prot · H90934 · 2021-11-25 00:00:00 — För att ska kunna uppfylla sina åtaganden enligt förordningen behöver vi göra några lagändringar, som propositionen innehåller. I propositionen föreslår regeringen alltså en ny lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om Schengens informationssystem samt ändringar i bland annat utlänningslagen och offentlighets- och sekretesslagen. 10 (M): De fyra friheterna – den fria rörligheten för varor, tjänster, människor och kapital – är kärnan i det europeiska samarbetet och skapar stora ekonomiska, sociala och kulturella värden för och . En förutsättning för att den fria rörligheten för människor ska fungera inom unionen är att det finns en tillfredsställande yttre gränskontroll, att det finns möjligheter att säkert identifiera tredjelandsmedborgare som reser in i eller vistas i landet samt att medlemsstaterna har möjlighet att utbyta information med varandra inom polissamarbetet, det straffrättsliga samarbetet och migrationskontrollen. Detta informationsutbyte sker inom ramen för Schengens informationssystem, som vi diskuterar . Med anledning av att tre nya EU-förordningar om Schengens informationssystem antogs 2018 och kan träda i kraft tidigast efter beslut av kommissionen behöver svensk rätt anpassas. Från moderat sida accepterar vi regeringens bedömning att endast göra nödvändiga anpassningar av svensk rätt i detta ärende med anledning av att tidsramen är knapp. I remissbehandlingen kritiseras dock regeringens avgränsade ansats, och både och efterfrågar en mer djupgående analys av möjligheten till sökning och lagring av biometri. Vi instämmer i kritiken från remissinstanserna men konstaterar att det saknas beredningsunderlag för att utforma regleringen annorlunda i detta ärende. Men det kunde ha varit annorlunda, fru talman. De tre förordningarna antogs . Den promemoria som ligger till grund för propositionen kunde från början ha getts en bredare ansats för att därigenom möjliggöra mer omfattande förändringar av svensk rätt. hemställde hos regeringen om en allmän översyn av regelverket för biometriska uppgifter. Först tillsatte regeringen den utredning som ska titta på frågan. Vi moderater har påpekat att dagens regelverk för biometri är splittrat och förlegat. Vi har också krävt att regeringen ska göra en översyn av regelverket med målet att de brottsbekämpande myndigheterna i större utsträckning ska kunna utnyttja det kraftfulla verktyg som biometriska uppgifter kan vara i brottsutredningar. Anpassningar av svensk lag till EU:s förordningar om Schengens infor-mationssystem Vi uttrycker vår kritik i ett särskilt yttrande i betänkandet, men med tanke på att regeringen har tillsatt en utredning som ska titta på frågan ser vi ingen anledning att kräva att ytterligare utredningar av frågan ska tillsättas. Kammaren kommer också senare under att behandla motionsyrkanden från oss moderater som behandlar just frågan om hantering av biometriska uppgifter. Vi avser därför att komma tillbaka i samband med det. Regeringens hantering av anpassningar av svensk rätt till Schengenförordningarna är symtomatisk för den bristande handlingskraft som den socialdemokratiskt ledda regeringen har haft inom rättspolitiken : gör alltid så lite som möjligt, . , Socialdemokraternas nya partiledare, säger att hon vill lyfta på varje sten för att få bukt med brottsligheten. Den berättigade fråga som infinner sig är varför hon och regeringen har låtit dessa stenar ligga kvar på marken . Med en mer proaktiv regering hade det kunnat se annorlunda ut. Regeringen hade kunnat utforma en promemoria som skulle möjliggjort att inte bara genomföra de allra mest nödvändiga förändringarna av svensk rätt. Regeringen hade mer skyndsamt kunnat tillsätta utredningen om biometri i brottsbekämpningen efter hemställan. kommer det sannolikt att ta från att gjorde en hemställan tills vi kan ha en ny lagstiftning på plats. är värd en bättre regering som kan få ordning på . 11 (KD): Dagens debatt gäller, som många av mina kollegor i justitieutskottet har nämnt, regeringens förslag till ny lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om Schengens informationssystem och de förslag som är nödvändiga i bland annat utlänningslagen och offentlighets- och sekretesslagen. Bakgrunden till förändringen är att svensk rätt ska anpassas till . Som har nämnts antogs det 2018. Schengens informationssystem, SIS, är ett system som använder för att utbyta information med varandra inom ramen för polissamarbete, straffrättsligt samarbete och migrationskontroll. Det består dels av ett centralt datasystem, dels av nationella datasystem i de deltagande medlemsstaterna. Regelverket innehåller bestämmelser som möjliggör eller kräver att medlemsstaterna lägger in olika typer av registreringar. Vissa typer av registreringar syftar till att informera övriga medlemsstater om ett visst förhållande, till exempel att en person har nekats inresa till det registrerande landet. Andra registreringar syftar i stället till att andra medlemsstater ska bistå det registrerande landet med en viss åtgärd, till exempel att gripa en efterlyst person eller att undersöka ett föremål. Schengens informationssystem är ett viktigt verktyg för den svenska polisens arbete och för gränskontroller. Men det har lyfts fram ett behov av förändringar. När utskottet och tidigare behandlade propositionen Ändrade bestämmelser om fotografier och fingeravtryck i SIS , under det förra var regeringens bedömning i den propositionen att fotografier och fingeravtryck som tagits för en kontroll bör förstöras när kontrollen är avslutad. Men vi anser att det är en fråga som behöver utvärderas ytterligare. Anpassningar av svensk lag till EU:s förordningar om Schengens infor-mationssystem Att frågan behöver genomlysas ytterligare har också lyft fram, både i remissvar och i en hemställan om en allmän översyn av det nationella regelverket om bland annat insamling av biometriska uppgifter för att stärka den brottsbekämpande verksamheten. Denna begäran gjorde polisen, som min kollega nämnde, , alltså . I denna hemställan till anges att regeringen bör göra en översyn om insamling, lagring och användning av biometriska uppgifter för att stärka den brottsbekämpande verksamheten. Polisen redogör i hemställan för ett växande behov av tillgång till biometriska uppgifter, bland annat fingeravtryck, fotografier och dna. Man konstaterar att det på EU-nivå pågår arbete med flera rättsakter som rör polisens möjligheter att använda biometriska uppgifter till stöd för identifiering av personer men att anpassningar behövs även i nationell rätt. ser således ett behov av författningsändringar vad gäller förutsättningarna för att samla in biometriska uppgifter och förutsättningarna enligt framför allt dataskyddsregleringen för att lagra och använda sådana uppgifter i brottsbekämpande syfte. Detta är alltså vad polisen efterfrågar. Har då regeringen besvarat eller agerat skyndsamt efter polisens hemställan om behov av förändring? Svaret är, likt situationen för mycket inom dagens rättsområde, tyvärr nej. Faktum är att regeringen beslutade först , det vill säga hela efter polisens begäran, att ge en särskild utredare i uppdrag att se över förutsättningarna för att använda biometri som verktyg i brottsbekämpningen. ska redovisa uppdraget . Återigen har vi ett exempel på hur regeringen senfärdigt hanterar rättsapparatens efterfrågade behov av förändring. I detta fall gäller det polisens begäran om utökade befogenheter och förslag på nödvändiga förändringar. Det tar att tillsätta en utredning och innan utredningen ger ett svar. Sedan ska utredningen remitteras och regeringen presentera en proposition. Har polisen tur finns det en förändring vad gäller hanteringen av biometriska uppgifter i praktisk funktion , det vill säga kanske efter begäran. Det är verkligen för sent och visar återigen att behöver en ny regering som prioriterar de rättsvårdande myndigheternas behov högre. Vi kristdemokrater delar den uppfattning som uttrycks i en följdmotion i samband med propositionen om att det är angeläget att frågan om lagring av biometriska uppgifter ses över. Men frågan är komplex och behöver behandlas mer samlat än vad detta ärende medger. Mot bakgrund av det och att en utredning med inriktning på en översyn har tillsatts avstår vi från att reservera oss. I stället stöder vi det särskilda yttrande som vi har tillsammans med . Anpassningar av svensk lag till EU:s förordningar om Schengens infor-mationssystem Biometri är ett mycket kraftfullt verktyg i brottsbekämpningen. Vi och många andra har krävt en översyn av lagstiftningen för att ge polisen bättre förutsättningar att samla in, lagra och använda biometriska uppgifter. Det är dags att ge högre prioritet åt polisens begäran och ge dem de verktyg som de behöver och efterfrågar för att säkerställa tryggheten i vårt samhälle. behöver verkligen en ny regering som tar de rättsvårdande myndigheternas begäran på allvar. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 12.) Åtgärder för att rädda fiskbestånden i § 8 Åtgärder för att rädda fiskbestånden i Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2021/22:MJU6 Åtgärder för att rädda fiskbestånden i 12 (V): I går var som få andra då det ändå har hänt väldigt mycket. Ni var alla där, och jag ska därför inte lägga fokus på det i sak. Men i ljuset av detta, och jag ska inte låta mer sentimental än nödvändigt, tycker jag ändå att det som vi gör här och kommer att besluta om här blir ännu lite finare. Efter beslutet i utskottet om att flytta ut trålgränsen och om bland annat en ny förvaltningsplan för har jag funderat en del på hur jag ska lägga upp denna debatt – om jag ska trycka lite extra på att skrev om detta i vår fiskemotion eller om jag ska påpeka att vi gjorde ett första utskottsinitiativ om att flytta ut trålgränsen, som då mottogs med mumlande kommentarer om både fel form och fel forum. Men sedan tänkte jag att vem som gjorde vad först egentligen inte är det viktiga. Även om jag tror att det spelade roll att vi gjorde det, höll frågan uppe och drev på är detta inte det centrala . Det som hänt i utskottet är faktiskt att vi har lyssnat på varandra. Vi har lyssnat på fiskets representanter som har berättat om sin situation och sina behov. Vi har lyssnat på forskarna som har berättat om en verklighet som ärligt talat har skrämt oss. Vi har också lyssnat på miljörörelsen och intresseorganisationerna som arbetar för och havens bästa. Och våra positioner har flyttats, inte längre ifrån varandra utan närmare varandra, i en process som är politik när den är som bäst. För detta vill jag passa på att tacka er kollegor i utskottet. När jag ändå är inne på att tacka vill jag passa på att rikta ett stort tack till Sportfiskarna. Utan deras kampanj, Rädda strömmingen, som de genomförde då de satte press på oss politiker att ge svar på hur vi ser på frågan om trålgränsen, tror jag faktiskt inte att vi hade haft fem utskottsinitiativ i detta ärende före sommarens slut. Åtgärder för att rädda fiskbestånden i Jag vill också rikta ett särskilt tack till alla er som arbetar med fiske och som hör av er och berättar om er verklighet. Utan ert engagemang hade den förändring som vi nu gör varit betydligt svårare. går jag vidare till det som är någon form av sakfråga. Den grundläggande frågan när vi pratar om fiske menar jag är vilket fiske vi vill ha och vilka nyttor vi vill att det fisket ska vara med och bidra till. För mig är svaret för all del inte enkelt men ändå ganska rakt på sak. vill att fisket ska bidra till hållbara hav, ett livskraftigt ekosystem, ett hållbart fiske för våra yrkesfiskare under många generationer liksom en fortsatt möjlighet för sportfiske. Vi vill att det ska bidra till levande kust och skärgårdar, där människor kan arbeta inom både förädling och beredning. Men man ska också kunna bygga upp verksamheter kring ett kustsamhälle där människor på riktigt vill vara för att uppleva allt det goda havet har att erbjuda. De förslag vi har på bordet tar oss inte hela vägen fram, men de är ett bra steg på vägen. De är också en tydlig viljeriktning från utskottet om att arbeta för just de här värdena. Det är det lokala och regionala fisket, som landar, sorterar och bereder i våra svenska hamnar och kustsamhällen, som ska prioriteras. För detta har vi gott stöd från såväl yrkesverksamma fiskare som forskningen och organisationer som arbetar med havsfrågor. Det är en styrka som vi ska ta till vara. Trålgränsen skapades en gång för att skydda lekande och uppväxande bestånd vid kusten och på samma gång gynna det småskaliga, lokala fisket. Allteftersom bestånden i har blivit allt mindre och behovet av att skydda särskilt lekområden har blivit extra viktigt är det tydligt att det skyddet ännu behöver stärkas. Därför är det bra att utskottet nu har enats om en utflyttning av trålgränsen. Det är också viktigt att vi har kunnat enas om att specificera vilken typ av fiske som ska vara undantagen när det gäller trålgränsen. Även om syftet med trålgränsen har varit att gynna det småskaliga fisket vet vi att det har getts alltför generösa undantag till även de stora trålarna. Genom vårt beslut trycker vi nu på för att det ska ges begränsade undantag till det småskaliga fisket där man fiskar för direkt användning som livsmedel. visar vi tydligt hur viktigt det är med en lokalt förankrad fiskenäring med tillhörande förädling och beredning; det är helt centralt. En åtgärd som att flytta ut trålgränsen har inte till syfte att göra livet svårare för landets kustfiskare. Tvärtom är det bland annat med hopp om ett bättre fiske för dem som vill se den åtgärden. Vi har en situation i våra hav som kräver många åtgärder. pratar vi om fisket, och om trenden fortsätter kommer det sannolikt att innebära ytterligare kvotsänkningar. När det händer är det viktigt att kvotsänkningarna inte i första hand drabbar det småskaliga, kustnära och regionala fisket utan att de EU-beslutade minskade kvoterna för sill och strömming främst ska belasta det pelagiska fisket. När det kommer till en översyn av gällande förvaltningsplan för tillsammans med regeringens mer aktiva roll i förhållande till ICES känns det lite som ”Äntligen!”. I utskottet har vi, från både vänster och höger, pekat på behovet av detta och lyft upp behovet av ytterligare kunskapsunderlag om bestånden i , särskilt strömmingens olika delbestånd och hur det påverkar hur kvot bör sättas och så vidare. Men det har liksom aldrig varit rätt tid. Men är tiden här, och det är mycket välkommet. Särskilt vad gäller strömmingen visar forskningen på olika delbestånd, vilket vi behöver mer kunskap om. Men det behöver också tas hänsyn till det när kvoterna sätts och fördelas. Strömmingsfisket i slutade innan det knappt hunnit börja. Fiskare längs hela målar också upp en mycket blek bild av ett strömmingsfiske som knappt är värt att genomföra. Det är en varningssignal som borde ljuda högt genom byråkratins alla korridorer och få en regering att vidta snabba åtgärder. Åtgärder för att rädda fiskbestånden i Att vi i det här sammanhanget också har lyckats lösa ett av krånglen på Eldrimners krångellista är en bonus. Det handlar om licensgivning för småskaliga fiskare. Jag vill där rikta ett särskilt tack till dig och , . Du var framsynt nog att ta med det i sammanhanget. Det uppskattar vi mycket. Licenserna ska helt klart ges inom ramen för vad bestånden klarar av, men vi behöver också kunna se att en person som driver till exempel en restaurang vid kusten och vill fiska kanske några hundra kilo, inte några tusentals ton, inte är havens stora problem. Jag menar att det här förslaget ligger i linje med utskottets överbyggande ställningstagande: att det är det lokala och kustnära fisket som ska premieras. är inte heller främmande för att i en bredare mening se över fiskelicensernas utformning. Vi vill också se att man i ett nästa steg hanterar det ganska dåligt fungerande kvotsystemet, ITQ, för att få en bättre balans och förändrade maktförhållanden mellan dem som vill, får och kan fiska. Utskottet tar genom det här också beslut om åtgärder för att hantera både ökade skarv- och sälpopulationer. Vad gäller skarven instämmer i utskottets övergripande inriktning att det behövs åtgärder. Vi delar bedömningen att det finns goda regionala exempel på förvaltningsplaner, bland annat här i , för hur man kan hantera detta som borde kunna skalas upp och användas på fler platser. instämmer däremot inte i utskottets slutsats att bästa vägen framåt är att tillåta allmän skyddsjakt på eget initiativ. Vi menar att Miljömålsberedningens bedömningar och förslag på åtgärder i frågan är väl avvägda, och det är något som vi fortsatt står bakom. Eftersom de förslagen nu hanteras av menar vi att det arbetet inte bör föregås. Detsamma gäller för jakt på säl. Där behandlas förslag från Miljömålsberedningen, där frågan om både incitament och påverkan på EU för försäljning av sälprodukter finns med som åtgärder. För framtiden behöver såklart mer göras. Särskilt aktuellt är skyddade områden. Vi har alla fått brev från , som har bett om åtgärder för skyddade områden i för att skydda strömmingen. De ser med egna ögon att fisken de fångar minskar i både storlek och omfattning. Den behöver möjlighet att växa. Vi behöver fler skyddade områden för att få sammanhängande nätverk. ligger många där belastningen är låg. Vi behöver en satsning på skydd i kustområden, och vi behöver fler områden med strikt skydd. Vilket fiske vill vi ha? Och vilka värden vill vi att det fisket ska bidra med? Det är i slutänden de två frågor som vi behöver ställa oss. Jag är glad att vi är här , med det här förslaget till som kommer att gynna ett kustnära och regionalt fiske liksom förädling och beredningsindustri i . Utskottet är mycket tydligt. Jag förväntar mig att regeringspartiet – eller hur det nu blir med det – genomför detta, oavsett hur konstellationen kommer att se ut. Och vem som än kommer att sitta i regeringen kommer att ha ögonen på sig. Det är jag helt övertygad om. Avslutningsvis vill jag säga att det har varit en lång resa hit, och resan kommer att fortsätta. Än är vi inte klara. Men vi gör det. Åtgärder för att rädda fiskbestånden i Jag yrkar bifall till reservation 2. I detta anförande instämde (V). 13 (KD): Vi kristdemokrater yrkar bifall till reservation nr 1. debatterar vi i kammaren fisket här i . Det är väldigt kul att vi har den diskussionen och debatterar ämnet. Det har inneburit att utskottet har fått möjlighet att lyssna till och ta del av vad många av dem som verkar i och lever av fisket på har att berätta. Det har varit otroligt lärorikt och på många sätt viktigt att vi har fått ta del av detta, speciellt för mig som är en riktig landkrabba. I har vi inte särskilt mycket hav, även om vi har . Det har alltså varit lärorikt och viktigt. Vi bygger mycket på Livsmedelsstrategin när vi pratar om jordbruk. Det tycker jag att vi ska göra också när vi pratar om fisket, den blå näringen. Vi pratar kanske inte så mycket om den, men den är väldigt viktig. Fisket är en fantastisk tillgång och resurs. Jag har haft förmånen att möta många människor på plats i olika kustkommuner runt om i landet. Jag har träffat fiskare och företag som tar emot fisken. Vi har också i digitala möten mött många människor som har med just att göra. Vi har lyssnat på ålfiskare, säljägare, sportfiskare, yrkesfiskare, beredningsindustri med flera. Det har varit otroligt viktigt att få ta del av vad de har att säga. Det har också varit väldigt lärorikt och mycket intressant. Slutsatser som jag och vi kristdemokrater har dragit är att det inte finns några quickfixar, men det finns olika saker som vi kan göra och som vi måste göra. Vi har exempelvis fått lära oss att sillen är väldigt liten i norra . Här kanske en fredad zon behövs under vissa tider för att den ska få växa till. Och i vore det en väldigt god idé att flytta ut trålgränsen, medan det är en sämre idé att flytta ut den i . Vi i KD menar att frågan inte är tillräckligt utredd. Vi vill därför ha en utredning så att man kan fatta beslut utifrån fakta och inte känslor. Vi hör här i debatten att det talas om att fånga in kunskap, och jag menar att man måste göra det innan man fattar beslut. I det som vi har fått fram och som har varit väldigt viktigt är kunskap om säl och skarv. För många fiskare är det här otroligt bekymmersamt. I finns i runda slängar hundra tusen sälar. Faktum är att var och en äter . Helst vill de äta fet sill, men de äter även torsk. Då är de bara ute efter rommen, det vill säga det fetaste i torsken. Det går därför åt väldigt mycket torsk för att få ihop mat. Det är därför väldigt viktigt att vi tar tag i dessa saker och ser till att allmän jakt införs. Det här gäller även skarven. Vi har sett bilder på hur mycket de äter och vad de äter. Det är mycket ål, men även annat utgör deras föda. Det är viktigt att vi vidtar åtgärder för att få ned stammen. De orsakar stora bekymmer, och vi i måste verkligen ta tag i detta. Det är som sagt jätteviktigt att vi fattar beslut om det här. Åtgärder för att rädda fiskbestånden i En intressant sak som kanske inte brukar komma fram så mycket är att sälarna är så många och att de på vissa håll är i väldigt dåligt skick. Faktum är att det finns sälar som dör för att de får för lite att äta. Vi måste se på hur läget verkligen är och ta tag i det här på riktigt genom att vidta åtgärder för att få ned antalet säl och skarv. 14 (MP): Jag vill inledningsvis yrka bifall till reservation 3. föreslog ett utskottsinitiativ . Vi menar att strömmingen och sillen i inte får krascha på det sätt som torsken redan har gjort. Jag vill också rädda surströmmingspremiären! tjänar ett fåtal fiskare med stora båtar stora pengar på att tråla upp strömmingen. Strömmingen hotas alltmer. Den största delen av fångsten går till fiskmjöl. Torsken har som sagt försvunnit, och det känns som om strömmingen står på tur. Det kan leda till ytterligare en effekt, nämligen att de små lokala förädlingsindustrierna och det regionala fisket också är på väg att försvinna. Det här är oacceptabelt. Vi i menar att det kommer att vara nödvändigt med en neddragning av kvoter. Detta måste helt och hållet belasta det storskaliga industriella fisket. Vi vill också flytta ut trålgränsen till . Och vi vill säkerställa att det blir en ekosystembaserad förvaltning i och alla våra hav. Vi har dock lång väg till att få en hållbar förvaltning av fisket. Det system som använder för att fördela kvoter behöver förändras. Det är ett rent ekonomiskt system som styr mot det storskaliga industrifisket. Om detta inte förändras i grunden kommer det inte att finnas någon sill eller strömming kvar utefter kusterna. Det kommer heller inte att finnas något kustnära fiske eller någon förädlingsindustri. Detta är roten till vad vi behöver ta tag i. Havet är ingen industri. Förvaltningen av fisket i haven handlar om att havet är ett ekosystem. Förvaltningen styr åt fel håll och har gjort så sedan ITQ-systemet infördes. Det är det system som Havs- och vattenmyndigheten använder för att fördela den kvot som man får fiska upp i . Så länge fisket främst handlar om en inkomstkälla för några få och näringen inte tar hänsyn till ekosystemen blir effekten att några få tjänar stora pengar och att ekosystemen utarmas. Fiskbestånden blir mer hotade och försvinner ur haven. Även om det inte märks i myndighetens styrning har vi politiskt kommit överens om att det finns flera olika mål om hållbart fiske och välmående hav, men det enda styrande målet är maximum sustainable yield, MSY. MSY finns för enskilda bestånd av olika arter, men om vi ska ha fisk i haven är det hög tid att vi politiker här i lyfter blicken och ser helheten. De olika arterna hänger ihop. Det finns ekologiska samband. Detta måste vi påminna nästa landsbygdsminister om. Det ensidiga fokuset på gynnar det storskaliga industrifisket och missgynnar kustfisket för humankonsumtion. Det har en negativ inverkan på ekosystemet.