prot · H809119 · 2021-05-05 00:00:00 — Det är också orimligt att Försvarsmakten inte levererar på de regleringsbrev som regeringen har gett dem och som har varit med och förhandlat fram. Där behöver regeringen och försvarsministern prata mycket tydligare och allvar med Försvarsmakten för att se till att elproduktion kan komma på plats. Också industrietableringar som Hybrit har drabbats av Försvarsmaktens stoppregler. Vi behöver också bli mycket tydligare när det kommer till artskyddsdirektivet. Det dör betydligt fler fåglar på grund av sådant som katter, fönsterrutor och inte minst tåg än vad det gör på grund av vindkraft. Trots det är det ingen som är emot vare sig tågen eller fönsterrutorna. Om vi inte stoppar det här kommer vi att få större problem och inte klara vår klimatutmaning. Slutligen, fru talman, är vattenkraften det som oroar mig allra mest just . Det svenska energisystemets kronjuvel är hotad. Riskerna med taxonomin är en vindpust vid en jämförelse. Vattenmyndigheterna har precis avslutat sina förhandlingar och samråd som visar att man är i en väldigt osäker sits. Vi vet att det inte kan sammanfattas på något annat sätt än katastrof. Underlagen är gamla och schablonmässigt framtagna och ligger långt över de uppskattade kostnader och förväntade energiförluster som har beräknats tidigare. Det är helt oacceptabelt. Lagstiftningarna och de politiska övervägandena är glasklara: Vi ska nyttja de möjligheter vi har att behålla svensk vattenkraft, storskalig som småskalig. Vattenmyndigheternas underlag går precis på tvärs med detta och kan inte klassas som något annat än ett stort fiasko. Vi vet att vi undantar alldeles för lite vattendrag från åtgärder i jämfört med EU-genomsnittet. Det är en femtedel, hälften av vad grannländerna gör, och bara en tiondel av vad man gör i . Att svenska myndigheter fortfarande ignorerar möjligheten att ge undantag är helt orimligt. behöver regeringen agera. trycker på och kommer att agera, både i och i samtal, för att se till att den lagstiftning som vi klubbar här i kammaren och som vi är överens om i energiöverenskommelsen också genomförs. Jag yrkar därför bifall till vår reservation nummer 29. Men det kommer inte att sluta där. Vi kommer att agera på ytterligare sätt. Det finns slutligen, fru talman, många möjligheter i vårt energisystem. Vi kan leda utvecklingen och ställa om i den gröna omställningen. Då krävs det att regeringen vågar ta i de målkonflikter som finns och inte bara passivt ser på, för ett icke-beslut är också ett beslut. Att låta bli att fatta beslut och dra ut på processerna är bokstavligt talat livsfarligt, och det är ett dåligt beslut. behövs handlingskraft och konkreta visioner. Det har , och vi kommer att agera precis som vi har gjort. 82 (M) replik: Jag tackar för anförandet. är precis som jag för det förnybara, både sol och vind. Det är bra. Det kommer mer, och vi behöver mer. Men vi får stora balansproblem i systemet. Jag skulle vilja fråga hur han tänker att den massiva satsningen på enbart de energikällorna i ska kunna balanseras upp. Vi har småskalig vattenkraft. Det hörde jag nu att också främjar. Vi tycker att den är enormt viktig, och den går säkert att modernisera och få att ge mer effekt. Men vi har ingen storskalig vattenkraft i . Får vi då inte mer kärnkraft på plats vet inte jag hur vi ska kunna balansera upp de stora vindstyrkor som kommer. Det skulle, precis som säger, möjliggöra att släppa det som är viktigast nu: fossila bränslen i vår industri och i våra transporter. Jag begärde att skulle titta på transporterna. Om våra bilar och lastbilar skulle köras med el i stället för med diesel och bensin skulle det gå åt ungefär två tredjedelar av den el som vi de facto förbrukar i . Det är enorma mängder, och de kommer att behövas just-in-time, för det är ju inte så att jag kan vänta med att ta mig till jobbet. Eller det kanske jag kan nu när den digitala tekniken har blivit mer utvecklad. Då kanske jag kan jobba , men jag behöver ju elen när jag behöver den. Hur tänker att vi ska balansera upp satsningen på grön energi på ett bra sätt? 83 (C) replik: Först vill jag rätta , som säger att de här satsningarna sker enbart i . Det är ju snarare tvärtom. Det är framför allt i norra som vi ser en enorm vindkraftsutbyggnad. Vi pratar om en halv kärnkraftsreaktor i utbyggnad och de kommande. Det är ju fantastiskt! Det är helt otroligt hur mycket man faktiskt bygger, och man gör det också på marknadsmässiga villkor. Vi har tillsammans varit med och förlängt elcertifikatssystemet, samma system som vi nu stänger. Trots det ser vi att utbyggnaden ökar. Det är inte bara en lösning som behöver komma till. pratar gärna om kärnkraft. Men det finns ju faktiskt ingen sådan som är lönsam med marknadsmässiga villkor, samma villkor som vi två är överens om att det ska vara. Det som behövs är nätutbyggnad i hela och att se till att vi nyttjar vattenkraften när den verkligen behövs. Då behöver vi kunna ha mer effekt i vattenkraften . Det är därför jätteviktigt att vi nu siktar på att lösa de problem som vattenmyndigheterna skapar. Jag hoppas att är med oss i den frågan. Det handlar också om att effektivisera. I hushållen kan man effektivisera genom att bara byta ut saker regelbundet när de ändå ska bytas, som kylskåp, och att isolera väggar och annat när man ändå ska göra saker. Det ska vara flexibilitet. Man måste inte använda exakt all el precis . Det vore ju jättekorkat om skulle plugga in sin elbil och ladda den när hon kommer hem från jobbet, trots att den har batteri kvar. Det ska ju laddas . Bilen står ju still en mycket stor del av tiden, och då kan man ladda den. Undersökningar från exempelvis den norska energimyndigheten visar att då behöver man inte alls bygga ut sitt nät, och då har vi inte alls samma problem. Vi exporterar ju väldigt mycket el . Den elen kan vi nyttja när vi har överskott, för det tar ju inte slut i batteriet. Det är väldigt lätt att tro att det funkar precis som med traditionella bilar. Elbilen ska man ladda snarare än att köra slut på batteriet och åka . Min fråga till blir: Hur ska den kärnkraft som hon vill ha byggas egentligen? 84 (M) replik: Det var inte några sakfel alls. har ju vattenkraften, och där kan man balansera upp den kraftiga utbyggnaden av vindkraften. Men min fråga till dig var hur vi ska göra i , eftersom kärnkraften i har minskat i produktion. Vi har redan nu problem i , i och i . Där kommer det inte att hjälpa med vindkraft, för det är ett balanssystem som behövs. Nätutbyggnad hjälper inte helt. Det hjälper till viss del. Men att vi ska kunna få massor av energi från norr kommer inte att hålla när man behöver den till egen industri. har ställt om till väldigt mycket vindkraft. Där har man fått påbackning från den tyska motsvarigheten till för att deras el är dyrare än EU-snittet. Det försämrar ekonomi. Jag kan inte se hur svenska jobb ska kunna utvecklas. Vi lever ju på en energitung industri och förbrukar per capita dubbelt så mycket elenergi för jobb och utveckling i jämfört med . Allting hänger ihop, . Det är ju inte bara att ta en liten sockerbit ur skålen, utan man måste få det att hänga ihop. Bostäderna är vi rätt bra på att energieffektivisera, och vi har ledlampor. Där finns inte den stora potentialen, ursäkta, och kanske inte heller i privatbilar, utan potentialen finns i de stora och tunga transporterna och vår stora tunga industri. Batterierna har tyvärr inte den effekten . Ingen skulle bli gladare än jag om vision höll, men jag ser inte det. Vi har inte en sådan batteripotential att vi kan spara så mycket och köra vår industri på batteridrift. 85 (C) replik: Ursäkta, men är faktiskt ute och cyklar. Ja, det finns problem i , men det handlar framför allt om brist på kapacitet. Där kommer nya kärnkraft inte att hjälpa ett skvatt, om hon inte placerar den någonstans här inne på eller på i . Problemet är att man inte får in den el som faktiskt finns till städerna, till eller till . Där hjälper det inte att bygga ny kärnkraft. Ny kärnkraft är dessutom så dyr att problemet med högre elkostnader skulle bli mångdubbelt större med kärnkraft. Jag tror att det är dags att börja läsa på om vad som faktiskt byggs och vilka kostnaderna egentligen är. Nya vindkraftverk byggs för . Tittar man på de kärnkraftverk som byggs i – i , i och i – ser man att det blir mångdubbelt dyrare, i bästa fall tre till fyra gånger så dyrt. Det om något kommer att omkullkasta svensk konkurrenskraft. har ett underskott på produktion, generellt sett och . Då är det fantastiskt om vi i vissa delar, när det blåser mycket eller när solen lyser mycket, kan kompensera för det och ha ett lite mindre underskott än vi annars skulle ha. Då skulle vattenkraftverken behöva gå mindre än annars, inte mer. Vattenkraften försvinner inte. Vi behöver snarare rädda den småskaliga vattenkraft som faktiskt finns i . Den timme då kapaciteten var störst och det användes mest, när prognostiserade för den här vintern, stod den småskaliga vattenkraften för av kapaciteten i elområde 4. Det är inte småpotatis. Det är jätteviktiga tillskott. Om vi dessutom kan balansera upp med mer vind – det blåser ju mest – är det fantastiskt. Det kommer att vara mycket mer lönsamt och kostnadseffektivt, såklart tillsammans med lagring, flexibilitet och effektivitet. av hushållens användning går att effektivisera lönsamt. Det är inte heller småpotatis. Det är lätt att stirra sig blind på kärnkraften. Men den kommer till ett pris. 86 (V): Energipolitik är ett mycket angeläget ämne som vi debatterar om . Jag brukar fantisera om några områden där breda, långsiktiga överenskommelser definitivt skulle gynna medborgarna och landet som helhet. Ett av de områden som jag drömmer och fantiserar om är energipolitiken. Vilka de andra områdena är ska jag inte gå in på . I detta betänkande behandlar utskottet 168 motionsyrkanden om olika energipolitiska frågor från allmänna motionstiden. Motionerna handlar om energipolitikens mål och inriktning, kärnkraft, energieffektivisering, solenergi, vindkraft, vattenkraft, energigaser, biodrivmedel och biobränslen plus värmefrågor, energiforskning och vissa övriga energipolitiska frågor. Som ni hör är blandningen omfattande när det gäller vad energipolitik kan handla om. En bred överenskommelse om energipolitiken kan troligen fortsätta att vara en fantasi eller dröm. En blocköverskridande energipolitisk ramöverenskommelse slöts mellan , , , och . I överenskommelsen slogs det fast att inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser till atmosfären, för att därefter uppnå negativa utsläpp. Vidare enades dessa partier om att målet till 2040 ska vara förnybar elproduktion – kom ihåg att det var målet. Enligt överenskommelsen är det ett mål och inte ett stoppdatum då man förbjuder kärnkraft. Överenskommelsen innebär inte heller en stängning av kärnkraften som en följd av politiska beslut. Noteras kan dock att KD och M valde att lämna överenskommelsen senhösten 2019 – så långt om breda och långsiktiga överenskommelser. Jag lyssnade till partiledardebatten och fastnade för några kommentarer från de partiledare som driver kärnkraftslinjen. Om man ändrar ordet ”förnybart” till ”fossilfritt” skulle minsann investerare i nya reaktorer vallfärda till oss och lösa energiutmaningarna som vi står inför. Det låter fantastiskt, eller hur? Jag måste medge att jag inte är högskoleutbildad eller ingenjör av något slag, men att få kärnkraften att bli lönsam genom att byta ut ett ord blir även för mig en för enkel lösning för att jag ska köpa den. Men då kom jag på en idé. Varför säljer vi inte ordet ”fossilfritt” till ? Då skulle de kanske få ned kostnaden för Olkiluoto 3. Vi kan sälja det till fransmännen för deras Flamanville 3, som de bygger. När det gäller båda dessa byggnationer som pågår kan man inte ha anammat ordet ”fossilfritt” eftersom deras kostnader kommer att landa , det vill säga . Produktionskostnaden för el från dessa kommer alla gånger att komma upp i , om de nu blir färdiga . Vi får se. Jag är den första att medge att det inte är problemfritt med volatila energiproduktionsslag som vind och sol. Men att försöka påtvinga privatkonsumenter eller industri dyr produktion av kärnkraftsel är inte något som förstärker vår konkurrenskraft i den omställning som just nu pågår, och den eskalerar med hiskelig fart. Jag har haft förmånen att träffa några av de absolut tyngsta aktörerna när det gäller elanvändning och diskutera framför allt vilka utmaningar de ser för att vi ska klara av omställningen till fossilfri produktion. Det går en röd tråd genom några saker. Jag ska ge tre exempel som ofta kommer fram. Först är det konkurrenskraftiga priser för den el som man ska använda. Sedan är det att tillståndsprocesserna inte får dra ut i onödan. Och det sista är tillförlitligheten, att lagt kort ligger. Det man kommer överens om ska gälla. Jag måste säga att det känns bra att svensk industri vill göra sitt yttersta för att bidra till klimatmål och hållbarhet. Men då krävs det att politiken möter upp deras krav när det gäller infrastruktur och energiproduktion till konkurrenskraftiga priser. Visst finns det utmaningar med allt som på något sätt stör människor. Det kan vara elledningar som ska dras över någons åker. Det kan vara utsikten från ett kafé som vetter mot ett glänsande hav, där det planeras för att bygga massor av fula vindkraftssnurror. Det kan vara en vindkraftspark som stör utsikt från fritidshuset. Det kan vara samebyns betesmarker som får fula betongfundament och vägar som tar mark i anspråk. Det kan vara stugägaren som får sin vy över den orörda naturen förstörd. Det kan vara turistföretagaren som är rädd att tappa norrskensturisterna. Men en sak är jag övertygad om. Vi behöver öka den gröna elproduktionen med till 2040. Industrin, som står inför gigantiska investeringar för att tillverka vätgas till deras omställning, säger att det nog är ett krav att elen kan räknas som grön för att de ska kunna sälja slutprodukten som grön och utsläppsfri. Allt som händer i samhället när det gäller elektrifiering kommer att innebära att det kommer att behövas stora mängder el, som det inte finns kapacitet för att producera . Vi ska såklart energieffektivisera varje kilowattimme. Ledningar som klarar morgondagen ska byggas, gärna . Men att tro att allt det kan göras utan uppoffringar blir inte rätt gentemot kommande generationer. Vi måste inse att ansvarstagande kan kosta en och annan vy ut mot himlen. För att få ihop lösningar på denna komplicerade utmaning när det gäller energifrågan och komma ifrån fossila bränslen och nå klimatmål och miljömål krävs det att vi tittar på uppoffringar. Dessa uppoffringar ska förknippas med en symbol för ansvarstagande och hållbarhet när vi ser dessa inslag i naturen. Biobränslet är viktigt och ytterligare en pusselbit som vi inte ska glömma när vi pratar om grönt och förnybart. Skogsdebatten når höjder och spårar ur. Jag skulle kunna mata er med exempel på verkliga osanningar som framkommer i debatten om biobränslen och skogsbruk, men jag nöjer mig med att konstatera att biobränslen som kommer fram som biprodukt i industrin eller i skogsbruket, när skogen sköts med mesta möjliga utfall av timmer, är hållbar och utsläppsfri, eller åtminstone neutral. Som brukligt är lyfter jag bara fram en reservation. är det vår motivreservation under beslutspunkt 5. Givetvis står vi bakom alla våra reservationer i betänkandet men jag tar bara upp reservation 10. Jag hänvisar alla till att läsa hela reservationen, men jag ska utveckla mitt ställningstagande lite grann. Det finns förslag om framtidens elenergisystem som enligt syn givetvis förtjänar ett avslag. Sedan finns det motioner som jag gott och väl hade kunnat ställa mig bakom. Men eftersom inte står bakom energiöverenskommelsen väljer jag att utveckla vår syn i reservationen. Jag påminner i reservationen om att har sträckt ut en hjälpande hand till regeringen för att rädda de delar av överenskommelsen som har en inriktning på förnybart till 2040. Jag utvecklar även varför vi säger nej till kärnkraft. Innan jag avslutar mitt anförande, fru talman, vill jag uppmärksamma kollegorna och dem som lyssnar på en sak som förbryllar mig. Hur ser det ut i vår värld med det avfall som blir över när reaktorn drivs, det vill säga det radioaktiva avfallet? Det har inte byggts något slutavfallsrum för detta någonstans i världen. Det finns ett i som lagrar militärt radioaktivt avfall. är visst det land som kommit längst med att bygga för slutförvar eller ge tillstånd till det. Är inte detta lite konstigt när alla ju är överens om att detta är farligt ? När ett företag i exempelvis skogsbranschen använder sig av sprejburkar, oljor, tvättmedel, you name it, måste det finnas ett dokumenterat avtal med ett företag som tar emot det avfall som uppkommer efter användning. Men för kärnkraftsavfall, som måste lagras , nöjer sig världen med mellanlagring. Är inte detta ett tecken på att mänskligheten tog för lättvindigt på frågan om hur deras ”sprejburkar” skulle tas om hand? 87 (KD): Vi i står bakom samtliga våra yrkanden, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 12. Vi lever i en spännande tid. Vi står inför stora utmaningar men också stora möjligheter. för en politik för en trygg och säker energiförsörjning, vilket är en viktig motor i ekonomi och avgörande för välfärden. Svenska företag och konsumenter ska kunna lita på att det finns en stabil och pålitlig elförsörjning, oavsett var i landet man bor eller bedriver sin verksamhet. I finns ett energimål om förnybar elproduktion till 2040 som man inte stänger dörren för kärnkraften. Detta behöver förtydligas eftersom det uppenbarligen finns ett enormt tolkningsutrymme. behöver tydliggöra ambitionerna för hur svensk energipolitik ska tolkas. Därför anser vi att ett uppdaterat energimål bör prövas, i vilket vi vill se att elproduktionen ska vara fossilfri. På så vis kan kärnkraften finnas kvar även efter 2040. behöver även ha ett utpekat planeringsmål. Jag tror att vi alla är väldigt säkra på antagandet att behov av el kommer att öka mycket kraftigt . Det är en konsekvens av elektrifiering av fordonsflottan, fortsatt digitalisering och en efterlängtad klimatomställning av den tunga basindustrin. Men för att detta ska kunna ske behövs politiskt mod att planera och genomföra det hela. Det som händer runt omkring oss sker i rask takt, och det gäller att politiken också drar sitt strå till stacken och levererar utifrån de utmaningar som finns. Just nu finns frågetecken om vad som egentligen händer. Ta till exempel frågan om att ska ha ett utpekat leveranssäkerhetsmål. gjorde kammaren just ett sådant tillkännagivande eftersom det inte finns någon som är ansvarig för att det långsiktigt ska finnas el i nätet. Detta gör att alla agerar kortsiktigt. Men vad har hänt efter tillkännagivandet? Jag har bara hört att jag måste ha lite tålamod och att det kommer. Ja, det kanske det gör. Stor kraft skulle också behöva läggas på att reda ut alla de hot som finns mot vår befintliga vattenkraft. Vattenkraften spelar en viktig roll i det svenska elsystemet. Den bidrar med mycket el, låga utsläpp och en flexibilitet som är helt avgörande för att ska kunna ha ett fungerande och tryggt elsystem. Vi i är dock bekymrade över att den småskaliga vattenkraften arbetar i motvind när det gäller hur myndigheterna tolkar lagstiftningen, och detta är en fråga som vi har tagit upp vid ett flertal tillfällen och kommer att fortsätta bevaka så länge det behövs. Regeringen bör använda alla till buds stående medel – regleringsbrev, myndighetsdialog, utredningsuppdrag – för att inskärpa vilka beslut som har fattats i denna kammare när det gäller vattenkraften. har även ett förslag om en förändrad struktur för vattenrelaterade myndigheter. Exempelvis tycker vi att man ska lägga ned Havs- och vattenmyndigheten och överföra vissa av uppgifterna till framför allt och . En annan försenad produkt verkar vara den om energiforskningen. När kan branschen och vi övriga partier förvänta oss att få del av denna? anser att det framgent måste finnas goda villkor för kärnteknisk forskning, vilket är centralt för att skapa goda förutsättningar för kunskap och kompetensförsörjning som behövs för livstidsförlängningar av reaktorer och satsningar på ny kärnkraft. Vi anser att det måste finnas en färdplan för framtidens kärnkraft som inkluderar satsningar på forskning och pilotanläggningar. Vi ser positivt på de framsteg som har gjorts och menar att en nationell färdplan ytterligare kan stimulera utvecklingen och bidra till långsiktiga förutsättningar. har i återkommande analyser av kraftbalansen konstaterat att marginalerna i svensk elförsörjning går nedåt. Den senaste kraftbalansrapporten bekräftar återigen den negativa utvecklingen. Prognosen för åren som följer antas fortsätta i destruktiv riktning när planerbar kraft försvinner. Så sent som tvingades vidta nödåtgärder för att klara driftsäkerheten i . Med kort varsel snabbupphandlades avtal om att tillgängliggöra , och kraftvärmeverk för att förbättra spänningsstabiliteten och tillhandahålla kortslutningseffekt. Allvarliga fel hade annars kunnat inträffa. Vi kristdemokrater menar att det behövs ett ledarskap som tar ansvar för att det ska finnas tillräckligt med el på rätt plats vid varje given tidpunkt. Så ser det inte riktigt ut. När stora brister i elförsörjningen gång på gång påpekas och när oron har blivit en del av industrins vardag påverkar det framtidstron i så hög grad att åtgärder måste vidtas. Om inget görs i nutid, fru talman, kommer allt fler företag att tvingas ompröva huruvida ger dem de bästa förutsättningarna. Det har stor betydelse vilka signaler politiken skickar till investerare vad gäller nyetableringar av exempelvis industri, data- och serverhallar med mera. tycker att det är dags att ta denna oro på allvar, för rådande kapacitetsbrist hämmar tillväxten. När näringsutskottet senast pratade med om hur man förberett sig inför kommande sommar blev svaret att de just tittar på det. har man ju inte att ta till för att förbättra spänningsstabiliteten. Tillståndsprocesserna är ett annat område som vi allt oftare hör om och där effektiva förslag saknas. Som ni hör är frågorna är många. Men vad gör regeringen? Vi har en utmaning men också en tillgång framför oss, och med det syftar jag på kraften med elektrifiering. Fler och fler rapporter visar att vi framöver behöver mer el, inte mindre el, om vi ska klara klimatutmaningen. Ska elektrifieringen lyckas är energifrågan en otroligt viktig pusselbit. Här vill vi kristdemokrater se en framtid för såväl vattenkraften och kärnkraften som sol‑, vind- och biokraft. har en energimix som vi ska vara stolta över, och vi kommer att behöva mer av allt. Vår gemensamma fiende i detta borde vara kolet och oljan, och ambitionen måste vara att vi ska putta bort det fossila på ett ansvarsfullt sätt. 88 (C) replik: Jag tycker att och jag har mycket gemensamt. Det gäller inte minst den småskaliga vattenkraften och det engagemang som finns för allt det spännande som händer med digitalisering och elektrifiering. Jag har en fråga om något som jag inte riktigt blir klok på med . har skrivit följande på Twitter: ”Säg nej till de stålskogar av vindkraftverk som tvingas på svenskarna och som förstör vår natur.” Men har skrivit: Vi vill se en utbyggnad över de som ryms i elcertifikatssystemet när det kommer till vindkraften. I skriver dock : ”är kritiska till den massiva utbyggnaden av vindkraft. Vårt alternativ är kärnkraft.” Jag blir nyfiken. Hur ska ha det egentligen? Vill man ha vindkraft och bygga ut den, som ibland säger, eller vill man inte ha den utan ha kärnkraft i stället, som vid andra tillfällen säger och som partiledaren säger? Om det är så att vill ha kärnkraften blir jag nyfiken på hur man ska stoppa de massiva etableringar som redan sker och de tillståndsgivna projekt som motsvarar mer än en halv reaktor . Hur ska man göra för att stoppa dem och bygga den kärnkraft som vill ha i stället? 89 (KD) replik: