prot · H809137 · 2021-06-09 00:00:00 — I mitt anförande tog jag upp de kränkningar av mänskliga rättigheter som människor utsätts för i vissa länder, framför allt kristna men även troende från andra religioner och sådana som avsäger sig sin tro. För oss kristdemokrater är det en självklar gemensam skyldighet att stå upp för dem lika ivrigt som vi står upp för andra människor som utsätts för förtryck och kränkningar av de mänskliga fri- och rättigheterna. Religionsfriheten och rätten att fritt utöva sin tro, att byta religion och att avstå från religion måste försvaras. Och alla övergrepp måste kritiseras, likaväl som vi kritiserar länder som kränker åsikts- och mötesfrihet rent allmänt. Det återstår nu av ordförandeskap. Enligt uppgift pågår det planering av arbetet med den OSSE-dimension som handlar om mänskliga rättigheter. Min fråga till utrikesministern är om regeringen har för avsikt att ta tillfället i akt och bryta sin vanliga beröringsskräck när det gäller religion och även ta upp förföljelsen av kristna i OSSE-samarbetet. 183 Utrikesminister (S) replik: Tack, , för frågan! Regeringen har inte den minsta beröringsskräck när det gäller frågor om religion – inte ett dugg. Jag som var på UD vet att vi redan då hade religionsdialoger, och det har fortsatt. när jag är utrikesminister får jag ofta rapporter från religionsdialogen till exempel på , som är en av de framgångsrika religionsdialoger vi har. Religions- och övertygelsefrihet är en mänsklig rättighet som gäller för alla. har vi sett en ökning i många länder av diskriminering, trakasserier och våld som är kopplat till människors religiösa och icke-religiösa identiteter. Det är tyvärr ett problem också i många av deltagande stater. Som ordförande påpekar vi alltid vad man har för åtaganden som medlem i , och utgångspunkten är de mänskliga rättigheterna. Ordförandeskapet har också tre personliga representanter, vars mandat rör tolerans och icke-diskriminering. En av dessa heter . Hon arbetar specifikt för att motverka rasism, xenofobi och diskriminering, inklusive intolerans och diskriminering mot kristna och andra religioner. Hon samverkar då med de två andra representanterna, med mandat som är kopplade till antisemitism och till diskriminering av muslimer, för att belysa dessa frågor inom . Hon samverkar också med flera regionala organisationer, till exempel , när det gäller skyddet av kristna och för att främja interreligiös dialog. Man kan till exempel gå in på internet och se vilket fantastiskt arbete som gör. 184 (KD) replik: I drivs urgamla kyrkor och kloster. En av kristendomens största helgedomar, i , gjordes om till moské efter att ha varit ett museum där både kristna och islamiska historien har kunnat speglas. Jag har själv varit där, och det var otroligt imponerande. Det är tragiskt att den turkiska staten har ansett att man kan göra så här, uppenbarligen utan att omvärlden reagerar och säger ifrån: Sluta att kränka gemensamma värden på det här viset! I flera länder i är det förenat med livsfara – eller det är åtminstone överhängande risk för summariska fängslanden och tortyr – att vara aktivt utövande . Jag skulle gärna vilja höra mer om hur använder ordförandeskapet i för att lyfta den situationen och visa att dessa människor inte är bortglömda, på motsvarande sätt som utrikesministern berättade i utrikesutskottet om hur man har kontakter med oppositionella i . Dessa förtryckta och förföljda grupper har ju precis lika stort behov av att känna att de är sedda av västvärlden, att vi talar för dem och att vi står upp för dem. Hur arbetar för detta? 185 Utrikesminister (S) replik: Jag måste säga att jag blir lite förvånad över att nu igen tar upp en halmgubbe att slåss mot. Först var det att vi har en beröringsskräck när det gäller religiösa frågor, vilket är helt osant. Sedan var det att vi inte skulle ha reagerat mot det som hände med . Det var en kraftfull internationell reaktion mot det som hände. Jag personligen reagerade. Hur många utrikesministrar som helst reagerade. Det var jättemycket reaktioner mot just detta. Det stämmer inte att det inte var några reaktioner. När det gäller att ta upp frågorna som sådana finns det en möjlighet att göra det i OSSE-kontexten. Jag har personligen pratat med min turkiska kollega i och tagit upp just de OSSE-åtaganden som man har som deltagande stat. Man är skyldig att följa principerna och de åtaganden som man har, som inkluderar respekt för mänskliga rättigheter och tolerans när det gäller kristna och andra religioner. Det handlar om möjlighet att få utöva sin religion, ha sin religion eller inte ha någon religion. På alla resor jag gör inom OSSE-ordförandeskapet har jag som princip att alltid möta representanter från civilsamhället. Det kan vara religiösa representanter, kvinnoorganisationer, MR-organisationer och så vidare. Det gör jag just för att, som säger, lyfta upp att de finns, att de verkar och att de är viktiga. 186 (L) replik: Jag ska inte fråga om det var 173 vid förhandlingstillfället eller om det var 163. Jag tror att det är ganska oväsentligt i det stora hela. Jag skulle däremot, fru talman, vilja ställa en fråga kring hur det svenska ordförandeskapet kommer att arbeta framgent. Inför ordförandeskapet lyssnade jag på en podcast från . Där talade bland annat . Man konstaterade att inte kommer att kunna nå fram till en lösning i alla de konflikter som ligger på bord. Det svenska ordförandeskapet borde snarare koncentrera sig på att identifiera små möjligheter till framsteg. Det gäller då konflikten –, , , Transnistrien. Då är min fråga, fru talman, till statsrådet: statsrådet i samma banor? Har man identifierat små mål för att göra små framsteg på väg mot ett större genombrott i de här konflikterna? Vilka är de målen i så fall? 187 Utrikesminister (S) replik: Ja, vi insåg direkt att vi under vårt ordförandeskapsår inte kommer att kunna lösa de här konflikterna, som inte har lösts. I har det pågått och i och så vidare. Men det finns små saker som vi kan göra. Det finns en del stora saker som vi kan göra. Det viktiga är att det, när vi är överens, kan bli förbättrade levnadsvillkor för människor som drabbas av dessa konflikter. När jag var i fick jag ungefär samma fråga: Varför kan ni inte lösa det här? Man måste se att det här handlar om människor. Det handlar om att bygga förtroende, det handlar om att bidra till små framsteg eller i vilket fall som helst inte ha bakslag. Det handlar om att vi kan öppna fler gränsövergångar på konfliktlinjen i östra eller ha kvar öppenhet i själva landgränsen mellan icke regeringskontrollerat område i och . Det handlar i och Transnistrien om sådant som att försöka få till stånd en trådbuss så att människor kan ta sig till och från de olika delarna och hälsa på familj och vänner. Det handlar om att man ska kunna använda sina bilar för att åka längre sträckor än bara inom Transnistrien till exempel. Det handlar om att kunna använda betalkort. Det handlar i om att få en mer humanitär situation i och . Det här handlar om att förbättra situationen för människor också, inte bara att lösa hela konflikten. 188 (L) replik: Tack, statsrådet, för svaret! Jag tycker att det var klargörande, och det visar också att det är precis så som det svenska ordförandeskapet agerar: Man hittar de små framstegen för att om möjligt komma lite längre in mot roten till problemet. Det är naturligtvis ingenting som vi har invändningar emot, utan det är en fullständigt naturlig väg att vandra. Om man ser på de här små framstegen, som trådbussen i , eller Pridnestrovje, de öppnade gränspassagerna i östra och så vidare, hur är det nu in på ordförandeskapet? Ser statsrådet att de här framstegen sker, eller sker de inte? Var sker de inte, och vad skulle det svenska ordförandeskapet kunna göra mer för att nå dem? 189 Utrikesminister (S) replik: För att börja med – jag noterar att använder namnet Pridnestrovje som är separatisternas namn på Transnistrien; det väljer jag att inte använda – tror jag att är det någonstans man kan känna lite hoppfullhet så är det just där, inte minst därför att visar ett slags konstruktivitet kring att vi skulle kunna ha ett möte i för att komma framåt. Jag hoppas verkligen det. Inga möten är klara förrän de faktiskt har hållits, men där finns en öppning, skulle jag vilja säga. När det gäller har vi , tidigare kabinettssekreterare, som särskild representant. Där har man åter fått igång det som heter Discussions, vilket inte har varit fullt aktivt på . Där har man ganska intensiva samtal , och jag vet att och generalsekreterare åker till området . Där tror jag också att man kommer lite framåt, inte minst i . Det är svårare i , men vi har tagit ett litet steg även där. Det handlar inte minst om att öka folk-till-folk-kontakterna. Det är nämligen så att ju längre ett område – Transnistrien, , och också de två icke regeringskontrollerade områdena i – är borta från det land som det faktiskt tillhör, desto mer fjärmar det sig från det landet, vilket är ett problem i sig. Att försöka att utveckla dessa kontakter tror jag därför är ett väldigt viktigt steg. 190 (V) replik: Som jag sa i mitt anförande ser vi hur civilsamhällets utrymme krymper. Oppositionella och journalister fängslas, och uråldriga, konservativa och patriarkala krafter motarbetar kvinnors rättigheter. Det innebär såklart att det blir svårt att få ett multilateralt organ som att utvecklas i modern och demokratisk, öppen riktning. Jag lyfte även att jag tycker att det är positivt att utrikesminister i sina prioriteringar och i sitt inledningstal lyfte hur viktigt det är att följa och försvara de principer som grundas på. I lyckades ju få till en ökad förståelse för och kunskap om resolution om kvinnor, fred och säkerhet, och är det åtminstone med i en del fredssamtal och även i en del av FN:s fredsbevarande uppdrag. Jag undrar hur stor genomslagskraft utrikesminister tror att de svenska prioriteringarna kommer att kunna få i sett till att en del av de 57 länderna faktiskt motverkar civilsamhället och kvinnors rättigheter till exempel. 191 Utrikesminister (S) replik: Tack, , för att du återigen lyfter de här viktiga frågorna! Den feministiska utrikespolitiken genomsyrar även arbetet i . Vi ser det som en del av det bredare säkerhetsbegreppet, och att det ska gå igenom alla de tre olika dimensionerna i . Jag delar och syn på att SRHR är en grund för det säkerhetsfrämjande arbetet och kvinnors deltagande i olika demokratiska processer och fredsprocesser. Att konsensus saknas i , för det gör det, är ett hinder för möjligheterna att aktivt driva frågan så som vi skulle vilja göra. Men vi försöker på olika sätt att stärka jämställdhetsarbetet genom till exempel agendan för kvinnor, fred och säkerhet. Det är lite lättare på den sidan, för det är så konkret i det arbete som gör. Det handlar också om att stärka kvinnors deltagande i konfliktrelaterade och fredsbyggande processer. Jag kan som exempel säga att jag och , Assistant i UN Women, åker tillsammans till Kosovo. Tema är jämställdhet och kvinnors deltagande i fredsprocesser, något som jag diskuterade med den nya kvinnliga kosovanska utrikesministern . Vi försöker alltså på alla sätt att lyfta in det här, men jag skulle ljuga om jag sa att det inte finns ett starkt motstånd också. 192 (V) replik: Tack, utrikesminister , för svaret, som var så himla effektivt! Jag tog inte med SRHR i mitt första inlägg. Det skulle jag spara till , men är det redan besvarat. Jag får bara önska en trevlig sommar, och så ses vi igen. 193 Utrikesminister (S) replik: Jag önskar en trevlig sommar! 194 (M) replik: Jag vill fråga utrikesministern om . är ett land där har observerat valen . när det var parlamentsval och jag tjänstgjorde som Special Coordinator var det en sak som var slående, och det var att har varit ungefär desamma. En enda förbättring har genomförts av : tillgängligheten till vallokalerna för personer med funktionshinder. I övrigt är det ingen förändring över huvud taget. När jag talade med allmänheten, vanliga medborgare, om valet och vad de hade för förväntningar sa de: Vänta och se! Det här valet kommer att gå lugnt och städat till, för bryr sig inte om valet. Vänta till presidentvalet! Och det var precis vad som hände. Här skulle det behövas förändring. Här skulle behöva agera. Därför vill jag fråga utrikesministern vilka åtgärder hon har vidtagit under ordförandeåret. Försöker hon få till stånd en förändring för demokrati? En valobservation bör rimligen leda till några förändringar, speciellt som den har pågått utan resultat. Det vi nu kan se är hårdare villkor; en förfärlig situation för oppositionen. Finns det några försök att till exempel få till en OSSE-mission i ? Det skulle kunna vara ett sätt att arbeta vidare. 195 Utrikesminister (S) replik: Jag tackar för frågan om . kan förhoppningsvis spela en roll som leder till en lösning av krisen i , men inte just . Situationen är ju helt låst. Det massiva våld och den tortyr som har använts i fängelserna mot alla arresterade oppositionella och vanliga människor som har gått ut och demonstrerat, eller bara viftat med en flagga, det urskillningslösa våldet, gör att det just nu är mycket svårt att över huvud taget komma fram med några initiativ. Men har använt sig av en av de mest starka instrument som organisationen har, nämligen att sätta igång Moskvamekanismen. Där ville inte det land som utsattes för en sådan granskning medverka, men rapportören fick i alla fall komma in i landet och kunde konstatera att det har förekommit grova övergrepp samt kränkningar mot mänskliga rättigheter och yttrandefrihet och så vidare. Rapportören lade då fram över 80 olika rekommendationer på hur situationen kan bli bättre i . Det gäller både till regimen själv, som inte har gjort någonting, och konkreta förslag till hur och autonoma institutioner ska kunna bidra till en bättre situation. Jag sa i mitt inlägg att vi från början hade ett erbjudande om att facilitera en dialog, vilket oppositionen var positiv till, för att få till stånd en lösning. Men regimen har inte beaktat det förslaget över huvud taget. 196 (M) replik: Jag tackar utrikesministern för svaret. Det svar som utrikesministern har givit här visar på många svårigheter inom . Det är i det perspektivet som den moderata reservationen ska ses. Vi uttalar behovet av en översyn av vad gör och hur agerar. Det handlar inte om enskilda ordförandeskap, personer eller funktioner, utan det är fråga om organisationens förmåga att nå fram till resultat och förbättringar. Någonstans måste också i sitt arbete syfta till att förbättra villkoren för medborgarna i 57 medlemsländer. Uppdraget är jättesvårt med konsensusbeslut och så vidare. För att kunna gå vidare skulle en översyn vara till fyllest. Jag är helt medveten om att bland dessa 57 medlemsländer finns minst ett land som säger att en översyn inte behövs. Att hitta en väg framåt i denna komplicerade materia för att nå bättre resultat och efterlevnad av Helsingforsöverenskommelsen skulle vara bra. Här skulle som ordförandeland kunna arbeta aktivt, inte bara för att säga att vi nu har gjort detta och det blev ingen översyn utan för att se till att lämna över stafettpinnen till nästa ordförandeland. En översyn är viktig för att nå resultat, för att uppnå fred och säkerhet i breda perspektiv – som inkluderar ett stort antal dimensioner. 197 Utrikesminister (S) replik: De primära uppföljningsmekanismerna som gäller de åtaganden som länderna har i organisationens verksamhet är de veckovisa möten som hålls i . Folk har inte riktigt koll på hur tuffa dessa möten faktiskt är. Där tas aktuella frågor upp. De kan gälla brott mot gemensamma åtaganden, exekutiva strukturer, autonoma institutioner, fältmissioner och så vidare. Utöver dessa möten genomförs inom ramen för de tre olika dimensionerna årliga översynsmöten där man tar upp frågor som rör varje enskild dimension. Här finns också en möjlighet för varje enskild stat att ta upp frågor som ska ses över och kontrolleras. Här finns också HDIM, som bjuder in civilsamhället för att belysa brister hos deltagarstater. Vi har också system för ekonomisk styrning som leds av generalsekreterarens kontor och som följer arbetet i det permanenta rådet. Här finns omfattande existerande mekanismer för uppföljning och kontroll. Om vi ser på de svårigheter som har för att nå konsensus tror jag att det skulle vara svårt att få en acceptans för inrättandet av ännu fler kontrollmekanismer och mötesformat. Jag tror att ordförandeskapets ansträngningar gör större nytta inom andra områden. Sedan är det en helt annan sak att vi naturligtvis ska utvärdera vårt eget ordförandeskap. Men jag tror att det är bättre att arbeta mer effektivt med de mekanismer och mötesformat som redan finns för kontroll och uppföljning. 198 (S): Mina kollegor med flera har förtjänstfullt berättat om vad vi gör inom OSSE-delegationen. Jag tänkte upprätthålla mig vid något annat, nämligen något som utrikesministern har berättat utförligt om men från ett lite annorlunda perspektiv. Det gäller betydelsen av att är ordförandeland i . Det är inte är ordförandeland i . Senast det begav sig var 1993. Det var just det år jag kom till som flykting från Bosnien och , från ett konfliktområde som flera av kollegorna har talat om, från kriget. Kriget har definitivt påverkat inte bara mitt liv utan även min mors, mormors, farmors och systers liv. Hela min generations liv förändrades i grunden. Alla vi som då var unga fick gå ifrån drömmar om framtiden till frontlinjen. Vi fick gå ifrån att vara grannar och vänner till att bli krigets fiender utan att vi hade möjlighet att påverka. Ofta finns i dessa stridigheter, som den i , djupgående konflikter i bakgrunden. De har inte uppstått som en blixt från en klar himmel, utan de har funnits i . Det är konflikter som faktiskt är svåra att beskriva. Jag brukar beskriva att min mormor bodde i tre länder men alltid i ett och samma hus. Min farmor upplevde tre krig under sitt liv. Ju längre en konflikt pågår, desto fler civila tappar hoppet om framtiden. Hoppet om att det internationella samfundet kommer att åstadkomma något gott. Det är alla involverade medvetna om – de som är i konflikten, stridande och civila, och vi här. Mitt hopp då, ‑93, försvann när min mor tvingades tillbringa 10 av sina sista i livet i ett flyktingtält mellan två stridande sidor, bara för att de internationella samfunden inte var starkare än de stridande. För ett krig pågår minskar kvinnors, barns och äldres människovärde. Därför är det viktigt att länder som , länder som har en demokratisk tradition, är med och för dialog och sätter dagordningen. Det är viktigt för kampen för fred. Det är viktigt för säkerheten för civila. Det är viktigt för de mänskliga rättigheterna. Att lyfta fram och belysa kvinnors situation och rättigheter i en konflikt, att driva rätten till utbildning för barnen som befinner sig i konflikten och att göra så att ungdomar får sina röster hörda – det jag och min generation inte fick då – allt detta kommer inte att stoppa något krig. Det vet vi allihop som sitter här. Men det kommer att väcka ett hopp hos människor som befinner sig mitt i konflikten, och det goda kommer att få kraft att växa. Därför tycker jag att det är viktigt, fru talman, med och med ordförandeskap i . De frågor vi inte kommer att ha kraft att driva nu under detta år hoppas jag att vi kommer att ha kraft att komma tillbaka och driva och året därpå, för de mödrar som finns i konflikterna nu och för de systrar som finns i konflikterna , runt om i stora område – för deras skull och för deras framtid. För dessa ungdomar som finns i konflikterna och som håller på att tappa hoppet. Därför ska vi fortsätta denna kamp. 199 (C): Det är inte lätt att komma efter . Tack för ett väldigt kraftfullt anförande! är ingen perfekt organisation, vill jag börja med att säga, men den är kanske det bästa vi har. Därför är den väldigt viktig. tycker att har en väldigt viktig roll framöver. Vi vet alla om de problem vi har med den beslutsordning som finns. Det är liksom bara att hantera. Men man får alltid fråga sig vad som är alternativet. Jag tror verkligen på som en samtalsorganisation som fungerar. De veckovisa mötena, som ministern har lyft fram, är ett pågående samtal och sätter press på deltagarna. Man ska kunna se varandra i ögonen också veckan efter. Samtal är alltid bättre än krig, och precis som min kollega så väl beskrev är det ett sätt att ge hopp till kommande generationer. har alltså en väldigt viktig roll. Och jag tycker faktiskt att man kan säga att 2020 blev ett rätt bra OSSE-år, konstigt nog, trots pandemin. Det är nämligen så att har varit väldigt aktiv under pandemin som en av få valobservationsorganisationer som kunnat fullfölja sin roll. Vi har klarat pandemin hyfsat väl, kan jag säga. Inte minst den insats vi gjorde när vi observerade presidentvalet i gav ett stort genombrott för organisationen som sådan. Vi var där som nästan ensam organisation att bevaka valet på plats och fick ett väldigt stort medialt genomslag, inte minst i . När vi mätte mediegenomslaget såg vi att vi hade uppemot 1 000 genomslag för oss fyra som var iväg. Det har nog inte hänt på väldigt i historia. Jag sitter i delegationen och har alltid känt, varenda gång vi är iväg, det väldigt meningsfulla med valobservation. Det gör nytta. Vi märks, vi syns, och vi får bra respons. Senast var jag i med bland andra , och vi kände påtagligt vilken nytta vi gör för demokratin. Jag tycker alltså att man kan säga att det här var ett bra OSSE-år. Det är också spännande att se att delegationen i , den svenska delegationen i sig, fungerar alldeles utmärkt. Vi har ett gott samarbete över partigränserna. Ordföranden fungerar bra, vice ordföranden fungerar utmärkt och alla är engagerade och drar framåt. Vi vet att pandemin har varit en utmaning för även organisatoriskt. Det har inte funnits stadgar riktigt på plats. Man har inte lyckats göra val. Man har inte tillsatt ledande funktioner. Men man har faktiskt hanterat det och är i mål med de bitarna, så jag tycker att har klarat också pandemins organisatoriska utmaningar rätt väl. Ordförandeåret – det är givetvis fantastiskt spännande att vara med precis när det inträffar, men det ska erkännas att det är en utmaning. Det är en rejäl utmaning. Jag vill tacka för det goda samarbetet mellan utrikesministern, utrikesutskottet och delegationen, som verkligen försöker dra åt samma håll. Men det är klart att det är påtagligt att det var så många stora konflikter som blossade upp precis när det blev vår tur igen – , givetvis. , ständigt pågående men med en kraftig eskalering och kraftdemonstration från . har många av oss pratat om . En smygande konflikt mellan och som inte har blossat upp men som ändå ligger där. Bakom allt detta ligger det stora geopolitiska spelet med agerande. Vi känner alla till tankar om en egen intressesfär där man inte skyr några medel. Trots det här tycker jag faktiskt att spelar en viktig roll framöver för att motverka trenden att dela upp världen mellan stormakter och för att vi ska gå ifrån den världsordning som sattes efter . tycker jag att det är roligt att se att tar för sig. har vi en av två starka kandidater till att bli ordförande för hela . Jag, och kandiderar också till en tung post. Det lovar gott för engagemang i , och jag tror att kommer att ha en central roll framöver. Med det yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Strategisk export-kontroll 2020 – krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden § 17 Strategisk exportkontroll 2020 – krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden betänkande 2020/21:UU9 Strategisk exportkontroll 2020 – krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden (skr. 2020/21:114) 200 (SD): Inom exportkontrollen finns stor enighet om flera åtgärder som har vidtagits för att ska ha en effektiv kontroll över svenskproducerad krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden.