detta läge? Det är en pandemi som pågår. Och pandemin har gjort att vi har gått in på flera områden, till exempel flyget och andra områden, med olika ersättningar för att kunna upprätthålla regelverk. Mälardalstrafik ska inte köra med mer än 50 procents beläggning på sina tåg för att det ska gå att hålla avstånd. SL, kollektivtrafiken i , uppmanades att fortsätta köra. De har haft ett biljettintäktstapp på och fått ersättning från staten med . Men de fortsätter att köra. Frågan är varför. Jo, därför att man vill försöka se till att människor kan ta sig till sina jobb, de som inte kan stanna hemma under pandemin. Det är klart att vi hoppas att vaccinationen har klarats av så att människor då kan åka till sina jobb. Men människor i – , , , , , , Sala och så vidare – kommer inte att kunna åka med Mälardalstrafik eftersom SJ har sagt att man upphör med trafiken. Då funderar jag naturligtvis på om det inte finns den minsta lilla möjlighet för näringsministern att i ägarsamtal eller på annat sätt signalera att man förväntar sig att SJ kommer att uppfattas som ett föredöme i också framåt och att SJ går tillbaka till förhandlingsbordet i så fall. Mitt under förhandlingarna lämnade man dem och sa att man upphör med trafiken. Om det är den typen av agerande som är ett föredöme för det statligt ägda SJ funderar jag på hur näringsministern och regeringen vill signalera och beskriva begreppet föredöme. 33 Näringsminister (S): Jag blir lite förvånad. Först röstar man igenom ett regelverk, och det är det som jag redogör för. Det är det som styr . Det är en konkurrensutsatt marknad. Det har och hennes parti tillsammans med de fyra borgerliga partierna bestämt. Min bedömning är att det fortfarande finns en ganska bastant majoritet för detta i riksdag. Skulle det förändras är jag den första att tillsammans med konstruktiva parter diskutera en annan tingens ordning. Men det är i alla fall inte min bild av hur läget är i riksdag, och det är det som jag redogör för. Det är också det som styr. Ett riksdagsbeslut med ett direktiv – ett ägardirektiv i detta fall – är inte frivilligt valt arbete för regeringen. Vi har naturligtvis den djupaste respekt för de beslut som tar. Så är det, och så ska det också vara därför att är de folkvalda och folkets främsta företrädare. När det gäller kollektivtrafiken är det precis som säger att den, precis som många andra branscher och trafikslag, har drabbats hårt. Det är mot den bakgrunden som vi tillsammans har sett till att vi också har avsatt extra pengar i budgeten för att se till att upprätthålla kollektivtrafiken under dessa ganska svåra omständigheter. I den budget som gäller har vi sett till att det har utbetalats till kollektivtrafikmyndigheterna. Av dessa har gått till Mälardalstrafik för att de ska kunna upprätthålla trafik. Ytterligare kommer att fördelas när bokslutet är klart . Detta har vi gjort tillsammans i det budgetsamarbete som vi har just för att kunna upprätthålla trafiken. Parallellt med detta är det här, precis som säger, en verksamhet som har pågått. Jag behöver inte säga det i ägarsammanhang utan jag kan säga det här från talarstol: Det vore väldigt bra om man hittade lösningar inom ramen för det avtal som man har träffat. Vad är ett föredöme? Ett föredöme är att se till att agera på hederligt och sjyst sätt i enlighet med de avtal man träffar på en konkurrensutsatt marknad. Dessa krav ställer vi på alla de statliga bolagen och också på . Jag är den första att önska att man kan hitta en lösning som innebär att man kan klara av att lösa de kollektivtrafiksutmaningar som finns så länge denna pandemi pågår men också att man gör det på ett sådant sätt att man också tar gemensamt ansvar. Det är klart att skattekollektivet tar kostnaden. har vi gemensamt, i detta fall via förluster hos SJ, tagit kostnader på närmare en halv miljard för Mälardalstrafiken från statens sida enligt SJ – 3–per dag enligt SJ:s vd. Då är det naturligt att man också har en förhandling. Det absolut bästa vore om man i stället för att ha en massa konflikter helt i onödan hittar lösningar på detta. Då krävs det naturligtvis att det finns en vilja och en konstruktivitet. Och det hoppas jag finns hos alla parter. Men jag skulle också vilja fråga lite mer konkret. Givet direktiven – jag har uppfattat att det inte finns någon majoritet i för andra direktiv – vad tycker att jag mer exakt ska beordra SJ att göra? Det vore väldigt intressant att få reda på, givet de regler som finns. 34 (C): Jag tackar näringsministern för att han ändå signalerar att han önskar att man når fram. Det är någonting som jag uppfattar att man också önskar från Region , Region , Region , Region och Region . Jag noterar att , vice ordförande i , säger att hon upplever att det är så märkligt att SJ redan uppfattar förhandlingarna som avslutade. Från till exempel Region sägs: Det rimliga är givetvis att SJ i likhet med oss regioner tar ansvar för att upprätthålla trafiken under pågående pandemi tillsammans med sina ägare. Det är klart att det här är andra som finns med. Men problemet är att man bestämmer sig för att man ska upphöra med trafik därför att man inte får kostnadstäckning. Det har också uttalats, herr ålderspresident, att regionerna har fått ersättningar. Men de ersättningar för kollektivtrafik som har betalats ut har betalats ut till regionerna, men inte för denna typ av regionöverskridande trafik. Även Mälardalstrafik är likt SJ ett aktiebolag och agerar på samma villkor. I det fallet får inte de resurser som vi tillsammans har gett användas. Då måste anvisningarna ändras. Där befinner vi oss . Jag hoppas att näringsministern ändå har känt att det finns en möjlighet att agera för att tåg ska gå , trots att det är ett beslut som regeringen och näringsministern inte gillar. 35 Näringsminister (S): Det är naturligtvis en viktig fråga, och självklart har vi från sida fört en dialog med regionerna. En statssekreterare har tillsammans med departementet naturligtvis träffat dem. Jag har redogjort för läget, och det är klart som korvspad – om man får använda så enkla uttryck – att vi önskar att man hittar lösningar. Men det måste i så fall innebära att man är beredd att hitta lösningar i enlighet med det avtal man har, och det är ett givande och ett tagande. Enligt det avtal man har finns det möjlighet att göra en omförhandling om någonting väsentligt förändras, och det kan vi väl ändå säga har skett. Jag hoppas naturligtvis att omförhandlingen landar i att man hittar lösningar i en ganska svår tid. Det är det besked vi ger härifrån och som jag ger till alla jag möter. Jag menar däremot att det som många önskar – nämligen att vi från sida skulle beordra SJ att bedriva en verksamhet som både operativ ledning och styrelse gör bedömningen inte är affärsmässig och inte har varit affärsmässig på länge – naturligtvis skulle direkt bryta mot de regler som har stiftat och de statrådsregler som finns. Detta vet förstås . Jag har som sagt inte uppfattat att det finns en majoritet i för att ändra på dessa. Så länge det är på det sättet försöker vi naturligtvis att i vår ägardialog med SJ se till att de, liksom alla andra statliga bolag, är ett föredöme och att de följer det direktiv som finns från om att bedriva verksamheten affärsmässigt på en konkurrensutsatt marknad. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2020/21:602 om återstart för de minsta företagen efter pandemin 36 Näringsminister (S): har frågat mig vad regeringen ämnar göra för att se till att småföretag snabbt kommer igång när samhället öppnar efter pandemin. Det är ett mycket tufft läge som många företag befinner sig i på grund av coronapandemin. Regeringen har därför sedan pandemins start sjösatt en rad stödåtgärder för att mildra konsekvenserna för både jobb och företag. Genom att stödja i grunden livskraftiga företag kan dessa stå redo att starta igen så snart samhället börjar öppnas upp. Flera av dessa stöd kan enskilda näringsidkare ta del av, till exempel tillfälligt sänkta arbetsgivaravgifter och egenavgifter, tillfällig rabatt för fasta hyreskostnader i vissa branscher, anstånd med skatteinbetalningar och statlig lånegaranti till små och medelstora företag. En viktig åtgärd är också omsättningsstödet till enskilda näringsidkare, vilket är till för att ersätta större omsättningstapp. Regeringen har föreslagit att flera företagsstöd förlängs juni ut, eftersom pandemin fortsätter. En bransch som drabbats hårt och som också innehåller många småföretag är besöksnäringen. Därför har regeringen satsat genom ett uppdrag till att arbeta med utvecklings- och omställningsinsatser hos besöksnäringen. Effektiviserade och förenklade regelverk kan också understödja näringslivets återhämtning efter den pågående pandemin. I pågår nu beredning av nya mål för förenklingspolitiken. De nya målen kommer att utgöra grunden för regeringens fortsatta förenklingsarbete, vilket är en viktig fråga för många småföretagare. Just nu är den viktigaste insatsen för företagens återstart att minska smittspridningen. För att få ned smittspridningen har vi alla ett ansvar och måste hjälpas åt, både genom vaccinering och naturligtvis genom att följa de rekommendationer kommer med. 37 (SD): Tack för svaret, ministern! presenterade en rapport av och med . har cirka 1,2 miljoner företag, och av dem är det cirka 347 000 små och medelstora företag som har minst en anställd. Det är de företag man menar är de företagsamma, eftersom det är företag som genererar arbete. Rapporten visar att av de företagsamma företagen i har försvunnit , i spåren av pandemin. Rapporten är intressant eftersom den pekar på sambandet mellan arbetslöshet och företagsamma företag i kommunerna. De kommuner som har en stor andel småföretag har lägre arbetslöshet, och det är kanske i sig inte så konstigt eftersom fyra av fem jobb skapas av små och medelstora företag. Därför menar jag att småföretagens intressen måste värnas. En annan direkt negativ konsekvens av att småföretagen inte överlever är att skatteintäkterna till landets kommuner minskar. Enligt flera undersökningar står småföretagen för av kommunernas skatteintäkter, vilket naturligtvis är en stor del av välfärden. Jag menar att småföretagen är nyckeln när det gäller många av de problem vi kommer att behöva hantera efter pandemin, inte minst arbetslösheten. Verkningslösa subventionerade arbetsmarknadsinsatser är inte lösningen på de problem vi har med arbetslöshet som ska tryckas tillbaka med kraft, utan det behövs breda och generösa satsningar som underlättar för företagen att växa och anställa. Här menar jag att småföretagen är en stor del av svaret. Småföretagen är de som har drabbats hårdast av pandemins effekter. När kunder försvunnit, de statliga stöden dröjt och livsverken inte gått att rädda har förtroendet för regeringen minst sagt naggats i kanten, vilket är något jag ofta får höra när jag är ute och träffar småföretagare. De förstår inte varför byråkrati och krångliga regelverk ska sätta käppar i hjulen mitt i en brinnande pandemi. Det slutgiltiga resultatet har vi heller inte sett då vi inte vet hur många som har lyckats rädda sina företag. För dem som går på knäna men börjar se ljuset i tunneln är det viktigt att återstarten fungerar och att rätt insatser finns på plats . Här menar vi i bland annat att arbetsgivaravgiften behöver sänkas för de två första anställda generellt – inte genom särbehandling av vissa grupper, vilket dessutom har visat sig skapa undanträngningseffekter på arbetsmarknaden. Jag menar att det behövs breda och generösa satsningar för alla bolag, små som stora, som ska våga investera sig ut ur krisen. Ministern nämner i sitt svar att det på just nu pågår en beredning av nya mål för förenklingspolitiken och att de nya målen kommer att utgöra grunden för regeringens fortsatta förenklingsarbete, som är en viktig fråga för många småföretagare. Jag delar absolut den bilden, men utöver regelförenkling noterar jag att ministern lyfter de åtgärder som gjorts under pandemin och inte säger så mycket om det som ska ske efter pandemin. Även om jag håller med om att regelkrångel är ett väldigt stort problem för småföretagare har det varit det redan innan pandemin och under pandemin, och det kommer att vara ett problem också efter pandemin. Min fråga till statsrådet är därför om det finns några nya konkreta svar på åtgärder som ska underlätta återstarten för näringslivet. Jag undrar också om ministern har några konkreta svar på vilka regler som skulle kunna tänkas förändras. Eller vad är det som är nytt i förslaget? Förslaget om regelförenkling fanns nämligen även innan pandemin. 38 Näringsminister (S): Ja, många företag lever på väldigt små marginaler under den här djupa krisen. De har drabbats hårt av pandemin. Vi vet att företag inom besöksnäringen, kultursektorn och resebranschen – stora delar av tjänstesektorn, egentligen – har fått se sina intäkter minska. De har minskat med 50, – ja, till och med över det, 80–. Alla begriper att det är en oerhört svår situation. Det är mot den bakgrunden som vi har sett till att införa stödprogram. Vi har hjälpt till med de fasta kostnaderna, sett till att man kan få hjälp med likviditeten och sett till att man kan få hjälp när det gäller sjuklöneansvar med mera. Vi gör detta just för att försöka se till att vi tillsammans hjälps åt att komma ut ur detta. Vi hjälper i övrigt friska företag att överleva och övervintra den här ganska bistra situationen. Vi gör det naturligtvis för att vi värnar våra företag, men vi värnar ju också just arbetstillfällen. hade innan pandemin den högsta sysselsättningsgraden i Europeiska unionen. Det har vi fortfarande, men naturligtvis är den på en lägre nivå än vad den var innan pandemin; det är 80 000–90 000 människor som har blivit av med sitt jobb . Är då detta effektivt? Jag tror att det är väldigt viktig att vara ärlig och säga att det när man genomlever en så otroligt djup och bred kris som vi har gjort kommer att bli negativa konsekvenser. Likväl ser vi att många av stödprogrammen, även om de ibland upplevs av särskilt småföretag som krångliga eller byråkratiska, också har varit effektiva. När vi tittar på antalet konkurser ser vi att de var färre än . Det betyder inte att vi därmed kan blåsa faran över, tvärtom. Vi är fortfarande mitt i pandemin. Det är därför vi har fortsatt fokus på att se till att hjälpa och stödja våra företag och våra löntagare. Även om jag delar den optimism som finns hos många företag – man börjar skönja ljuset i tunneln, precis som säger – så vet vi faktiskt inte. Vi hoppas naturligtvis att den pågående vaccineringen både i och i många andra länder blir effektiv och att vi kan komma ur detta och den djupa krisen. Likväl vet vi att det finns osäkerhetsfaktorer. Det är därför vi fortsatt har väldigt mycket fokus på företag. Därutöver genomför vi ett stort antal åtgärder. Det innebär att vi ser till att stötta ekonomin. Ta de över 100 miljarder till extra reformer som fanns i budgeten ! Det handlar om att se till att hålla igång konsumtionen. Det ska helt enkelt finnas resurser hos svenska folket att kunna upprätthålla efterfrågan. Det gäller särskilt när vi kommer ur pandemin. Ta bara en sådan åtgärd som jag vet att tilltänkta samarbetspartier gärna vill ta bort, förstärkningen av a-kassan för väldigt många människor. Det kommer att betyda väldigt mycket när vi kommer ur pandemin att det finns människor som vill handla, besöka en restaurang och göra den där resan, Därutöver, herr ålderspresident, har vi precis presenterat en budget med ytterligare åtgärder. Det gäller både stöd och att se till att vi kan komma ur detta starkare när vi väl kommer igång. 39 (SD): Tack för svaret, ministern! Det är fortfarande så att vi talar om saker som de stöd som finns . Det jag är ute efter är de åtgärder som ska ske efter pandemin. Det är någonstans de som vi måste börja planera för . Det kan vi inte börja göra då. Ministern nämner också att pandemin har negativa konsekvenser för näringslivet. Men hur ska vi lösa det? Det är vad jag skulle önska ett svar på. Låt mig bara ta ett exempel på hur enskilda näringsidkare kan ha drabbats under pandemin. Vi kan ta en enskild firma, låt oss säga en massös, som drabbades av pandemin. Hon skrev då in sig i a‑kassan för att överleva. Massösen fick ersättning från a-kassan som gav lite pengar så att hyran kunde betalas, maten kunde serveras till barnen och verksamheten kunde överleva. Det är en a-kassa som för övrigt beräknas på vinsten efter alla kostnader för en enskild näringsidkare. Det skulle kunna jämföras med en arbetare som skulle få beräkna sin SIG efter fasta kostnader. Jag menar att det är helt orimligt eftersom de betalar samma arbetsgivaravgift genom egenavgiften som alla andra. Sommaren kom, och verksamheten började rulla på igen. kom den andra vågen. Även enskilda näringsidkare skulle kunna ta del av omsättningsstödet, vilket skulle hålla massösen flytande under slutet av året. Om du gått på a-kassa kan du inte ta del av omsättningsstödet, blev beskedet. Det kom som en kalldusch för väldigt många små enskilda näringsidkare. Jag skrev för övrigt en fråga till ministern, jag tror det var , gällande just frågan om det skulle vara möjligt för dem som blivit nekade stöd på grund av a-kassa att kunna få ta del av stödet retroaktivt. Men dessvärre blev svaret nej från ministern. Men för massösen går det inte längre att betala fakturorna. Hon går helt enkelt i personlig konkurs. Vaccinationen kommer igång, och börjar samhället öppna upp igen. Efter en lång mörk tid för så många små enskilda näringsidkare börjar ljuset komma i tunneln. Men för massösen är betalningsanmärkningar och skulder det som återstår. Hur ska hon nu kunna starta upp sin verksamhet igen? Hon kan ju inte ens teckna ett mobilabonnemang på grund av de betalningsanmärkningar som staten indirekt givit henne genom restriktionerna. Coronapandemin 2020 visar att förebyggande åtgärder av krisberedskapskaraktär behövs. Detta gäller inte minst underlättnad mot att hamna i skuldsättning, att ta sig ur skuldsättning och att kunna återstarta sin verksamhet. Detta gäller naturligtvis i händelse av kris där företagaren inte kunnat förutse situationen. lade i civilutskottet fram ett förslag till utskottsinitiativ om behoven av att regeringen tar fram förslag om detta. Dessvärre vann vårt initiativ inte gehör. kvarstår behov av att ta fram förslag på en krisberedskapsplan för liknande situationer, så att problematiken kan undvikas eller åtminstone hanteras bättre . Som jag nämnde i mitt tidigare anförande har av de företagsamma försvunnit, och många anställda har drabbats. Särskilt utsatta har företagare inom hotell- och restaurangverksamheten varit, precis som ministern också nämnde. Ett företag eller en person kan försättas i konkurs om skulderna inte kan betalas. Faktiska konkurser kan liknas vid uppsägningar och för med sig en stigande arbetslöshet. Många personer har blivit av med jobb och inkomster, och arbetslösheten stiger. Efter en kris behöver företagare få hjälp att kunna återstarta sin verksamhet. Det därför som är fast beslutna om att en krisberedskapsplanering på området behövs. Hur ska de som sitter fast i skulder och betalningsanmärkningar få hjälp? Det gäller speciellt enskilda näringsidkare som blivit personligt drabbade av statliga restriktioner under pandemin. Vad kan regeringen göra för att lätta på de skulder och betalningsanmärkningar som hindrar möjligheten till återstart? 40 Näringsminister (S): Jag tror inte att det är nu man ska göra det. när vi lade fram den budget som gäller gjorde vi stora satsningar just för att kunna upprätthålla krisberedskapen och stödprogrammen men också naturligtvis för att förbereda oss för den minut det går att öppna igen. säger att det beror på regeringens restriktioner. Sanningen är den – och det har vi fått en del kritik för, men ändå stått upp för – att är ett av de länder som har infört minst restriktioner. Det är i den meningen att vi inte har haft den typ av lockdowns som vi sett i många andra länder såväl i vårt närområde som i andra delar av världen. Det har vi gjort just för att se till att göra vårt yttersta för att rädda människoliv och stävja smittan men att göra det genom åtgärder som vi ändå vet har en viss verkan, till skillnad från sådant som man bara kan tänkas slå till med. Det har man gjort i många länder, och det har visat sig att det inte har varit så enkelt. Det är klart att det har betytt väldigt mycket för vår ekonomiska utveckling. Den är i många stycken bättre än i många andra europeiska länder. Likväl är det så – och det tror jag att man ska vara väldigt ödmjuk med att säga – att vi kommer att på ett ordentligt sätt behöva gå igenom det som talar om, nämligen krisberedskapen, men även lärdomarna från pandemin och dess effekter för sjukvård, människoliv och smittspridning och naturligtvis också ekonomi, företag och jobb. Det är precis som sägs här.