prot · H809143 · 2021-06-17 00:00:00 — Vår inställning till vapenlagstiftning är att den måste vara utformad så att den motverkar förekomsten av illegala vapen i landet och att vapen inte kommer till brottslig användning. Det är därför som det ställs höga krav på bland annat förvaring av skjutvapen och ammunition. Vad gäller till exempel begreppet synnerliga skäl i vapenlagen menar vi att det i fråga om helautomatiska vapen och enhandsvapen är befogat med särskild restriktivitet i tillståndsgivningen. Enhandsvapen är den vapentyp som i störst utsträckning riskerar att användas i andra syften än de avsedda. De tidsbegränsade licenserna syftar till en kontinuerlig uppföljning av att förutsättningarna för tillstånd är uppfyllda vad avser innehav av särskilt stöldbegärliga eller särskilt farliga vapen. Det är således inte bara innehavarens skötsamhet utan också dennes behov av vapnet som återkommande prövas. Vi tycker att det för att minimera antalet enhandsvapen är motiverat att kontrollera att den som har licens fortsatt uppfyller de krav som ställs. har haft ett krav på tillstånd för att ett vapen tillfälligt ska få föras in i landet. När gick med i EU beslutade att tillståndet skulle vara kvar. Skälet till och andra medlemsstaters beslut att behålla tillstånd är att vissa medlemsstater inte uppnår samma höga skyddsnivå som vi i lagstiftningen vad exempelvis gäller kontroll och tillståndskrav för innehav av skjutvapen. Ett exempel är att en rad medlemsstater saknar tillståndsprov för och därmed kontroll över hagelgevär. Undantag från tillståndet gäller dock för permanenta vapentillstånd som är utfärdade av behörig myndighet i , eller . Undantaget har motiverats med att kraven för att få tillstånd till innehav i de länderna är jämförbara med de regler som gäller i . Om vi skulle få jämförbara regler i hela EU, till exempel om samtliga länder implementerade EU:s vapendirektiv, skulle frågan om de europeiska skjutvapenpassen i våra ögon hamna i annan dager. Avslutningsvis, fru talman: röstade kammaren ned propositionen angående implementering av EU:s vapendirektiv. I förslaget ingick även lättnader i tillståndsplikten för ljuddämpare. Förslaget innebar att den som har tillstånd eller rätt att inneha ett visst vapen för skjutning utan särskilt tillstånd skulle få inneha ljuddämpare som passar till vapnet. bereds för tillfället även förslag om att den så kallade vapengarderoben ska utökas. Vi är således positiva till både lättnader i tillståndsplikten för ljuddämpare och en utökad vapengarderob. 68 (M): Jag tackar för inlägget, som jag tycker rätt tydligt vittnade om att nog varken är jägare, skytt eller någon form av vapenägare. I stället läser han lugnt och prydligt upp Socialdemokraternas ställningstagande. Socialdemokraternas inställning känner vi redan till: Man har ägnat sex åt att jaga lagliga jägare och skyttar i stället för att ta tag i de olagliga vapen som vi har runt om i och som är alldeles för lättillgängliga. Den delen är man inte lika lyckosam med, men man gör allt för att försöka försvåra ytterligare lite grann för jägare och skyttar. ska vi åter redovisa justitieutskottets syn på vapenfrågorna. tog beslut om att rikta 7 tillkännagivanden till regeringen i vapenfrågor. har den socialdemokratiska regeringen inte levererat det som begärde. , fru talman, tog beslut om ytterligare 8 tillkännagivanden om vapenfrågorna. har den socialdemokratiska regeringen inte levererat utifrån dem. Det ligger alltså 15 tillkännagivanden hos . Det är uppenbart att den här regeringen inte arbetar med frågan utan i stället sitter på sina händer. Utöver detta väntar justitieutskottet och fortfarande på en proposition om att ta bort femårslicenserna. Den ska levereras senast . Och hör på detta, ni som lyssnar: fick den här regeringen i uppdrag av riksdag att inrätta en viltmyndighet, och fortfarande har den inte inrättat en sådan. Vi har väntat . Regeringens nonchalanta agerande mot såväl justitieutskottet och som landets jägare och skyttar är självklart inte acceptabelt. I en demokrati följer man folkets och beslut, men uppenbarligen är detta inte så viktigt för det socialdemokratiska maktpartiet i regeringen. Jag kan informera den som lyssnar om att regeringen påstår att den har utrett frågan om viltmyndigheten . har man alltså utrett viltmyndigheten – utan något resultat. Självklart är det ingen som tror på detta, utom möjligtvis Socialdemokraterna själva. Regeringen skyller på att man inte har hittat någon finansiering för den nya myndigheten. Men hör och häpna, fru talman: , det vill säga , har regeringen hittat både uppgifter åt och finansiering av nio andra nya myndigheter i . Det handlar om , Myndigheten för arbetsmiljökunskap, , med flera. Detta bevisar bara att man helt uppenbart struntar i beslut att en viltmyndighet ska tillsättas, fru talman. Man struntar i landets jägare och skyttar och prioriterar andra uppgifter. Jägare och skyttar hamnar långt ned på den socialdemokratiska prioriteringslistan. går vi dock till val på nytt, fru talman, och då har vi faktiskt möjlighet att byta ut den här regeringen. Jag tycker att vi ska ta vara på den möjligheten och ge det här landet en ny chans att rätta till dessa frågor. Regeringens agerande gällande beslut och gentemot landets jägare och skyttar är självklart mycket klandervärt. Att vägra genomföra beslut och därmed strunta i landets demokratiskt fattade beslut är allvarligt – till och med mycket allvarligt. Vad har då regeringen gjort , i stället för att ta tag i de tillkännagivanden som vi har riktat till den? Jo, regeringen har försökt överimplementera EU:s vapendirektiv, ett förslag som har sagt nej till och tydligt placerat i papperskorgen. Regeringen jobbar också aktivt med att försöka begränsa möjligheten att använda blyammunition, vilket skulle göra det mycket svårt för landets jägare och skyttar att använda sina vapen och utföra både jakten och skyttet på ett säkert och bra sätt, då rimliga alternativ saknas. har mycket hårda regler för blyammunition och behöver faktiskt inte gå längre. Vad har regeringen gjort mer, fru talman? Jo, man har flyttat det allmänna uppdraget från och lagt över ansvaret och pengarna på . Man planerar dessutom att höja jaktkortsavgifterna för landets jägare. Landets jägare ska alltså betala mer pengar till staten för att få jaga på sina egna jaktmarker. Andra frågor som regeringen har jobbat med handlar om vargstammen. Vi har ett riksdagsbeslut på att vi ska ha 170–270 vargar i landet, och den här regeringen har släppt upp vargstammen till 400 vargar – förmodligen 450. Sammanfattningsvis, fru talman, kan man bara konstatera att den här regeringen gör allt, på alla områden, för att försvåra för landets jägare och skyttar. som man jobbar med den delen har det försvunnit vapen inifrån . Ett tiotal pistoler har stulits inne på här i , och de har inte hittats. Åklagaren har lagt ned utredningen. har man alltså försett den kriminella undre världen med ytterligare ett antal pistoler, vilket är allvarligt. Svenska jägare och skyttar har sina vapen i vapenskåp, men uppenbart fanns det brister inne på . Med det sagt är jag ändå glad att vi har en bred majoritet i riksdag gällande dessa förslag och åtgärder, som ska underlätta för landets jägare och skyttar. Det enda problemet som gör att detta inte är genomfört är faktiskt den socialdemokratiska regeringen, som på alla sätt har förhalat och trotsat beslut. Jag har här redovisat några av de uppgifter som regeringen har lagt tid på i stället för att genomföra de 15 tillkännagivanden som vi har riktat i dessa frågor , plus detta med viltmyndigheten och den proposition om femårslicenserna som vi väntar på. , fru talman, lämnade en majoritet i justitieutskottet alltså över förslag till ytterligare 11 tillkännagivanden för beslut här i . Det innebär att regeringen nu kommer att ha minst 26 tillkännagivanden att jobba med, plus femårslicenserna och viltmyndigheten. Att regeringen samlar tillkännagivanden på hög borta i utan att göra något är inte helt acceptabelt. Jag tänker ändå presentera våra förslag till tillkännagivanden, det vill säga vad vi vill att regeringen ska genomföra – om vi nu inte byter regering här inom det närmaste, vilket jag faktiskt hoppas att vi gör. Vi vill att man flyttar över licenshanteringen från polisen till den nya viltmyndigheten. Detta skulle öka möjligheten för polisen att faktiskt jaga dessa bovar och brottslingar, som tog upp i sitt anförande. Det är precis det polisen ska jobba med; de ska inte sitta och administrera vapenlicenser för landets lagliga jägare och skyttar. Det kan faktiskt en ny myndighet göra – vi har ju föreslagit viltmyndigheten. Vi vill också att handläggningstiderna för licenserna ses över. De måste minskas. Man har tidigare fått kritik av myndigheter för att det har tagit så , och det är väl rimligt att vi har som kriterium att en myndighet inte ska kunna hålla på hur länge som helst innan den faktiskt fattar beslut i ett ärende och ger tillstånd eller avslag. Vi vill alltså att handläggningstiderna för vapenlicenser minskas. Vi vill också ha till en översyn av vapenlagstiftningen, och det handlar om att vi vill dela upp vapenlagstiftningen i två delar: en lagstiftning för jägares och skyttars vapen och bruk av vapen samt en, betydligt hårdare, vapenlagstiftning för olagliga vapen i kriminella miljöer. De enda partierna som faktiskt är emot detta i riksdag är Socialdemokraterna och . Vi har en bred majoritet för att dela upp vapenlagstiftningen i . Vi vill också ta bort synnerliga skäl i vapenlagstiftningen och ersätta dem med särskilda skäl. En pistolskytt har oerhört hårda krav på sig för att få sitt första vapen. Självklart måste man vara lämplig, och man måste utföra ett antal prov. Man måste också jobba aktivt med detta med skyttet, och man måste ha en ordentlig förvaring av sina vapen. Synnerliga skäl uppfylls alltså väl genom att vi ersätter det med särskilda skäl; är det nästan väl omöjligt för folk att utöka sin vapengarderob genom att kanske köpa ytterligare något vapen till sin skytteverksamhet. Därför föreslår vi att man tar bort synnerliga skäl. Vi vill också underlätta licenshanteringen vid vapenbyte. Vi vill utöka möjligheten att byta vapen inom vapengarderoben direkt hos vapenhandlaren genom att göra det till ett anmälningsärende. Att till exempel kunna byta en hagelbössa mot en annan hos en vapenhandlare, utan en massa onödig byråkrati, skulle underlätta inte bara för polisen utan framför allt för jägarna och skyttarna, som kan få sitt vapen utbytt direkt hos vapenhandlaren. Vi vill också se över kraven på vapenlicenser så att polisen bedömer själva vapenlådan och de vitala delarna av vapnet, alltså de licenspliktiga delarna, och inte hur kolvar och annat ser ut, vilket det har kommit till vår kännedom att man kan göra . Här vill vi förtydliga lagstiftningen. Vi vill också ta bort licenskravet på ljuddämpare. Där är vi helt överens med Socialdemokraterna. Ni har ju haft på er att lösa detta, men ni har paketerat en ljuddämparborttagning ihop med en överimplementering av ett vapendirektiv. Hade ni inte gjort det hade vi förmodligen fått igenom den frågan, men ni försökte smyga igenom den för att få igenom en överimplementering av vapendirektivet. Vi har begärt att regeringen skyndsamt ska återkomma med de här sakerna. Utskottet föreslår också ett tillkännagivande om en utökad vapengarderob. Senast ett beslut togs om att utöka vapengarderoben var 2019. Vi begär nu att regeringen skyndsamt återkommer med förslag om detta. Vi vill såklart också se över de europeiska skjutvapenpassen och underlätta för jägare att ta med sig vapen både in i och ut ur landet. För en jägare kan det ta oerhört innan han får tillstånd att ta med sig sitt vapen in i eller ut ur . Medan den kriminelle kör förbi på bron med sitt vapen i bakluckan utan någon kontroll sätter man in stenhård kontroll på den som har ett tillstånd att ha vapen och deklarerar det på vägen ut och vägen in. Detta kan självklart ses över så att vi får en enklare hantering av EU-passen. Sedan vill vi också se över handeln med vapen och ändra reglerna, inte minst med tanke på pandemin. Vi har många mindre vapenhandlare i som kanske utför ett fåtal vapentransaktioner men som kanske handlar med väldigt exklusiva och dyra vapen. Det kan också under pandemin ha varit svårt att sälja vapen eller att över huvud taget kunna förevisa vapen. Vi vill se över vilka kriterier som ska gälla för att vara vapenhandlare, inte bara att man ska genomföra 20 vapentransaktioner . Sist men inte minst vill vi flytta bort tillsynen av skjutbanor från polisen till den nya viltmyndigheten. Denna tillsyn innebär att landets redan hårt prövade poliskår ska åka runt och besiktiga skjutbanor och avge tillstånd. tror jag att polisen besökte över 2 100 skjutbanor i landet. Våra poliser, som ska jaga just de kriminella som pratade om, står alltså ute på våra skjutbanor i i en grusgrop och mäter skjutvallar. Detta kan självklart en annan myndighet, i vårt fall viltmyndigheten, tillsammans med skjutbaneägarna lösa på ett mycket bättre sätt utan att polisen behöver vara inblandad i hanteringen. En besiktning av en skjutbana kan ta allt mellan fem och , med bokning, resa, fotobehandling, kontakt med handläggare, protokollföring och utskick, och i vissa fall också ett återbesök. Detta gör alltså poliser , som vi har brist på i . De står ute i grusgroparna och mäter skjutbanevallar. Här kan vi göra en del, och här borde faktiskt Socialdemokraterna också vara med på ett sådant förslag – men icke. Förslaget att flytta över kontrollen och tillsynen av skjutbanor till en annan myndighet är det sista tillkännagivande som föreslås i dagens betänkande. Regeringen kommer alltså snart att ha fått 26 tillkännagivanden, plus ett extra uppdrag att ta bort femårslicenserna och inrätta den nya viltmyndigheten. Jag hoppas att alla landets jägare och skyttar minns detta när vi nu snart går till val: Den här regeringen har gjort allt som står i dess makt för att försöka försämra för landets laglydiga jägare och skyttar. Tack vare att vi har en stor och bred majoritet i riksdag som har hjälpts åt att stoppa regeringens förslag och i stället jobbat fram förslag som ska underlätta för landets jägare och skyttar har vi med en ny regering stora möjligheter att genomföra dessa tillkännagivanden, som det finns en stor och bred majoritet för i riksdag. Jag vill passa på att säga detta till landets jägare och skyttar: Ni har en bred majoritet med er för de förslag och idéer ni har som skulle kunna underlätta hanteringen av lagliga vapen hos jägare och skyttar. Problemet heter den socialdemokratiska regeringen. Avslutningsvis, fru talman, vill jag yrka bifall till reservation 12, som handlar om att slopa licenskravet för mynningsladdare. Jag vill också passa på att önska fru talmannen, talmanspresidiet, justitieutskottets kansli och ledamöter samt självklart alla skaraborgare en fin och trevlig sommar. 69 PER (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 3 i betänkandet, även om vi såklart står bakom samtliga våra reservationer. är positiva till ett ansvarsfullt legalt vapenägande hos landets jägare och sportskyttar. De laglydiga, skötsamma medborgare som hanterar sina vapen ansvarsfullt och deras vapeninnehav utgör inget problem i vårt samhälle. Det finns heller inte någon bevisad koppling mellan legala vapenägare och de skjutningar som sker i uppgörelser mellan kriminella gäng. Det är därför beklämmande att de legala vapenägarna gång på gång drabbas av lagskärpningar och ökad byråkrati i missriktade försök att stävja det illegala vapeninnehavet. Vi har en vapenlag som gör att laglydiga vapenägare som begår ett misstag riskerar att dömas till väldigt kännbara straff för brott mot lagar som egentligen avser att förhindra att vapen används i brottsliga sammanhang. Det kan handla om att en vapenägare har glömt att förnya en femårslicens eller har hanterat ett vapen, eller för den delen vapendelar, oaktsamt men utan brottsligt uppsåt. Den som begår dessa gärningar bedöms nämligen enligt samma lagar som den som uppsåtligen och utan tillstånd innehar ett vapen och sedan använder det i kriminella miljöer. Det är inte en rimlig ordning. Därför behövs en översyn av vapenlagen, där skillnad ska göras mellan misstag i tillstånds- och licensprocessen och vapenbrott i övrigt. De kännbara straffen ska ligga på de gängkriminella som skjuter och dödar runt om i vårt land. Som sagt ser inte legalt vapenägande som ett problem. Snarare ser vi att de legala vapenägarna drabbas onödigt hårt på grund av lagändringar som egentligen avser att komma åt illegalt vapeninnehav. Ett exempel på det är regeringens upprepade försök att reglera vapenmagasin. Detta skulle ha försvårat för legala vapenägare genom utökad administrativ börda och medfört ytterligare risk för åtal på grund av oaktsamhet, exempelvis på grund av ett borttappat vapenmagasin. Ett av de främsta syften som angetts för en sådan reglering har varit att underlätta för polisen att beslagta och förverka vapenmagasin som påträffas hos kriminella. Även om vi tyckte att det senaste förslaget skulle försvåra alltför mycket för legala vapenägare var syftet gott, och polisens möjligheter till beslag och förverkande bör utökas. Däremot anser vi att detta kan tillgodoses genom en förändring av förverkandebestämmelserna och att en utredning bör tillsättas på området. Det skulle ge polisen ytterligare ett verktyg för att hindra att vapen och vapendelar hamnar i fel händer, som det inte skulle innebära någon försämring för landets legala vapenägare. Begreppet synnerliga skäl i vapenlagstiftningen har fått omfattande konsekvenser för landets vapenägare. I juridiska sammanhang utgör formuleringen en stark begränsning av möjligheterna att få tillstånd att inneha vapen. Kravet var från början avsett att innebära krav på dels en viss uppnådd ålder hos den sökande, dels en uppnådd skjutskicklighet. Detta har, trots flera klargöranden från , tolkats på ett mer restriktivt sätt som gör det svårare för enskilda skyttar att få tillstånd att inneha vapen än vad som var avsikten. Därför bör begreppet synnerliga skäl utmönstras ur den svenska vapenlagstiftningen och ersättas med en tydlig uppräkning av vilka krav som ska ställas för att någon ska få ha vapen. Det ställs allt större krav på svenska jägare. Nya ansvar har tillkommit, och andra har försvunnit eller minskat i betydelse . I våra skogar och marker har det också introducerats nya viltarter som ställer nya krav på jägarna och deras jaktmetoder. En jägare behöver ofta flera olika vapen för att på bästa sätt kunna utföra en så ansvarsfull jakt som möjligt. Exempelvis underlättas eftersök i tät skog av en kortare bössa än vad som är lämpligt när man sitter på pass, där man ofta har större utrymme för en längre pipa. ifrågasätts inte en jägares behov av att ha fyra vapen. Det är en gräns som många jägare uppnår ganska snabbt. Jagar man exempelvis älg, vildsvin, and och rådjur är ett behov av fyra bössor inte alls ovanligt då förhållandena vid jakterna skiljer sig åt. Efter särskild motivering kan man dock beviljas ytterligare ett eller två vapen. Det kan exempelvis röra sig om att man ska utföra eftersök av trafikskadat vilt eller att man behöver vapen av olika kalibrar för jakt på olika vilt. har tidigare tillkännagivit att en utökning av vapengarderoben bör genomföras. För att ge jägarna de möjligheter som de önskar och förtjänar för att kunna bedriva en ansvarsfull jakt är det angeläget att regeringen skyndsamt återkommer med ett förslag som motsvarar vad har tillkännagivit. Jag vill avsluta mitt anförande, eftersom det är mitt sista före sommaruppehållet, med att önska ledamöterna och presidiet en skön sommar med möjlighet att få lite avkoppling och ladda batterierna. Vi ses snart igen här i kammaren! 70 (KD): Tyvärr kan vi se hur det grova och gängrelaterade våldet tar nya farliga vägar i vårt samhälle. Parallellsamhällets rättsskipning har fått fäste under . Våldet drabbar hela vårt land. är just nu hårt drabbat av det dödliga skjutvapenvåldet, och situationen i har krävt särskilda insatser från polisen. Men även i mindre städer som till exempel ser vi dödligt gängrelaterat våld. En sådan uppvisning av våld och total avsaknad av respekt för rättsväsendet förtjänar samhällets kraftfulla fördömande. Kampen mot den organiserade brottsligheten måste intensifieras. Vårt samhälle måste kunna garantera säkerheten för våra medborgare. Regeringen är ytterst ansvarig för att utvecklingen har gått åt fel håll. Det dödliga våldet kan och får inte normaliseras. En rapport från Brå visade att ligger i topp när det gäller dödligt skjutvapenvåld i . Det kräver ordentliga åtgärder för att tryggheten ska återskapas, men trots detta har regeringen inte varit beredd att vidta verkningsfulla åtgärder mot gängkriminaliteten och våldet. I dagens debatt behandlar vi vapenfrågor, och då kan jag likt tidigare talare konstatera att i stället för att göra det svårare för gängkriminella att begå våldsbrott med illegala vapen riktar regeringen fortfarande i många fall udden mot den svenska jakt- och skytterörelsen. Det handlar ofta om att försvåra för dem som laglydigt äger och hanterar ett vapen trots att det inte är dessa vapen som används i gängens uppgörelser. Jag kan konstatera att det i utskottet har samlat en majoritet gällande elva tillkännagivanden till regeringen med anledning av motionsyrkanden om vapenfrågor. Det är en del av de cirka 100 tillkännagivanden som är resultatet av justitieutskottets arbete under detta riksdagsår. Vi kristdemokrater anser naturligtvis fortfarande att det behövs ytterligare insatser för att komma åt kriminellas innehav av vapen och sprängmedel, men vi menar att detta kan och måste genomföras på ett sätt så att det inte skapar problem för vanliga jägare och sportskyttar. omges vapenägande av många regler, och samhället har många kontrollfunktioner för den som äger ett vapen. Att gängbrottsligheten agerar hänsynslöst och samhällsfarligt ska inte gå ut över skyttars och jägares vapenhantering. I dagens finns cirka 550 000 registrerade vapenägare. Studier har visat att av de vapen som användes vid grova brott var det endast 1,2 vapen, alltså ungefär ett vapen, som kom från jakt eller sportskytte. Det är alltså en mycket marginell del. För oss kristdemokrater är det självklart att inte bunta ihop jägare och sportskyttar med dem som beter sig allra värst i samhället. En överimplementering av vapendirektiv eller annan onödig reglering som försvårar för laglydiga vapenägare är inte metoden för att få stopp på det ökade antalet skjutningar på våra gator och torg. Hårdare tag mot gängbrottsligheten behöver kraftfulla åtgärder för att säkra tryggheten i vårt samhälle, men det kan, som vi ser det, ske utan att försvåra tillvaron för laglydiga och ansvarsfulla vapenägare. Det är ett synsätt som delas av en majoritet av justitieutskottet, vilket det här ärendet visar. Utskottets ställningstagande visar att det finns vägar att möta jägares och sportskyttars önskemål om förenklingar för vapenägande utan att samhällets säkerhet blir påverkad. Jag vill nämna något av det som tas upp i detta ärende. Vad gäller vapenbrott har regeringen genomfört en del åtgärder för att skärpa straffen. Bland annat har minimistraffet för grovt vapenbrott höjts, och föreslogs att straffet för synnerligen grovt vapenbrott ska höjas från sex till fängelse. Det är välkomna höjningar, men de är otillräckliga. De grova vapenbrotten ligger bakom de senaste årens ökade skjutvapenvåld. Tillgången på vapen och på personer som är villiga att använda dem är en avgörande faktor när det gäller de gängkriminellas makt. Vi menar att vapenbrotten måste innebära betydligt strängare straff. Vi vill se en väsentlig höjning av straffen för vapenbrott. Maxstraffet för synnerligen grovt vapenbrott borde just ta sikte på de absolut grövsta vapenbrotten, och maxstraffet borde vara betydligt högre än de som regeringen har föreslagit.