prot · H80987 · 2021-03-03 00:00:00 — Som sagt ser vi en ökad sårbarhet när det gäller framför allt de ekosystemen i när istäcket dras tillbaka, havet värms upp och livsmiljöer förändras. Det är värt att veta att klimatförändringarna är särskilt kraftiga i den arktiska regionen och att just de ekosystemen är särskilt sårbara. Det är en sårbarhet som ökar när intresset för att exploatera olje- och gastillgångar i miljöer i ökar. Vi har ett redan sårbart marint ekosystem som stressas av klimatförändringarna och sedan i sin tur utsätts för ytterligare påfrestningar på grund av olje- och gasutvinning. Då har vi ett recept på en ekologisk katastrof i . Strategi för den arktiska regionen Här har vi i ett särskilt ansvar med vår tydliga hållbarhetsprofil att föra upp dessa frågor på dagordningen och också klargöra vad som behöver göras. Här tror jag tyvärr att regeringen riskerar att landa fel i sin Arktisstrategi. Man betonar nämligen grön infrastruktur i det här sammanhanget. Grön infrastruktur är en teoribildning som egentligen utgår från exploaterade områden och handlar om att vi skapar gröna korridorer eller gröna samband mellan arter och livsmiljöer i områden som i huvudsak är exploaterade. Det är precis motsatsen till vad vi har i , och det är också motsatsen till vad vi vill se i . Jag tror inte att detta på något vis handlar om illvilja, men jag tror att man skjuter sig själv i foten och riskerar att öppna en dörr till en ganska farlig situation om man går in med ansatsen att man ska skapa grön och blå infrastruktur i . Det som behövs är ett starkt och heltäckande skydd för ekosystemen när istäcket drar sig tillbaka, inte minst för de sårbara ekosystemen i . Det som regeringen snarare borde poängtera är inte grön infrastruktur utan ett heltäckande skydd för de arktiska ekosystemen. Med detta, fru talman, vill jag till slut konstatera att även om vi har en arktisk region i förändring som i många fall också är utsatt för en mängd hot som spär på varandra och förvärrar varandra sinsemellan finns det också möjligheter i den arktiska regionen. Det gäller att inte tappa bort dem. Det handlar om möjligheter för dem som bor i att få ett rikare liv. Det handlar också om möjligheter att värna och bevara några av våra mest sårbara men mest livskraftiga, vackra och mångfasetterade ekosystem. Klarar vi av denna utmaning, fru talman, tror jag att vi har en ljus framtid för . Det är min förhoppning att den här Arktisstrategin och kommande Arktisstrategier ska bidra till detta. 154 (V): är hoten mot allvarligare än . På få andra ställen på jordklotet har klimatförändringarna fått så omfattande och dramatiska konsekvenser för växtliv, djur och människor. I klimatförändringens spår uppstår nya utmaningar. När isen smälter möjliggörs utvinning av de naturresurser som finns i , och nya transportleder öppnas upp genom nordost- och nordvästpassagerna. Det innebär både nya hot mot miljön och att risken för säkerhetspolitiska spänningar i regionen ökar. Framtida verksamheter i ska bygga på försiktighetsprincipen och bygga på respekt för människor, natur och planetens gränser. Arktiska regionen är ett tydligt exempel på vad som händer när mänskligheten gapar efter mycket och konsumerar som om man hade fyra jordklot att vandra runt på. står inför stora förändringar. Den ökade temperaturen globalt märks särskilt tydligt i polarområdena. Uppvärmningen i ökar upp emot fem gånger så snabbt som någon annanstans i världen. Temperaturökningen och den extrema värmen gav något så ovanligt som stora skogsbränder i . En miljon hektar skog brann, och man mätte temperaturer på upp emot . kunde vi se bilder från samma område, där torvbränderna fortsatte trots den sibiriska kylan och trots den meterdjupa snön. När vi nu går mot en ny sommar kan vi bara ana vad som händer när bränderna inte ens hunnit slockna. Strategi för den arktiska regionen Temperaturökningen ger också minskade isar. Isarnas utbredning ligger på en mycket låg nivå. har varit några av de år med de lägsta nivåerna. Om tror forskare att havsisen inte längre kommer att finnas , och till 2070 bedömer man att den sista havsisen har smält bort. Många klimatforskare ser det som en av jordens tipping points när isarna smälter inom regionen, i synnerhet på . När vi når över en tipping point sätts nya fysiska reaktioner igång. Jordens nuvarande mönster ändras, och det blir omöjligt för oss att backa tillbaka. Det kommer att innebära höjda havsniåver men också risk för att hela bromsas in. Tusentals ton is smälter från de grönländska isarna , och delar vi allt färskvatten som då uppstår mellan alla människor på jorden får vi ett badkar fullt . I regeringens arktiska strategi nämns . Att vi når mål är helt avgörande för att klimatet och miljön i ska kunna hållas på en nivå som inte tar oss förbi denna tipping point. har inte eller något annat land en politik som låter oss hamna ens inom tvågradersmålet. När vi pratar om strategin för är det viktigt att vi förstår detta och sätter det som händer där i samband med de beslut vi tar för vårt övriga samhälle. Arktiska regionen, om någon, är den region som får ta smällen för vårt samhälles överkonsumtion och våra enorma utsläpp av fossila drivmedel. I den arktiska strategin finns det en rad saker som vi behöver göra för att värna och utveckla på olika sätt. Men den arktiska krisen löser sig inte i en strategi enbart för den regionen; för att lösa den krävs en omställning av samhället till ett liv helt inom naturens ramar. Detta är också viktigt. Resurserna och råvaran som kommer från regionen används inte bara i regionen. Konsekvenserna av att vi använder råvaran, särskilt den fossila, blir också ett allt mer ogästvänligt klimat för dem som bor där. I har samerna en särställning som urfolk, men ännu har vi inte ratificerat 169. Det beror framför allt på att konventionens artikel 14 om markrättigheter och frågor kring samernas rätt till land och vatten ännu inte har lösts. för mänskliga rättigheter har noterat att stöder urfolksdeklarationen men att inte tillämpar de rättigheter den innehåller. rekommenderades att implementera deklarationen och etablera mekanismerna för detta i samarbete med det samiska folket. FN har också upprepade gånger kritiserat för bristerna när det gäller samernas inflytande, framför allt bristen på fritt och informerat förhandssamtycke, FPIC. har också röster höjts för fortsatta exploatering av naturskogarna i landets norra delar inom den arktiska regionen och framför allt på marker som är viktiga renbetesmarker. När naturskogarna fortsätter att exploateras minskar samernas utrymme att bedriva rennäring. Bristen på sammanhängande skogar att röra sig i och bristen på hänglav som föda tillsammans med eskalerande klimatförändringar gör det svårare att röra sig i dessa marker. Strategi för den arktiska regionen Statliga , den största markägaren, har skyldighet att samråda vid planerade avverkningar. Det är gott så. Men när inte får eller inte vill avverka i ett sådant område på grund av konflikter kan de i stället välja att sälja marken, för vid försäljning behöver de inget samråd. Detta uppmärksammades i en artikel i . Den berörda samebyn var Luokta-Mávas. Inom deras område ville avverka hela , och det i ett redan hårt brukat område. En av renskötarna som intervjuades vittnade om hur han kommit till ett område i skogen bara för att finna att det inte längre var kvar. Den nya skogsägaren, som sålt till, har inte samma skyldighet att samråda. Så enkelt kan gå runt skyldigheterna och strunta i samernas rättigheter. Samrådet behöver bli starkare, och när vi tar beslut om aktiviteter inom regionen behöver vi väga in fler intressen än de ekonomiska. När det gäller rennäringen, naturturismen, sociala värden, biologisk mångfald och klimat behöver hänsynen bli betydligt större. Till det kommer att en gång för alla behöver ratificera 169. Allteftersom isarna smälter öppnas nya möjligheter, och företags och länders intressen av att få tillgång till och exploatera dessa områdena ökar. Fossila resurser som länge varit omöjliga att komma åt blir nu fullt möjliga att ta upp. Enligt uppskattningar finns en tredjedel av världens ännu ej upptäckta naturgasreserver och av världens oljereserver inom den arktiska regionen. fortsätter till exempel att utveckla sin oljeindustri. I den senaste tilldelningen gav den norska regeringen licenser i havsområdet kring . Stora oljebolag har också visat stort intresse för att börja borra efter olja här, likaså länder som , som har nämnts tidigare i debatten. Världen har redan tagit upp mer olja än vad vi har råd att göra av med om vi ska ha en chans i himlen att nå . Varje regering inom den arktiska regionen borde ha ett mål om utfasning och att skyndsamt komma ned till noll som ett av sina främsta klimatmål både för och för övriga samhället. I den klimatkris vi är i är det helt orimligt att släppa fram gruvdrift på havsbotten. En ny rapport från WWF, som kom för någon vecka sedan, visar på de enorma riskerna med mineralbrytning på havsbotten och att det finns alldeles för lite kunskap om djuphaven för att säga vilka konsekvenser en sådan verksamhet skulle kunna få. En ekonomisk uppskattning visar att värdet på djuphavet uppgår till mellan 17 och 168 miljarder. Det är småpotatis jämfört med den samlade havsekonomin, som uppgår till 20 biljoner. Eftersom vi vet lite om de effekter gruvdriften kan komma att få är det oerhört svårt att skapa regleringar för att minska riskerna – vilka risker? I delar av har man av förbud nu tagit beslut om att införa just ett moratorium för gruvdrift på havsbotten. När man tog det beslutet sa miljöministern där att man gjorde det för att skydda naturen men också jobben, som är beroende av den. menar att försiktighetsprincipen måste gå före och att i förhandlingar om havsrättskonventionen därför borde driva krav om införande av ett moratorium mot gruvdrift på djuphaven. För att stoppa klimatförändringarna måste vi i grunden ändra vårt transportsystem. Ett av de viktigaste bidragen är att flytta gods- och persontransporter från väg och flyg till tåg och sjöfart. vill därför se ett initiativ till ett effektivt samarbete med och för att knyta ihop de nordiska delarna av . Strategi för den arktiska regionen När vi talar om den arktiska regionen är det viktigt att se dess mångfald. Det är inte en homogen region, men hela regionen drabbas hårdast av klimatkrisen. Vi får inte lämna och de arktiska frågorna enbart till tillfällen som detta. Hur regionen kommer att fortsätta utvecklas kommer att hänga intimt samman med hur vi som samhälle väljer att hantera klimatkrisen och hur snabbt omställningen på allvar kan komma igång. yrkar bifall till reservation 7. 155 (KD): Inledningsvis vill jag yrka bifall till reservation nummer 1. Skrivelsen Strategi för den arktiska regionen som vi behandlar aktualiserar en allvarlig geopolitisk utmaning i direkta närområde. välkomnar därför förslaget till strategi för att hantera denna utveckling. Målsättningen att ska arbeta för en fredlig, stabil och miljömässigt hållbar utveckling i är angelägen och i sak helt riktig. Det är ingen tvekan om att klimatförändringarna och uppvärmningen av får konsekvenser även för fred och säkerhet. Både för och för övriga länder i det arktiska området leder stormakternas intressen och inblandning till osäkerhet och instabilitet. Trots att som multilateralt forum har bedrivit ett framgångsrikt arbete sedan tillkomsten 1996 är det uppenbart att en ny utveckling och nya problem måste hanteras, problem förknippade med uttalade maktanspråk från och från . Med över hälften av den arktiska havskusten inom sina gränser är det största Arktislandet. Att har legitima arktiska intressen är oomtvistat, men de begränsningar som på egen hand infört gällande passagen mellan och strider mot internationella konventioner. Parallellt pågår en kraftig militär upprustning från rysk sida. Med fler militärbaser i , fyra nya arktiska brigader, nya flygfält, missilbaser och djuphavshamnar är den här utvecklingen starkt oroande. har även gjort anspråk på den arktiska havspassagen och på omfattande naturresurser. förklarade kommunistregimen i att är vad man kallar en ”nära arktisk stat”, vilket man menar berättigar landet till deltagande i utvecklingen kring . Att alla som tittar på kartan ser att ligger utanför den arktiska regionen och därmed saknar territoriella rättigheter hindrar inte att det kinesiska agerandet måste tas på allvar. har ökat investeringar och närvaro i inom diplomati, forskning och även gruvdrift. Mot bakgrund av detta behövs en aktiv svensk Arktispolitik. Det inkluderar ett nytt strategiskt förhållningssätt till de geopolitiska utmaningarna men också ökad militär närvaro i de norra delarna av vårt land. behöver ett väsentligt starkare försvar som både kan verka krigsavhållande och bidra till stabilitet i ett osäkert närområde. Till skillnad från regeringen vill i det här sammanhanget lyfta fram vikten av ett fördjupat transatlantiskt engagemang och ett fullvärdigt svenskt medlemskap i . Det är ingen tvekan om att det såväl säkerhetspolitiskt som militärt krävs mer av samarbete för att möta den allvarliga utveckling vi ser. Att , gärna tillsammans med , går med i Nato skulle stärka vår egen förmåga och bidra till såväl tydlighet som ökad säkerhet. Strategi för den arktiska regionen När det gäller del i den pågående arktiska kapprustningen är det noterbart att regeringen i sin strategi enbart kopplar denna till landets territoriella anspråk. Sanningen är ju att och hans regim även är ute efter att expandera det egna inflytandet ekonomiskt, geopolitiskt och militärt. Utan att se och lyfta fram det perspektivet är risken uppenbar att det säkerhetspolitiska hotet både mot vårt land och mot våra arktiska grannar underskattas. Trots säkerhetspolitisk oro och stormaktsinblandning är en region av möjligheter med olja, gas och sällsynta mineraler som exempelvis kan användas till komponenter i modern teknologi, med fiskbestånd som är avgörande för livsmedelsförsörjningen på global nivå och med öppningar för nya, snabbare och billigare sjöfartsvägar mellan och när havsisarna smälter. , och detta är viktigt, är det allas vårt ansvar att agera så att uppvärmningen av begränsas i enlighet med . Unika miljövärden, biologisk mångfald och ekosystem måste bevaras för framtiden. Att fred, säkerhet och hållbar utveckling får prägla den arktiska regionen är helt centralt. Vare sig det handlar om ekonomi, forskning eller säkerhetspolitik måste svensk Arktispolitik ta sikte på bevarad öppenhet och samverkan. Att detta arbete sker i nära dialog med och respekt för regionens ursprungsbefolkningar måste alltid framhållas och understrykas. Med detta, fru talman, yrkar jag alltså bifall till och gemensamma reservation. 156 (S): Jag vill inleda med att yrka bifall till utskottets förslag till beslut och avslag på samtliga reservationer. Att som ny i få komma in i utrikesutskottet är en ynnest och en outsinlig källa till ny kunskap om hela världen och dess invånare. Att i det arbetet dessutom få bevaka är verkligen spännande och roligt. Aldrig, fru talman, har jag hört så mycket om i medierna, i politiken eller i folkmun som just . verkar vara på allas läppar, och det beror som vi har hört främst på klimatutmaningarna och den ökade militära spänning vi nu ser. Bara har flera artiklar publicerats på området i svenska, nordiska och internationella medier. kom nyheten om ytterligare en oroväckande rapport om . är, som ni vet, den havsström som avgör livsvillkoren för oss i , och den håller på att bromsa in. Enligt ny forskning har redan mattats av med , och orsaken är den globala uppvärmningen. är svagare än den har varit , och forskare vid det tyska varnat för att strömmen innan seklets slut kan försvagas . Uppvärmningen i gör att havsströmmarna har svårare att kyla ned sig, och då blir det också svårare för vattnet att sjunka ned och vända tillbaka söderut. Havsströmmen mattas också av på grund av att saltvattnet blandas ut med sötvatten. Det beror dels på en ökad nederbörd, dels på accelerationen av smältande isar på och i . Strategi för den arktiska regionen Utan skulle temperaturen sjunka med 5–i . Det skulle innebära temperaturer ned till i delar av samt fler vinterstormar och torrare somrar. Det är inte bara som är ett bekymmer. Våra utsläpp av koldioxid och andra växthusgaser resulterar också i smältande isar och vikande permafrost. I delar av och har temperaturen redan stigit i snitt , och i mindre områden . Tidpunkten när bedöms bli isfri har tidigarelagts av forskarna. är därför en mycket viktig region, och det är av största vikt att det finns en hållbar och långsiktig strategi som också tar avstamp i Agenda . Klimatförändringarna är också på väg att göra och därmed till ett högintressant militärt område. De smältande isarna i sig har skapat upprustning. Ett nytt hav, fem gånger så stort som , håller på att öppna sig, och där finns både pengar och makt att vinna. När isen smälter öppnas också nya farleder och fler tillgängliga naturresurser som ökar konkurrensen mellan stormakterna. har länge beskrivits som ett säkerhetspolitiskt lågspänningsområde präglat av ett konstruktivt internationellt samarbete. Det är så vi vill fortsätta att ha det. Men klimatförändringarna i har bidragit till ett ökat omvärldsintresse för regionen, och spänningarna ökar. Det blir en ny militär dynamik när isen smälter. Som vi har hört är av den arktiska landmassan rysk, och det innebär att har en mycket lång kust mot . Isen har varit ett slags naturlig skyddsbarriär för , och när isen smälter bidrar det till att upplever ett större hot. Därför är det nära och väl fungerande samarbete som vi har i ännu viktigare. ska verka för att folkrätten, inklusive havsrätten, respekteras i regionen. Vi vill verka för att den biologiska mångfalden bevaras i enlighet med målen i konventionen för biologisk mångfald och att en giftfri cirkulär ekonomi genomförs. Vi ska också verka för ett långsiktigt och hållbart förvaltande av våtmarker och ekosystem. Vi stöder stärkandet av den militära närvaron och förmågan i norra delar och konstaterar att mål om att begränsa den globala temperaturökningen är avgörande för den arktiska regionens framtid. Ett av regeringens övergripande mål ska även i fortsättningen vara att ska präglas av fred, säkerhet och stabilitet. vill också agera för en hållbar ekonomisk utveckling i med utgångspunkt i Agenda . Naturresurserna är en viktig del, men ska vi vara pådrivande i det internationella samarbetet för att skydda den unika miljön och minimera de negativa effekterna och riskerna med utnyttjandet av naturresurser i regionen. kommer därför att verka för att ta gemensamma initiativ i EU, och för att på global nivå bidra till en hållbar utvinning av malm och mineraler. Regeringens ståndpunkt är också att utvinningen av från djuphavet, inklusive , inte ska ske innan effekterna på den miljön, den biologiska mångfalden och mänskliga aktiviteter har blivit tillräckligt vetenskapligt beskrivna. Strategi för den arktiska regionen Hållbara transporter och kommunikationer är också avgörande för en ekonomisk tillväxt och utveckling. De långa avstånden i den arktiska regionen, inklusive arktiska , ställer höga krav på ett väl fungerande transportsystem för personer och varor. förslag att det transeuropeiska transportnätverkets stomnätskorridor Scan-Med förlängs genom till och är bra eftersom en ökad rörlighet mellan och våra grannländer är positiv och bra för . En hållbar turism- och besöksnäring, en robust infrastruktur – fysisk och digital – och inte minst ett jämställdhetsperspektiv är också viktigt i sammanhanget. I finns flera urfolk. kommer att verka för ökade möjligheter för urfolken i att bevara och utveckla sin identitet, kultur och traditionella näringar. Därför kommer vi också att verka för en levande samisk kultur byggd på en långsiktigt hållbar rennäring och andra samiska näringar. kommer att främja bevarandet av det samiska språket och andra arktiska urfolksspråk. Urfolk och andra grupper i den arktiska regionen som har en traditionell livsstil eller som livnär sig på rennäring, jakt, fiske och hantverk är särskilt utsatta för miljöförändringar, och de är beroende av en hög biologisk mångfald och intakta ekosystem. Därför är det särskilt viktigt att urfolken också aktivt kan delta i beslut som rör dem, till exempel i . Vi måste vara med och se till att mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer främjas i alla internationella samarbeten om Arktisrelaterade frågor. Vi måste se till att vi får ett meningsfullt deltagande i frågorna av alla intressegrupperna. I har samerna en särskild ställning som urfolk. Det är fastslaget i grundlagen att det samiska folkets möjlighet att behålla och utveckla ett eget kultur- och samfundsliv ska främjas. Genom ratificering av konvention om tryggandet av det immateriella kulturarvet har också den samiska kulturen getts ett ökat rättsligt skydd. Det är jag glad för. Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. 157 (C) replik: Jag ska fatta mig relativt kort. Det var särskilt en sak i ledamoten anförande som fick mig att rycka till i riksdagsbänken, nämligen beskrivningen av den säkerhetspolitiska situationen i arktiska området. Jag måste höra om ledamotens och Socialdemokraternas analys av nuläget och verkligheten skiljer sig markant från Försvarsberedningens, min egen och analys av situationen. Ledamoten redogör för att issmältningen längs den ryska kusten i leder till – lät det som – någon form av ökat hot mot ryska kusten, att kanske till och med har skäl att uppfatta sig hotat där. När jag försöker överblicka situationen i ur det säkerhetspolitiska perspektivet är inte den stora trenden jag ser att andra länder verkar längs ryska kusten mot . Tvärtom är det som verkar med förmåga utanför och västerut i riktning mot . Man markerar tydligt att man är där och övar med vapensystem som har räckvidd och kan verka in i och långt söderut in på svenskt territorium. Strategi för den arktiska regionen Det är det här som jag och, om jag inte har missförstått saken, Försvarsberedningen uppfattar som den stora förändringen. Det dimensionerar hotbilden och bygger upp den ganska osäkra situationen i området runt , inte minst i det svenska närområdet. Jag vill gärna få ett förtydligande från ledamoten om vad hon ser som jag inte ser. 158 (S) replik: Tack, ledamot , för frågan! har varit med längre än jag och är helt klart betydligt mer insatt i de här frågorna. Det är faktiskt ett uttalande som jag har tagit från en intervju med . Jag tänker att när isen smälter blir det mer öppet också för andra länder att fara i de vattnen, och därför upplever det som ett hot när isen smälter. Det blir mer aktivitet. Som jag också sa i mitt anförande blir det även fler som vill åt de naturresurser som finns där. Det är utifrån den aspekten jag tänker på det sättet. 159 (C) replik: Det är helt riktigt att issmältningen innebär att handelsvägar som inte har varit farbara under åtminstone stora delar av året blir farbara. Jag refererade till det i mitt eget anförande. Men en bärande grund där måste vara att de handelsvägarna är öppna. Vanligtvis brukar inte handelsfartyg som rör sig i ett område ses som hot mot ett land. Det är klart att det medför nya utmaningar och nya bekymmer. Inte minst innebär törsten efter olja och gasutvinning i i och med issmältningen nya hot. Det har inte bara jag utan också andra ledamöter refererat till i debatten. Jag förstår dock inte riktigt kopplingen till att det skulle vara särskilt hotfullt mot och framför allt inte varför vi skulle beskriva det på det sättet. Jag tror ärligt talat inte att det stämmer eller behöver stämma. Det kan vara så att jag får återkomma med ytterligare repliker efter utrikesministerns anförande för att klara ut det, om det är därifrån uttalandet kommer. 160 (S) replik: Tack, ledamot ! Jag tror inte att det är handeln som är ett bekymmer i det här läget.