prot · H809105 · 2021-04-09 00:00:00 — Men de riskerar som sagt att inte bli tillräckliga. Det riskerar den svenska konkurrenskraften, fru talman. Det riskerar också klimatomställningen, för utan ett stabilt elnät kommer det bli svårt att exempelvis genomföra elektrifieringen av fordonsflottan. Jag blir lite beklämd när statsrådet försöker skylla på att det är kommunerna som inte vill bygga elledningar. Jag skulle vilja säga att det som behövs är en regering som inte bara säger att man vill göra de här satsningarna utan som också förklarar hur de ska gå till. Jag vill tacka för en bra debatt och för att statsrådet och jag åtminstone delar synen på problemställningen. 70 Statsrådet (S): Låt mig bara först konstatera att Socialdemokraterna och är överens om konkurrensvillkoren för kärnkraft. De är en effekt av energiöverenskommelsen, och partiledare konstaterade när den slöts att hade ”räddat kärnkraften”. Vi måste ha kommunerna med oss när vi bygger elnät. Det är ett faktum, för vi har ett kommunalt planmonopol i det här landet. Jag försökte inte skylla på kommunerna utan konstaterade bara att det har varit så. Vi har ett elnät som är bland de topprankade i världen. Vi har de största elöverskotten . Men det ska ju inte göra att vi inte ska bygga ut. Vi ska tredubbla byggtakten när det gäller elledningar. Vi har planmål om att fördubbla elproduktionen under de närmaste decennierna. Det är en fantastisk utveckling. De som har hört den här debatten kan konstatera att jag och , och Socialdemokraterna, är överens om de stora dragen. Jag hoppas att vi ska komma till en utveckling där ni också kan bli överens med oss om det i verkligheten och komma tillbaka till de breda, blocköverskridande överenskommelserna som vore så bra för svensk energiproduktion och svensk industris konkurrenskraft. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 15 Svar på interpellation 2020/21:601 om konsekvenserna av reduktionsplikt i drivmedel 71 Statsrådet (S): har frågat mig om det kommer att finnas ett undantag från reduktionsplikten för Försvarsmakten när propositionen presenteras i vår och om jag anser att detta krav på inblandning av biodrivmedel påverkar svensk försvarsförmåga i någon riktning. Regeringen beslutade om en lagrådsremiss med förslag på successivt ökade reduktionsnivåer till 2030 för reduktionsplikten på bensin och diesel. Som framför har Försvarsmakten särskilda behov för drivmedelsförsörjningen. Reduktionsplikten kräver inte att varje liter bensin och diesel som säljs i ska innehålla en viss andel biodrivmedel. Det finns också mekanismer så att aktörer som behöver använda drivmedel med särskilda egenskaper fortsatt ska kunna göra det. Försvarsmaktens behov skiljer sig dock från andra verksamheter. Myndigheten behöver bland annat kunna lagra drivmedel , och vissa uppgifter i verksamheten omfattas av sekretess. Det är inte helt utrett hur Försvarsmakten skulle påverkas av att bensin och diesel som används i verksamheten fortsatt omfattas av reduktionsplikten. I lagrådsremissen föreslår regeringen därför ett undantag för Försvarsmakten. I nästa kontrollstation för reduktionsplikten bör konsekvenserna av undantaget utredas mer detaljerat och ett nytt ställningstagande göras med utgångspunkt i resultatet av utredningen. 72 (M): debatterade jag med försvarsministern, och jag konstaterade då att jag inte fick några svar på det jag frågat om, varken muntligen eller skriftligen. Men rätt ska vara rätt, för i den här debatten kan jag konstatera att statsrådet har svarat på min mest centrala fråga om reduktionsplikten för Försvarsmakten. Dessutom är jag i princip nöjd med svaret. Jag ska återkomma till varför jag säger ”i princip”. Jag tycker att det finns några orosmoment kvar. Jag ställde den här frågan för en månad sedan som en skriftlig fråga. Då fick jag liksom inget riktigt svar och tänkte därför att jag kunde skriva en interpellation. Jag vill som sagt understryka att när det gäller den centrala frågeställningen är jag väldigt nöjd. Varför är den här frågan så viktig? Det korta svaret är att om en reduktionsplikt införs – det betyder att man gör en högre inblandning av biodrivmedel, eller förnybart, i diesel och bensin – skulle det få ganska allvarliga konsekvenser för Försvarsmakten. Den skulle kraftigt reducera vår möjlighet att försvara vårt land. Därför menar jag att det här är en fråga som är oerhört central och viktig. Tanken är nu att man ska göra det här relativt snart, men Försvarsmakten är undantagen, i alla fall enligt lagrådsremissen. Jag vill understryka att det här med reduktionsplikt när det gäller drivmedel i grund och botten är någonting väldigt positivt. Det är inte det som är frågan här. Problemet är att en organisation som Försvarsmakten har otroligt många fordon. En del fordon är dessutom specialanpassade. Det finns en hel del äldre fordon, och de klarar inte av att drivas med en så här hög inblandning av biodrivmedel. Det betyder att om man inte kan blanda in biodrivmedel kan man heller inte använda fordonen. Den här typen av bränslen fungerar dessutom sämre i kyla, och Försvarsmaktens uppgift är såklart att kunna operera i hela landet, året om och i alla väder. En annan sak som är minst lika viktig är att när man lagrar sådana här drivmedel förkortas bränslets hållbarhet. Just lagring av drivmedel är viktigt inte bara för Försvarsmakten utan även för civil beredskap. Det kan handla om drivmedel för reservelverk för sjukhus, tillagningskök med mera. Jag sa att jag i princip är nöjd med svaret, men här skulle jag gärna höra hur regeringen har resonerat kring konsekvenserna för den civila beredskapen som vi också vet behöver byggas upp och som vi kommer att bygga upp . Där kan man också behöva ha lager för att lösa sitt uppdrag. Som sagt är jag i princip nöjd med svaret, men jag vill dubbelkolla en sak. Det här är en lagrådsremiss och inte en proposition. Kan jag då vara övertygad om att detta också kommer att finnas med i propositionen? 73 Statsrådet (S): Det enkla svaret på fråga är ja. Det enda som skulle kunna hindra detta är om Lagrådet skulle uttrycka att det vore olagligt att ha ett sådant här undantag. Jag har mycket svårt att tänka mig det, men jag vill ändå ha hängslen och livrem när det gäller detta. I övrigt kommer det att ingå i propositionen. Biodrivmedel är inte ett, utan det finns många olika biodrivmedel med olika egenskaper. Därför behöver vi lite tid att analysera de olika biodrivmedlen och deras lagringsegenskaper. Vissa kan ha betydligt sämre lagringsegenskaper än de fossila medan andra kanske har lika bra eller bättre, men det är för tidigt att säga. Reduktionsplikten gör det inte omöjligt att sälja ett rent fossilt drivmedel. Det kräver bara att den som säljer det kan öka biodrivmedelsandelen i någonting annat eller sälja det. Det är väl den marknaden som behöver byggas upp för att man eventuellt skulle kunna ta bort undantaget från Försvarsmakten. Det kommer även att hjälpa de andra som har behov för en gammal maskin eller något sådant. Det kommer väl att bli lite dyrare med ett rent bränsle, men det kommer fortfarande med stor sannolikhet att gå att köpa på marknaden. 74 (M): Tack, statsrådet, för svaret! Det här är, precis som statsrådet säger, inte svart eller vitt – det ska man komma ihåg – och det gör det såklart också extra komplicerat. När det gäller den civila beredskapen är det kommuner och regioner som i mångt och mycket står för det här. Jag tänker mig att mycket av det som finns kvar och som fortfarande ingår i vår civila beredskap är ålderstiget. Vet man någonting om hur det här kommer att fungera? Kommer det att behöva köpas in ny utrustning – ser man det framför sig? Och vem ska då betala? Jag ska ärligt säga att jag inte läste svaren från varenda remissinstans, för det var ganska många. Men vad har SKR, som brukar företräda våra kommuner och regioner på ett bra sätt, sagt? Det kan tyckas vara en liten fråga. Men det får ganska långtgående konsekvenser. Statsrådet var inne på tillgången till drivmedel. Den är otroligt viktig. Om den stora delen av användarna har krav på sig att använda bränslen med högre inblandning är det klart att tillgången kan minska. Marknadsekonomi är ju ett fantastiskt system som reglerar det väldigt bra. Men om efterfrågan på ett renare bränsle minskar – med renare menar jag i det här fallet smutsigare, det vill säga att det är mer diesel och bensin i det – riskerar det också att bli dyrare, om det blir mer av en speciallösning. Man ska komma ihåg att i ett nationellt perspektiv och i ett ännu större, internationellt perspektiv är Försvarsmaktens behov ändå litet. Det får man ändå beteckna det som. Det finns en del att fundera över här. Jag vill gärna höra av statsrådet hur man har funderat kring det här kopplat till den civila delen med kanske stora nyinvesteringar, vem som betalar och så vidare. Också framåt blir det intressant. Precis som statsrådet sa kan man tänka sig att Försvarsmaktens undantag kommer att försvinna . Det är logiskt. Men det innebär också att Försvarsmaktens nya fordon kommer att behöva klara av att drivas med det här drivmedlet. Försvarsmarknaden är en speciell marknad. Jag ska erkänna att jag inte har exakt koll på reduktionsplikt och eventuella utformningar internationellt. Men är en ganska liten aktör i de här sammanhangen. Det skulle kunna leda till att utbudet av nya fordon blir mycket mer begränsat och att det skulle bli dyrare för och svensk försvarsmakt att köpa in dem. Jag lyssnar gärna på vad statsrådet har att säga om hur ni har resonerat. 75 Statsrådet (S): Jag tror inte att man ska överdriva svårigheten när det gäller att driva fordon med inblandade bränslen. Det handlar nog framför allt om certifiering, att man ska säkerställa att ett fordon ska gå att driva på ett visst drivmedel. Det är nog många fordon som går att driva på betydligt fler blandningar. Under kriget drevs bilar på gengas i , och det var inte ett certifierat bränsle . Det finns ett antal frågor att titta på här, bland annat lagringsbeständigheten i bränslena. När vi ändå är inne på den större bilden vill jag säga att det finns enorm potential här. skulle kunna göra sig fri från energileveranser från och Gulfstater och producera vårt eget bränsle. Därmed skulle vi förhindra att bli avskurna i händelse av en kris- eller krigssituation. I längden är det naturligtvis mycket bättre för svensk försvarsförmåga. Men tills vi har kommit dit måste vi reda ut alla de frågor som jag och har diskuterat i den här debatten. Jag vill också understryka att det fossila bränsle som vi köper till är oinblandat. Det blandas i . Det gör det möjligt för alla som importerar bränslet till att sälja det vidare till Försvarsmakten eller andra kunder oinblandat. Men det bränslet kommer att bli lite dyrare, eftersom någon annan då behöver ha lite större inblandning av biodrivmedel. 76 (M): Tack för svaren, statsrådet! Jag delar helt statsrådets uppfattning att en ökad inblandning, som vi har här, minskar vårt beroende av utländskt bränsle från eller . Det är helt korrekt. Jag låter kanske något negativ, men jag vill understryka att jag inte är det i grund och botten. Jag känner dock en genuin oro för att det skulle kunna påverka. Det finns konsekvenser som man bör utreda vidare. Jag utgår från att statsrådet är ärlig när han säger att man kan titta vidare på de här sakerna. Jag hoppas verkligen att man går till botten med alla de olika grenar och konsekvenser det kan leda till, inte bara för det militära försvaret utan även för den civila beredskapen där våra kommuner och regioner spelar en avgörande roll. Jag är som sagt i grund och botten nöjd. 77 Statsrådet (S): har skrivit en bra interpellation. Regeringen har i allt väsentligt gått på den linje som interpellanten har föreslagit. har vi på oss att driva utvecklingen framåt för att den reduktionsplikt som både regeringen och står bakom ska bli den bästa möjliga för både samhället och Försvarsmakten. Jag vill tacka för en bra debatt. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 16 Svar på interpellation 2020/21:596 om de svenska barnen i nordöstra 78 Utrikesminister (S): har frågat mig hur jag ska intensifiera arbetet för att ta ansvar för svenska medborgare i lägren i nordöstra och om regeringen fortfarande anser att barnens rättigheter och säkerhet väger lättare än principen om att inte hjälpa deras föräldrar att återvända. Han har även frågat hur jag avser att utöka stödet till det kurdiska självstyret och om jag och kommer att, likt , utse ett särskilt sändebud för att mer effektivt kunna arbeta med frågan. Låt mig först säga att det humanitära läget i nordöstra är djupt oroande. Frågan är av största vikt för regeringen, och vi fortsätter att prioritera arbetet med att försöka hjälpa barn med koppling till . Målet är att de barn som finns i lägren ska kunna föras till om och när det är möjligt. Det komplicerade konsulära arbetet bedrivs intensivt. Vi har en löpande dialog med det lokala självstyret, Aanes, som ansvarar för lägren i al‑Hol och där svenska barn vistas. Personal från besökte lägren med särskilt fokus på barnens situation. Vi hoppas kunna genomföra ett uppföljande besök framöver. Jag har själv tagit upp barnens situation i möten med självstyrets högsta ledning, . En central omständighet i denna komplicerade situation är att Aanes har ambitionen att utreda och om möjligt lagföra kvinnorna i lokala domstolar för brott, inklusive samröre med . Aanes motsätter sig repatriering av endast barn mot bakgrund av principen om familjesammanhållning i . Undantag kan göras om mamman ger sitt samtycke. De svenska mammor som UD talat med har därför fått frågan om de skulle vilja komma i kontakt med i sin hemkommun för att tala om förutsättningar att skicka hem barnen själva till . har ingen av de svenska kvinnorna uttryckt önskemål till UD om en sådan dialog med . En förutsättning är också att självstyret ger sitt tillstånd till en direkt dialog mellan mamman och i . UD har, efter målmedvetet arbete, möjliggjort för hemresa till för sju föräldralösa barn. Därutöver har elva barn kommit hem tillsammans med sina mammor efter att man har lämnat lägren på egen hand och därefter utvisats till . Enligt UD:s uppgifter har alltså 18 barn som befunnit sig i lägren kommit till . har en nära, bred och produktiv relation med Aanes. Vårt engagemang i området sträcker sig från samarbetet inom ramen för den globala koalitionen för att bekämpa Daish till vårt utvecklingsstöd och vårt humanitära stöd. Sedan jag tillträdde som utrikesminister har jag genomfört ett antal möten med både ledarskapet i Aanes och representanter för civilsamhället i området. är en av de största givarna till Syrienkrisen och har sedan konfliktens början 2011 bidragit med i humanitära medel. Enbart uppgick siffran till . En betydande del av detta stöd har gått till nordöstra . Utöver vårt behovsbaserade humanitära stöd agerar vi även för att stärka det humanitära tillträdet till nordöstra . har också bidragit med mer än inom ramen för den svenska strategin för Syrienkrisen. Här ingår de som regeringen beslutade att öronmärka för insatser specifikt riktade till nordöstra . beslutade regeringen att ändra och förlänga denna strategi . Beslutet innebär ett tillskott på , en ökning med jämfört med tidigare strategiperiod. Ansvarsutkrävande för och lagföring av de brott mot internationell rätt som begåtts i är av yttersta vikt. har stöttat och kommer att fortsätta att stödja ansträngningar för att samla in bevis för framtida rättsliga åtgärder. har nära kontakt med andra länder som har medborgare i lägren. De möter liknande problem och hinder. Det finns inga enkla svar i denna komplexa situation. Även andra länder hanterar varje fall utifrån sina individuella förutsättningar. De svenskar som trots den striktaste formen av reseavrådan rest till kan inte räkna med hjälp från svenska myndigheter om de senare vill återvända till . Undantaget är barn till IS-anslutna svenskar, som även fortsatt ska få den hjälp som är möjlig. Jag vill upprepa att det inte ska råda något tvivel om att regeringen gör vad den kan för de svenska barnen i nordöstra , som om och när det är möjligt ska föras till . Barn ska inte behöva vistas i sådana här läger. 79 (V): , ett flertal skriftliga frågor, medialt tryck och debatt sitter svenska barn fortfarande fast i läger i nordöstra under fruktansvärda förhållanden. Trots krav tillsammans med otaliga civilsamhällesorganisationers engagemang har regeringen inte rört sig ur fläcken för att ta sitt ansvar i denna viktiga fråga. Därför har jag kallat utrikesministern till debatt . Jag vill börja med att tacka för svaret. Utrikesministern uttrycker att ”det inte ska råda något tvivel om att regeringen gör vad den kan för de svenska barnen”. Tyvärr är ju sanningen att det råder tvivel, stora tvivel, inte minst med tanke på det brev som FN skickade till regeringen och regeringens reaktion på det brevet. I brevet från FN kallas de aktuella lägren ””. Det är så klart en stark beskrivning men också en målande beskrivning med tanke på de usla förhållanden som råder i lägren och att europeiska länder jämfört med andra stater har misslyckats med att ta hem sina medborgare. Trots stora likheter finns det en tydlig och distinkt skillnad mellan svenska socialdemokrater och finska socialdemokrater. Det gäller vilket ansvar man tar och vilket ansvar man anser sig ha för de barn som sitter fast i lägren i nordöstra . Detta är barn som befinner sig i ett konfliktområde där nöden är stor och förhållandena svåra. Detta är barn som med stor sannolikhet sett fruktansvärda saker och upplevt terrorsekten grymhet. Detta är barn som inte själva valt att resa eller växa upp i detta område. Detta är barn som om de inte får återvända till riskerar att få en mörk framtid där risken för radikalisering är stor. Vad gör då den finska socialdemokratiskt ledda regeringen som inte den gör? Jo, erkänner sitt ansvar. lyssnar på FN. har tillsatt en ambassadör, ett särskilt sändebud, med ansvar för att få hem barnen. är på plats och för en aktiv dialog med de kurdiska motparterna för att överkomma de hinder som finns för att barnen ska återvända. Därigenom stöder det kurdiska självstyret i att bygga demokrati och välfärd i området. Det är skillnaden jämfört med den , som blir arg på FN, inte tar sitt ansvar och inte agerar i samma utsträckning. Där den socialdemokratiska skon verkar klämma är i fråga om mammorna till dessa barn. Det är personer som i en hel del fall medvetet har rest ned och engagerat sig i terrorsekten . Man vill helt enkelt inte hjälpa dem, oavsett om barnen får betala priset eller inte. Detta trots att en mamma som återvände hem på egen hand dömdes för egenmäktigt förfarande för att ha rest till med sina barn. Läget är akut, och utrikesministern måste agera. Jag undrar om utrikesministern kan lova att det när vi firar jul , , inte finns några barn kvar i lägren i nordöstra . 80 Utrikesminister (S): Jag kan börja med att säga att den finska utrikesministern från partiet De gröna och jag har väldigt nära kontakter i den här frågan. Men som sagt: Regeringen prioriterar fortsatt arbetet för att försöka hämta hem de barn i nordöstra som har koppling till . Det är viktigt att vi vänder på alla stenar för barnens bästa. Vid UD:s konsulära besök tillfrågades kvinnorna om de ville ha kontakt med för att diskutera en eventuell repatriering av deras barn. Det kan finnas en sådan möjlighet till frivillig vård enligt socialtjänstlagen. Ingen av kvinnorna har uttryckt önskemål till UD om kontakt med . En förutsättning är också att självstyret ger sitt tillstånd till en direkt dialog mellan mamman och . Det är mycket som måste falla på plats. Som jag sa har jag många kontakter på högsta nivå med självstyrets ledning – jag skulle till och med säga troligen mer än på utrikesministernivå. Svenneling försöker få det att verka som om jag inte agerar, vilket Svenneling vet är fullständigt fel. Att besluta om tvångsomhändertagande är en fråga för sociala myndigheter, och det kan aldrig UD göra. Att praktiskt genomföra tvångsomhändertagande utomlands är dessutom förenat med stora svårigheter, såväl juridiska som praktiska och säkerhetsmässiga. Jag önskar att det var möjligt att finna en enkel lösning, men det finns inga enkla svar i detta komplexa läge. Barnen befinner sig i olika situationer. Några få kan vara föräldralösa; andra har en förälder eller båda frihetsberövade. De allra flesta av barnen befinner sig hos sina mödrar. Varje fall måste hanteras individuellt. Det är viktigt att detta hanteras rättssäkert, i enlighet med folkrätten och svenska lagar och med barnens bästa i fokus. Vi arbetar metodiskt för de svenska barn som inte själva på något sätt kunnat eller kan påverka den svåra situation de nu befinner sig i. Vårt mål är att de svenska barnen ska kunna föras till för att få en trygg uppväxt. Vi delar tron på att det är den långsiktigt bästa lösningen, inte bara för barnen utan även för det svenska samhället. 81 (V): I den svenska debatten låter det ibland som om det finns en motsättning mellan att tar sitt ansvar för att ta hem barnen och lagföra eventuella brott i och att stödjer det kurdiska självstyret i dess rättskipning. Jag menar att det inte finns någon sådan motsättning och att försök att skapa en sådan motsättning måste upphöra. kan ta sitt ansvar både i den globala koalitionen mot IS och för de svenska medborgare som stridit för terrorsekten, för mammor och deras eventuella brott och för barnen. måste vi stödja det kurdiska självstyret i att bygga demokrati, fungerande välfärd och fungerande system för rättskipning. Genom att skjuta över ansvaret på det kurdiska självstyret försöker den undvika ansvar och peka åt ett annat håll. Jag menar att det inte håller. Som utrikesministern konstaterar i sitt svar har flera barn kommit hem till genom att deras anhöriga betalat mutor så att de kunnat rymma från lägren för att sedan utvisas till . Det är inte en hållbar väg. måste ta sitt internationella ansvar och agera för att stödja det kurdiska självstyret. Utrikesministern uttrycker att hon har en god dialog, och det är i grunden bra. Jag vet att utrikesministern haft ett flertal möten. Jag har också träffat det kurdiska självstyret. Problemet är att man lägger ansvaret hos det kurdiska självstyret, när det egentligen handlar om att de europeiska länderna inte vill. Låt oss vara ärliga. Enligt de senaste rapporterna är de så kallade domstolsbyggnaderna i det här området än så länge tomma betongskal. Kurderna lever fortfarande under ett ständigt hot att attackeras av – missilbeskjutningar skedde så sent som . Rättegångar mot IS-terrorister i , alltså på andra sidan gränsen, är över på i genomsnitt . Det finns starka skäl att ifrågasätta regeringens ensidiga fokus på att kurderna och ska lösa de juridiska utmaningarna. har i jämförelse med andra länder goda förutsättningar att utreda de svenskar som kommit hem och åtala dem, och om de kan bindas till IS fruktansvärda brott ska de såklart dömas. Det blir så konstigt när regeringen fokuserar på mammorna och att de har fått en fråga. Man har inte barnperspektivet utan lägger låsningen i att mammorna inte säger att de vill skicka hem sina barn. Problemet är ju att mammorna också vill hem. Det är därför de svarar nej på UD:s förfrågan om de vill släppa sina barn. Vilken mamma vill lämna ifrån sig sitt eget barn, även om hon vet att barnet får en bättre framtid? Det är ett otroligt svårt beslut att fatta. Därför måste man i stället fokusera på att möta de krav som det kurdiska självstyret rimligen har satt upp utifrån FN-reglementet. Då kan repatriering ske av personer till . Här kan sedan ta ansvar, och eventuella brott kan utredas och åtal väckas så att de i så fall kan ställas inför rätta. Varför får regeringen kritik? När man lyssnar på kan man tro att regeringen har denna fråga högst upp på agendan , trots att vi har sett att det inte har hänt något .