prot · H809131 · 2021-06-01 00:00:00 — Regeringen har konsekvent gjort kraftiga nedskärningar för just funktionsnedsatta. Den konkreta interpellationen handlar om rullstolsgarage. Det är främst de som bor i lägenhet som berörs av detta. Låt oss säga att man behöver få en permobil, elrullstol, utskriven. Då måste man kunna förvara den någonstans, fru talman. Kan man inte förvara den någonstans kan inte regionen skriva ut elrullstolen som hjälpmedel. Det är ganska logiskt – den kostar . Det kom en dom i som talade om att kommunerna inte har en skyldighet att bevilja detta som hjälpmedel. har varit oerhört progressivt här. Man har gått ut med en omfattande information om att kommunerna inte ska göra det. Då, fru talman, har frågan hamnat på regeringens bord. Då, fru talman, förväntar man sig naturligtvis att regeringen agerar, om regeringen anser att äldre och funktionsnedsatta ska kunna ha elrullstolar i . Regeringen måste agera. Jag skulle vilja fråga statsrådet: Hur kommer regeringen att agera i närtid? 45 Socialminister (S): Åtminstone de sista sekunderna ägnades åt interpellationen. Det var intressant. Precis som jag svarade är det en lagstiftning när det gäller bostadsanpassningsbidraget. Det är inte regeringen som tolkar lagstiftningen, inte heller . Det är HFD som gör det. Men jag vet inte riktigt var får det ifrån att man inte får förskriva elrullstolar. Att neka någon ett hjälpmedel är inte i enlighet med vare sig den domen eller något annat beslut som är fattat. Jag kan bara försäkra att vi arbetar vidare med den här frågan. Jag tror att som riksdagsledamot är mycket väl medveten om att det inte tar att ändra i lagstiftning och, om man skulle göra det i detta fall, ändra i bostadsanpassningsbidragets villkor. Men frågan är absolut inte bortglömd, tvärtom. Vi arbetar intensivt med den, och det gör vi oavsett om ställer interpellationer eller inte. 46 (M): Jag förstår att detta är en känslig fråga för statsrådet. Ni går ju till val på att ni är de goda. Ni går, som sagt var, till val på att ni ska göra förbättringar. Jag förstår att det är pinsamt för ministern när jag läser upp de 16 försämringar för funktionsnedsatta som ni har gjort. Poängen med att läsa upp de 16 försämringar för funktionsnedsatta som ni har gjort är att lägga in att även rullstolsgaraget och bostadsanpassningen är en del av det mönster som kom sig av det finansministern sa i ett mycket uppmärksammat uttalande: att ni skulle spara in på funktionsnedsatta. Det är ingen slump. Ni har systematiskt gjort nedskärningar. Anledningen till att man inte kan få en elrullstol förskriven är alltså att man inte kan få ut den om man inte har någonstans att förvara den. Jag har fått mejl från upprörda arbetsterapeuter som har patienter som behöver elrullstol men som inte kan få det. Man kan förskriva en elrullstol, men patienten kan inte få den på grund av att det inte finns någonstans att förvara den. Det är det som är problemet. Det finns en klassfråga i detta också. Den som bor i en egen ägd villa kan ju sannolikt förvara permobilen i sitt garage eller i en större hall eller någonting medan den som bor i en lägenhet inte kan göra det. Är det då tyst i denna fråga? säger här att de arbetar med detta oavsett om ställer interpellationer eller inte. Nej, jag tror inte att bryr sig om mina interpellationer. Men jag hoppas att hon bryr sig om Allmännytta och , som skrev en debattartikel : Otydligt regelverk och ändrad praxis för bostadsanpassning riskerar att slå hårt. Och så vädjar man till regeringen att agera. är rubriken: Hjälpmedel är på väg att bli en klassfråga. behöver naturligtvis inte bry sig om . Men hon kanske skulle bry sig om , Arbetsterapeuter, , Delaktighet Handlingskraft Rörelsefrihet, och Ungdomar, , , , , audionomer, , , , etcetera, som larmar i om exakt samma sak. Jag hade faktiskt kunnat räkna upp 20 förbund till. Detta har havererat, fru talman. Regeringen agerar inte. Människor kommer under den varma sommaren att sitta inlåsta och inspärrade. Regeringen hade kunnat agera efter förra interpellationsdebatten . Regeringen har haft på sig att säkerställa att de som har betalat skatt hela sitt liv och som på ålderns höst behöver komma ut i en permobil skulle kunna göra det. Vi kommer alltså att ha en situation, fru talman, där människor sitter instängda i sina bostäder för att regeringen inte har agerat i en fråga som har funkat i hur som helst. När den här domen kom blev detta faktiskt regeringens ansvar. Det är regeringens ansvar att säkerställa att människor får de hjälpmedel som de behöver. I och med att regeringen inte agerar är det faktiskt statsrådets ansvar. Det är alltså januari, februari, mars, april, maj och juni. Tänk dig, fru talman, om det blir den varmaste sommaren . Då är det statsrådets ansvar att de äldre inte kommer ut med sin permobil. 47 Socialminister (S): Mitt svar till kvarstår om han är intresserad av att höra det. Vi arbetar med den här frågan, men man ändrar inte bostadsanpassningslagen . Det vet egentligen , men jag förstår att det inte finns något intresse av att ge uttryck för det i talarstolen. Att förskriva någon ett hjälpmedel är en skyldighet. I frågan om att se till att man också kan ta hand om det har vi dels en dialog med SKR, dels ser vi över om vi behöver ändra i lagstiftningen. Det är inte så, , att det i bostadsanpassningslagen står uppräknat ett antal olika insatser man kan få och att vi bara behöver lägga till en insats som heter rullstolsgarage eller förråd. Det är inte riktigt så enkelt. Men det är klart att den här domen har gjort att vi behöver titta på frågan. Tro dock inte att man ändrar lagstiftning , och andra som lyssnar! Jag förväntar mig inte att alla förstår det, men jag kanske trodde att som riksdagsledamot hade en liten aning om det. Det är svaret. Vi arbetar med frågan, och vi kommer att hantera den framöver. Men jag kan inte tala om ett datum för vare sig nu eller om han ställer en interpellation igen. 48 (M): Jag noterar att beskedet till äldre och funktionsnedsatta är att om det blir en varm sommar kommer de tyvärr att få sitta inne i sina lägenheter. Det är ju främst lägenheter som berörs. Jag noterar att funktionshindersorganisationer har vädjat i debattartikel efter debattartikel om att regeringen ska agera i den här frågan. Men regeringen sitter på händerna och gör tyvärr ingenting. Och det blir resultatet. Det är därför jag ställde frågan till bostadsministern. är ju bostadsministerns expertmyndighet. Men bostadsministern valde att lämna över det till statsrådet . Det som gör skillnad, fru talman, är inte att statsrådet med högt tonläge står här och raljerar över min interpellation. Jag tycker att statsrådet skulle titta in i kameran här och be om ursäkt för att man inte agerar. Det tycker jag att statsrådet ska göra: titta in i kameran och be om ursäkt och säga ”jag skäms å regeringens vägnar för att vi inte har agerat bättre och snabbare”. Det är klart att om man hade velat lösa den här frågan hade man kunnat lösa den. Man hade kunnat göra en snabb överenskommelse med Kommuner och Regioner om att som utredningen pågår – eller vad man nu gör när man tittar på den här frågan – akut lösa frågan genom att säga: Självklart ska vi förskriva både duschkabiner och rullstolsgarage. Det är ju inte rimligt att människor som har rätt till en elrullstol blir instängda i sina bostäder för att de inte kan få den. Det hade varit den snabba lösningen, och så hade man fått lösa det med lite pengar. Den mer långsiktiga lösningen är naturligtvis att regeringen skyndsamt ser över lagstiftningen eftersom den inte fått de effekter som man ville ha. Hade man velat lösa det, fru talman, så hade man gjort det. Man har ju till och med tillsatt snabbutredningar om att lägga ned . Där skulle man göra en utredning . Här har man haft över på sig men inte gjort någonting. När kommer det att hända något? Det är min fråga till ministern. 49 Socialminister (S): Det var inte så att frågan dök upp då, men då hade och jag en väldigt bra interpellationsdebatt. Att sedan hålla på och beskriva detta som att ingenting händer, att det skulle vara otroligt enkelt att göra någonting och att lagstiftning inte tar tid tycker jag kanske inte är ett sätt att underlätta förståelsen av den här frågan utan snarare tvärtom. Jag välkomnar dock både den här diskussionen och inte minst perspektiv om att det här inte drabbar alla lika. Det är klart att det finns klassperspektiv och socioekonomiska perspektiv på det. Jag är mycket väl medveten om det, och vi kommer att återkomma i frågan. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellation 2020/21:729 om lagstiftningen om könsdysfori 50 Socialminister (S): har ställt en rad frågor till mig om regeringens arbete med en ny könstillhörighetslag och om vården för patienter med könsdysfori. Jag tackar för frågorna och besvarar dem i den ordning de ställts. Men först vill jag vara tydlig med att jag och regeringen har högt ställda ambitioner om att ge transpersoner makt över sitt liv och sin identitet. Transpersoner drabbas i högre grad än samhället i stort av psykisk ohälsa, och det är en grupp som har rätt till behandling. Jag vill också ge en lägesbild av regeringens arbete med en ny könstillhörighetslagstiftning. Under förra mandatperioden tog regeringen flera initiativ för att få en modern lagstiftning för ändrad könstillhörighet på plats. beslutade regeringen om att inhämta Lagrådets synpunkter på regeringens förslag till en ny, modern lagstiftning för ändrad könstillhörighet. Lagrådet avstyrkte regeringens förslag och framförde allvarlig kritik. pågår ett fortsatt lagstiftningsarbete utifrån Lagrådets synpunkter. Det är viktigt att personer med könsdysfori får rätt stöd och behandling, vilket är fokus för mitt arbete. till de frågor som har ställt. När det gäller frågor om de åldersgränser som bereds inom kan jag inte föregå det arbetet. När det gäller frågor om hur vård och behandling ska bedrivas överlåter jag dessa frågor till professionen samt våra expertmyndigheter. har på regeringens uppdrag uppdaterat kunskapsstödet God vård av barn och ungdomar med könsdysfori . De nya kapitlen ”Stöd till unga och deras familjer” och ”Utredning av könsinkongruens hos barn och ungdomar” ges ut som en separat publikation. avser att publicera uppdaterade kapitel och rekommendationer om hormonbehandling och kirurgi. Resterande medicinska kapitel och kunskapsstödet som helhet planeras att publiceras , då uppdraget även redovisas till regeringen. Uppdateringen görs för att väga in ny kunskap och de förändringar inom vårdområdet som skett sedan kunskapsstödet publicerades samt för att ge rekommendationer för en god vård utifrån dagens förutsättningar. När det gäller de frågor som handlar om förslag om olika åldersgränser som inte finns med i beredningsunderlaget för framtagandet av en ny könstillhörighetslagstiftning finns inga planer på att lagstifta om dessa frågor. När det gäller frågan om att kartlägga hur många utredningar och behandlingar för könsdysfori som har påbörjats vill jag hänvisa till av diagnosen könsdysfori . Frågan som handlar om evidens vill jag också hänvisa till kunskapsstöd vid könsdysfori. När det gäller frågan om användningen av pubertetshämmande och könskonträra läkemedel har i uppdrag att genomföra en sådan kartläggning. Uppdraget ska redovisas till regeringen . Slutligen finns det inga planer på att kartlägga kommunernas beslut när föräldrar inte är överens om insatser. 51 (KD): Transpersoner har varit en utsatt och diskriminerad grupp. Det är verkligen en grupp som måste få evidensbaserad behandling. Det måste vara utgångspunkten. erkände att man har låg eller ingen evidens för den behandling som man utfört . Under har man alltså behandlat 700 barn utan tillräcklig evidens. sände ett uppmärksammat program , ”Tranståget”, som visade att antalet ungdomar som fått diagnosen könsdysfori har ökat lavinartat. fick 12 personer diagnosen könsdysfori. var det 1 941 fall, de flesta av dem unga tjejer som vill bli pojkar. Det är en ökning med 16 . har över 7 000 personer fått diagnosen. Låt mig läsa ur beslutet från . Man säger: ”Den hormonella behandlingen av barn och unga med könsdysfori kan bestå av pubertetsblockerande behandling som kan initieras vid pubertetsstart, och av könskonträra hormoner som kan initieras . Dessa behandlingar är kontroversiella och har varit föremål för en tilltagande uppmärksamhet och granskning såväl nationellt som internationellt .” social utvärdering visar på bristande evidens kring detta. Man hänvisar också till att de studier som gjorts är små, okontrollerade observationsstudier med låg evidens för att behandlingen har önskad effekt och att det finns mycket liten kunskap om säkerheten på lång sikt. Vidare hänvisar man till det uppmärksammade fallet i med , som fick rätt i domstol. Det stod om henne i . Hon vände sig till Tavistock-kliniken, och fick hon testosteron. tog hon bort sina bröst. Hon är en av alla dem som upplever att de har blivit felbehandlade, och hon måste nu leva resten av sitt liv med bortopererade bröst och mörk röst. Hon pekar själv ut transinfluencers som det främsta skälet till att hon började tro att behandlingen för könsdysfori skulle vara, som hon säger, en quickfix. Ett sådant irreversibelt beslut överlåter vi alltså på tonåringar. skriver att fallet väcker många frågor. En fråga handlar om åldersgränser. I är det exempelvis en åldersgräns för sterilisering. Det beror på att man anser att hjärnan först då är utvecklad. har man inte tillräcklig kapacitet för att fatta livsavgörande beslut eftersom förmågan att göra en riskbedömning och annat behöver mer tid för att utvecklas. Vi vet också att i nästan samtliga fall har man en annan diagnos. Man kan ha autism, ångest, trauma eller ätstörningar. För alla dessa diagnoser finns evidensbaserad behandling – dessutom med lindriga biverkningar som inte är irreversibla. Men här talar vi om att regeringen har sagt sig vilja sänka åldersgränsen till för detta irreversibla beslut. Står verkligen regeringen fast vid det man gick ut med inför förra valet? 52 Socialminister (S): har ställt åtta frågor i sin interpellation, och jag har svarat på alla frågorna. Vi kan väl ägna interpellationsdebatten åt att prata om dessa frågor? Inte i mitt svar kunde höra att vi ska sänka en åldersgräns. Regeringen har bett att titta på dessa frågor, och de har kommit tillbaka och menat att det inte finns skäl att sänka åldersgränsen från 18. Jag får ändå en del funderingar när jag lyssnar på , som har lagt ut orden om könsdysfori. Jag måste säga att jag tycker att man ska fundera över hur man använder orden: tjejer som vill bli pojkar. Vi talar om könsbekräftande behandling, inte om någon som tycker att det vore roligt att byta kön – så att vi är överens om att det inte är grundförutsättningen i något av fallen. Vi är överens om att det är viktigt att luta sig mot evidens. Jag gissar det i alla fall. Det är inte en politisk fråga vilken vård man ska få. Om det finns evidens, kunskap, forskning, medicinsk expertis, är min uppfattning att de ska leda och göra de medicinska bedömningarna, inte kammare. Det gjordes någon jämförelse med och sterilisering. Ska jag förstå det så att tycker att vi ska ha en annan åldersgräns på den här vården än vad vi har i övrigt? Jag förstår av frågor att han undrar om vi ska ändra en åldersgräns. Nej, förslaget är inte att en åldersgräns ska sänkas. Det sa jag också i mitt svar. Det är också det underlag som har kommit tillbaka med till regeringen. Här är det fråga om en grupp. I alla sammanhang är det svårt att tala om grupper eftersom det förstås alltid är fråga om individer och specifika situationer. Den individ som söker kan ha en eller flera diagnoser. Det är inte alls ovanligt. Jag delar helt uppfattning att de inte sällan mår psykiskt dåligt. Vad som är rätt sätt att behandla, vårda eller bemöta den individ som söker vård måste förstås variera från tillfälle till tillfälle när man gör den typen av multidisciplinära bedömningar. Det finns sex team i som arbetar med dessa frågor. Det är klart att det är viktigt att de utgår från evidens. Jag tycker ingenting annat än det. Jag vill ändå fråga om det inte är så att vården ska avgöra med den expertis, evidens och kunskap som finns. Eller är det politiken som ska bedöma och avgöra om någon har rätt till en specifik vårdinsats? 53 (KD): Vi hade en debatt . Jag ställde samma fråga. Det är nu som regeringens företrädare, dåvarande socialminister och demokratiminister , sa att byte av juridiskt kön ska bli en enkel process som inte kräver kontakt med vården. Det ska kunna ske , och processen ska göras enklare för den som upplever att man inte är född i rätt kropp. Operationer i könsorganet ska kunna göras , utan att föräldrarna ska känna till det. Kan vi få ett klart och tydligt svar från socialministern att det här var helt fel? Detta var ett försök att politisera. Frågan är varifrån efterfrågan kommer. Man gick ju ut med detta till valet. Vad låg bakom att man skrev att man skulle göra så? I nationella kunskapsstöd sägs det att det för kirurgiska ingrepp finns en 18-årsgräns. Men i lagen regleras endast ingrepp i det primära könsorganet. Det finns ingen åldersgräns i könstillhörighetslagen för när hormonbehandlingar eller kirurgiska ingrepp för sekundära könskarakteristika tidigast kan bli aktuella. Det vill säga att flickor kan ges stopphormoner och manligt könshormon, och vice versa, tidigare. Med uttrycket ”sekundära könskarakteristika” menas här primärt bröst, och enligt finns fall som opererats så tidigt som i . Är det rimligt att ens tänka att ha så låg åldersgräns? Måste det inte vara reglerat? Sedan är det frågan om tung medicinering resten av livet. Vi vet att vuxna män som dopar sig med testosteron får enorma biverkningar. De får hjärtförstoring, hjärtsvikt och en mängd problem. Här är det fråga om off-label-användning av läkemedel som inte ens är utprovade för gruppen, och de ska användas på barn! Det är anmärkningsvärt. läste jag upp samma lista som nu har. Där framgår att det är fråga om omfattande biverkningar, exempelvis hjärt-kärlsjukdomar, benskörhet, infertilitet, vissa cancerrisker och blodproppar. Man säger också att försiktighetsprincipen måste råda. Det var precis vad jag sa i talarstolen; vi måste använda försiktighetsprincipen. Det är en princip som vi har hyllat i : Om det inte finns evidens avvaktar vi. Här har vi en regering som inför valet var bråd att skriva att man ville sänka åldersgränsen till 12 respektive . Var fanns forskningen? Var fanns underlaget? Var fanns den evidensbaserade behandlingsmetoden? Vem tar ansvar för att barn och unga fattar oåterkalleliga beslut som gör dem sterila för livet? Barnen har i nästan samtliga fall andra diagnoser som kan behandlas. Hur är det möjligt när har slagit larm, med domstolsutslaget i och beslutet vid ? Får vi nu ett besked att förslaget är fullständigt avskrivet? 54 Socialminister (S): Jag kommer tillbaka till att ställer många frågor. Det hade varit positivt om vi hade kunnat diskutera den politiska delen i detta. sitter tydligen på kunskap om hur varje enskild ung människa ska bemötas av vården, vilken vård man ska få, vilken medicin som är lämplig, vilka biverkningar som kan accepteras, huruvida man ska vänta till eller till. Jag har stor respekt för den medicinska expertisen när det kommer till typ av behandling, oavsett om det är fråga om ingrepp eller medicinering. Jag talar inte bara om könsdysfori, utan jag talar om all vård. Jag tycker inte att man, som gör, kan bryta ut specifikt diagnosen könsdysfori från allt annat och göra den till en så politisk fråga som gör. Däremot är det självklart att evidens, forskning och kunskap ska vägleda alla de team i som möter unga människor, killar och tjejer som söker könsbekräftande behandling, och de ska naturligtvis inte ge dem behandling eller vård eller göra ingrepp om det visar sig att de inte är motiverade. Det går att hänvisa till enskilda fall, men jag tycker inte att det är lämpligt att vi utgår från dem, utan vi ska utgå från de principer som gäller för svensk hälso- och sjukvård. ställde ungefär samma frågor , och det har hänt en hel del . Det vore väl lämpligt att byta sitt inlägg till ett inlägg som är anpassat efter vad som händer . Frågan om juridiskt kön är en fråga. Den dramatiken skulle jag gissa att tycker är mindre eftersom det då inte är ett oåterkalleligt ingrepp inblandat, men det kan vara nog så viktigt. När det gäller kirurgiska ingrepp tror jag att jag har sagt ett par nu att fick regeringens uppdrag att titta specifikt på åldersgränsen. De kom tillbaka med ett underlag och menade att det inte finns skäl att sänka den åldersgränsen från . Sedan kan det finnas enstaka fall – det har vi kunnat ta del av – men de är undantag. Frågan om juridiskt kön är inte oviktig, vill jag gärna säga. Huruvida man ska ha möjlighet att både utreda och byta juridiskt kön tidigare, den frågan tror jag att vi kommer att se som lite separerad från frågan om kirurgiska ingrepp men ändå se det som två olika delar av det förslag till beslut som kommer att komma. Återigen: Vi måste förstå att vård är vård och att det är medicinsk expertis som ska avgöra det. Regeringen har inte för avsikt att lägga fram förslag som avviker från rekommendationer och underlag. Det var just därför fick återkomma till regeringen med ett fördjupat underlag om just åldersgränsen. Det är lockande att landa i enskilda fall, men jag skulle ändå vilja vädja till att se att vi arbetar med kunskapsstrukturerna i vården och att det finns forskning, kunskap och evidens. Försiktighetsprincipen kan ju ses på två olika sätt. Det kan handla om att den medicinska expertisen gör bedömningen att om en person inte får adekvat vård kan det ge större men – det kan vara förknippat med suicidförsök och så vidare – än om personen får den vård som krävs. Det är alltså inte givet att försiktighetsprincipen innebär att man avstår vård. Det kan också vara att ge vård. När det gäller vilken vård det ska vara vill jag återigen vädja till att inte göra den frågan alltför politisk. Jag vill också säga att när evidens, kunskap och forskning förändras måste sektorn ta till sig av detta. De som är specialister behöver naturligtvis ligga i framkant och följa det aktuella kunskapsläget. 55 (KD): Betyder det att vi en gång för alla kan avskriva planerna som var något slags vallöfte 2018 på att sänka åldersgränsen för operationer i könet till ? Är det avskrivet? Det verkar finnas kvar, det här man kan göra . Finns det kvar? Statsrådet kan väl utvidga det svaret. Hur är det med det här att man kan byta juridiskt kön? Ligger det fortfarande fast? Statsrådet sa att hon lutade sig mot forskning. Då kan statsrådet passa på och nämna den. Var finns den välrenommerade forskning som visar att det finns vetenskapligt stöd för pubertetsblockerande läkemedel och könskonträra hormoner för barn och ungdomar upp till ? Var finns den? Det är ju så här att vi har olika åldersgränser. Man måste vara för att få köra bil, och är den gräns vi har satt för att köpa ut alkohol. För steriliseringar är det , beroende på att det är då hjärnan är fullt utvecklad. Då borde man rimligtvis ändra antingen det ena eller det andra, för det blir ju samma resultat. Vi har en gräns när det gäller sterilisering eftersom man blir steril. Om vi inte har underlagen som stöder det här för unga vuxna, borde det då inte vara en försiktighetsprincip att ha samma gräns när det gäller detta irreversibla beslut? Och det gäller tonåringar. Vi lämnar över beslut. Vi är satta att sätta gränser, och vi vet att tonårstiden är väldigt speciell. Att ha det på det här viset, utan gränser, har lett till att man opererat bort bröst på 14-åringar. Anser verkligen statsrådet att det finns vetenskapligt och evidensbaserat stöd för den typen av verksamhet? 56 Socialminister (S): Att vilja utreda något och även titta på resultatet är väl fullt rimligt. Frågan om åldersgränser är utredd.