prot · H809132 · 2021-06-02 00:00:00 — § 1 Anmälan om ersättare Förste vice talmannen anmälde att (MP) skulle tjänstgöra som ersättare för (MP) för hennes ledighet –. § 2 Anmälan om fördröjt svar på interpellation Följande skrivelse hade kommit in: Interpellation 2020/21:773 Interpellation 2020/21:773 Bostadstillägget i sjuk‑ och aktivitetsersättningen Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är andra inbokade åtaganden. § 3 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2020/21:199 och 203 till socialförsäkringsutskottet 2020/21:201 till civilutskottet § 4 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2020/21:UU14 Interparlamentariska unionen (IPU) 2020/21:JuU36 Utvidgade möjligheter att utreda förlisningen av passagerarfartyget 2020/21:JuU24 Straffrättsliga frågor 2020/21:JuU27 Våldsbrott och brottsoffer 2020/21:SfU27 Kompletterande regler för uppehållstillstånd vid gymnasiestudier § 5 Genomförande av bestämmelsen i EU:s direktiv mot skatteundandraganden för att motverka omvända hybrida missmatchningar betänkande 2020/21:SkU23 Genomförande av bestämmelsen i EU:s direktiv mot skatteundandraganden för att motverka omvända hybrida missmatchningar (prop. 2020/21:111) Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 18.) Justerad beräkning av bilförmån § 6 Justerad beräkning av bilförmån betänkande 2020/21:SkU28 Justerad beräkning av bilförmån (prop. 2020/21:156) 1 BORIANA (M): debatterar vi ännu ett förslag från regeringen som slår hårt mot dem som är beroende av bilen. Det är ett förslag som innebär ytterligare pålagor för dem som arbetar och gör rätt för sig. Regeringen vill justera den schablonberäkning som används för att fastställa värdet av bilförmån. Syftet uppges vara att förmånsvärdet bättre ska motsvara kostnaden för innehav av en privat bil samt att neutralitet ska uppnås mellan inkomst i form av bilförmån respektive kontant lön. Det sistnämnda verkar ju vara ett gott syfte. Naturligtvis ska skatteuttaget vara detsamma oavsett om ersättningen betalas ut i form av kontantlön eller någon annan förmån. Men i själva verket är detta bara ytterligare ett av ett oräkneligt antal förslag från regeringen som handlar om att höja skatterna. Man måste nämligen ställa sig frågan: Är tillgång till en tjänstebil att likställa med ägande av en privat bil? Nej, fru talman, det är det inte. En tjänstebil är nämligen, som namnet säger, en bil man använder i tjänsten. Det är ett arbetsredskap utan vilket många inte skulle klara sitt arbete. Rörmokaren, elektrikern, målaren, säljaren och många andra yrkeskategorier behöver bilen för att ta sig till sin arbetsplats, för att köra mellan de platser där de utför sina uppdrag och för att transportera sina verktyg. Det fungerar inte att transportera ett rör i tunnelbanan. Och tunnelbanan, fru talman, finns bara i . Detta är något som regeringen verkar vara ovetande om eller i annat fall väljer att helt bortse från. Någon annan slutsats går inte att dra av utformningen av regeringens bilfientliga politik. Justerad beräkning av bilförmån Många arbetstagare har ingen påverkan när det gäller företagens val av bil. Det är oftast inte arbetstagaren som väljer märke, storlek, drivlina och utrustning. Inte sällan förses bilarna med dekaler och andra reklambudskap, och bilförmånen värderas ofta betydligt högre än arbetstagarens privata behov. Tidpunkten för införandet av förslaget är sällsynt illa vald. När pandemin har ändrat förutsättningarna för många företag, hela branscher går på knäna och många företag står på randen till konkurs behövs det verkligen inga nya skattehöjningar. Den så kallade justeringen av bilförmånen är inget annat än en skattehöjning på arbete. Regeringen beräknar att den kommer att ge till statskassan. 2,33 miljarder ytterligare i pålagor blir en extra börda i ett oerhört bekymmersamt läge. Det här sker när arbetslösheten är rekordhög, den fjärde högsta i hela EU, trots att statsministern lovade att skulle ha den lägsta arbetslösheten. Detta är en helt felaktig prioritering och direkt ansvarslöst av regeringen. Förslaget har upprört många. fick jag mejl av en företagare, konsult i energibranschen. Han kör i vanliga fall cirka 4 , men inte , för han har inte kunnat besöka några kunder alls på grund av pandemin. Det blir svårt för honom att betala för en förmån han inte har använt vare sig i jobbet eller privat. Och han är inte ensam. Många har hört av sig med synpunkter, och alla har varit negativa. Det är vanliga människor som oroar sig för att de inte kommer att ha råd med den förestående höjningen och för att de kommer att behöva köpa en privatbil, då oftast med betydligt sämre miljöprestanda och betydligt sämre säkerhet. Omkring 300 000 personer beskattas för förmånsbil i . Förslaget kommer att innebära en skattehöjning på omkring 400–. Människor som är beroende av bilen är redan drabbade av den införda fordonsskattehöjningen i bonus–malus-systemet samt de senaste årens kraftigt höjda drivmedelspriser. Utöver de redan nämnda negativa effekterna skapar det faktum att förändringen av förmånsbeskattningen sker i ett halvårsskifte en massa extra onödig administration för företagen, men även för andra aktörer, som , finansbolag och leasingbolag. Man kommer att behöva hantera tre olika beräkningsmodeller i förmånssystemet. Särskilt drabbar detta, som alltid när regeringen lägger fram sina ogenomtänkta förslag, mindre företag. Förutom de redan anförda nackdelarna med förslaget är det ytterst tveksamt om det leder till några miljövinster. Kostnadshöjningarna i förmånssystemet befaras komma att fördröja omställningen av fordonsflottan. Företagen brukar vara först med den nya tekniken, och det är marknaden för tjänstebilar som har introducerat de flesta nya elbilarna och laddhybriderna, som sedan har sålts vidare på privatmarknaden. registrerades omkring tre fjärdedelar av alla elbilar och laddhybrider på företag. Om företagen i betydligt minskad omfattning kommer att kunna erbjuda förmånsbilar riskerar försäljningen av nya miljövänliga bilar att sjunka och förnyelsen av bilbeståndet att avstanna. Det är inte en önskad utveckling. Men i vanlig ordning hänger regeringens vackra ord om miljö och deras beslut och praktiska handlingar inte ihop. Jag yrkar bifall till reservation 1. 2 (SD): Justerad beräkning av bilförmån Regeringen har lagt fram ett nytt förslag på bord. gäller saken en relativt perifer fråga om beräkning av bilförmån. Vid närmare betraktelse kanske frågan är något större än vad den antyder, då skatten höjs med 2,33 miljarder. Det handlar om en grön skatteväxling, det vill säga regeringens skattepolitik i sin helhet, och det handlar om statens finanser. Cirka 300 000 personer förmånsbeskattas . Ingen hänsyn tas till dem som får en höjning av förmånsbeskattningen ytterligare. Det motsvarar 400–. Det är rätt mycket. Skatten drabbar huvudsakligen män, då av dem som förmånsbeskattas är män. Denna justering har enligt propositionen en försumbar effekt på den ekonomiska jämställdheten mellan män och kvinnor i landet. var snittlönen för dem som har förmånsbil , och bilförmånen är vanligast i pendlingskommuner nära storstaden. När vi är i ett läge där samhällsekonomin står inför mycket stora risker på grund av pandemin och en omstart måste göras föreslår regeringen att vi ska höja skatten på förmånsbilar. Med tydlig skärpa träffas företag, som ju är motorn i den ekonomiska utvecklingen. Förslaget om justerad beräkning av bilförmån handlar i grund och botten om att höja skatten lite extra och lite utöver de övriga skattehöjningar man har gjort. Skattehöjningar har gjorts på transporter, bränslen och inte minst genom bonus–malus-systemet där man i flera steg har skärpt beskattningen. har påtalat hur bonus–malus varit en metod för att dra in pengar till ökande samhällskostnader som regeringen har ansvar för. Regeringen för nu fram en skatt som innebär ännu mer av samma vara i stället för att lösa problemen. Hur kommer det sig att regeringen i de flesta fall väljer att höja skatten på grundläggande beståndsdelar av samhällsekonomin för att finansiera växande samhällskostnader i stället för att minska kostnaderna för samhällsproblem? Dessa i sin tur genererar nya samhällsproblem. läggs lök på laxen, och skattehöjningar drar åt tumskruvarna för att pressa de bilister som har ”fel bil” in i en återvändsgränd. Ett problem med förslaget är att ingen hänsyn har tagits annat än förmånsbil eller privatägd bil. Leasing har inte ingått. Inte heller har gasbilar beaktats. Gasbilar är den typ av bil som ligger närmast brytpunkten, det vill säga den bil som får högst tillägg på förmånsbeskattningen. Elbilar är något dyrare, så de får något mindre höjd skatt. Inte heller har hänsyn tagits till om bilen används som arbetsredskap eller om den används privat. Borde det inte vara så att det är just den privata delen som skulle vara förmånsbeskattad och inte när man använder bilen som arbetsredskap? Det saknas i allmänhet en helhetssyn på hur olika styrmedel påverkar dem som är beroende av bilen som transportmedel och arbetsredskap. Därför behöver det göras en total översyn av regelverket för bilförmån där syftet ska vara bredare än en regelförenkling. Översynen behöver också innefatta parkering och andra rörliga kostnader. Justerad beräkning av bilförmån Det är också så att nedsättningen av förmånsvärdet för miljöbilar styr mot klimatmålet 2030 om att minska utsläpp av växthusgaser från inrikes transporter. De ökade kostnader som föreslås riskerar att fördröja omställningen av fordonsflottan. Kanske borde man hellre ge bonus till alla som lämnar sin bil till skroten för att ta bort de smutsigaste bilarna i stället för att se till att de bilar som verkligen skulle behövas drabbas. Jag yrkar bifall till reservation nummer 1. 3 (KD): Regeringen föreslår förändringar i förmånsvärdet på bilar. Förslaget har flera olika brister och är väldigt märkligt utformat. Det är synd, fru talman, därför att det finns absolut skäl att göra förändringar av förmånssystemet. Systemet skapar en snedvridning mellan förmånsbilar och privatägda bilar. Det är problematiskt då många i praktiken inte kan välja en förmånsbil eftersom de inte kan få tillgång till detta via sin arbetsgivare. Enligt har den faktiska bilkostnaden ökat med 40–. Förmånsvärdet har ökat med 10–. är möjligheten till förmånsbil viktig för många småföretagare, och en stor del av nybilsförsäljningen sker via förmånssystemet. Därför måste en förändring av systemet göras på ett klokt sätt. Regeringens förslag till förändringar är tyvärr allt annat än klokt. Förslaget innebär att dyra förmånsbilar, bilar som kostar , kommer att få ett lägre förmånsvärde, medan skattehöjningen slår hårdast mot dem som kör en förmånsbil med ett pris runt . har visat att de dyrare bilarna – de som alltså ska få ett lägre förmånsvärde – i högre grad körs av dem med högre inkomst. Regeringens förslag har alltså en tveksam fördelningspolitisk profil som inte över huvud taget rimmar med hur det brukar låta från socialdemokrater i debatten. Att de billigare bilarna får bära kostnaden för skattehöjningen, medan de allra dyraste bilarna får en skattesänkning, innebär dessutom att regeringens förslag missgynnar kvinnor med förmånsbil, eftersom det genomsnittliga förmånsvärdet på bilen är högre för män än för kvinnor. Inte heller detta rimmar med hur det brukar låta från socialdemokrater i debatten. Regeringens förslag innebär dessutom att kostnaden ökar för flera typer av förmånsbilar som är elbilar. Vi kristdemokrater ifrågasätter alla dessa märkliga prioriteringar. Det finns som sagt skäl att förändra förmånsvärdessystemet. Men i stället för att sänka skatten på dyra bilar och höja den på billigare bilar föreslår vi kristdemokrater att en större del av skattehöjningen betalas av dem som har förhållandevis dyra bilar. Jämfört med regeringens förslag innebär vårt förslag lägre skatt för dem med förmånsbilar värda . Vårt förslag har en bättre fördelningspolitisk profil än regeringens förslag och innebär att människor som bor i mindre tätbefolkade områden, och som generellt kör något billigare förmånsbilar, får en skattesänkning jämfört med regeringens förslag. Justerad beräkning av bilförmån Borttagandet av det nedsatta förmånsvärdet för miljöbilar borde inte heller ha skett. Miljöbilar hade då, enligt vårt förslag, fortsatt kunnat ha ett nedsatt förmånsvärde enigt de regler som gällde . Därmed hade inte miljöbilarna drabbats så hårt av en förmånsvärdesjustering. De förändringar i beskattningen av förmånsbilar som regeringen har föreslagit är varken kloka eller välavvägda. Det är synd, eftersom det finns skäl att göra förändringar inte minst för att minska snedvridningen mellan privatägda bilar och förmånsbilar. Jag yrkar därför bifall till reservation, reservation 2. 4 (S): Kostnaden för en bil ska vara densamma oavsett om man köper den själv eller får den betald av arbetsgivaren. Det är målet för den förändring som vi nu debatterar. Det utgår från något väldigt fint, nämligen rättvisa. Rättvisa betyder däremot inte riktigt samma sak för alla. En del tycker att det är rättvist att den som har möjlighet att få en lägre beskattad förmånsbil också ska få det, även om de är relativt få om man ser till hela befolkningen. Jag har fått frågan varför de som har förmånsbil ska straffbeskattas och varför alla ska ha det lika dåligt, som det brukar heta. För mig är det en rätt befängd fråga. Varför ska den som har möjligheten att ha förmånsbil också få en lägre skatt än vad andra människor har på sitt bilägande? Det är ett system som premierar vissa lösningar framför andra och slår väldigt orättvist. Vi kommer att förändra förutsättningarna vad gäller förmånsbilar, och det är naturligtvis så att de som kommer att få betala mer inte är så nöjda. Men förändringarna kommer också från att det är förmånligare, alltså billigare, att betala en bil till sina anställda än att betala lön i kontanter. Det har inte varit ambitionen med den svenska skattepolitiken att den som har möjligheten och positionen att få en bil betald av arbetsgivaren ska ha en fördel jämfört med dem som inte har den möjligheten. I grund och botten ska skattesystemet vara utformat så att det inte spelar någon roll om anställda betalas med kontanter eller andra förmåner, till exempel bilar, resor eller någonting annat. Det ska åtminstone inte vara förmånligt för arbetsgivare att komma undan att betala med kontanter som den anställde kan använda till vad den vill. Det här skapar en rättvisa mellan dem som har en sådan här möjlighet och dem som inte har det. Det finns ungefär 300 000 förmånsbilar som rullar i , och de är lägre beskattade än alla andra cirka 5 miljoner personbilar som vi har totalt. Man kan naturligtvis resonera, som vi har hört här tidigare från talarstolen, om de människor som får använda bilar som verkligen behövs i yrket även ska få använda dem privat – bilar som är specialanpassade eller ombyggda för att vara yrkesfordon och räknas som arbetsredskap. Det är denna grupp som dagens system kanske funkar okej för, och de kommer naturligtvis att behöva de här bilarna även framöver. Det finns en risk att företagen då inte tycker att det är lika bra att låta sina anställda använda bilarna även efter arbetstid. Vi har hört här prata om fördelningsprofil. Yrkesfordonen är ju den grupp av bilar som är dyrast, just därför att de måste specialanpassas för att de används på ett sätt som en vanlig privatperson inte använder en bil på. Det blir då väldigt märkligt att prata om just fördelningsprofilen, att man ska hålla nere justeringen för dyrare bilar så att de även fortsättningsvis ska betala mer. Det tycker inte vi är rimligt. Justerad beräkning av bilförmån Vi tycker att det här är ett väldigt väl avvägt förslag, där vi både tar hänsyn till bilarna som arbetsredskap och ser till att beskattningen blir så lika som möjligt för alla som har bil i . Ett annat argument som vi har hört här från talarstolen är att reglerna skulle vara för enkla och inte tar hänsyn till tillräckligt många saker. Det är precis tvärtemot hur det brukar låta i den här talarstolen. brukar man tycka att reglerna är för komplicerade, att de är för svåra att använda och att det blir för mycket administration för företagen. Det är också en aspekt som vi har vägt in i förslaget. får vi det emot oss för att det blir för förenklat och inte tar hänsyn till tillräckligt mycket. Jag tycker att det här blir lite märkligt. Vi vill alla ha ett enkelt system. Vi kan inte anpassa vår argumentation här i talarstolen efter vad som passar just för tillfället och vilka man råkar vilja flörta med just . Med detta yrkar jag bifall till propositionen och avslag på motionerna. 5 BORIANA (M) replik: anförde en del argument för att höja skatten på bilförmån. Det var rättvisa, det var regelförenklingar och förenklingar i systemet. Om han nu anser att det är skillnad mellan lön och kontanter och bilförmån, varför inte sänka inkomstskatten? Det vore mycket enklare. Det vore också ärligare om Socialdemokraterna hade erkänt att regeringen behöver pengarna. Det är en ren och skär höjd skatt på arbete, för regeringen behöver pengar för att satsa på ännu mer bidrag och kunna ägna sig åt ännu mer slöseri, som friår, familjevecka med mera. Vi har en enorm arbetslöshet i . Vore det inte bättre att se till att människor kommer i jobb och betalar skatt och på så sätt bidrar till att det kommer pengar till statskassan? En tjänstebil är ett arbetsredskap som arbetstagaren behöver för att utföra sitt jobb. Än så länge beskattar inte regeringen andra redskap, såsom datorer och skrivbord som andra arbetstagare behöver. Jag undrar varför Socialdemokraterna väljer att beskatta bilen som arbetsredskap. 6 (S) replik: Frågan som Boriana ställer är lite märklig, får jag lov att säga. Det finns inte någon regering i det här landet som på väldigt länge har pratat om att inte ha någon skatt på förmånsbilar. Att vi väljer att beskatta dem är av samma anledning som alla andra. Det är naturligtvis så att staten behöver pengar för att göra en himla massa olika saker, bland annat satsa på mer utbildning och se till att folk faktiskt får en möjlighet till ett arbete. Det är ingen hemlighet att vi tycker att offentliga investeringar i utbildning och andra saker är betydligt smartare sätt att nå en lägre arbetslöshet än skattesänkningar. Det som Boriana är ute efter är väl egentligen att till varje pris få propagera för skattesänkningar till förmån för dem som redan har en hel del pengar. Det tycker jag blir väldigt uppenbart här. Justerad beräkning av bilförmån Vi behöver pengar i det här samhället, och vi behöver använda dem på ett klokt vis. Ett klokt vis att använda skattepengarna är inte att ha en lägre skatt på förmånsbilar i stället för att lägga pengarna på exempelvis utbildning för att skapa jobb för vår framtid. 7 BORIANA (M) replik: Tack, , för svaret! tycker att höjda skatter på arbetsredskap är rätt väg att gå. Socialdemokraterna är som en hantverkare som bara har ett verktyg i verktygsbältet: en hammare. Med denna hammare hamrar man in höjda skatter på allt. Nya skatter och höjda skatter är lösningen på alla problem. Högre skatt på att arbeta, högre skatt på att ta sig till arbetet, högre skatt på industri och jordbruk, fastighetsskatt, skatt på pensionssparande, skatt på plastpåsar, skatt på kylskåp, på datorer, på kläder och på skor – listan kan göras väldigt lång. Detta är en skadlig politik som Socialdemokraterna faktiskt har provat redan. Det ledde till 90-talskrisen, där hundratusentals människor förlorade sina jobb. Har inte Socialdemokraterna lärt sig någonting av historien? Varför upprepar man gamla misstag? 8 (S) replik: Boriana påstår här att vi bara har en lösning. Som man känner sig själv känner man också andra. Skattesänkningar är väl åtminstone det mest använda verktyget i verktygslåda. Med mer intäkter till staten kan vi däremot köpa oss fler verktyg att använda till samhällsbygget, precis som alla andra företag gör. Man använder de pengar som finns och investerar dem för att få en bättre framtid. Precis så vill vi också använda staten och den offentliga verksamheten i . Vi vet också från otaliga undersökningar att detta är ett betydligt bättre sätt att skapa ett samhälle där alla får en möjlighet, i stället för att vissa springer iväg och har ohemult mycket pengar medan andra lever i fattigdom. 9 (C): Vi diskuterar förslag till förändrad beräkning av bilförmån. Utgångspunkten är att förmånsvärdet i princip ska motsvara kostnaden för att äga och köra en motsvarande privatägd bil. Schablonen som ligger till grund för beräkningen är tänkt att inbegripa samtliga kostnader för en privatägd bil utom drivmedel. En grundläggande princip i skattelagstiftningen är den om likformighet och neutral beskattning. Det innebär bland annat att skatteuttaget ska vara detsamma oavsett om arbetsersättning utgår i form av lön eller i form av en förmån, exempelvis förmån av fri bil. Förslagen i propositionen syftar till att reglerna för bilförmån, utöver styrning mot mer miljöanpassade bilar, ska innebära en neutral beskattning mellan förmån och kontant lön. Den nuvarande schablonen för värdering av bilförmån har i stort sett varit oförändrad sedan den infördes . Orsaken till de föreslagna förändringarna är att värderingen enligt många understiger marknadsvärdet. Det kan innebära att skattesystemet premierar exempelvis fossildrivna bilar i förhållande till andra varor och tjänster. Det innebär likaså ett skattemässigt gynnande av bilförmån i förhållande till kontant lön. Justerad beräkning av bilförmån Det ränterelaterade beloppet, som är en faktor som föreslås ändras i propositionen, är tänkt att motsvara kapitalkostnader för bilen. Jag finner ingen anledning att närmare gå in på detaljerna i förslaget, men utformningen av beräkningen vad gäller det ränterelaterade beloppet utgår från att bilköpet finansieras med eget kapital och speglar ränteintäkterna efter skatt på en riskfri placering motsvarande det kapitalet. Vi kan nog räkna med att åtminstone en tredjedel av privata köpare av ny bil finansierar sitt köp med kredit. Då leder den nuvarande utformningen av det ränterelaterade beloppet till en underskattning av kapitalkostnaden. Den andra faktorn som föreslås ändras i propositionen är det prisrelaterade beloppet, vilket är tänkt att motsvara övriga kostnader för ett bilinnehav, i första hand bilens värdeminskning. I en studie som genomförde 2018 fann myndigheten att den genomsnittliga värdeminskningen uppgick till , vilket är mer än vad som utgör grund i dagens beräkning. Förutom en del olika undersökningar i fackpress har inga ytterligare fördjupade svenska studier gjorts vad gäller personbilars värdeminskning. finns troligen inga tydliga tecken på att den procentuella värdeminskningen är högre bland dyra bilar än bland bilar i de lägre prisklasserna. Så är systemet utformat , vilket innebär att den nuvarande schablonberäkningen överskattar värdeminskningen för dyrare bilar. De ökade förmånsvärden som förslaget innebär kan leda till att vissa förmånstagare väljer bilar med lägre pris eller avstår förmånsbil helt. De kan också innebära att man väljer en mindre bil som med stor sannolikhet har lägre koldioxidutsläpp. Eller så används privat bil i större utsträckning, och då tickar andra styrmedel igång för just miljöbilshantering. Eller så erbjuds helt enkelt andra löneförmåner. Förändringen föreslås börja gälla och gäller bilar som blir skattepliktiga från det datumet. Att förmånsvärdet ökar för bilmodeller kan få till följd att vissa förmånsbilsinnehavare väljer en bil med lägre pris vid nästa bilbyte, för att på så sätt undvika höjt förmånsvärde. Andra kan välja att behålla befintliga bilar än planerat, för att på så sätt undvika att påverkas av de nya reglerna. Jag vill poängtera att det krävs ett nyköp för att det ska bli andra regler. Annars gäller de gamla reglerna.