prot · H9097 · 2021-09-21 00:00:00 — Kommissionen menar senare att frågan är stängd eftersom den är internt svensk och inte påverkar övriga EU-länder. Ministern spekulerar i vad som kunde ha hänt utan det jättesnabba beslutet. Man kan alltid spekulera, men det är bättre att prata om den verklighet som ministern också åsyftar i sitt anförande. Årets utfall blev enligt min mening rätt och bra, men hur blir det ? Kan ministern garantera att pengarna inte går till jaktmotståndare? Det är viktigt att ta ansvar för de beslut man tar. Det är också viktigt att förankra dessa beslut. Jag har fortfarande inte fått förklarat varför det plötsligt var så bråttom efter att man hade hållit på med det . 11 Näringsminister (S): har också haft förmånen att leda regeringar under vårt EU-medlemskap. Ingen av ledamöterna i denna debatt satt i dessa regeringar, men de borde ändå vara väl medvetna om att det pågår en ständig dialog mellan , och ibland också andra instanser i ärenden som är viktiga för , så givetvis också i detta ärende. Anledningen till att EU stängt detta är att man tycker att man har fått tillfredsställande svar om att den ska se över detta, inte i akt och mening att avskaffa allmänna uppdraget, som är alldeles för värdefullt och bidrar med stora värden till vårt land, utan för att regeringen förstår problematiken och är beredd att utveckla detta. Det är precis detta som pågår. Det sker dock inte , utan processen har pågått , vilket är helt i enlighet med de lagar och förordningar som gäller. Skulle allmänna uppdraget däremot avskaffas, vilket ibland påståtts i debatten, hade det varit en helt annan sak. Men så är inte fallet, utan det handlar om en utveckling. Det är bra att de moderata ledamöterna nu också erkänner det. säger att det ser bra ut nu men att ingen kan veta hur det ser ut . Men dessa resurser ska användas för viltvård, och viltvård definieras i jaktlagens 4 §: ”Viltet skall vårdas i syfte att bevara de viltarter som tillhör landets viltbestånd och de fågelarter som tillfälligt förekommer naturligt i landet, och främja en med hänsyn till allmänna och enskilda intressen lämplig utveckling av viltstammarna. I viltvården ingår att genom särskilda åtgärder sörja för att viltet får skydd och stöd och att anpassa jakten efter tillgången på vilt.” Det är detta resurserna ska gå till, och de får inte användas till något annat än viltvård, . Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 6 Svar på interpellationerna 2020/21:809, 901 och 905 om vargangrepp 12 Näringsminister (S): har frågat tidigare landsbygdsministern när hon avser att agera för att ska följa beslut om att vi ska ha en vargstam på 170–270 vargar, om hon har för avsikt att komma till med förslag om ett annat antal ska ha i sin vargstam, vilka åtgärder statsrådet vidtar för att en för stor vargstam inte ska hindra att livsmedelsproduktion ökar och hur statsrådet avser att agera för att människor som bor nära vargen ska kunna känna sig trygga. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. har frågat mig om jag anser att vargen är viktigare för landsbygden än djurproduktionen, jobben och den biologiska mångfalden och om jag tänker vidta åtgärder för att säkra djurproduktionen och den biologiska mångfalden. har även frågat mig om jag anser att det är rimligt att en djurhållare ska behöva stängsla in vattenlinjen i alla beteshagar för att slippa undan rovdjursangrepp och om jag avser att vidta åtgärder för att trygga skärgårdsborna i mot simmande vargar som i sin tur kan gå till angrepp. Vidare har frågat om jag avser att vidta någon åtgärd som möjliggör en instängsling med strömförande rovdjursavvisande stängsel av hela och hur jag avser att stödja djurhållare i för att dessa ska kunna öka livsmedelsförsörjningen. Jag besvarar samtliga interpellationer . Det övergripande och långsiktiga målet för rovdjurspolitik är att varg, björn, järv, lodjur och kungsörn ska uppnå och bibehålla gynnsam bevarandestatus enligt EU:s art- och habitatdirektiv som tamdjurshållning inte påtagligt försvåras och socioekonomisk hänsyn tas. ska vara förenlig med våra EU-rättsliga åtaganden och övriga nationella mål. godkännande av rovdjurspropositionen (prop. 2012/13:191) innebar att beslutade om flera mål för vargstammen i . Ett av målen avser referensvärdet för gynnsam bevarandestatus hos den svenska vargpopulationen, det vill säga det antal vargar som kan anses tillräckligt för att den svenska vargpopulationen ska kunna anses ha en gynnsam bevarandestatus. beslutade att referensvärdet skulle vara någonstans mellan 170 och 270 individer. Enligt propositionen skulle efter behandling bedöma vilket det exakta referensvärdet för varg skulle vara inom det av godkända föreslagna intervallet och rapportera värdet till enligt just art- och habitatdirektivet. Riksdagsbeslutet handlade om den rapportering av rovdjur som gjorde 2013. Enligt riktlinjer kan det rapporterade referensvärdet inte vara ett intervall utan måste vara ett exakt värde. rapporterade att referensvärdet för vargpopulationen i skulle vara 270. Referensvärdet för gynnsam bevarandestatus är ett värde som inte får underskridas, alltså helt enkelt ett golv för vargstammen. Enligt riktlinjer ska ett referensvärde för gynnsam bevarandestatus tas fram från en sårbarhetsanalys. Det handlar om att hitta en nivå på stammen där den inte löper risk att utrotas. Den sårbarhetsanalys som låg till grund för referensvärdet kritiserades för att inte beakta de genetiska aspekterna, vilket är ett krav i riktlinjer. Regeringen gav därför i uppdrag att utifrån ett brett vetenskapligt underlag uppdatera analysen och med den nya analysen som grund utreda vad som krävs för att populationen ska anses ha gynnsam bevarandestatus. Analysen visade att det med hänsyn till populationens inavelsgrad behövs minst 300 vargar i och att minst en invandrad varg från eller behöver reproducera sig med en skandinavisk varg varje femårsperiod för att populationen ska ha gynnsam bevarandestatus. Medlemsländerna rapporterar situationen för arternas bevarandestatus till . Mellan rapporterna behöver länderna uppdatera hur utvecklingen ser ut. Senast rapporterade, , angavs att referensvärdet för gynnsam bevarandestatus för varg bedömdes vara 300 vargar. Jag uppfattar att bedömning av referensvärdet för gynnsam bevarandestatus för vargen i nu vilar på den vetenskapliga grund som riktlinjer kräver av medlemsländerna. Viltskadecenter har sammanställt och utvärderat hur närgångna vargar bör hanteras. Vilka åtgärder som ska sättas in i ett visst område beror på vilka problemsituationer som har uppstått och bedömningen av hur dessa sannolikt kommer att utvecklas. Staten ger bidrag till förebyggande åtgärder, till exempel rovdjursavvisande stängsel, eller ersättning för skador orsakade av rovdjur. Möjlighet finns även att bevilja skyddsjakt efter bedömning av den länsstyrelse dit en ansökan om skyddsjakt inkommit. Härutöver får länsstyrelserna möjlighet att besluta om licensjakt efter varg när upprätthållandet av vargens gynnsamma bevarandestatus inte försvåras. Länsstyrelserna i fattade beslut om licensjakt under /21, och jakten riktades så att fler vargar fick fällas i län där koncentrationen av vargstammen var tätast. Jag bedömer att dessa åtgärder bidrar till ökad trygghet som biologiskt värdefulla betesmarker kan hållas öppna med betande djur och att livsmedelsproduktionen inte påverkas. Det ska vara möjligt för människor att leva, bo och verka i sina gröna näringar på landsbygden. Regeringen arbetar kontinuerligt med åtgärder för att uppfylla mål om rovdjurspolitiken, livsmedelsstrategin och skyddet av den biologiska mångfalden samt våra EU-rättsliga åtaganden på detta område. 13 (M): Tack, ministern, för svaret! Ministern säger avslutningsvis i sitt svar till mig och kollegan att ministern bedömer att de åtgärder som görs bidrar till en ökad trygghet som biologiskt värdefulla betesmarker kan hållas öppna med betande djur och att livsmedelsproduktionen inte påverkas. Jag vet inte om man får säga i att något är tondövt, fru talman, men gör jag det i alla fall: Man skulle kunna uppfatta regeringens rovdjurspolitik som det. Jag undrar om regeringen ens bryr sig om våra utsatta djurägare. Jag pratar om dem som försöker se till att vi har sjyst kött på våra tallrikar, dem som ser till att vi har öppna landskap. Det är de som måste oroa sig för sina djur om nätterna. Det är de som efter ett eventuellt rovdjursangrepp måste gå ut i hagen och söka efter sina skadade djur och avliva ett får som har ett väsande blodigt hål i strupen men ännu inte avlidit. Det är deras kompisar. Det är de som måste sköta all exercis kring angreppet, både praktiskt och byråkratiskt. Samma människor och kanske fler i området upplever en enorm otrygghet och vill ansöka om skyddsjakt hos . tar emot ansökan, och vips är det en offentlig handling som i sig innebär en enorm säkerhetsrisk för den utsatte. Djurrättsterroristerna är inte att leka med – det vet jag av egen erfarenhet. Från alla håll är dessa djurhållare utsatta. Hur de än gör blir det svårt. Det blir till slut svårt att hitta motivation att fortsätta att ha djur. Jag menar att livsmedelsproduktionen påverkas i . Svensk lammnäring är småskalig. Den har i snitt 33 tackor utspridda på cirka 8 000 gårdar, och det minskar. Många är rädda för rovdjursangrepp och vill helt enkelt inte utsätta sina djur, sig själva och sin familj för ett sådant trauma. Många ser inte lönsamheten då omkostnaderna med stängsling med mera är alltför stora. Visst, man får per meter i bidrag till rovdjursavvisande stängsel, men i ärlighetens namn räcker det inte långt. Ministern hänvisar i sitt svar till den proposition som heter En hållbar rovdjurspolitik. I propositionens underlag finns information om att av det lammkött vi äter är producerat i . är siffran nere på . Visst påverkas livsmedelsproduktionen, och vad gör regeringen åt det? Ingenting, för regeringen verkar vara nöjd med vad den gör. Vad säger då regeringen och ministern till dem som fick 30 får rivna på gränsen mellan och ? Det var troligen samma varg eller någon från dess familj som rev får mellan och . Den simmade ut till en ö och kalasade på får. Vad säger ministern till den fårägare som helt enkelt inte vågar ansöka om skyddsjakt då man är rädd för att utsätta sig själv och sin familj för hat och hot? Är det försvarbart? Jag undrar hur detta rimmar med att vi ska ha en rovdjurspolitik och förvaltning där tamdjurshållning inte påtagligt försvåras och socioekonomisk hänsyn tas. Hur tas socioekonomisk hänsyn i det här fallet? 14 (M): Tack, ministern, för svaret! Jag vet inte för vilken gång i ordningen som jag hör samma svar från regeringen. Det har varit ungefär samma svar under fem när det gäller vargstammen här i . har vargstammen vuxit. Vi är uppe i 400–450 vargar som härjar, tar hundar och tamboskap och skrämmer och oroar människor på landsbygden. Men regeringen lämnar samma svar. Man har inte tänkt göra något åt detta. Man tänker heller inte följa det beslut som tog 2013 om 170–270 vargar. Samma svar från regeringen får vi. har vi nästan 450 vargar, alltså nästan dubbelt så många som tog beslut om. egen beräkning är att vi behöver ha 300 vargar, men regeringen har släppt i väg antalet vargar upp till 400–450. På vilka grunder då? Inga, naturligtvis, utan även här är det som talar om för regeringen vad man ska tycka och tänka. Lite allmän information om vargen, fru talman: tror att vargen är utrotningshotad. Det finns cirka 200 000 vargar i världen – i hela , hela och – och man jagar varg i . Man håller inte på och daltar med vargen på samma sätt som gör, utan man ser till att hålla den skygg och borta från civilisationen. Det är detta vi måste göra här i också, så att vi får stopp på angreppen på tamboskap och den oro som sprider sig på landsbygden. Det finns historiska exempel på att vargar inte bara tar tamboskap och djur utan faktiskt ger sig på människor. Detta är ett djur som man har hållit ifrån civilisationen och sett till att den håller sig på en nivå som är rimlig. Vi har en vargstam tillsammans med och delvis också med . däremot ser till att hålla vargen borta från landet. Ingen klandrar dem för det, utan de har rätt att hålla vargen borta från . Men i håller vi på och föder upp vargar, på bekostnad av tamboskap, hundar och livet på landsbygden. Men är det faktiskt så, fru talman, att det inte är som bestämmer hur många vargar vi ska ha i landet, utan det är riksdag. tog ett beslut om 170–270 vargar. Referensvärdet skulle vara inom det intervallet, och detta syns tydligt i beslutet. Det skulle alltså inte vara 300. Det skulle heller självfallet inte vara 450 vargar, utan just 170–270 vargar. Regeringen har inte brytt sig om att följa upp detta, utan man har lämnat över ansvaret till och självfallet till , som styr denna fråga. Min fråga till ministern är: När tog beslut om att höja antalet vargar från 170–270 till 300 och 450 vargar? När tillät att vargföryngring får ske i renskötselområdet? Det står tydligt i propositionen att vi inte ska ha någon vargföryngring i det området, men det har regeringen tillåtit, vilket har skapat bekymmer för många renskötare. Det finns inga sådana riksdagsbeslut. Regeringens vargpolitik har nämligen ingen förankring här i . 15 (M): Jag tackar för en väldigt viktig interpellation. Det är precis som säger, att den här debatten har pågått – , skulle jag vilja påstå. Socialdemokraterna har nämligen systematiskt sålt bort landsbygden till det andra regeringspartiet. Det må gälla flygskatt, det må gälla den som tankar sin dieselbil i , som jag gjorde – per liter – det må gälla nedsläckta gatubelysningar, som Hela skrev om, potthålen i vägarna eller den ofarbara vägen i . Man kan alltså inte föra en politik mot befolkningen, som den här regeringen gör. Om man är en barnfamilj i tycker jag att man ska kunna släppa ut sina barn på gården. Om man är fårbonde i ska man kunna vara fårbonde i och inte mata varg. Och, för den delen, om man har en jaktkamrat och går ut i skogen och jagar ska man kunna släppa loss jaktkamraten. Eller om man är småföretagare och har anställda som är ute i skogen och rör sig är det en arbetsmiljöfråga för arbetsgivaren, och naturligtvis för medarbetarna, att det finns för mycket rovdjur. Denna verklighet är en blind fläck för ministern och regeringen, utom i det fall som det kommer en varg till . Då skjuts den innan man hinner säga killevippen, med all rätt, av psykosociala skäl. Kommer det en varg till och rör sig bland barn ska den självklart skjutas. Men barn är lika mycket värda i , som ligger utanför om ministern vill veta det. När barnfamiljerna uttrycker sin frustration i gör de det med all rätt. Jag har förstått att ministern inte läser Svensk Jakt och jakttidningar, och kanske inte i heller. Men om han hade gjort det är rubriken just: Rekordmånga vargar i . i skriver om vad säger om vargarna i : Har inte möjlighet att glesa ut vargstammen. Vargpopulationen har ökat avsevärt , från ett par enstaka vargrevir 2004 till ett tjugotal . Vi hade kunnat ta bort fler vargar i länet för att uppnå våra regionala mål, men stammen måste klara det nationellt. Politiskt vill man att stammen ska spridas ut så att det blir glesare. Men så länge den inte sprider sig har vi inte möjlighet att glesa ut den. Detta säger handläggaren på . Bara i finns det alltså över 120 vargar. I lilla finns det 120 vargar. Tänk , fru talman, om beslut hade följts med 170–270 vargar, precis som sa. Låt oss leka med tanken att hade instruerat myndigheterna om 170 vargar i stället för 400 vargar. Då hade vi kanske haft ett tjugotal vargar i . Det hade inte varit något problem. Det hade skapat den förståelse hos befolkningen som man måste ha. Men , fru talman, är det en ohållbar situation för barnfamiljen i , för fårbonden i , för lantbrukaren i eller för den som går ut med sin jaktkamrat. Jag skulle gärna vilja veta, ministern, om det inte vore rimligt att ha ett rimligt rovdjurstryck i och i . 16 KOPPARKLINT (M): Detta är en viktig debatt. Ministern framhäver att vi ska bevara arter. Men vi pratar inte om att utrota någon art. Vi pratar om att sätta människors trygghet i första rummet. En art ska inte inskränka på människors frihet och trygghet. Vad blir konsekvenserna när trygghetsfrågor inte tas på allvar av politiker? Det är en viktig fråga att ställa. Jag tycker att ministern ska lyssna på föräldrar som inte törs släppa ut sina barn på gården för att deras mark korsas av flera vargrevir. Jag tycker att man ska titta på de sönderslitna lantbruksdjuren och tamdjuren. Förskolor som inte törs låta barnen vara ute och leka tycker jag att ministern ska besöka. Man ska också lyssna på de företag som har tvingats lägga ned sina verksamheter på grund av vargangrepp. Man borde verkligen komma till och lyssna på alla dessa målgrupper eftersom är ett av de vargtätaste länen i . Där sker det vargangrepp kontinuerligt, och där har vi företag som lägger ned sina verksamheter på grund av att det förs en oansvarig politik när det gäller rovdjuren. Vi pratar om gynnsam bevarandestatus, att vi ska 170–270 individer för att uppnå minsta livskraftiga population. Vi moderater anser att riksdagsbeslut ska ligga till grund för förvaltning av vargen. Under nu rådande omständigheter med en mer förtätad vargpopulation i landet borde referensvärdet ligga i det nedre spannet om 170 individer jämfört med var det ligger . Sedan kan vi också prata om som inte ska ha fri tolkningsrätt från regeringen, förbi riksdag och regering. ska inte bortse från direktivets faktiska text. Man ska inte tolka rekommendationerna som bindande eller använda dem som juridiska styrdokument. Vi kan lägga bort MVP, minsta livskraftiga population, eller GYBS, gynnsam bevarandestatus, och enbart prata om människors trygghet. Det är den som ska stå i främsta rummet i denna evighetslånga vargdebatt. Här har ministern, fru talman, missat hela poängen. När man lyssnar på ministerns svar nämner han inte dessa ord – människors trygghet – en enda gång. Det säger en del om vilken prioritering som regeringen har. Jag tycker att det blir riktigt respektlöst att sätta vargens frihet framför barns rättigheter, så att de inte ska känna sig trygga att leka ute, framför företagande på landsbygden och framför de människor som har vargen intill husknuten. Det är respektlös politik, fru talman, och det är det som vi måste prata om . Jag vill därför ställa en fråga till ministern. Hur ska han skapa denna trygghet för de målgrupper som jag har räknat upp? 17 Näringsminister (S): Det var en rad frågor. Jag ska försöka beta av dem under mina . Jag ska börja med den första frågan från , nämligen den svenska landsbygden och dess möjligheter att utvecklas. Jag ska utan tvekan säga att under den innevarande regeringens tid har det satsats mer än det någonsin gjordes då landets regering leddes av moderater. Då var mycket av diskussionen fokuserad kring att man bara såg storstäderna. 28 ½ miljard aviserar vi i den budget som har lagts fram i för jordbrukssatsningar och landsbygdssatsningar. Det handlar om alltifrån att öka den svenska livsmedelsproduktionen till att se till att det finns en fungerande infrastruktur, såväl vägar som bredband och annat som är nödvändigt. Man måste se till att det finns mackar så att det finns drivmedel att tanka. Man måste se till att lanthandlar fungerar. Detta är naturligtvis grundläggande förutsättningar för att vi ska ha en levande och livskraftig konkurrenskraft i både jordbruk och landsbygd. Lägg därtill att detta dessutom sker i när vi ser en återindustrialisering i delar av landet som tidigare, årtionde efter årtionde, såg jobben försvinna och därmed också människorna. Jag tror att det finns all anledning att med rätta insatser tro på den svenska landsbygden och att tro på det svenska jordbruket, och det gör jag verkligen. Sedan kom det en fråga om människors trygghet. Jag har alltid försökt att ha en respekt för politiska motståndare, även när vi har haft olika uppfattningar. Jag tycker att det är en väldigt viktig del av vår demokrati att man diskuterar och debatterar med olika ingångar. Men jag har aldrig ifrågasatt syften eller intentioner. Jag har alltid trott att ni tror på det som ni gör. Att stå här och säga att vi, bara för att vi kan ha olika uppfattningar i någon fråga, inte ser till människors trygghet är inte korrekt. Människors trygghet kommer alltid först. Det gör det för , och det gör det för Socialdemokraterna. Och hör och häpna, jag tror att det gör det för alla andra partier också. Som alltid när det gäller olika mål och värden måste man försöka hitta en balans. I det här fallet är det precis som ledamöterna säger; har tagit beslut. De besluten kommer dessutom utifrån en EU-lagstiftning, art- och habitatdirektivet. Där gäller inte bara siffror och intervaller, som ledamöterna talar om, utan det ska också vila på vetenskaplig grund. Det är grunden för dessa 300 som vi diskuterar. Jag tror att ledamöterna är väl medvetna om detta. Det här handlar snarare om att återigen försöka ta partipolitiska poäng genom att peka på att det skulle ligga något konstigt bakom detta. Det gör det inte. Innebär det här att allting är frid och fröjd? Nej, det är det förstås inte. Precis som ledamöterna säger har det skett en ökning av varg. Det är mot den bakgrunden vi ser förändringar av regelverk när det gäller både hur vi ersätter för förebyggande åtgärder, till exempel rovdjursavvisande stängsel, och för skador på grund av rovdjur. Regeringen har tagit bort den tidigare maxgränsen på så att man får av kostnaderna täckta, just därför att det är – jag förstår verkligen det – en frustration när man drabbas av detta. På samma sätt sker också en licensjakt. Den senaste vintern var det 24 vargar, om jag inte är helt fel ute, och beslutade om ytterligare 4 vargar som fick fällas. kommer det naturligtvis också, efter den senaste uppräkningen, att komma beslut om licensjakt. Det är ett arbete som pågår. Jag tror inte att vi kommer att komma i ett läge där vi kan säga: ”har vi hittat precis rätt balans.” Saker och ting förändras, inte minst, skulle jag säga, har den svenska landsbygden en ypperlig möjlighet att komma igen. 18 (M): Ministern hänvisar i sitt svar till att enligt propositionen En hållbar rovdjurspolitik i stort sett skulle få fritt fram när det gäller att sätta minimiantalet för vargar i . Jag var inte med 2012, men ministern har ju varit med . Men jag har läst på i propositionen. beslutade om ett intervall på 170–270 vargar, och fick i uppdrag att återkomma med en specifik siffra däremellan, eftersom det hävdades att EU ville ha en specifik siffra och inte ett intervall. Det står i propositionen: Efter behandling av frågan kommer enligt vad regeringen uppger att få i uppgift att göra en bedömning av var referensvärdet ligger inom det föreslagna intervallet. Jag hävdar att kanske inte riktigt följde sitt uppdrag när de lade sig på maxantalet, 270. Det är inte någonstans mellan 170 och 270 – men, men. Om det ska bli rätt mot slutet måste det vara rätt från början, tänker jag. Det var det inte riktigt här. I propositionen stod det även: ”bör även fortsättningsvis arbeta med den genetiska förstärkningen, i första hand med att underlätta för naturligt invandrade vargar att förflytta sig till den vargpopulation som finns i .” Det stod inget mer. De fick alltså inte i uppdrag av regeringen eller i det här fallet att köra sitt eget race. Det kan dock uppfattas som att fick fritt fram av regeringen när regeringen gav myndigheten i uppdrag att utifrån ett brett vetenskapligt underlag uppdatera analysen och med den analysen som grund utreda vad som krävs för att populationen ska ha gynnsam bevarandestatus. Men även här säger man alltså att analysen ska uppdateras, inte riksdagsbeslutet. Det kan ju göra. Det känns som att regeringen försöker skylla ifrån sig på dels en proposition, dels EU.