prot · H90924 · 2021-10-29 00:00:00 — Detta är ett problem med alla transporter – inte heller inom sjöfarten blir det alltid sjyst konkurrens eftersom olika nationella regler råder. Här behövs internationella regler, för det är helt oacceptabelt att vi ser hotet mot den svenska modellen, där pris- och lönedumpning blir konsekvensen. Men det kan inte vara bolagsstyrningen som är grundproblemet här, utan det handlar om helt andra problem, som vi verkligen måste ta på allvar. Jag menar verkligen detta. Jag hoppas att vi kan sträcka ut en hand och våga satsa på flyget och också på löntagarnas rättigheter. 26 Näringsminister (S): Det har kommit ett antal frågor, men låt mig börja i en annan ände, den som pratade om. Senast jag stod här och diskuterade flyget i en interpellationsdebatt var det också med en vänsterpartist, som då var väldigt kritisk till att staten hade gått in med stöd till flyget under pandemin. Sanningen är den, herr talman, att vi inte direkt gjort det med någon glädje eller entusiasm, utan vi gjorde det av ett mycket enkelt skäl: Hade vi inte gjort det hade det inte funnits något SAS kvar. Då hade inte någon på SAS haft ett jobb . Jag tror, herr talman, att alla fortfarande ser och märker att läget för flyget är mycket svårt. Ja, det är lite bättre än , men sanningen är att jag när jag tittade på de senaste passagerarsiffrorna såg att de var ungefär hälften av vad de var 2019, det vill säga före pandemin. Det är så det ser ut. Om man dessutom erinrar sig det som och interpellanterna själva delvis var inne på – att branschen och SAS har befunnit sig under press – står det klart att det är allt annat än ett idealläge som råder. Jag har fått ett antal frågor om hur vi ser på den svenska modellen. Jag står inte bara till fullo bakom den – jag har själv arbetat i den. Jag har till och med jobbat för det fackförbund som organiserar just dem som jobbar på flygbolag. Jag har sett denna utveckling under . Precis som säger är det i viss mån lite vilda västern inom Europeiska unionen, där just de anställdas villkor har använts för att konkurrera. Det är klart att konsumenterna har märkt detta i form av lägre priser och annat, men det har också ett pris. Den svenska staten äger – ofrivilligt, ska jag säga – . Vi låg betydligt lägre, men vi var tvungna att gå in med resurser för att inte SAS skulle slås ut helt, något som ju vänsterpartisterna för inte så länge sedan var kritiska mot. Det har gjort att vi, liksom danska staten, äger . Men det är likväl ett börsnoterat företag. Vi är, oavsett om det handlar om SAS eller något annat svenskt bolag där staten har ett ägande, väldigt tydliga med att vi förväntar oss att man följer den svenska modellen. Vad innebär då den svenska modellen? Jo, att när man behöver göra förändringar – uppsägningar eller förändringar av organisation eller annat – måste man förhandla med facken. Det kravet ställer vi på SAS, liksom på alla andra bolag. Jag har dessutom som näringsminister bidragit till att ändra i den statliga ägarpolicyn så att vi när de statliga bolagen till exempel upphandlar underleverantörer också ställer krav på kollektivavtal och sjysta villkor. Det är naturligtvis just för att vi ska bidra till detta. Svaret på frågan från både och är alltså att vi självklart till fullo står bakom den svenska modellen. Den innebär att man när man gör denna typ av förändringar måste förhandla med de fack som man har kollektivavtal med. Min bild är att man också gör och kommer att göra det. Sedan, herr talman, handlade många av frågorna också om pandemistöden. Självklart följer vi upp dessa. Skulle det visa sig att något bolag, oavsett vilket det råkar vara, inte följer de regler som gäller för dessa stöd finns det naturligtvis möjlighet att dra tillbaka stöden. Detta är något som aktivt jobbar med. 27 (V): Det är intressant med en interpellant som inte interpellerar ministern utan vill driva opposition mot . Jag tänker att ska visa vägen i många frågor, oavsett den internationella kontexten. Regeringen har gett flygsektorn nästan . SAS har fått 400 miljoner i permitteringsstöd. Det är rätt så mycket kapital. I en av ändringsbudgetarna som lades fram föreslog regeringen förvärv av aktier eller andra andelar för att rekapitalisera SAS med flera miljarder och inom denna ram öka statens röst- och ägarandel i SAS. Vid det tillfället krävde att krav skulle ställas på SAS gällande modernisering och vidareutveckling på klimatområdet, för att klara av omställningen men också säkerställa jobben. Det måste ju finnas ett framtidstänk också; vi måste se på hur vi klarar jobb och klimat. Tyvärr fick vi inte gehör för detta. Ett annat krav som ställde var att krav skulle ställas på företag angående vinstuttag efter att de fått statligt stöd. Men regeringen valde att inte ställa några krav. Man valde att göra detta för att hålla företaget flytande. Men inte ens med detta lyckas vi , för enligt mig borde det omfatta att behålla så många jobb som möjligt. Pengarna har i stället gått till att köpa elva nya och omstrukturera företaget så att man kan göra sig av med svensk personal. Är detta det hållbara företagande som regeringen pratar om? Har regeringen fått information om detta, med tanke på att staten är största delägare? Det andra jag skulle vilja veta är: Om vi nu har varit så generösa med bidragen till SAS, hur generösa har de andra ägarna varit? Eller är det enbart det svenska folket som får stå för kostnaderna och konsekvenserna? 28 (V): Jag noterar inledningsvis att den intensiva axelryckningshållningen inför de faktiska problemen inte bara gäller regeringen utan även den socialdemokratiska riksdagsgruppen mer allmänt; det är bra att känna till. Detta är en viktig näringspolitisk fråga av flera skäl. Det handlar i väldigt hög grad om hur en hel näringsgren utvecklas i . SAS sätter i kraft av sin historia och sin storlek en ton. Företagsledningen har också i den här vändan gått ut och sagt att det är helt nödvändigt att göra dessa saker för att bolaget ska vara konkurrenskraftigt på en internationell marknad. Men hur ofta och i vilken utsträckning ska man acceptera denna återkommande argumentation? Frågan är ju på vilken grund och till vilket pris denna konkurrens ska ske, och inte minst vilka det är som ska betala det priset. SAS är inte löneledande internationellt inom flygbranschen, trots att man opererar med bas i länder som har ett relativt högt löneläge internationellt. Om tanken är att det är ren låglönekonkurrens som SAS-ledningen har tänkt sig bör staten som ägare ha synpunkter på detta, kan man tycka. Eller är tanken att skapa flexibilitet för företagsledningen genom att ställa sig utanför vad som räknas som god sed på den skandinaviska arbetsmarknaden? Detta är nämligen saker som kommer att vara bestämmande för vilken typ av flygindustri vi kan ha i – om den ska slå vakt om kunskaper, erfarenheter och kompetens som har byggts upp med stor framgång, eller om det är kvartalsrapporter för finansmarknaderna och företagsledningens egna ambitioner att kringgå fackliga organisationer som ska gälla. Apropå en annan diskussion som också dök upp här: Detta påverkar också i stor grad möjligheterna till klimatomställning inom flyget, i likhet med andra verksamheter som är teknik- och innovationstunga och utsläppsintensiva. En ordnad omställning av flyget kräver till att börja med att staten är mer involverad och inte bara tvår sina händer, och omställningen blir lättare och mer möjlig om personalstyrkan genom sina fackliga organisationer är involverad i bolagets framtidsstrategier – inte motarbetad eller hänvisad till osäkra påhugg. Jag har lyssnat förgäves efter något som påminner om sådana här resonemang från näringsministerns sida. Men det finns inte. Det är ingen som tänker något annat än att det krävs uppoffringar från olika håll när ett företag och en bransch är i kris. Det tror jag att alla anställda i SAS också förstår och håller med om. Men frågan är: På vilket sätt ska priset betalas? Vem är det som gång på gång ska vara flexibel och göra avkall på sina upparbetade rättigheter? Vad har till exempel SAS-ledningen själv bidragit med i form av uppoffringar? Jag tänker att detta är viktiga frågor för SAS och för flygmarknaden men också mer brett. Vi vet att när arbetsgivare hittar på olika sätt att trixa sig runt kollektivavtal och lagar är det någonting som sprider sig till andra verksamheter också. Jag tycker i alla fall att det känns ganska märkligt att svenska staten som ägare i företaget tvår sina händer och säger att det är på detta sätt det måste vara. 29 (S): Jag kände mig lite påhoppad av en av interpellanterna. Jag vill påminna både kammaren och interpellanterna om att det står alla 349 riksdagsledamöter helt fritt att delta i interpellationsdebatter, så även undertecknad, oavsett om man har skrivit en interpellation eller inte. Jag begärde ordet efter att jag hade hört interpellanternas inlägg, som jag inte tyckte riktigt stämde överens med det ansvarsområde som låg på näringsministern, för frågan i sig är mycket bredare. Jag vill vara tydlig med att vi socialdemokrater står upp för den svenska modellen. Vi står upp för den skandinaviska modellen, och vi kommer aldrig att acceptera vare sig villkorsdumpning eller lönedumpning som en konsekvens av ökad konkurrens. Sådant måste vi agera emot, men vi måste agera på ett sätt som också ger framgång och leder till förändringar på riktigt. Flyget är en stor och viktig fråga. Detta handlar mycket om företags konkurrenskraft och möjligheter att överleva, och ska vi förbättra konkurrenskraften måste vi för det första tro på flyget. Vi måste tro på att flyget har en framtid. Då måste vi se klimatutmaningarna. Vi måste fasa ut de sämre bränslena, vara öppna för ny teknik och se till att få fram nya typer av flyg som gör att vi kan få ett miljövänligt flyg. måste vi lyfta konkurrensfrågan och frågan om löntagarnas rättigheter på internationell nivå, precis på samma sätt som vi har gjort med flygsäkerheten . Detta gör vi i EU och i . Låt oss ta frågan dit där den hör hemma. Jag skulle vara väldigt glad om ville vara med på det. 30 Näringsminister (S): Det blir ju lite motsägelsefullt om man säger att man står upp för den svenska modellen och kräver att riksdag eller jag själv som minister i någon form av ministerstyre ska göra upp villkoren. För mig handlar den svenska modellen, både när jag själv jobbade fackligt och i mitt arbete som politiker, om att se till att arbetstagarna får organisera sig, skriva kollektivavtal och komma överens om villkoren. Bra och sjysta villkor och bra arbetsmiljö är ändå den fackliga kärnan. När det gäller de statliga bolagen har vi inte minst under min egen tid som näringsminister skärpt kraven på hur de ska agera. Detta innebär förstås inte att det inte sker förändringar. Jag tror att också inser att om man sitter i riksdag och säger att ingenting får röras kommer det bara att leda till att de här företagen inte kommer att finnas kvar. Därmed kommer ingen att ha ett jobb att gå till. SAS är ett bra exempel här. Det var inte så länge sedan vi stod här och debatterade och var kritiskt till att vi hade gått in och stöttat SAS under pandemin. Utan det stödet hade det inte funnits något SAS. Och jag skulle ändå inte säga att faran är över . Även om vi ser att stora delar av svenskt näringsliv har kommit igen efter pandemin och att de stöd vi gick in med har räddat svenska jobb – det var ju ett tiotal olika stöd vi gick in med; korttidsstödet var det största – finns det fortfarande sektorer som är riktigt illa däran. Flyget är en av dem. Det är precis som säger: Det handlar inte om konkurrensen i . Det här är ju en internationell marknad där företagen, i det här fallet inom Europeiska unionen, konkurrerar, tyvärr med allt hårdare prispress med allt vad det innebär. Jag har själv långt före den här interpellationsdebatten tagit upp detta med och konkurrenskommissionär. Det är inte hållbart. Om företag som försöker vara sjysta blir utkonkurrerade för att andra bolag gör sitt yttersta för att dumpa villkoren, då går det ju inte. Man kan inte som enskilt land stänga portarna för den typen av bolag. Så får vi inte göra, och det vet vi alla. Precis som säger måste vi parallellt med att vi ställer krav på våra egna bolag för att den svenska modellen ska gälla i också arbeta för att få upp villkoren inom Europeiska unionen. Den här konkurrenssituationen är ju inte hållbar för något företag i längden, tror jag. Det är inte ens hållbart för dem som har tjänat på det – eller vad de nu heter. Jag förstår naturligtvis att försöker plocka lite partipolitiska poäng i ett svårt läge. Men sanningen att säga finns det inga partipolitiska poäng att ta här. har varit kritiskt till de här stöden. Jag har respekt för det. Jag håller inte med, men jag har respekt för det. säger att vi ska ställa klimatkrav, man kritiserar man det faktum att bolaget köper in nya flygplan. Hur tror att man får ned klimatutsläppen om det inte handlar om biobränslen och mycket bränslesnålare flygplan? Elflyg ligger fortfarande 10, 15 eller . Det blir lite motsägelsefullt. Men i grund och botten tror jag ändå att jag och är ganska överens. Vi ska göra vårt yttersta för att se till att den svenska modellen där fack och arbetsgivare förhandlar fram sjysta villkor ska vara det som gäller i vårt land. Men det innebär inte att det inte kommer att ske förändringar. Det är ju en poäng med mycket av det som den svenska fackföreningsrörelsen har jobbat för. Genom att man hävdar sina villkor går ibland också jobb förlorade, men då är det i ett läge där man vet att de jobb som finns kvar kan ge en sjyst lön. 31 (V): får ministern det att låta som om var emot de statliga stöden generellt. Men det var ändå genom bland annat och andra partier som en del av de statliga stöden kom till. Nej, det handlar inte om ministerstyre. Det handlar om att facken ska få möjlighet och verktyg att upprätthålla den svenska modellen. Det här handlar inte om ”andra bolag” utan om ett bolag som staten är delägare i. Jag vill slutligen säga att vi står på arbetarnas sida när arbetare gör uppoffringar, vilket permitteringarna ju är. Då förväntar jag mig att avtalen ska respekteras. I avtalen står det tydligt att återanställningsrätten gäller. Detta borde inte bli ifrågasatt i ett företag som till stor del ägs av svenska staten. Om SAS kan göra detta kan många andra företag gå samma väg. Att en socialdemokratisk regering inte är villig att göra mer i frågan än att rycka på axlarna är ett svek mot den fackliga rörelsens historiska arbete. Om vi tittar tillbaka i tiden och ser på hur tidigare regeringar har förhållit sig till den omstrukturering som har pågått ganska länge i SAS kan vi se att ministerns förhållningssätt inte skiljer sig från den tidigare högerregeringens. Det är praktiskt taget copy-paste. Notan för det svenska folket blir att vi har tömt kassorna för ett företag som inte beter sig sjyst mot arbetare och som dessutom flyttar skatteintäkter utomlands, skatteintäkter som var med och räddade dem under pandemin. 32 (V): Ministern nämnde detta med korttidsstöd. En del av problemet här är att man i stället för att använda sig av korttidsstöd i många fall helt enkelt har valt att säga upp för att kunna göra det som vi beskriver som problematiskt. Den svenska modellen ska utvecklas och inte avvecklas – det har varit en socialdemokratisk paroll. Det man kan höra här, när det gäller utvecklingen av synen på den svenska modellen, verkar vara att man inte ska ha några synpunkter på verkligheten utan bara observera, nicka och säga ”jaha, kul att det blev så” eller ”tråkigt att det blev så”. Så tror jag inte att man kan eller bör förstå den svenska modellen och politiska partiers och regeringars syn på den. Det är ingen som har krävt att ministern ska sätta sig och teckna ett kollektivavtal med de SAS-anställda. De har sina organisationer som är jättebra. Det kan de göra själva. Ingen har krävt att man ska gå och härja på något styrelsemöte, utan man ska ha synpunkter på de strategiska val som ledningen i ett bolag har gjort, särskilt när de tydligt strider mot god sed på svensk och nordisk arbetsmarknad. En nyvald kollega till ministern, den socialdemokratiska arbetsmarknadsministern i , sa ganska : Vi har sett folk som arbetar, som är välkvalificerade, som upplever att företaget skapar ett nytt underbolag där de måste söka sina jobb på nytt. Det här är inte ett snyggt sätt att göra det på och en situation som vi vill undvika. aktualiserar denna problemställning. Det säger , socialdemokratisk arbetsmarknadsminister i . Åtminstone detta kunde man kanske ha begärt av den – men icke. 33 Näringsminister (S): Vådan av förskrivna repliker i interpellationsdebatter är att man inte lyssnar på varandra och att man försöker skapa konflikter där de i grund och botten inte finns. Jag tror inte att det finns någon konflikt mellan oss i synen på hur den svenska arbetsmarknaden ska regleras. Det ska ske genom lagar och förordningar men framför allt genom kollektivavtal mellan de anställda och arbetsgivaren. När arbetsgivaren, oavsett vilket bolag det är, inklusive de statliga bolagen, gör förändringar som påverkar de anställda ska den självklart förhandla med facket. Så är det. Det är ett krav. Det är inte bara ett grundkrav vi ställer på de statliga bolagen. Vi ställer dessutom krav på att de ska försäkra sig om att deras underleverantörer har sjysta villkor och kollektivavtal. Det är någonting som jag har jobbat för som näringsminister, med just min bakgrund i fackföreningsrörelsen. pratar man om SAS. Jag måste säga att jag är förvånad, herr talman, över att verkar sticka huvudet i sanden och tro att krisen är över. Det är den inte. Dess påverkan på vår ekonomi är inte lika stor som den var , men vissa sektorer, till exempel resesektorn, inklusive flyget, är fortfarande väldigt illa däran. Även om nu försöker få till att det här akutstödet kom till genom försorg är det inte det jag har mött från denna talarstol. Det är inte riktigt så. Här har det i stället varit kritik mot att vi har gått in och stöttat. Jag är glad att vi gjorde det. Jag skulle mer än gärna önska, , att jag kunde säga att detta nu är en blomstrande verksamhet där alla kommer att kunna garanteras anställning , men det vore lika oärligt som att säga att detta är något som regeringen förhandlar fram eller gör. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2021/22:51 om framtiden för och samhällsomvandlingen i 34 Näringsminister (S): har frågat mig vilka initiativ och åtgärder som jag är beredd att initiera och vidta för att dels säkerställa fortsatt drift vid gruvverksamheter i , dels säkerställa ett aktivt engagemang från sida i den pågående stadsflytten i . Svensk gruv- och mineralnäring har stor betydelse för som land, i det regionala och lokala perspektivet samt utanför gränser. ska fortsätta utveckla gruvindustrin och vara ett föregångsland inom mineralnäringen när det gäller hållbar utveckling. Det är viktigt för regeringen att har moderna och effektiva tillståndsprocesser. Tillståndsprocesserna på gruv- och mineralområdet regleras i både och minerallagen. Regeringen har tillsatt (M 2020:06) med uppdrag att lämna förslag på åtgärder för att uppnå en mer modern och effektiv prövning enligt . Utredningen ska lämna sitt betänkande . Regeringen har dessutom tillsatt en utredning om prövningsprocesser och regelverk för en hållbar försörjning av innovationskritiska metaller och (N 2021:01). Utredningen ska bland annat analysera och föreslå förändringar av prövningsprocesser och regelverk så att bättre hänsyn kan tas till både ett projekts lokala miljöpåverkan och dess samhällsnytta, till exempel minskad global klimatpåverkan. Utredningen ska lämna sitt betänkande . Därutöver har regeringen utsett en samordnare som kan facilitera samråd samt bistå med koordinering kopplat till de olika prövnings- och planeringsprocesser som krävs för omställningsprojekt inom industrin i och . Mark- och miljödomstolen meddelade att ansökan om tillstånd för fortsatt och utökad gruvverksamhet avvisades. Regeringen kan, som bekant, inte uttala sig om de juridiska överväganden som ligger till grund för domstolens beslut och ska inte heller yttra sig om mål i en domstolsprocess. Jag kan konstatera att har kommunicerat att den nuvarande verksamheten i kan fortsätta som tidigare samt att bolaget avser att överklaga domstolens beslut men att de påbörjar processen med en ny ansökan om överklagan inte får gehör. lyder liksom övriga svenska aktiebolag under aktiebolagslagen, och det är därmed bolagets styrelse och ledning som ansvarar för bolagets organisation och den löpande förvaltningen av den operativa verksamheten. Regeringen är medveten om att den pågående samhällsomvandlingen i Malmfälten är av unik art. Enligt statens ägarpolicy ansvarar styrelsen i ett bolag med statligt ägande för att bolaget sköts på ett föredömligt sätt inom de ramar som lagstiftningen, bolagets bolagsordning samt statens ägarpolicy ger. Regeringen har förtroende för att hanterar samhällsomvandlingen på ett ansvarsfullt sätt. 35 (C): Jag vill tacka näringsministern för svaret. Det är fint att näringsministern noterar att den pågående samhällsomvandlingen i Malmfälten är av unik art. Insikten om Luossavaara-Kiirunavaara AB:s unika ställning och den unika pågående samhällsomvandlingen i och , där en fortsatt gruvdrift förutsätter att delar av städerna undan för undan flyttas i takt med att brytningen breder ut sig, är en självklar och viktig utgångspunkt när vi diskuterar roll i statens bolagsportfölj. , eller LK som vi säger hemma i och Malmfälten, är inget dussinbolag. Bolagets öde är sammantvinnat med och historia, nutid och framtid. Ända sedan bolaget startade har och gruvsamhällena vuxit och utvecklats tillsammans, sida vid sida. bryts över järnmalm i underjordsgruvor i och och i dagbrottet i Leveäniemi i . Det är stora siffror och tal, nästan ofattbara att greppa. Om dygnsproduktionen av utbruten järnmalm motsvarade stål skulle det bli omkring sex Eiffeltorn. Bolaget står för av järnmalmsproduktion och är en växande leverantör av industrimineral. Bolaget är ett av största exportföretag och en betydande arbetsgivare på verksamhetsorterna. har 4 500 medarbetare sin utkomst av bolaget, och ytterligare direkta och indirekta arbetstillfällen skapas i regionen. Gruvdriften påverkar tillvaron för de flesta som lever i , och . Merparten av invånarna, de tre samebyarna nära bolagets verksamheter på orterna och många fler berörs. Bolaget har sitt säte i . Om man inte förstår bolagets speciella ställning i och beroendeförhållande till Malmfälten, och blir det snart problematiskt. är en kassako i statens ägarportfölj. Bolaget har levererat betydande tillskott till den svenska staten och folkhushållet. Bara har bolaget utom tre skapat rörelseresultat i storleksordningen 5–. var inget undantag. Man slog leveransrekord med och en produktion på . förädlas råmalmen från gruvor till klimateffektiva järnmalmsprodukter som används vid ståltillverkning. Produkterna levereras via och Ofotenbanens järnväg till hamnarna i och för utskeppning till kunderna runt om i världen. står bolaget, branschen och Malmfälten inför stora utmaningar. Järn- och stålindustrin står för en fjärdedel av industrins samlade globala koldioxidutsläpp. Efterfrågan på stål förväntas öka med . Vi som konsumenter vill ha och behöver järn och stål i vår vardag i alltifrån köksknivar till mobiltelefonmaster, vindkraftverk, bilar, broar, järnvägar och byggnader. har alltid legat i framkant när det gäller att minska koldioxidutsläppen. till har man nått utsläppsminskningar på . Ändå står bolaget för fjärde största koldioxidutsläpp. står bolaget inför sin största omställning och utmaning i sin 130-åriga historia. Målet är att skapa noll utsläpp av koldioxid från egna processer och produkter . Detta förutsätter en rad investeringsbeslut. Det är stora tekniksprång som ska tas och mycket annat.