prot · H809101 · 2021-03-26 00:00:00 — Sysselsättningsmåttet har en hög internationell gångbarhet. Självförsörjningsgrad däremot går inte att jämföra mellan länder på samma sätt. Detta betyder dock inte att regeringen på något sätt är emot att människor som kommer hit ska kunna försörja sig själva, tvärtom. Våra etableringsinsatser syftar till att fler ska kunna stå på egna ben. Sysselsättning är också vägen till självförsörjning. Det som ledamoten hänvisar till som hittepåjobb kan till exempel vara extratjänster där man underlättar på förskolor eller stöttar upp i kommunala verksamheter. Jag tycker att det är ett mycket förminskande begrepp för någonting som är en väldigt viktig uppgift i vårt samhälle, även om det finansieras av oss gemensamt. Särskilt angeläget är sysselsättning för gruppen utrikes födda kvinnor. Sysselsättningsgapet mellan inrikes och utrikes födda kvinnor på är alldeles för stort, och konsekvenserna av det är förödande. Utrikes födda kvinnor riskerar att bli fastlåsta i hemmet med ökad risk att utsätta andra och själva bli utsatta för hedersförtryck. Regeringen anlägger ett tydligt jämställdhetsperspektiv i alla etableringsinsatser och har ett antal riktade åtgärder som särskilt syftar till att få nyanlända kvinnor i arbete. Mitt i all enighet så här långt i debatten om vikten av att kunna försörja sig själv vill jag ändå vara tydlig med skillnaderna mellan regeringen och . Det är ingen hemlighet att vill stänga gränserna eller skapa ett tryck för återvandring. Det har i en lång rad debatter blivit tydligt att är helt ointresserade av att nya svenskar får god etablering och integration i . Nysvenskar och svenskar med utländsk bakgrund reduceras i ögon i stället till offentligfinansiella plus- eller minustecken. Frågan är vilken nästa grupp av svenskar det blir som utsätts för är-du-lönsam-lille-vän-kalkyler. För mig och för regeringen handlar självförsörjning i stället om att människor som flyr hit undan krig och förföljelse ska kunna leva på samma villkor som jag gör och som mina döttrar gör. De ska kunna stå på egna ben, ha sin frihet och sin självförsörjning, leva i ekonomisk trygghet, leva i frihet, slippa hedersförtryck och slippa bidragsberoende. Då är det viktigt att fler kommer i egenförsörjning, och vägen till egenförsörjning är genom sysselsättning. 85 (SD): Tack åter för svaret från ! Det är onekligen så att även verkar för ett fritt från hedersförtryck. Jag kan endast beklaga att hedersförtrycket har fått ett sådant krafttag över delar av det svenska civilsamhället som har varit statsminister i . Jag delar naturligtvis bilden att för att kunna bli självförsörjande måste man först bli sysselsatt. Men då är det också viktigt att hålla isär de här begreppen och värdera dem utifrån vad de faktiskt innebär. Kollar man på slutsatserna från rapporten ser man att för hälften av alla utrikes födda tog det i genomsnitt 4–att uppnå sysselsättning under perioden 1990−2016. tog det för hälften av alla utrikes födda att bli självförsörjande. Utifrån den statistiken tycker jag att det är mer relevant att bruka självförsörjningsgrad som en måttstock över den ekonomiska integrationen. Onekligen har kostnaden för invandring fortsatt att skena i , om inte för det direkta mottagandet så för de övriga kostnader som svenskarna åläggs att finansiera genom skattsedeln, inte sällan mot sin vilja. Entreprenörskapsforums rapport sätter fingret på dessa dolda kostnader genom att konstatera att , högt räknat, av individer med härkomst i respektive var självförsörjande 2016. Det innebär i praktiken att vi behöver stå för de övrigas nota. Varför vill inte regeringen synliggöra detta i den officiella statistiken? Vi kan fastna i diskussioner om exakta parametrar i begreppen, men varför har det inte tagits några initiativ för att faktiskt utvärdera detta – ens på önskade sätt? 86 Statsrådet (MP): Jag är oerhört trött på de konstanta antydningarna från om kulturella och ekonomiska belastningar, om människor som problem och om hur att stänga gränsen för kvinnor och flickor skulle innebära att de var mindre utsatta för hedersförtryck än om de fick komma hit. Det här är fantasier. Om lyfter näsan från sina dogmer kommer de att se verkligheten. Verkligheten är att runt omkring i hjälper svenskar med utländsk bakgrund våra äldre på äldreboenden, fostrar våra barn på förskolor och vårdar våra sjuka på sjukhus. Verkligheten är också att svenskar med utländsk bakgrund är de som drabbas hårdast av gängkriminaliteten å ena sidan och rasismen å andra sidan. Trots att den ekonomiska utsattheten har ökat, trots att marknadsskola och segregerad bostadsmarknad skapar sociala klyftor som drar isär , vaknar den överväldigande majoriteten av invandrare och invandrares barn , går till jobbet, går till skolan, betalar skatt och är med och bygger vårt svenska samhälle och den välfärd som både och jag är en del av. Jag kommer aldrig att sluta arbeta för att knäcka segregationen, eller för den delen för att krossa rasismen. Vi kan förbättra integrationen. Vi kan lyfta både inrikes och utrikes födda ur ekonomisk utsatthet, både invandrare och infödda, både i glesbygd och i förorter – inte antingen eller utan både och. Jag tycker att borde be om ursäkt till alla de invandare som de i debatt efter debatt misstänkliggör för att inte bidra till den svenska välfärden, som vi alla möter dem i vår vardag . De förtjänar bättre än att utmålas som en belastning i interpellationsdebatter. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 15 Svar på interpellation 2020/21:519 om ungas möjlighet till en egenägd bostad 87 Statsrådet (MP): har frågat mig vilka åtgärder regeringen avser att vidta som gör det möjligt för unga att flytta till en egenägd bostad, vilka de enskilt viktigaste åtgärderna är som jag ser som angelägna att vidta på kort sikt för att fler ska kunna flytta till en egenägd bostad och, med tanke på att bostadsbristen för många unga som vill bo i eget boende i storstäderna är akut, vilka åtgärder jag och regeringen avser att vidta så att fler unga kan flytta hemifrån eller till jobb i våra storstäder. Jag vill börja med att säga att frågan om ungas inträde på bostadsmarknaden är prioriterad för regeringen, både när det gäller det ägda och det hyrda beståndet. Regeringen ser ett behov av åtgärder som riktar sig till just dem som ska köpa en bostad för att underlätta för dem att komma in på den ägda bostadsmarknaden. Bostadsbeståndet består till stor del av ägda bostäder. Bostadspriserna har ökat snabbare än hushållens inkomster. Förstagångsköparna, som ofta är unga personer, har inte sällan ett förhållandevis litet eget kapital och lägre inkomster än andra hushållsgrupper, vilket försvårar inträdet på den ägda bostadsmarknaden. Därför har regeringen gett en särskild utredare i uppdrag att lämna förslag för att underlätta för förstagångsköpare på bostadsmarknaden. Utredaren ska bland annat föreslå hur ett statligt startlån för förstagångsköpare bör utformas. Utredaren ska lämna sina förslag till regeringen . I det här sammanhanget vill jag nämna att regeringen även har genomfört insatser som ska underlätta för unga vuxna som vill hyra en bostad att flytta till en egen bostad. Investeringsstödet för hyresbostäder och bostäder för studerande är ett viktigt verktyg för att skapa förutsättningar för byggande av hyresbostäder i hela landet med relativt lägre hyror som fler, däribland unga vuxna, kan efterfråga. I enlighet med januariavtalet har regeringen reformerat investeringsstödet. Var åttonde lägenhet som produceras med hjälp av investeringsstöd ska numera erbjudas den kommun där bostäderna byggs för förmedling till unga eller för att användas för sociala kontrakt. 88 (M): Tack för svaret, ministern! Jag vill också önska lycka till med ministerns viktigaste uppdrag: att vara bostadsminister. Det finns väldigt höga förväntningar på den här bostadsministern med tanke på vad som har gjorts tidigare, det vill säga väldigt lite. har i en ungdomsbarometer frågat 2 989 unga mellan hur de vill bo. På frågan hur de vill bo när de etablerar sig på arbetsmarknaden svarar de flesta, , att de vill bo i villa. vill bo i bostadsrätt. Hyresrätten kommer på tredje plats . Nästan ingen vill bo i andra hand. Det vill göra. Och svarar att de vill dela lägenhet med en kompis. Det betyder att sju av tio vill äga sin bostad. Varför vill man göra det? Det var en av frågorna i samma undersökning. Jag blir glad av att läsa frisvaren. Man vill ha trevliga grannar, man ser det som en bättre investering och man vill ha en trädgård. Det betyder frihet och så vidare. Precis på det sättet var det när 40-talisterna fick sina barn. Då byggdes det fantastiskt många småhus runt om i . Personer med normala inkomster kunde köpa sitt första hus. Jag är själv uppvuxen i . Min pappa jobbade inom militären, och min mamma jobbade på sjukhus. De kunde, , bygga hus i . Hur många 25-åringar kan bygga hus ? Där har politiken misslyckats. Det är därför jag har ställt den här interpellationen till ministern. Vad ska regeringen göra för att 40-talisternas barnbarn, som det i princip handlar om, ska kunna bygga hus? Hur ska man göra det möjligt för dem att flytta till eget hus, ha egen trädgård, ha en liten grönsaksodling och potatisodling. Hur ska man göra det möjligt för dem att gå ut på sin altan och sätta tårna på gräsmattan? Det är vad den här interpellationen handlar om. Det vi vet är att ministern hänvisar till en utredning som ska komma . Men vi vet också att det ska införas ett amorteringskrav. En av regeringens myndigheter meddelade att man kommer att återinföra det. Det innebär att det kommer att bli allt svårare för unga att köpa hus, eftersom kalkylerna inte går ihop. Vi vet också att ungdomsarbetslösheten skenar. I , min hemstad, har långtidsarbetslösheten bland unga ökat . Det första steget för att kunna äga en bostad är såklart att man har ett jobb. Annars kommer man inte att kunna köpa ett hus. Det är symtomatiskt att när jag säger att fler unga vill äga sin bostad och frågar ministern vad regeringen har för politik för det får vi ett svar: att det pågår en utredning. Men i slutet av sitt svar pratar ministern om hyresrätter. Det är alltså inte det interpellationen handlar. Det jag har frågat är hur unga ska få möjlighet att äga sin bostad och vad regeringen har för politik för det. Det vore bra om ministern skulle kunna tala om klart och tydligt, bortsett från utredningen som ska komma med sin redovisning , vad regeringen har för politik och vilka ambitioner ministern har. Tänk att få finaste uppdrag, att vara bostadsminister! Då måste man ha någonting mer i byrålådan än att en utredning ska redovisa sina förslag . Jag tror att unga är nyfikna på vilka verktyg ministern har i byrålådan för att fler unga ska kunna äga sitt första hus och ha sin egen grönsaksodling. 89 Statsrådet (MP): Tack, riksdagsledamoten, för den här jätteintressanta diskussionen! Jag håller med i hyllningarna av det statligt subventionerade byggandet under 50‑, 60‑ och 70-talen och de statligt subventionerade lån som lade grunden för 40-talisternas ägande på bostadsmarknaden. Om det var rätt nationell politik kan man kanske debattera i en annan debatt, tänker jag. När det gäller amorteringskravet är det uppenbart att vi förut hade en ganska unik situation i . Amorteringsfria lån spreds lite som en löpeld över den svenska kreditmarknaden. Vi hade en amorteringskultur som skiljde sig fullständigt från hur det såg ut i vår omvärld. Det var också en riskabel utveckling. Många bedömare har pekat på att det medförde risker för de enskilda hushållen men också för samhällsekonomin i stort. Om man som jag är gammal nog att minnas tidigare bostadskriser vet man hur det slår mot unga familjers ekonomi när skuldsättningen är så hög att de inte klarar en ränteökning. Genom de åtgärder som regeringen har vidtagit tillsammans med tillsynsmyndigheter och expertmyndigheter har vi i stället en sundare amorteringskultur på plats. Det tror jag att vi ska vara glada för. Det är lätt att bygga upp en hög belåning. Jag kan oroas lite över ingång i debatten. Den verkar gå ut på att ju högre lån vi kan få, desto bättre. Det driver dessutom upp priserna och gör det ännu svårare för den som inte har ett startkapital för att ta sig in på bostadsmarknaden. Jag kommer att peka på den utredning som pågår. Den är central i frågan, just för att vi ska kunna brygga över det stora steg som det innebär att ta sig in på den ägda bostadsmarknaden. Men jag vill också peka på att bostadsmarknaden är dynamisk. Dess delar hänger ihop. Det är jag övertygad om att riksdagsledamoten är väl medveten om. Förändringar inom ett segment påverkar andra segment på bostadsmarknaden. De är inte separata delar av bostadsmarknaden. De är inte heller icke-kommunicerande kärl. När man påverkar den ena delen av bostadsmarknaden påverkas även den andra. Om fler hyreslägenheter blir tillgängliga genom en aktiv bostadspolitik påverkar det också utbudet av och prisutvecklingen för det ägda beståndet. När gör enkäter bland kommunerna om hur bostadsbristen ser ut är det framför allt bristen på hyreslägenheter man pekar på. Det finns också stora problem på hyresmarknaden som behöver adresseras. Det finns en omvittnat stor brist på hyreslägenheter. Hela bostadsmarknaden påverkas nu när det i hög takt byggs lägenheter som ska ha rimliga hyror, genom att vi har ett investeringsstöd. För att fler unga ska kunna äga sitt boende, eller för den delen fler förstagångsköpare – det finns många situationer där man kan vara förstagångsköpare, inte bara när man är ung – ser vi ett behov av åtgärder som riktar sig till den gruppen. Priserna på bostäder har ökat mycket snabbare än hushållens inkomster. Att lösa det bara genom ökad belåning är inte en sund ekonomisk utveckling, och det skulle skapa stora risker för de enskilda hushållen. Vi har tillsatt en utredning. Den kommer att lämna sina förslag på åtgärder för att underlätta för förstagångsköparna på bostadsmarknaden. En del i det kan vara ett statligt startlån. Det ska kanske inte vara precis som det lån hyllar och som fanns när våra föräldrar skaffade hus. Men vi ska hitta en form för det. Vi får se vad utredningen kommer tillbaka med. Det kommer att bli väldigt konkreta åtgärder. Men vi ska avvakta utredningen och se vad som kommer ut av den. 90 (M): Det blir intressant att se resultatet av utredningen. Jag frågade vad ministern själv anser, vilka egna idéer ministern själv har. Det får ministern komma tillbaka med i nästa inlägg. Jag känner igen resonemanget från företrädaren . Han resonerade ungefär likadant och hyllade det amorteringskrav som har gjort att väldigt få unga eller den som inte äger sin bostad har möjlighet att etablera sig på den ägda bostadsmarknaden. Vad blir konsekvenserna av det här? I en artikel i med rubriken ”Bostadsbrist hindrar ungas karriär” står det att ”bostadsbrist gör att många unga tackar nej till studieplatser och arbetserbjudanden. Den hindrar dessutom unga från att ens söka utbildningar eller jobb”. En boendeekonom på säger i artikeln: ”De som är i störst behov av en bostad, som planerar sin framtid – de slussas ut till andrahandsbostäder. Hur kan vi ha det så?” ”har inte sökt en utbildning på grund av bostadssituationen, har dragit sig från att söka jobb på annan ort, och har tackat nej till en utbildningsplats.” Det är verkligheten i . Det här var 2019, och det har tyvärr inte blivit bättre . När jag tittade på en undersökning som föreningen hade gjort för flaggade företagen för att de har behov av arbetskraft, att det finns unga som vill ha jobben, men de unga kan inte flytta hit eftersom det inte finns bostäder. Detta är ett reellt, faktiskt problem som en ny bostadsminister naturligtvis borde ägna all sin vakna tid åt. Det är det som är så bra med interpellationsdebatter. har ministern möjlighet att titta in i kameran i riksdag, direkt till unga, och säga att den här listan på tio punkter har hon med sig. Den här listan gjorde att hon tackade ja till uppdraget som bostadsminister. Ministern tog inte uppdraget för att göra det svårare för unga att skaffa sig en bostad, utan hon tog uppdraget för att göra det lättare för unga att skaffa sig en bostad. Det vore intressant att få se hur statsrådets tiopunktslista ser ut, det vill säga precis vad den här interpellationen handlar om. Vad har ministern i sin portfölj? Vad planerar regeringen att göra så att de unga kan få äga sin bostad, oavsett om det är en bostadsrätt eller villa? Majoriteten vill ha en villa. Det kan till och med vara så att de vill bo strandnära. Jag skulle vilja veta konkret, och unga förtjänar ett svar på frågan, vad det var som gjorde att bostadsministern tackade ja till uppdraget. Vad är det som ministern tar med sig in i uppdraget med entusiasm så att unga kan få en bostad? Vad är det som görs så att inte så många måste tacka nej till jobb eller studier och inte kan flytta till storstäderna därför att det inte finns bostäder? Vilka idéer har ministern så att fler unga ska få äga sin bostad? Vi har redan hört om utredningen, så den behöver ministern inte ta upp igen. Vi vill höra något konkret. 91 Statsrådet (MP): Jag tackar riksdagsledamoten, som gärna vill tala om för mig vad jag ska svara eller inte svara. Men jag tänker i stället svara på frågorna utifrån vad jag själv har för uppfattning, och om det är okej så gör jag så. Jag har tackat ja till uppdraget som jämställdhets- och bostadsminister inte minst därför att jag ser en stor ojämlikhet på bostadsmarknaden och en stor ojämlikhet i vem som får tillgång till bostadsmarknaden. När riksdagsledamoten pekar på till exempel studenter som tackar nej till studieplatser för att de inte hittar bostad, tror jag inte att svaret i första hand är att de ska skaffa stora lån. Jag tror att det är viktigt att vi fortsätter att bygga bostäder med rimligare hyror som de kan efterfråga i den fasen de är i livet med studier och studiemedel. De kan sedan senare i livet ta klivet in på bostadsmarknaden. I andra situationer, när man till exempel arbetar, finns det all rimlighet i att vilja köpa sin bostad. Där håller vi på att undersöka hur en sådan konstruktion skulle se ut för att underlätta ett köp. Vad jag däremot är övertygad om är att ingen av dessa grupper är betjänt av en fortsatt stegrad prisutveckling på bostadsmarknaden som gör det ännu svårare för dem att med de inkomster de har betala för sitt boende. Jag tror inte heller att de på något sätt är betjänta av en amorteringskultur eller en lånekultur som innebär att de skuldsätter sig till så hög grad att de inte längre klarar en historiskt sett mer normal räntenivå än den vi ser . Jag är övertygad om att minns de tider när det var helt andra räntenivåer, och historiskt är det inte omöjligt att vi hamnar där igen. Då ska också de unga personerna klara att betala för sitt boende och inte behöva lämna det. Vi kommer att fortsätta att arbeta för att bygga fler hyresbostäder till rimliga hyror, så att det ska finnas fler bostäder på bostadsmarknaden och för att skapa en bättre balans på bostadsmarknaden med en jämnare prisutveckling och därmed större möjligheter för unga att ta klivet in även i det ägda boendet. Parallellt med detta fortsätter vi att vänta in utredningen, så att det ska bli väl genomarbetade och konstruerade förslag som gör att de unga kan få hjälp in på bostadsmarknaden. Det gäller för den delen även de kvinnor som skiljer sig. En stor andel har inte möjlighet, till skillnad från sina makar, att ta ett kliv in på bostadsmarknaden. Det är varför jag med stor glädje har tackat ja till rollen som jämställdhets- och bostadsminister. Även om interpellationsdebatten till stor del handlar om unga finns en stor ojämställdhet i det ägda boendet, i vem som äger fastigheter, i vem som äger mark, strandnära eller inte, i vem som har tillgång till kapitalinkomster. Jag är naturligtvis besjälad av hela mitt uppdrag; att se till att det finns fler hyresrätter till rimliga hyror är en del i de kommunicerande kärlen på bostadsmarknaden, att hitta sätt att underlätta för förstagångsköpare att ta sig in på den ägda marknaden är en annan del. Jag är ledsen att jag gör riksdagsledamoten besviken, men jag kommer inte att presentera en tiopunktslista. I så fall får han skriva en interpellation om en tiopunktslista, och så får han se vad han får för svar. Däremot ser jag fram emot att få tillbaka utredningen och att därefter lägga fram bra förslag på hur vi hjälper förstagångsköpare in på bostadsmarknaden. 92 (M): Jag har som ledamot i riksdag möjlighet att kalla hit statsråd. Jag har möjlighet att ställa de frågor som jag vill ha svar på, och det är precis vad jag har gjort. Vi noterar av interpellationsdebatten att ministern kom hit med en tom säck, det vill säga att vi inte fick svar på frågorna. Vilka åtgärder avser regeringen att vidta som gör det möjligt för unga att flytta till en egenägd bostad? Vilka är de enskilt viktigaste åtgärderna som statsrådet ser som angelägna att vidta på kort sikt för att fler ska kunna flytta till en egenägd bostad? Med tanke på att bostadsbristen för många unga som vill bo i eget boende i storstäderna är akut, vilka åtgärder avser statsrådet och regeringen att vidta så att fler unga kan flytta hemifrån eller till jobb i våra storstäder? Då får väl den som har sett debatten själv dra sina slutsatser om statsrådet – som hade svaret skriftligt i förväg, som har lämnat ett skriftligt svar – har svarat på frågorna. Eller så är det så beklagligt att det enda svaret på frågan om vad man tänker göra kortsiktigt 2021 var att avvakta en utredning som ska presenteras . Det innebär att , april, maj, juni, juli, augusti, tänker statsrådet inte göra någonting. Statsrådet tänker vänta på en utredning som ska presenteras . Kära ungdomar som ser den här debatten, nu eller i efterhand; så kan vi inte ha det. Vi måste ha en bostadsminister som jobbar dygnet runt för att ni ska få en bostad. Vi kan inte ha en minister som sitter på händerna och en regering som inte tänker göra någonting . Jag hoppas verkligen att det inte är svaret. Om statsrådet vill svara på någon av mina tre frågor skulle jag uppskatta det. 93 Statsrådet (MP): På den första frågan var mitt svar att vi har tillsatt en utredning för att till exempel titta på ett startlån för att göra det lättare att komma in i egenägd bostad. Det är bra med utredningar därför att de innebär att vi kan få en bra och genomarbetad lagstiftning. På den andra frågan kan jag säga att det byggs medan vi står här i en interpellationsdebatt. Det är naturligtvis oerhört viktigt, men det byggs ett stort antal bostäder till rimliga hyror med hjälp av det investeringsstöd som regeringen har infört. Sedan var det den tredje frågan om bostadsbristen och de som vill bo i eget boende. I storstadsregionerna är investeringsstödet väl utnyttjat, och det innebär att det har tillförts 21 000 bostäder och ytterligare 24 000 bostäder är under uppförande. Det är vad som pågår. Bostaden är en rättighet. När bostadspolitiken blir ytterligare ett offer för ideologiska skyttegravskrig är det de unga som hamnar i kläm. Det handlar inte om antingen hyresrätter eller bostadsrätter, utan det handlar om både och. Som bostadsminister verkar jag för att lyfta fram goda förslag, oavsett politisk anknytning, som främjar sänkta trösklar till både hyres- och bostadsrätter. Precis som det har framgått under interpellationsdebatten arbetar regeringen med ett antal verktyg för att fler unga ska komma in på bostadsmarknaden, fler unga ska ha förstahandskontrakt till rimliga priser och fler unga ska ha möjlighet att äga sitt boende. Detta är jag djupt besjälad av i mitt uppdrag som jämställdhets- och bostadsminister med ansvar för stadsutveckling och arbetet mot segregation och diskriminering. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 16 Svar på interpellation 2020/21:520 om handläggningstider i förrättningsverksamheten 94 Statsrådet (MP):