prot · H90922 · 2021-10-27 00:00:00 — har jag uttalat sagt att det oftast är mamman som är boföräldern och pappan som är den ersättningsskyldige föräldern. Det baserar jag på statistiken som visar att av runt 150 000 föräldrar som har underhållsstöd är 127 000 just mammor och kvinnor. Det är alltså inte alla boföräldrar, men nästan. Det kommer också fortsättningsvis att gå att ha utan prövning om det finns särskilda skäl, vilket också har diskuterats och debatterats här. Då kan man ha rätt till underhållsstöd innan en prövning görs. Om de särskilda skälen bedöms kvarstå kommer underhållsstöd att fortsätta betalas ut utan en ny prövning. Det här är riktigt bra förslag som regeringen levererar i syfte att stärka ekonomin för familjer, och det är ytterligare steg i rätt riktning för att göra samhället lite bättre, reform för reform. 38 (MP): I första hand är det barnets bästa vi ska ta hänsyn till när vi stiftar lagar som rör barn. Barn har rätt att uttrycka sina åsikter, och vi ska lyssna på barnet. Vi måste lyssna på barnet. Det är några av delarna i , FN:s deklaration om barnets rätt, och svensk lag. Det ärende som vi debatterar nu handlar ytterst om just barnets rätt. Sakfrågan handlar om att förlänga tiden för utbetalning av underhållsstöd innan en prövning ska göras av om barnets föräldrar klarar av att sköta utbetalningarna av underhållsbidraget på egen hand. Det handlar också om att förtydliga reglerna kring om särskilda skäl finns för att ändå fortsätta med utbetalningar. Underhållsbidrag sköts normalt mellan föräldrar som inte bor eller lever tillsammans när barnet bor hos den ena föräldern – kostnaderna ska självklart delas på båda. Om inte betalningarna fungerar som de ska träder myndigheten in och betalar ut underhållsstöd, som sedan helt eller delvis ska återbetalas av den bidragsskyldiga föräldern. Om återbetalningarna fungerar bra ska avbryta underhållsstödet. Hanteringen ska då återgå till att skötas helt och hållet mellan föräldrarna. Justerad indragnings-bestämmelse inom underhållsstödet Enligt en granskning av Inspektionen för socialförsäkringen, ISF, är en . Det finns ganska stor risk för att problemen återuppstår . Det kan naturligtvis finnas en mängd olika orsaker till det. Missbruk, hot, våld och sådana saker är givetvis de mest allvarliga. Men även förekommande perioder av sämre ekonomi och arbetslöshet finns bland anledningarna till att vi nu behöver förlänga tiden. Regeringen har utrett frågan och lägger nu fram den här propositionen, där vi förlänger tiden från . Det finns en enighet i för det. Däremot finns det en oro hos åtminstone två partier för att de särskilda skälen, som vi nu förtydligar regelverket kring, fortfarande ändå inte skulle vara tillräckliga. Jag har förståelse och sympati för argumentationen i följdmotionerna men ser väl ändå inte riktigt att det skulle finnas stöd för den oron vare sig i utredningen eller i ISF:s rapport. Jag yrkar därför avslag på de motionerna. Vi vill sträva efter att föräldrarna klarar av ekonomin på egen hand och kommer överens. I de fall det inte går att komma överens finns de särskilda skälen där, med möjlighet att skjuta upp detta upp till . Men det är också viktigt att föräldrarna inte missbrukar systemet och använder myndigheten som ett slags bank eller förmedlingstjänst för underhållsbidraget i stället för att komma överens, om det nu finns förutsättningar att göra det. Det är inte bra för relationen mellan föräldrarna och inte heller bra för barnet. Det är helt enkelt inte barnets bästa, vilket var ledstjärnan för hela hanteringen av det här ärendet. Vi ska inte ha en politik som i onödan separerar föräldrarna ännu mer. Barn har rätt till båda sina föräldrar – eller alla sina föräldrar, även om de är fler än två. Och där har vi ju faktiskt nästa steg: att juridiskt erkänna flera föräldrar, men också att ändra föräldraförsäkringen, så att fler vuxna i barnets närhet får och kan ta ansvar. Ett första steg är nu att plocka upp och genomföra en tredelad föräldraförsäkring med fler pappamånader och möjligheter att föra över föräldradagar till andra vuxna i barnets närhet. Men det förslaget får vi nog återkomma till. Underhållsstödet är viktigt, inte minst för ensamstående föräldrar med dålig ekonomi – eller ensamstående mammor med dålig ekonomi, ska vi nog säga, för det här är en jämställdhetsfråga lika mycket som en fråga om barnets rätt. Det är också en fråga som handlar om att minska barnfattigdomen. När man gjorde om systemet med underhållsstöd 2016 och införde sexmånadersregeln, som vi nu förlänger, låg underhållsstödet för barn på . Det hade legat på samma nivå i . Före den höjning som gjordes 2015 hade det legat still på . höjde regeringen äntligen nivån med för barn och med för äldre barn. Det är en fördelningspolitisk åtgärd, en väldigt träffsäker åtgärd för att stärka ekonomin för framför allt ensamstående mammor och ett sätt att minska barnfattigdomen. Det är bra och jätteviktigt. Vi behöver gå vidare i den riktningen med fler förslag. Justerad indragnings-bestämmelse inom underhållsstödet Vi i har aviserat att vi vill fortsätta att höja underhållsbidraget och att det ska vara rejäla höjningar. Vi vill också höja bostadsbidraget för barnfamiljer. Dessutom vill vi indexera de här stöden, så att de inte fortsätter att urholkas på det sätt som har skett när det gått väldigt långa perioder, år , utan att höjningar gjorts. Sedan finns det självklart en hel del andra åtgärder för att minska barnfattigdomen och effekterna av att barn lever i dålig ekonomi. Det handlar till exempel om rätten till förskola, fritis och läxhjälp – så att man inte hamnar efter i skolan – samt om att motverka vräkningar av barnfamiljer. Det här är frågor som ligger väldigt nära. Det handlar om att bygga ett socialt hållbart samhälle, att alltid ta hänsyn till barnets bästa och att lyssna på barnet när vi fattar beslut och stiftar lagar som rör barn. Med det, herr ålderspresident, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och till regeringens proposition om en justerad indragningsbestämmelse inom underhållsstödet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) § 11 Avtal om social trygghet mellan och betänkande 2021/22:SfU7 Avtal om social trygghet mellan och (prop. 2020/21:199) Tjänstgörande ålderspresidenten konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 15.) § 12 om transportbidraget betänkande 2021/22:NU5 om transportbidraget (skr. 2020/21:210) Tjänstgörande ålderspresidenten konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 15.) § 13 Kommissionens meddelande om en långsiktig vision för till 2040 Kommissionens meddelande om en långsiktig vision för till 2040 Kommissionens meddelande om en långsiktig vision för till 2040 (COM(2021) 345) 39 (M): presenterade kommissionen meddelandet En långsiktig vision för – för starkare, sammanlänkade, resilienta – det vill säga långsiktigt uthålliga – och välmående landsbygdsområden . har fått i uppdrag att lämna ett utlåtande till kammaren över detta EU-dokument, och det är det vi gör här . Efter beslutet i kammaren skickar utlåtandet för kännedom till och till . Vi instämmer i kommissionens syn på att ingen människa eller plats ska lämnas utanför den utveckling som EU erbjuder. Landsbygdssamhällena har en viktig roll i att bygga EU:s framtid, och de bör ges en starkare röst och bättre möjligheter att utvecklas. Hur detta sedan ska göras råder det med all säkerhet olika åsikter om. För oss moderater är det oerhört viktigt att politiken bygger på att skapa tillväxt för att utveckling ska kunna ske. Därför vill vi se ett fokus på stärkt konkurrenskraft genom att produkter och tjänster är och fortsätter vara attraktiva och står sig väl för att attrahera köpare. På så sätt ökar vi välfärden och möjligheten att leva i hela landet. I den delen delar vi också kommissionens uppfattning att det inte går att se landsbygd som en helhet. Det är därför viktigt att man från europeiskt perspektiv ser de enskilda och olika ländernas förutsättningar. Här i till exempel finns stora skillnader mellan olika landsbygder. Därför måste en nationell landkännedom ligga till grund för olika åtgärder, och förslag bör utformas på ett sådant sätt att de inte ger upphov till snedfördelning. Det måste vara möjligt att leva i alla delar av unionen. Kommissionen tar till exempel upp vägnätet och transporter i meddelandet. Vi vill för vår del framhålla bilens fortsatta betydelse som transportmedel för landsbygden, i synnerhet i glesbygder med stora avstånd där kollektivtrafiken saknas eller inte är ett alternativ. Bilen är väsentlig för att kunna ta sig dit man ska. I det sammanhanget menar vi att vad som ska anses vara rimliga priser i kollektivtrafiken inte rimligtvis är en fråga för EU-nivån. Det är här man blir lite orolig, då skrivningar på den detaljnivån inte hör hemma på EU-nivån utan i våra regioner och kommuner. Kommissionen skriver om sammanlänkande av landsbygdsområden och stadsområden. Det behöver vi även inom vårt eget land. Det är oerhört viktigt för ett land som geografiskt är så vidsträckt som vårt att vi kan korta restider med flyg, inte minst för att ge möjligheter för besöksnäring och affärsresande, men även för familjeband. ser en framtid med elflyg som behöver fortsätta att vara en naturlig del av landsbygds- och glesbygdssammanlänkandet. Den gemensamma jordbrukspolitiken har en viktig roll att spela i landsbygdernas utveckling. Men även i detta fall känner vi en oro för utvecklingen, som går mot ökad detaljreglering. Vi vill i detta avseende också påminna om att vi motsätter oss den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Vi anser inte att den hör hemma i översynen av EU:s regionalpolitik. Det är också därför vi starkt ifrågasätter kommissionens formuleringar som antyder att den sociala pelaren ska vävas in i landsbygdspolitiken. Vi anser inte att den hör hemma i detta sammanhang. Kommissionens meddelande om en långsiktig vision för till 2040 Skogen skiljer sig markant åt mellan medlemsländerna. Skogspolitiken visar tydligt på att den nationella beslutskompetensen därför är avgörande. Det finns ett antal förslag på EU-nivå som i sak är skadliga för svensk skogspolitik. Exempel på det är taxonomi, LULUCF, RED II, och . Vi menar att det behövs en större förankring på både EU-nivån och den nationella nivån för bättre förståelse för olikheter vad gäller olika medlemsstaters skogspolitik för rekreation och hållbart brukande. Vi tycker också att det saknas tydliga konsekvensbeskrivningar för de flesta lagstiftningsförslag eller åtgärder som berör skogen. Vi vill därför betona betydelsen av att medlemsstater är och bör förbli självbestämmande när det gäller att utforma och genomföra sin nationella skogspolitik. Vi ser det därför som obestridligt att kommande förslag till regelverk och åtgärder ska respektera den nationella skogskompetensen. Kommissionen behöver som vi ser det både vara väl insatt i medlemsstaternas olika funktioner och inte göra andra tolkningar än vad medlemsstaterna avser med regler och åtgärder. Till exempel blir detta tydligt i fallet med taxonomin, där alltför snäva definitioner riskerar att vara kontraproduktiva i arbetet med omställningen mot en hållbar utveckling. Det är viktigt att detaljreglering på EU-nivå undviks där nationella lösningar är mer ändamålsenliga, kostnadseffektiva och proportionella. Det är vidare viktigt att åtgärderna inte leder till detaljstyrning av nationella myndigheters verksamhet eller till ökade administrativa bördor för myndigheter och för företag. Vi förespråkar en budgetrestriktiv hållning där förslag som har budgetära konsekvenser ska finansieras genom en omprioritering inom befintliga ramar, såväl inom den fleråriga budgetramen som i statsbudgeten. Initiativen bör genomföras på ett samhällsekonomiskt effektivt och inkluderande sätt inom ramen för långsiktigt hållbara offentliga finanser, och vi motsätter oss också tvingande åtgärder. En långsiktig vision för innehåller  platser som är engagerade  aktörer som ska tillhandahålla livsmedelstrygghet, ekonomi, varor och tjänster  blomstrande källor av natur  platser som drar full fördel av digital innovation  platser med entreprenörsinriktade, innovativa och kompetenta människor  levande platser med effektiva och tillgängliga tjänster  platser som präglas av mångfald Kommissionens meddelande om en långsiktig vision för till 2040  att förebygga och skapa motståndskraft mot katastrofer och kriser  långsiktigt uthålliga landsbygdsområden och starkare landsbygdsområden innefattande att tillgången till vatten, sanitet, hälso- och sjukvård, energi, transporter, finansiella tjänster, digital kommunikation ska kunna garanteras. Detta kan vi absolut skriva under på övergripande. Men vi vill också se vad det kommer att innebära konkret när förslagen kommer fram. Regeringen skriver att den avser att ta ställning till varje enskilt förslag allteftersom kommissionen presenterar och konkretiserar förslagen till åtgärder. Regeringen uttrycker att det inte ska gå mot detaljstyrning och administrativa bördor. Det är bra, och det är viktigt. Vi kommer att följa upp att så inte sker. Vi kommer mycket noga att följa alla grundvärden med ekonomiska aspekter och de bördor och administrativa detaljer vi oroas för. Vi har med detta framfört de kritiska punkter som vi ser har tagit vägar i som är oönskade. Vi vill redan på den här nivån förekomma med att vara tydliga med vilken resa vi ser framåt med att ländernas olikheter och kunskap och förståelse för länders egen kompetenskunskap ska tas till vara innan beslut fattas. Jag vill med detta yrka bifall till motivreservation 1 som är skriven av och . 40 (SD): körde jag långtradare i . Mitt jobb tog mig till i norr och i söder. Det tog mig till länder som vi länge betraktat som väst och länder österut som fram tills alldeles legat bakom järnridån. Under några intensiva år, innan svensk åkerinäring blev fullkomligt utkonkurrerad, hann jag med att köra lastbil i mer än 20 länder, alla med sin unika särprägel och charm. hade jag kommit hem från en längre vistelse i , ett land på andra sidan jordklotet där jag också tog mitt första lastbilskort. Det är ett land som med sin vidsträckta och otillgängliga outback faktiskt – trots att det ligger så ohyggligt långt bort och har så väsensskilt annorlunda klimat och fauna – i vissa avseenden har fler likheter med delar av glesbygd än vad landsbygden i många av våra EU-grannländer har. Jag kunde då jag körde långtradare börja min vecka i , ta färjan till , köra igenom och för att fortsätta till för att lossa. Därefter kunde resan gå vidare till där jag kunde hämta ett lass som jag körde med genom , och innan jag lossade det i . Väl i kunde jag hämta ett nytt lass, med slutdestination i . Ofta var det inte så. Ofta handlade det om snabba resor tur och retur från till länder som , , eller . Inte sällan var det stressigt, och ofta var det monotont. Men en sak kan jag försäkra er, och det är att jag har sett alla möjliga europeiska landskap rulla förbi utanför lastbilshytten på ett sätt som jag tror att få andra i denna församling har gjort. Kommissionens meddelande om en långsiktig vision för till 2040 Det var lärorikt. Jag lärde mig verkligen att uppskatta vad de olika länderna hade att erbjuda, från slingriga serpentinvägar i vingårdarnas till vänstertrafikvägar mellan hedar fulla med får i norra , från bergen i till ett flackt jordbruksland i . Skillnaderna var som ni kanske förstår stora, men likheter saknades heller inte. Trots att två decennier av vatten nu har hunnit rinna under broarna sedan jag var en utrikeschaufför tror jag att förhållandena och skillnaderna är snarlika än . Vart vill jag då komma med denna anekdotiska betraktelse ur mitt liv? Jo, herr ålderspresident, det är nämligen så att precis som Jönssonligan har EU en plan, eller snarare en vision. Det är en långsiktig vision som rör . Det kan man ju tycka är bra, och en plan är ju faktiskt bättre än ingenting. Det betyder i alla fall att landsbygdsområdenas utmaningar finns med på dagordningen. Så långt är allt gott. Men det finns också frågetecken eller snarare invändningar, och därav vår motivreservation. EU är stort. Länderna skiljer sig åt. Folktäthet, historia, geografi och kultur gör att vi faktiskt har olika förutsättningar. Ja, till och med inom ett avlångt land som skiljer sig förutsättningarna och utmaningarna åt mellan landsbygdsområden i norr och i söder. Jag tror att det är viktigt att bejaka det. Därför blir en sådan här produkt som EU:s vision för landsbygdsområden lätt lite urvattnad och generell. Det är inte någon kritik i sig utan snarare ett konstaterande. Det finns däremot delar i visionen som förtjänar kritik. Förutom det faktum att motsätter sig kommissionens hänvisningar till den sociala pelaren har vi också invändningar mot exempelvis skrivningar som rör skog och naturresurser värnar om det nationella självbestämmandet gällande brukandet av vår skog och andra naturresurser. Vi anser också att välfärdsfrågor är något vi ska besluta om själva, här i . Därför menar vi att skrivningarna om den europeiska pelaren för sociala rättigheter inte hör hemma i en översyn av EU:s regionalpolitik. Vi har också framfört kritik mot att det i visionen fästs för lite vikt vid bilens och flygets betydelse för att knyta ihop stad och land. är stort, och på sina håll är avstånden gigantiska. Befolkningsunderlaget är på sina håll långt ifrån sådant att det är realistiskt att förlita sig på kollektiva lösningar. Flyget nämns knappt med ett ord i visionen, vilket jag tycker är märkligt. Det talas också alldeles för lite om väginfrastrukturens värde för transporter av människor och gods i EU:s vision för landsbygdsområdena. Betänk att det från orter i norra , som eller , är närmare till närmaste svenska universitetssjukhus. Det är ungefär lika långt som det är från nordvästra hörn till den ukrainska gränsen i sydöstra . Jag tror exempelvis inte att förutsättningarna och villkoren för människor och företag i landsbygd är desamma som i landsbygd. Jag är faktiskt fullständigt övertygad om att skillnaderna är stora. Kommissionens meddelande om en långsiktig vision för till 2040 Att EU i sin vision talar om att bevara naturresurser, återställa landskap och skapa landsbygdsområden som främjar välbefinnande ger sken av att man vill förvandla landsbygdsområdena till rena reservat eller rekreativa parker för storstadsbor. Det om något är faktiskt lite oroande. Jag hoppas att min oro är obefogad och att detta inte är visionens faktiska intentioner. Bruket av våra naturresurser och entreprenörskap i våra landsbygder är nämligen på många håll en viktig del i att skapa de långa värdekedjor som utgör fundamenten i finansieringen av vårt välfärdssystem. Likaledes är bruket av våra naturresurser en grundförutsättning för att skapa möjligheter till entreprenörskap och tillväxt i våra landsbygder. Detta om något är något som främjar välbefinnande på riktigt. Under mina år som chaufför lastade och lossade jag på många företag långt ifrån storstädernas myller. Det var företag som är okända för många men som tillverkar alltifrån sågade brädor eller metertjocka pappersrullar till fordonskomponenter eller avancerade delar till tillverkningsindustrin. Ofta häpnade man över vilket know-how och vilken kompetens som finns på platser man annars aldrig hade besökt. Som riksdagsledamot i näringsutskottet har man en unik möjlighet att få kännedom om och knyta kontakter med företag ute i landet, långt utanför SL:s linjekarta. Låt mig konstatera att utan människor i vår landsbygd har vi inga lantbrukare, inga skogsbrukare, inga gruvarbetare, inga fjällguider och inga operatörer i vattenkraftverken. Vi har inga landsortsmackar och inga lanthandlar – ingen levande landsbygd. Landsbygdens villkor är därför viktiga och ligger mig varmt om hjärtat. Mycket av det som behöver göras för att stärka vår svenska landsbygd och skapa förutsättningar för regional tillväxt råder vi faktiskt över själva genom beslut som fattas i denna kammare. Att EU sedan har en vision om att stärka landsbygdernas ställning inom hela unionen är naturligtvis inget dåligt i sig. Det betyder dock inte att jag delar uppfattning om allt som står i dokumentet i fråga. Med det sagt, herr ålderspresident, yrkar jag bifall till motivreservation 2 till näringsutskottets utlåtande. 41 (C): Jag vill börja med att yrka bifall till motivreservation 3 från . Kommissionen lyfter i det meddelande vi diskuterar fram landsbygdsområdenas betydelse för den europeiska livsstilen och konstaterar att de senaste årtiondenas sociala och ekonomiska förändringar, exempelvis globaliseringen och urbaniseringen, håller på att förändra landsbygdsområdenas roll och karaktär. En åldrande befolkning och ett minskande antal invånare leder till en urholkning av infrastrukturen och av tillhandahållandet av samhällsviktiga tjänster på landsbygden, oro över minskade arbetstillfällen, inkomstminskningar och begränsningar i fråga om transporter och digital infrastruktur. I detta meddelande från EU tar man upp ett tiotal ståndpunkter som i sig är bra, även om de är mycket allmänt hållna och innehåller ord som potential, möjligheter, delaktighet, dynamik, inkluderande, hållbarhet, innovation, digitalisering, tillgänglighet och mångfald. Det är sådana ord som ska vara med i den här typen av dokument, men gör det någon skillnad? Kommissionens meddelande om en långsiktig vision för till 2040 Landsbygderna i såväl som i övriga EU uppvisar en stor variation av både sociala, ekonomiska och miljömässiga förutsättningar. Därför är det motiverat att tala om olika sorters landsbygder. Vi brukar ofta prata om skillnader mellan kommuner, fastän vi vet att skillnaden inom kommuner ofta är större än mellan kommuner. Skillnaderna i förutsättningar mellan olika landsbygder i är mycket stora. Men det finns också gemensamma nämnare för olika landsbygder, inte minst utmaningar kring glesa strukturer, långa avstånd, begränsad tillgång till lokala marknader och demografisk obalans. Dessa utmaningar påverkar utbudet från offentliga och privata aktörer och tjänster, till exempel vård, transporter, kultur och finanser. Jag är som centerpartist skeptisk till att EU har förmågan och de rätta verktygen för att lösa alla de olika svårigheter som finns i . Jag är inte ens säker på att man från detta hus eller från ska styra för mycket, utan man bör lämna över så mycket ansvar och resurser som möjligt till den nivå där medborgarna lever, nämligen till kommunerna. välkomnar kommissionens initiativ och meddelande om en långsiktig vision för unionens landsbygdsområden. Det finns politiska områden som även vi anser är särskilt viktiga att lyfta fram, nämligen att beslut och åtgärder som rör landsbygdsfrågor måste inkludera det faktum att landsbygder inte ser likadana ut överallt. I skiljer sig landsbygdsområdena åt väsentligt, inte minst när det kommer till avstånd och invånarantal. I sammanhanget är det också viktigt att betona att transportmöjligheterna ser väldigt olika ut i . På vissa håll finns inte ens en tillstymmelse till kollektivtrafik med tåg eller buss, och av den anledningen är bil, lastbil och flyg viktiga för att kunna bo, leva, verka och driva företag i stora delar av vårt land. Målet är naturligtvis att dessa transporter ska ställa om och bli mer klimatanpassade, men det måste vara oomtvistat att transporterna har en viktig roll att fylla i , EU:s näst mest glesbefolkade land. Vad gäller förslag på lagstiftning och andra åtgärder vill vi poängtera vikten av att detaljstyrningen från EU minskar, eftersom den administrativa bördan ständigt växer för både myndigheter och företag. Detta är något som hämmar möjligheten för regioner och landsbygder i hela EU att utvecklas. Dessutom är det viktigt att betona att skogspolitiken inte ska styras från EU utan fortsätta vara en nationell fråga.