prot · H809103 · 2021-04-07 00:00:00 — Löneskatter och skattenedsättningar behöver presenteras. Människor behöver förstå vad som finansieras och hur mycket som finansierar detta. Det svenska rättsväsendet och även skattemoralen sätts på prov i tider som dessa. När tilliten till samhället och till andra människor minskar i allmänhet blir det vanligare att människor tycker sig se en anledning att ägna sig åt skattefusk. I det sammanhanget blir det rimligt att ställa frågan: Är de verktyg vi har att tillgå verkligen fullt ut adekvata för sina ändamål? När rättspatoset i det stora hela försvagas hos många leder det till att inte alla människor kan känna en öppenhet med var de är bosatta och folkbokförda, vilket skapar nya typer av problem. Att vissa inte kan vara öppna med sin identitet genom bostadsadress talar om ett samhälle som vänt sig bort från en gemenskap byggd på tillit, förtroende och gemenskap och där vi till slut också börjar acceptera detta. Att vi dessutom tvingas tillämpa ett system som personalliggaren i syfte att göra svart arbetskraft vit, men också som verktyg mot lönedumpning, visar tydligt att moralen inom ekonomi och beskattning också har sjunkit påtagligt. Personalliggaren har inte bara införts utan dessutom utvidgats till fler branscher och täcker nu bygg, fordonsservice, frisör, kropps- och skönhetsvård, livsmedel, tobaksgrossister, restaurang och tvätteri. Denna expansion vittnar om ett utbrett fuskande och en skattemoral som gör gällande att nationell gemenskap baserad på etik är kraftigt ifrågasatt. Dessutom uppfattas regelverken kring personalliggare och kassaregister i bland annat hotell- och restaurangbranschen som kantiga. Höga sanktionsavgifter tas ut för oavsiktliga småfel, trots att det uppenbarligen inte är fusk i egentlig mening som har bedrivits. Det drabbar i stället de laglydiga företagen. Alla som arbetar i företagets lokaler ska registreras när de inkommer och när de går. gör på detta oannonserade kontroller. Många i de här olika branscherna upplever systemet som betungande och tycker att det tar mycket tid och resurser i anspråk. som fusket på sina håll ändå fortgår är det ett administrativt hinder för många hederliga företagare. Detta är ett problem som föranleder att vi behöver rannsaka oss själva och se på nya lösningar. Vi behöver utreda systemet och dess effektivitet för att beivra skatteundandragande samt hur den administrativa bördan för företagare ska kunna hållas på ett minimum. Vi behöver uppnå en känsla av att skattesystemet är rättvist, att vi får ett bättre samhälle för den skatt vi betalar – ett återupprättat samhällskontrakt. ekonomi har sin grund framför allt i befintliga företag men också i offentlig sektor. För att värna vår industri och vår välfärd behöver vi ständigt jobba med att uppdatera de multi- och bilaterala skatteavtal vi har med omvärlden. har löpande tecknat skatteavtal med många länder, och de internationella skatteavtalen behöver kontinuerligt uppdateras. Det är en ständig process, vilket innebär att om blir passivt i den här frågan – och det har vi också varit – kan vi hamna i ett läge där vi till slut får en skattemässig konkurrensnackdel gentemot andra länder. Vi ser det därför som viktigt att återigen höja tempot i uppdateringen av våra skatteavtal. Å andra sidan har vi ett nyskapande inom nya företag, men även nya tekniska förutsättningar för välfärden. Vi behöver alltså upprätthålla den befintliga handeln med omvärlden, som vi ser till att skattesystemet tillåter de nya framväxande företagen att växa. Det är i små och medelstora företag som tillåts växa som de nya arbetstillfällena skapas. Sammantaget behöver vi i ha koll på vår befolkning och en transparens i vad vi betalar för skatter. Vi behöver också utveckla det skatterättsliga förfarandet, för väl och för vår konkurrenskraft. 132 ALIREZA AKHONDI (C): Jag vill inleda mitt anförande med några ord som inte rör dagens debattämne. Det finns nämligen händelser och dagar som är viktigare än andra att uppmärksamma. Just är det exakt det fruktansvärda terrordådet på , ett illdåd som berövade fem människor livet och som skakade om vårt samhälle i sina grundvalar. Jag minns det som om det var i går. Jag var då inte ledamot av den här fina församlingen men råkade ändå vara i för ett möte när sirenerna började eka utanför fönstret. Det tog innan det stod klart att något fruktansvärt hade inträffat, en händelse som är svår att greppa. Jag vill med den här inledningen hedra minnet av , , , , , , , och , . Må ni alla vila i frid! Frågan om folkbokföring lyfts i debatten som om det bara vore att gå ut och knacka dörr hos alla landets invånare så skulle problemen vara lösta. Men riktigt så enkelt är det självklart inte, trots och påstående. Det är självklart centralt med en fungerande folkbokföring. Inte minst utredningen om välfärdsbrott identifierade ett antal riskfaktorer kopplade till att uppgifter som är registrerade i folkbokföringsdatabasen inte återspeglar verkliga förhållanden. Det står utom allt tvivel att det i förekommer, och länge har förekommit, fusk i bidragssystemen. En del av detta kan spåras till fusk med folkbokföring. Likaså förekommer det fusk med så kallade samordningsnummer som ges till individer som inte är folkbokförda i . Frågan är då om vi genom en folkräkning skulle kunna säkerställa att dessa brott inte händer. Skulle en person som är felaktigt folkbokförd öppna dörren? Skulle personen som lurar till sig sjukpenning glatt uppge ärliga svar på en enkät? Vi ser inte detta som särskilt troligt. Detta är ändå en så pass viktig fråga ur så många perspektiv att jag tycker att den behöver en djupare analys. Vi vill ju alla komma till rätta med problemen i folkbokföringen. Debatten handlar inte om målen utan om vilka medel som ska användas för att uppnå dessa mål. Ska det knackas dörr är det praktiskt taget en nära nog omöjlig uppgift att knacka på varenda dörr i landet. Det går inte heller under rådande lagstiftning att kräva att få komma in och se vilka som befinner sig i bostaden för att genomföra en folkräkning. är det inte heller olagligt att vara hemlös i . bedömer att cirka 33 000 individer är hemlösa. har tidigare gjort kartläggningar som visar att uppemot 90 000 studenter är felaktigt folkbokförda. Man kan också tänka sig att den som olovligen bor i en bostad kan befinna sig utanför bostaden just när folkräknaren knackar på. Mycket skulle kanske gå att åtgärda med ny lagstiftning om man exempelvis är beredd att sänka kraven på integritet för den enskilde medborgaren, till exempel att myndigheter utan brottsmisstanke kan få gå in i ditt hem. Det är vi inte beredda att ställa upp på. Vi är inte heller beredda att ställa upp på politisk teater. Allt i folkbokföringen handlar inte om problem med samordningsnummer eller om välfärdsbrott. Det är lätt att detta missas i debatten. Jag vill lyfta fram två konkreta exempel på saker som behöver åtgärdas omgående. Det första rör hur vi ska underlätta folkbokföring av barn på två adresser. För att säkerställa insyn bör myndighetspost och meddelanden från exempelvis förskola och skola alltid skickas till båda vårdnadshavarna om de inte delar bostadsadress. skickas sådan post bara till barnets boendeförälder, det vill säga den adress där barnet är folkbokfört, även om båda föräldrarna är vårdnadshavare. Det är inte rimligt att en vårdnadshavare ska vara beroende av att den andra vårdnadshavaren lämnar information. Att myndighetspost, post från hälso- och sjukvård, förskola och skola med mera kommer båda vårdnadshavarna till del kan också främja en bättre dialog och ett bättre samarbete mellan föräldrarna kring barnet. Det andra handlar om olaglig folkbokföring på annans adress. har vi kunnat läsa artiklar i tidningar om personer som upptäcker att det finns helt okända personer folkbokförda på den egna adressen. Vi vet inte hur vanligt det är att personer utan tillåtelse skriver sig på en annan adress än den där de bor utan fastighetsägarens eller hyresrättsinnehavarens tillåtelse. Oavsett omfattning på denna brottslighet är det i alla fall tillräckligt vanligt för att ska ha information om dylika ärenden under fliken ”Svar på vanliga frågor” på sin hemsida. Oavsett orsaken till felet skapar det otrygghet om någon annan är folkbokförd på den egna adressen. Det kan också innebära ekonomiska konsekvenser, i synnerhet om personen som är olovligt folkbokförd är jagad av . Ur individens perspektiv hjälper det föga att man i efterhand kan starta en process för att få bort den som felaktigt folkbokfört sig på ens adress. Risken är att det redan har uppstått konsekvenser, som det självklart kan vara en omtumlande och stressande process att gå igenom. De åtgärder som har vidtagits, alltså att använda eller att säkerställa att man som bostadsinnehavare får ett brev via Min myndighetspost, är att lägga över ett väldigt stort ansvar på individen. Dagens debatt rör ett antal frågor inom olika områden, frågor som rör både individer och företag. För småföretagare, särskilt inom restaurangbranschen, besöksnäringen och lantbruksföretag, har systemet med personalliggare blivit alltmer problematiskt. Det är ett system som steg för steg utvecklats mot något jag tror få vill se: en sorts självspelande piano som i sina bästa delar är utan rim och reson. När systemet infördes var det en självklarhet. Det var för att stävja fusk i branscher som var särskilt identifierade och där det var känt att bland annat skattefusk förekom. I till exempel byggbranschen pågår det en människohandel som måste kartläggas. I det fallet är personalliggaren ett verkningsfullt redskap för arbetsgivare och fackföreningar för att hålla reda på vilka som befinner sig på byggarbetsplatsen och om de är utbildade, har rätt skyddsutrustning och får den lön de har rätt till. Steg för steg har dock tilläggen gjort att effekterna blivit närmast absurda. måste alla personer som bor under samma tak där det bedrivs näringsverksamhet registrera sig om de på något sätt bidrar till verksamheten. Om ett företag har missat att skriva in någon i personalliggaren blir det skyldigt att betala en kontrollavgift till . Att en ägare av en verksamhet och dennes familj omfattas av kravet på att skriva in sig i personalliggare visar på att lagen inte har förståelse för hur ett litet familjeföretag fungerar, där man lever och verkar i företaget dygnet runt. När utövar sin slumpmässiga tillsyn kommer myndigheten i princip att kontrollera om man bett sin åttaåriga son eller dotter om hjälp med att kasta kökssoporna. Vid en missad notering om detta i personalliggaren riskerar småföretagaren i böter. Det är absurt. Systemet har redan utvärderats , och är det för förändring. När vi talar om skatterelaterade frågor blir det ofta väldigt tydligt att den lilla företagaren hamnar i kläm. Lagen är lika för alla, men häri ryms också en del av utmaningarna för den lilla företagaren. Att inte ha stora skatteavdelningar eller stora personella resurser som kan ägna sig åt administration av olika slag innebär ett problem för småföretagaren. Ett exempel är ersättningen för kostnader i skattemål. Själva processkostnaden i skattemål är en faktor som inte minst små företag behöver väga in när de exempelvis vill överklaga ett beslut. Undersökningar indikerar att full ersättning är oerhört ovanligt liksom att det yrkade beloppet ersätts när den enskilde vunnit gehör för en överklagan. En företagare kan inte anses vara jämbördig med . Den enskilda företagaren ska inte behöva avstå en överklagan för att en kostnadskalkyl visar att det i slutändan inte är värt processen. Vi behöver därför se över ersättningen för processkostnader i skattemål. Avslutningsvis vill jag yrka bifall till reservation 31 som rör folkbokföring av barn på två adresser. 133 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag vill erinra ledamoten om att det som framförs från talarstolen ska gälla det ärende som debatteras. Hur behjärtansvärt det än är får annat inte framföras. 134 BORIANA (M) replik: Jag har en fråga till Alireza Akhondi. Jag hade inte tänkt gå in i debatt, men eftersom han så tydligt adresserade kände jag mig tvungen att göra det. Folkbokföringssystemet bygger på att människor är ärliga, samarbetar frivilligt med myndigheterna och är lätta att kontrollera. Men användandet av falska identiteter är mycket omfattande. Det beror på att lagstiftningen inte har hängt med i utvecklingen. Systemet är mycket enkelt att manipulera, vilket kostar skattebetalarna miljardbelopp. Den omfattande migrationen och totala bristen på kontroll av vilka som kommer in i landet har lett till att ingen vet hur många människor som vistas illegalt i landet. Den tragiska händelse som Alireza Akhondi refererade till i sitt anförande har möjliggjorts av just detta, det vill säga att man tillåter människor som inte har rätt att vara i att finnas här under falsk identitet. Därför vill jag fråga Alireza Akhondi, som tycker att förslag om återkallelse av samordningsnummer och folkbokföring är felaktigt, hur tänker lösa dessa omfattande problem. 135 ALIREZA AKHONDI (C) replik: Tack, Boriana , för frågan! Vi delar delvis problembeskrivningen. Självklart finns det brister i folkbokföringen . Det redogjorde jag för i vissa delar av mitt anförande. Men förslagen till lösningar, så som och lägger upp dem, är i praktiken ogenomförbara. För mig och är det viktigt att de förslag som vi lägger fram ska kunna genomföras på ett adekvat sätt så att vi kan nå de mål som vi gemensamt är överens om. Det är självklart för mig och att man inte ska kunna folkbokföra sig felaktigt. Men det adresserar man inte med en folkräkning med alla de problem som jag redogjorde för i mitt anförande. 136 BORIANA (M) replik: Jag misstänker att Alireza Akhondi inte har satt sig in i förslag om hur en folkräkning kommer att genomföras. Man ska självklart inte gå och knacka dörr överallt, utan man ska inrikta sig på områden där det finns en risk. Och sådana områden finns det gott om. De flesta medborgare kommer att kunna verifiera sin identitet på ett digitalt sätt. Det kan självklart finnas integritetsproblem om man knackar på hos någon och vill gå in och kolla. Det är förresten ett önskemål från att man ska kunna göra det. För det krävs lagändring, till vilken jag är positiv. Men när man tänker på att miljarder av skattebetalarnas pengar slösas på bidrag till människor som inte har rätt att ens vara i landet är det berättigat. Enligt Delegationen för korrekta utbetalningar från välfärdssystemen har 300 miljarder utbetalats på felaktigt sätt till människor som inte har rätt till dessa. Vi kan bara påminna oss om det famösa fallet med försvarsminister som var folkbokförd här i med sina barn. Han fick barnbidrag, sjukersättning och flerbarnstillägg; jag minns inte exakt allt. Det var så omfattande och så stötande. Han är inte ensam. Det finns tusentals människor som missbrukar systemet. Det här är också en säkerhetsrisk. Vi måste ha koll på vilka som finns i landet. 137 ALIREZA AKHONDI (C) replik: Boriana kom med en massa olika påståenden. Jag förstår inte riktigt vilka belägg som finns för dem. Att det finns människor som är felaktigt folkbokförda är vi ense om. Det finns det belägg för, vilket framfört. Men att så pass omfattande bidragsbrott är kopplade till felaktig folkbokföring stämmer inte. Jag vet inte om det var en språklig miss när det gällde de 300 miljarderna. (BORIANA : Nej, det var det inte.) Visst förekommer felaktiga utbetalningar ur våra transfereringssystem, men vi pratar inte alls om sådana nivåer. Det vill jag vara tydlig med. Dessutom finns det ingen lagstiftning som möjliggör för till exempel att gå in hos folk, vilket Boriana också påpekade. Det finns också en massa andra aspekter på integritet och likvärdighet inför lagen som Boriana uppenbarligen inte vill kännas vid av debattinlägget att döma. För del är det viktigt att påpeka att vi inte tänker ägna tid åt politisk teater. Om vi lägger fram förslag måste de kunna genomföras. 138 (V): Jag vill lyfta upp två särskilda punkter ur detta betänkande. Den första handlar om folkbokföringslagen. Där har lagt fram förslag om ett utskottsinitiativ för att man ska kunna lösa konsekvenserna av lagstiftningen och hur fel den har slagit. Regeringens syfte med att ändra folkbokföringslagen var att man bättre skulle komma åt den organiserade brottsligheten, handeln med svartkontrakt och människor som fuskar med bidrag. Men när åtalen nu granskats visar resultaten att det är främst personer vars syfte inte har varit att utnyttja systemen som har åtalats och dömts. Ungefär hälften av fallen som granskats gäller människor som är hemlösa. Bara en liten bråkdel av åtalen är relaterade till bidragsfusk; resterande fall är kopplade till hotbild mot person, separation, skilsmässa och så vidare. Jag hoppas att utskottet längre fram kan samlas och rätta till dessa fel så att inte fler oskyldiga drabbas på det här sättet. Vi har all anledning att återkomma till den här frågan i och med regeringens proposition men även i och med utskottsinitiativet. Den andra punkten i detta betänkande som jag vill lyfta fram handlar om reservation 6, som jag yrkar bifall till. Det gäller motion om skatteflykt och en rad åtgärder på området. För det första, fru talman, behöver en skatteparadisutredning med syfte att stoppa utförseln av pengar till skatteparadisen. Här behöver också EU:s svarta lista mot skatteparadisen reformeras så att den omfattar även de europeiska länder som är några av världens skadligaste skatteparadis. Det är ju inte rimligt att världens rikaste länder ska få frikort på bekostnad av andra. För det andra måste vi komma bort från sekretessen som skyddar de allra rikaste och bidrar till skadlig skattepolitik. Vi behöver öka öppenheten så att vi vet att vinster beskattas där de skapas och inte flyttas iväg till skatteparadisen. får vi informationen av journalister och visselblåsare i form av upprepade bankläckor och läckor om skatteflykt och penningtvätt, och så kan vi inte ha det. Det är bara att beklaga att Socialdemokraterna väljer att inte stödja öppenhet och transparens. I stället har de på EU-nivå gaddat ihop sig med bland andra , , och – ja, länder som de facto är skatteparadis. Det positiva nu är att fler är för öppenhet, men Socialdemokraterna fortsätter att ställa sig offside. För det tredje måste den upprepade girighetskulturen på bankerna bort. Regeringen bör utreda om de banker som vid upprepade tillfällen gör sig skyldiga till skatteflykt eller medhjälp till skatteflykt ska kunna förlora sin rätt att verka som bank. Här behövs också kännbara påföljder och tillgångsbaserade böter. Vidare domineras finanssektorn av ett fåtal affärsbanker. Här borde regeringen tillsätta en utredning för att bryta den bristande bankkonkurrensen. Då kan även det statliga bankägandet utökas och anpassas efter vanligt folks behov, där skatteflykt och penningtvätt inte är en del av verksamheten. Regeringen måste rätta till finansbranschens systemfel. Vad vi behöver är en politik som omfördelar och utjämnar de ekonomiska skillnaderna. Då kan vi inte ha en ekonomisk elit som plundrar välfärden och vårt gemensamma och köper sig fria från att behöva betala skatt och erbjuda insyn. förlorar över 23 miljarder i skatteflykt – vad vi vet om. Gör man en uträkning gällande välfärden ser man att summan hade räckt till 45 000 sjuksköterskor. Det hade bland annat löst sjuksköterskebrist och minskat de ekonomiska klyftorna. Coronapandemin har visat att det är tillsammans vi klarar av att hantera samhällskriser. Vi kommer att behöva rusta upp samhället med kraftfulla offentliga investeringar. Sjukvården måste rustas upp, bostäder måste byggas och räls måste läggas. Då kan vi inte ha en ekonomisk elit som drar ifrån, flyr undan skatt och lämnar resten av samhället efter sig. Att de allra rikaste ska få fortsätta sin fifflarfest och skatteflykt är inget alternativ. Jag yrkar bifall till reservation 6 från . 139 (KD): Detta betänkande handlar om skatteförfarande och folkbokföring. I delen som rör folkbokföring finns det förslag om hur vi ska komma till rätta med problemen med felaktiga folkbokföringsadresser, problemen med samordningsnumren och andra viktiga frågor. Jag kommer dock att fokusera på skatteförfarande , och det gör jag eftersom regeringen lämnade en proposition till om folkbokföringen och samordningsnumren. Vi kristdemokrater har flera synpunkter på regeringens förslag, och dem lägger vi fram i en motion . Detta kommer jag att återkomma till när vi debatterar den propositionen . Det måste bli enklare att driva företag i . Att företag startas och att företagare anställer människor är grunden för vårt välstånd och vår välfärd. Vi har allt att vinna på att förenkla företagandet så att fler startar och driver företag. infördes personalliggaren för ett antal olika branscher, till exempel restaurangbranschen. Personalliggaren är en bok som alla som är verksamma i restaurangen ska skriva in sig i och ut sig ur. Om det vid inspektion visar sig att personalliggaren inte har förts på rätt sätt innebär det böter för arbetsgivaren. Om det funnits ett uppsåt att göra fel eller om det bara blivit fel spelar ingen roll. För många företagare innebär detta en ständig oro för att små misstag ska leda till stora bötesbelopp. Syftet med personalliggaren var i grunden bra: att motverka osund konkurrens och svartarbete. Det är fortfarande viktigt, men vi måste fråga oss om de verktyg vi använder är de bästa och mest effektiva. I takt med att tiderna förändras måste också verktygen förändras. I takt med att tiden har gått har det också tillkommit nya regler som företagaren ska förhålla sig till. Vi kristdemokrater tycker att det är uppenbart att personalliggaren inte ger önskad effekt. Det är alldeles för enkelt att lura systemet, och de fel som upptäcks kan lika gärna handla om misstag som om fusk. När systemet dessutom för med sig stora problem för arbetsgivaren kan det bara leda till en slutsats, nämligen att det är hög tid att avveckla personalliggaren i dess nuvarande form. En grundläggande princip i vårt rättssystem är att man är oskyldig till dess man är bevisat skyldig. Man har också rätt att överklaga en dom och få den prövad i åtminstone en högre instans, och domar verkställs inte förrän de vunnit laga kraft. Detta är viktiga principer i vårt rättssystem, men ändå gäller de . I skattemål är ordningen sådan att företagare måste betala en utdömd skuld även när man väntar på ett avgörande från förvaltningsdomstolarna. En företagare kan alltså få huset utmätt för att sedan frikännas i högre instans. Det finns anståndsregler, men de är begränsade och tillämpas mycket restriktivt. Det behöver införas mer generösa anståndsregler för skatteskulder en juridisk process pågår. Det måste finnas synnerliga skäl att inte bevilja anstånd, och därför anser att anståndsreglerna måste ses över. avskaffade den dåvarande alliansregeringen den statliga fastighetsskatten, på initiativ av . Genom det beslutet tog man bort en stor osäkerhetsfaktor i många människors liv. Fastighetsskatten var oförutsägbar och beskattade värden som inte motsvarades av några löpande inkomster. Detta gjorde att många människor upplevde en växande oro för möjligheten att bo kvar i sina hus. Om ett bostadsområde växte i popularitet steg priserna, och med det höjdes också skatten för alla boende i området – oavsett om de planerade att sälja eller bo kvar och oavsett vilka inkomster de hade. Fastighetsskatten ökade den socioekonomiska segregationen genom att de som inte längre hade råd med skatten tvingades flytta. Fastighetsskatten ersattes med en lägre fastighetsavgift, men trots det finns taxeringsvärdessystemet fortfarande kvar. Därmed finns också den struktur kvar som skulle kunna användas för att återinföra det gamla fastighetsskattesystemet. blossade debatten om fastighetsskatten återigen upp, och föreslog flera tunga socialdemokrater att fastighetsskatten ska återinföras. Det är mycket bekymrande. Vi kristdemokrater säger blankt nej till en ny fastighetsskatt.