prot · H809135 · 2021-06-07 00:00:00 — Jag tror att det är väldigt viktigt att i sin materielförsörjningsstrategi har en strategi för hur man ska förhålla sig till EU:s fördjupade säkerhets- och försvarspolitik. Pengarna ska hem till huvudstäderna. behöver vi dra nytta av den försvarsfond som finns för att stärka det svenska militära försvaret. I grunden handlar det om att vi kommer att betala in till försvarsfonden . Då måste vi helt enkelt se till att den används även för att bygga upp det svenska försvaret och försvarsindustrin som är befintlig i . Annars kommer vi att finansiera andra länders försvarsmakter och försvarsindustrier. Vi behöver också ha en mycket starkare process som håller ihop myndigheter, akademi och företag i om vi ska vara framgångsrika i . Det jag saknar i utredningen kopplat till materielförsörjningsstrategin är frågan om också ska ha en försvarsindustristrategi. Jag kan tycka att vi vore betjänta av att ha en sådan. Det handlar om att det försämrade omvärldsläget medför att vi behöver tänka hårdare i termer av försörjningstrygghet, men det handlar också om att de försvarsföretag som finns i utgör en del av vår samlade försvarsförmåga. När var i opposition sa han att han gärna ville ha en försvarsindustristrategi. Men jag satt med honom under förhandlingarna inför det här försvarsbeslutet, och då förstod jag att han inte var lika entusiastisk för en försvarsindustristrategi. När var i opposition sa han: Om vi inte får en försvarsindustristrategi kommer det att utarma den svenska försvarsindustrin långsiktigt. Jag vill fråga försvarsministern varför han har bytt uppfattning i den frågan. 19 Försvarsminister (S): Det är intressant att se hur den politiska debatten förändras. Många av de saker som var faktum när vi kom till regeringsmakten har vi varit tvungna att på olika sätt stegvis beta av och förändra. Jag tycker att det är bra att vi har kommit till den här punkten nu; vi står i början av en förändring av materielförsörjningen i , om den här utredningen kan leda till en plattform för detta. Det är klart att de gamla principerna och de gamla regelverken, som bland annat försvarades av tidigare försvarsministrar, inte är till fyllest , om de nu ens var till fyllest . De frågor man ska titta på i den utredning som vi tillsatte handlar om att klarlägga förutsättningarna för materielförsörjningen, analysera Försvarsmakten och utveckla statens relation till försvarsföretagen. Det här ger en möjlighet att belysa materielrelaterade och försvarsindustrirelaterade frågor. Jag lägger särskilt väldigt stor vikt vid punkten om att utveckla statens relation till försvarsföretagen. Om man i det här också lägger in särskilda säkerhetsintressen som vi har på vissa områden, det som nämner om försörjningsberedskap och så vidare, lägger man in rätt så tunga bitar som är direkt relaterade till försvarsindustrins förutsättningar. I stället för att fastna för mycket i ordvalen ser jag nog att den här utredningen, som ska genomföras, lägger en bra grund till en diskussion om hur statens relation till försvarsföretagen ska se ut. Det är väl i det perspektivet man ska se detta. Vad gäller EU-samarbetet måste vi agera för att värna svensk försvarsindustri och svenska intressen. Det får inte vara så att processen inom EU drivs på ett sådant sätt att vissa länder dominerar över andra på den här marknaden. Det förs också resonemang om långtgående anpassningar, som skulle leda till att man stöter ut en del av de produkter som tillverkas av olika försvarsföretag i . Man måste ha detta klart för sig. Vi måste orka balansera detta för att hävda svensk försvarsindustri. Den europeiska försvarsfonden, EDF, är naturligtvis central och bör vara en integrerad del av den svenska materielförsörjningen. EDF ingår som en del i EU:s långtidsbudget och finansieras genom den samlade EU-avgiften. Att vi ska jobba med EDF ser jag som naturligt. Vi ska försöka vara aktiva för att ta till oss de ekonomiska fördelar och möjligheter som finns, men vi måste också vara uppmärksamma på det som ur konkurrenssynpunkt kan vara problemställningar och stora utmaningar. De kanske inte alltid utgår från rent sunda intressen, utan kan också manövreras utifrån rent nationella dimensioner och intressen gällande vem som ska dominera vilken marknad. 20 (M): Jag hörde försvarsministern beklaga sig över tidigare moderata försvarsministrar och de principer som finns för materielförsörjningsstrategin. Men jag har läst direktiven till utredningen noggrant, och det står faktiskt att principerna för den nuvarande materielförsörjningsstrategin ska fortsätta att gälla. Man ska upphandla befintlig materiel, sedan utveckla tillsammans med andra och i sista hand egenutveckla. Det verkar vara fastlagt att det ska fortsätta vara så. Jag vill bara konstatera det. Sedan är det naturligtvis så att vi ska värna svenska intressen och svensk försvarsindustri i kopplat till försvarsfonden, Pescoprojekten och allt sådant. Det kan man också göra genom ett kraftfullt svenskt engagemang, så att man får stort genomslag för de intressen och preferenser som man har. Här tycker jag att regeringen har gjort ett bra jobb för att säkra tredjelandsdeltagande. Där är vi helt eniga. Men jag tror att det är väldigt viktigt att vi också arbetar med att koppla samman detta med vår egen försvarsplanering, så att vi får ut så mycket som möjligt av EDF för att stärka det nationella försvaret. Jag vill återkoppla lite grann till en annan fråga i interpellationen. Den handlar om satsningarna på forskning och teknikutveckling. Precis som försvarsministern säger i svaret går FOT-anslaget upp med 300 miljoner, vilket innebär att det kommer att ligga på ungefär 1 miljard kring 2025. Det är väl bra att det rör sig i rätt riktning. Sedan ska man ha klart för sig att det anslaget till forskning och utveckling under det senaste årtiondet har fallit från 2 miljarder ned till . Vid sidan av det: När regeringen prioriterade forskningen för det civila försvaret lade man noll kronor på forskning och teknikutveckling för det civila försvaret . Jag tror att vi kommer att behöva göra mer och större satsningar på forskning och teknikutveckling. Det har inte minst att göra med att den tekniska utvecklingen nu går oerhört snabbt. Är det man behöver satsa på att hänga med i teknikskiften är det nog i det här läget. Här jobbar många andra länder väldigt systematiskt. I har man någonting som heter Försvarsinnovationsinitiativet, där man jobbar systematiskt för att spinna in civil teknik för militär applikation. I jobbar man med sin integrerade översyn, och även det handlar väldigt mycket om att spinna in civil teknik för militär applikation. jobbar, som försvarsministern vet, med den civil-militära fusioneringen. har också lanserat ett förslag som handlar om att man ska få ökade synergier mellan militär och civil forskning. Det tycker jag i grunden är utmärkt. Jag var därför överraskad när forskningsminister kom till försvarsutskottet och varnade för en för nära sammanlänkning mellan den civila och den militära forskningen. Bland annat ville man inte att Pescoprojekten skulle koordineras med EU:s civila säkerhetsforskning på Horizon och så vidare. Jag tror tvärtom att vi behöver så nära sammanlänkning som möjligt mellan civil och militär forskning. En konsekvens av att forsknings- och teknikutvecklingsanslagen minskat har blivit att försvarsföretagen fått ta större ansvar för den forskning och teknikutveckling som sker. Det är exportintäkterna som har finansierat mycket av försvarsföretagens egensatsningar. kan jag konstatera att regeringen inte har underlättat för försvarsexporten under den här mandatperioden. Man lade ned den enda myndighet som hade ansvar för försvarsexport, FXM. Man sänkte också anslaget för exportfrämjande verksamhet med nästan två tredjedelar. Det hänger inte riktigt ihop. Man försvårar försvarsföretagens möjligheter till export. De behöver använda pengarna för att investera i forskning och teknikutveckling. Vi måste förbättra förutsättningarna för export och inte försämra dem. 21 Försvarsminister (S): Det som är grunden för den utredning som pågår är att man tittar på hela materielförsörjningens förutsättningar, analyserar försvarsmarknaden och ser på vilken relation vi ska ha med försvarsföretagen . Det innebär att vi ska försöka lägga en ny plattform för detta . Vi får väl se vad som kommer fram i arbetet med den parlamentariska referensgruppen, där man kan ta upp tankar och diskussioner. Bara det faktum att vi lägger fram detta förslag vittnar om att det som vi har haft fram till nu inte håller. Det är också en tanke jag har haft : Det system som finns måste utvecklas och förändras. Vi får väl se vad det leder till i slutändan. Jag tror att med denna ganska omfattande belysning av materiel- och försvarsindustrins sätt att fungera kan vi lägga grunden till en ordentlig strategi i de här frågorna. Vi har börjat i rätt ända och lagt en grund att bygga vidare på. Det är bra att vi är överens om att anslaget till forskning och utveckling ökar med 300 miljoner. Det är ett grundläggande faktum att det går åt rätt håll. När det gäller exportsidan kan jag bara säga att min bild av läget är att materielverket arbetar aktivt med att stödja exportfrämjande insatser och att vi från departementet gör det vi kan i dessa olika sammanhang. Vi försöker också göra det som är rimligt i förhållande till industrin. Det läggs ned mycket tid och arbete på den här typen av frågor, och man ska inte stirra sig blind på de exakta ekonomiska resurserna i sammanhanget, utan det handlar också om hur man använder befintliga resurser och hur man disponerar dem. Jag tror inte att vi skulle kunna lösa de här frågorna genom att bara inrätta en ytterligare statssekreterartjänst på departementet. Det kan vara så att vi stegvis får gå in med andra åtgärder. För övrigt har budgeten för exportansträngningar ökat. Jag uppfattar att vi har ett bra samarbete med industrin i dessa frågor. Den här typen av aktiviteter begränsas ju av den lagstiftning som har antagit och de tillstånd som har att ge i sammanhanget. Det är inte bara att köra på allt som kan vara möjligt, utan det finns ju regelverk och begränsningar som här måste följas. Exporten måste alltid ske i balans i förhållande till gällande lagar och regler. Det är ju allmänt vedertaget att den naturligtvis bidrar till att också gynna svensk försvarsförmåga och svensk försvarsmakt. Den kopplingen är oerhört tydlig i sammanhanget. Jag menar att vi har ett läge där vi har stora utmaningar framför oss. Vi ska vara aktiva inom EU och EDF. Vi ska ta till vara de resurser som finns. Men vi ska också klara de svenska intressena här. Det var bra att ändå nämnde detta med tredjeland här, som vi har lagt ned mycket arbete på. Jag är också glad över att vi har kunnat ha en bra och bred dialog i den frågan. Men min erfarenhet av dessa sammanhang är att det krävs mycket uthållighet för att nå resultat. Det gäller också att man kan gå i koalition med andra länder med liknande intressen och orka och våga sätta ned foten, kanske även i tillspetsade lägen, om man ska kunna nå resultat. Det var väl så det blev när det gäller tredjeland. 22 (M): Det stämmer att anslaget för exportfrämjande i budgeten ökade med 5 miljoner. Jag tror att det ligger på ungefär 30 miljoner. Förut har det legat på ungefär 90 miljoner, och det är fortfarande långt kvar innan man har återupprättat den nedskärning av exportfrämjandet som gjordes när den här regeringen tillträdde. Sedan är det som försvarsministern säger: Exportfrämjande löser inte allt. Detta är svåra och komplexa affärer. De har ofta sin grund i pris eller prestanda hos systemet eller plattformen, men det är också säkerhetspolitiska överväganden som präglar mycket av detta. Detta är inget enkelt. Jag brukar säga att med exportfrämjande är det ungefär som med logistik – man vinner inte kriget med logistik, men man förlorar det utan. Om vi ska producera svenska plattformar och system måste vi exportera, och då måste vi ha ett robust exportfrämjande på försvarsmaterielområdet. Det har vi tyvärr inte i tillräcklig omfattning . Låt mig avslutningsvis summera de skiljelinjer som jag uppfattar. Det är bra att vi får en ny materielförsörjningsstrategi på plats. Jag tolkar ändå försvarsministern som att han är öppen för tanken på en försvarsindustristrategidimension som ska finnas med som en del i materielförsörjningsstrategin. Jag tror att det är viktigt om man accepterar de grundläggande teserna att försvarsindustrin utgör en del av vår samlade försvarsförmåga. Sedan har vi olika uppfattningar när det gäller volymen på exportfrämjandet och de resurser som ska anslås för det, kan jag konstatera. Jag tror också att det är viktigt med ett kraftfullt engagemang från regeringen när det kommer till EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik. Här ser jag fram emot fortsatta debatter med försvarsministern. 23 Försvarsminister (S): Låt mig återkomma till detta med utredningen. Den tar upp sådana dimensioner att den kommer att lägga en grund för hur statens relation till försvarsföretagen ska se ut. Jag tror att många av de frågeställningar som kan finnas på den punkten också kan få ett svar i den typen av arbete. Sedan har man utifrån den parlamentariska gruppen också möjligheter att göra olika inspel i detta. Jag tror att det är omöjligt att göra ett sådant här arbete utan att beröra det som kallar den försvarsindustriella dimensionen. Det är ju, som jag har försökt förklara, en viktig del som hänger ihop med helheten, och det finns också uttryckt i direktiven. Sedan vet jag inte om det är rätt att definiera att exportstödet ska återupprättas till 90-miljonersnivån, som om det skulle vara det optimala och lösningen på allt, så att man därefter är på grön kvist. Jag ser det inte som så enkelt. har vi fört in ytterligare medel i detta. Det innebär att man kan förstärka en del, men det viktiga är hur man prioriterar och hur man arbetar med olika exportsatsningar. Jag tycker att man gör ett bra arbete inom ramen för FMV. Vi försöker också från departementet att understödja detta på olika sätt. Jag brukar också personligen försöka engagera mig och understödja det på olika sätt. Detta är ju en typ av export som vi främjar från svensk sida. Min erfarenhet är väl också att även om man leder när det gäller pris och prestanda kan det finnas andra aspekter som gör att man inte får jobbet. De är oerhört svåra att rå över för vår del. Det är som sagt en väldigt svår och komplex materia man har att hantera. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2020/21:781 om marinens framtida materielförsörjning 24 Försvarsminister (S): har frågat mig:  Vilka lärdomar har jag dragit av tidigare anskaffningar på den sidan, till exempel Visbykorvetterna?  Hur avser jag att hantera de nu uppkomna fördyringarna när det gäller marinen?  Vilken bedömning gör jag när det gäller hur de uppkomna fördyringarna kommer att påverka marinens operativa förmåga?  Hur avser jag att gå vidare med processen när det gäller anskaffning av nästa generations ytstridsfartyg?  Vilken bedömning låg till grund för beslutet att tillsätta en utredning som bara ska ta fram en materielförsörjningsstrategi och inte en försvarsindustristrategi?  Avser jag att vidta några åtgärder för att stärka exportfrämjandet för svensk försvarsindustri? Utgångspunkten för försvarsmaterielanskaffningen är Försvarsmaktens operativa kravställning. En lärdom är att när det rör sig om tekniskt avancerade materielobjekt är erfarenhetsvärden viktiga. och Försvarsmakten bedömer att en utveckling av det befintliga Visbysystemet är det som bäst möter Försvarsmaktens operativa krav på att kunna möta en framtida hotbild. Generation 2 är en evolutionär utveckling av dagens Visbysystem. Möjligheten att utgå från kända parametrar och erfarenheter minskar även tiden för att ta fram ett nytt fartyg. Avseende ubåtsanskaffningar har halvtidsmodifieringen av två ubåtar av Gotlandsklass på motsvarande sätt bidragit till viktiga erfarenhetsvärden. Synergier och effektiviseringsåtgärder har kunnat identifieras genom att båda projekten utförs av samma industri, vilket är värdefullt i tekniskt komplicerade projekt. Regeringen har i enlighet med det nu gällande försvarsbeslut som fattades av och omfattar perioden –2025 bland annat bemyndigat Försvarsmakten att anskaffa två nya ubåtar och att förbereda för anskaffning av halvtidsmodifiering av Visbykorvetterna och nya ytstridsfartyg. Det rör sig om stora, tekniskt komplicerade materielobjekt, och det är naturligt att förändringar sker under projektens genomförande. Marinens förmåga är viktig, och det är avgörande att projektet genomförs och att materielen kan överlämnas till Försvarsmakten. Försvarsmakten och har redovisat kompletterade budgetunderlag för regeringen, vilka visar på att dessa projekt kommer att fullföljas. Förändringarna som redovisas ryms inom ekonomisk ram i perioden –2025. Regeringen har regelbundet redovisat utvecklingen i detta och andra större materielprojekt och avser att återkomma med information i budgetpropositionen . Försvarsmakten återkommer i sitt budgetunderlag med hur förändrade förutsättningar för vissa materielprojekts genomförande påverkar den operativa förmågan och hur myndigheten avser att hantera förändringarna. Förberedelser inför anskaffning av nya ytstridsfartyg har påbörjats. Två nya fartyg ska levereras , och förberedelser inför anskaffning av ytterligare två fartyg ska inledas . Ytstridsfartygen, utrustade med bland annat luftvärn, kommer att vara en mycket viktig bärare av den förmågan . och har tecknat kontrakt om produktdefinitionsfas för nästa generations korvetter till marinen. Produktdefinitionen innebär en precisering av projektet inom tilldelad ekonomisk ram. arbetar tillsammans med Försvarsmakten, och för att möta operativa krav och skapa ett tillförlitligt underlag för beslut om anskaffning. Regeringen tillsatte en utredning om en materielförsörjningsstrategi för det militära försvaret. Utredaren ska klarlägga förutsättningarna för materielförsörjningen, analysera försvarsmarknaden och utveckla statens relation till försvarsföretagen. På så sätt kommer förslag på en strategi som på ett uthålligt och kostnadseffektivt sätt bidrar till att det militära försvarets behov av materiel och relaterad forskning, teknikutveckling och tjänster tillgodoses i fred, kris och krig. Den exportstödjande verksamheten som bedrivs vid FMV syftar till att främja en kostnadseffektiv materielförsörjning som bidrar till Försvarsmaktens operativa förmåga. I syfte att bland annat stärka den exportstödjande verksamheten ökades anslaget . 25 (M): Tack, försvarsministern, för svaret på min andra interpellation, om den framtida materielförsörjningen på det området! Låt mig inledningsvis säga att marinen står inför stora utmaningar. För det första har en av längsta kustremsor. Vi har kust att försvara. Vi har ett begränsat antal örlogsfartyg för att upprätthålla vår territoriella suveränitet på detta område. För det andra har det skett en betydande upprustning av den ryska Östersjömarinen, både när det kommer till antalet plattformar och när det kommer till dess beredskap. Vi såg till och med att Försvarsmakten tvingades genomföra en beredskapshöjning på och i för att hantera det rätt aggressiva ryska övningsmönstret. Marinen lever ju på första parkett i sådana här sammanhang. För det tredje finns det stora investeringsbehov för marinen även efter det försvarsbeslut som vi fattade . Det handlar om behov av att investera i den logistiken. Det handlar om behov av att investera i nya stridsbåtar för amfibiebataljonerna. Det handlar om behov av att investera i ledningssystem och fasta sensorkedjor. Det handlar inte minst, som försvarsministern var inne på, också om behovet av nya ytstridsfartyg. De svenska ytstridsfartygen och örlogsfartygen i allmänhet börjar bli mycket ålderstigna. Det var också skälet till att under försvarsförhandlingarna drev på för att ytstridsfartyg tre och fyra, som inte låg i Försvarsberedningen men som var del av ÖB:s militära råd, också skulle vara en del av försvarsöverenskommelsen. Hade vi inte fått det beslutet hade vi haft en nedgång av marinens ytstridsförmåga, alltså inte ett vidmakthållande utan en nedgång, och det hade helt enkelt varit oacceptabelt i ljuset av det försämrade omvärldsläge som vi nu erfar. behöver alltså nya ytstridsfartyg. Det behöver vi både för att upprätthålla vår territoriella integritet och för att se till att vi har en stark krigsavhållande förmåga. De här plattformarna, både ubåtarna och ytstridsfartygen, är också väldigt viktiga i gråzonen mellan krig och fred. Det är viktiga plattformar med de sensorer som hämtar hem underrättelser om vad som sker på och i dess omnejd. Det är alltså strategiska resurser. Men det finns också stora utmaningar för den strategiska materielförsörjningen. Låt mig ta några exempel. Vi har frågan om ersättaren till signalspaningsfartyget . Det skulle ju vid det här laget ha varit ersatt av , det nya signalspaningsfartyget. Det fastnade dock på ett varv i . Det skedde ingenting. Det är för mig faktiskt ofattbart hur det kunde ske. Om vi inte får ersättaren till på plats förutsätter jag att vi på något sätt måste hantera de operativa konsekvenserna av detta. En annan motgång vi haft handlade om att uttryckt intresse av att köpa två begagnade svenska ubåtar. Jag tror att det hade varit bra för . Jag tror att det hade varit bra för om vi hade kunnat få ett fördjupat strategiskt partnerskap med på undervattensområdet. gick den affären i sank – jag vet inte riktigt skälen till det. Försvarsministern får gärna informera mig om varför det inte funkade. Den sista punkten är: Det finns naturligtvis stor anledning att känna stolthet inför att vi producerar kanske världens mest avancerade dieselelektriska ubåt, . har det varit en utmaning att leverera i rätt tid och till rätt pris. Saabs vd fångade detta väl när han pekade på att de hade underskattat de utmaningar som låg framför dem när de tog över varvet. Min fråga till försvarsministern är: Avser regeringen att vidta några åtgärder för att få en bättre styrning av den strategiska materielförsörjningen på det området? Det ser ju rätt svårt ut . 26 Försvarsminister (S): Det pågår ett arbete som handlar om styrning och uppföljning av kostnader, uppföljning av leveranstider, förhandlingsarbete när det gäller avtal och genomförande av ingångna uppgörelser. Det förs ett resonemang mellan materielverket och industrin. På den punkten sparas det ingen kraft och ingen vilja att åstadkomma resultat och att lösa eventuella problem. är det så att det krävs att det är två parter som samspelar i detta och kommer överens om vad som anses rimligt, exempelvis i samband med leveransförseningar, och kommer överens om vad som anses rimligt när det gäller eventuella kostnadsökningar. Det är alltså inte bara fråga om vad staten gör i det ena och det andra sammanhanget, utan det är också fråga om industrin. Sedan är det klart att man kan säga att man underskattar utmaningar. Det var ett stort åtagande man gjorde när man tog över från Saabs sida. Men när det gäller de avtal och de uppgörelser som ingås måste man ju också från alla håll försöka arbeta för att hålla dem och leverera enligt de tidtabellerna. finns det klausuler i dessa sammanhang som gör att man på olika sätt kan begära att få omförhandla och att det ska tas hänsyn till omständigheter som på olika sätt uppstår. Men det är klart att detta är sådant som vi måste arbeta med. Här kan jag väl bara säga det som jag har sagt tidigare. Vi lever i en situation – och det har vi i stort sett alltid gjort när det gäller materiel – där vi har att hantera kostnadsutveckling, leveranstider och oförutsedda händelser. Detta är inget som är enkelt. Men för min del försöker jag agera för att verkställa statens intressen i dessa sammanhang.