prot · H80995 · 2021-03-17 00:00:00 — Då handlar det inte bara om att utreda vad som varit utan också om att våga se. Ska vi ha hela den här organisationen på samma sätt som vi har haft den, eller måste vi förändra hur själva adoptionsprocessen går till i ? Det hoppas jag verkligen att regeringen tar tag i . Det här är ett betänkande som har otroligt många frågor. Jag har ägnat mig åt det som rör familjerätten. Det finns fler frågor – bland annat den om ett testamentsregister, som jag vill nämna eftersom det är ett tillkännagivande som också bygger på ett centerpartistiskt förslag. Avslutningsvis yrkar jag bifall till reservation nummer 5. Jag kan nu yrka bifall även till reservation nummer 8 eftersom min moderata kollega har gjort det tidigare. 56 (SD) replik: Jag tänkte spinna vidare lite på frågan om surrogatmoderskap. För mig är det ganska självklart att barn inte är en handelsvara och att kvinnors kroppar inte är fabriker för att producera barn. Så sent som , på den internationella dagen mot våld mot kvinnor, uppmanade 200 kvinnoorganisationer från 50 olika länder medlemsstaterna i för internationell privaträtt att stoppa organisationens förslag till registrering av internationella surrogatarrangemang. anklagades för att gå surrogatindustrin till mötes genom att arbeta för att legalisera handel med kvinnors reproduktiva rättigheter. Kvinnolobby krävde att skulle agera för att stoppa denna handel med barn. Även har efterfrågat ett totalt förbud mot alla sorters surrogatmoderskap, även utomlands. Listan på organisationer som vill förhindra handel med barn kan göras nästan hur lång som helst. Problemen kring surrogatindustrin har varit många. Kvinnor har skadats och till och med dött. Barn har farit illa. Beställare har ångrat sig och vägrat ta emot barnet. Förmedlare har krävt ersättning från kvinnor som blivit gravida eller till och med fött egna barn när de varit föremål för uthyrning. Många länder har förbjudit surrogatmoderskap och aldrig tillåtit sådana. Vad är det som får , att tycka att surrogatmoderskap är något som vi måste skynda på att införa och förenkla i ? 57 (C) replik: Tack, , för frågan! För mig handlar det om att reglera något som vi behöver ha bra reglering runt. Ja, det finns kvinnor som inte är värdmödrar av egen, fri vilja. Men det är just därför jag säger att jag vill införa ett altruistiskt – det vill säga ett frivilligt, icke ekonomiskt – värdmoderskap i . Tillåter vi det i behöver inte svenska par som vill använda sig av den här möjligheten åka till ett annat land. Det handlar också om de familjer som väljer att åka till ett annat land. Där behöver vi från svensk sida säga: Okej, vilka länder har vi? Vad finns det för avtal? Vad har vi för säkerhet och garantier att det här går till på ett bra sätt? Så länge vi låter det vara oreglerat kommer det att fortsätta vara stora problem. Men om vi i stället hjälper föräldrar att komma på rätt väg kommer det att ske på ett bättre sätt. När vi nu har reglering för att till exempel en insemination ska fungera på ett bättre sätt har det blivit bättre och inneburit ökad trygghet för alla inblandade parter. Återigen – det är barnen det handlar om. Barnen ska ha sina vårdnadshavare, oavsett på vilket sätt de kommit till. Det är inte barnen som väljer, men de ska ha sina vårdnadshavare. 58 (SD) replik: Hela reservationen handlar om att göra det enklare att utnyttja kvinnor i andra länder och att göra det enklare att få hit barnen efter att man har utnyttjat kvinnor i andra länder. Först var det till länder som och som västerlänningar vände sig för att hyra en livmoder. Men efter hand som dessa länder har förbjudit handel med surrogatmoderskap har den flyttat, främst till andra länder med dålig ekonomi, där kvinnans ställning är låg. Dessutom kan vi ofta läsa om hur skamfullt det är för kvinnorna att sälja sin kropp. En kvinna från som själv tidigare fött ett surrogatbarn och väntar sitt andra säger att detta inte är något hon är stolt över och att hon aldrig kommer att berätta för sina egna barn om hur hon försörjt sig eftersom det skulle vara alltför skamfullt. Denna handel vill alltså och andra partier mer eller mindre legitimera. Man vill dessutom påskynda detta – man tycker inte att arbetet med att få denna handel att fungera bättre och att legitimera den går tillräckligt snabbt. Det finns på nätet ett flertal internationella företag som gärna hjälper till med denna handel med kvinnor – mot betalning, givetvis. De ställer gärna upp för att hitta fler kvinnor som kan användas i handeln med barn. har vi dock ett regelverk som till viss del hindrar detta eftersom regelverket inte är anpassat för denna organiserade företagsform. Varför vill man gynna denna industri? Jag förstår det faktiskt inte alls. 59 (C) replik: missförstår mig medvetet. Jag är inte ute efter att gynna en industri. Det är just därför jag vill bygga upp ett regelverk som gör att detta inte blir ett gynnande av en industri. Jag vill att barn ska kunna födas och få trygghet och vårdnadshavare i . Jag vill att detta ska ske på frivillig basis. Och jag tror på riktigt att om vi ger möjligheten i kommer det att bli en del i att få det tryggare. Men självklart måste vi också ha godkända avtal med länder och med dem som hjälper till att genomföra värdmoderskap. Jag är helt övertygad om att det finns många kvinnor som gör detta av fri vilja. Det finns de som inte gör det av fri vilja – det är jag också medveten om – och som använder sig av detta av ett skäl som vi tycker är oetiskt. Just därför behöver vi reglera det. Jag tycker nog att medvetet missförstår mina ambitioner i detta. 60 (V): Jag blev lite överrumplad nu i debatten. Jag trodde inte att de internationella adoptionerna skulle tas upp och debatteras. Detta är en fråga jag har drivit ett tag. har drivit frågan i riksdag. SVT kom då med ett avslöjande om adoptionerna från och att de inte gått rätt till. Vi var inte först med att prata om och diskutera dessa frågor. Först ut var folk som blivit adopterade, som på enskild nivå hade drivit frågorna och till slut organiserade sig för att kunna sätta ännu mer tryck. Det gläder mig att även andra partier nu ser allvaret i hur dessa internationella adoptioner har behandlats. Vi har tidigare motionerat om att utreda de internationella adoptionerna till – då fick vi inget gehör. Jag är glad att det nu verkar som att vi får gehör för detta. Jag har dock ingen förståelse för varför vi skulle stanna när det gäller att utreda de internationella adoptionerna. Hände det något speciellt 1999, som gör att vi ska stanna då? Jag säger att vi ska utreda alla adoptioner. Alla som har blivit adopterade måste känna sig trygga med att det har gått rätt till. Det är många som har drabbats. Så utred ordentligt! Med detta sagt – tillsattes en utredning om en föräldraskapsrättslig lagstiftning för alla, något vi har motionerat om. En del av uppdraget tar sikte på att göra könsneutral, och utredaren ska överväga att införa ett mer generellt och könsneutralt föräldraskapsbegrepp. Dagens familjerättsliga lagstiftning utgår i mångt och mycket från heteronormativa föreställningar om hur en familj ser ut och innehåller många bestämmelser och antaganden kopplade till kön och sexualitet. Sedan samkönade par fått rätt att ingå äktenskap, adoptera och inseminera har dock vissa tillägg gjorts i de befintliga bestämmelserna. Mot bakgrund av den rättsliga och samhälleliga utvecklingen framstår det som omotiverat att upprätthålla och behålla den nuvarande heteronormativa och könsstereotypa lagstiftningen, som dessutom blir allt svårare att tillämpa på ett rättssäkert och bra sätt. anser att det saknas skäl att dela upp föräldraskapet och göra åtskillnad mellan moderskap och faderskap. Oavsett vilken sexuell läggning och vilket juridiskt eller biologiskt kön den person som föder barnet har är ju den personen barnets förälder. Samma sak gäller för den eller de personer som i övrigt är att anse som barnets föräldrar. Utredningen som är igång tillsattes efter att vi motionerat om detta. Jag kommer att följa arbetet med frågan och hoppas att kommande lagstiftning kommer att följa med . Det är också propositioner på gång på det familjerättsliga området. Förslag kommer om att underlätta för föräldrar när deras barn har fötts. Lagar och regler ska anpassas efter dagens samhälle. har tidigare motionerat om att de otidsenliga rutinerna för fastställande av faderskap när föräldrarna är ogifta måste förenklas och moderniseras. Vi har pekat på att en föräldraskapspresumtion – en bekräftelse av föräldraskapet – alltid ska gälla i de fall där paret, oberoende av sexuell läggning eller kön, är gifta eller registrerade partner. Barnets ställning ska också stärkas enligt regeringens förslag. anser bland annat att varje barn bör ha en klar och uttalad rätt att föra fram sin åsikt i samband med tvister om vårdnad, boende och umgänge. En ovillkorlig rätt för barn att komma till tals i dessa frågor ligger helt i linje med FN:s konvention om barnets rättigheter. Vi menar att även små barn har åsikter om sin levnadssituation som är värda att tas på allvar. Rätt till ett eget juridiskt biträde gynnar alla barn vars föräldrar tvistar om vårdnad, boende eller umgänge, i synnerhet de barn som far illa. Runt om i världen är förhållandena olika för hbtq-personer. I en del länder riskerar man dödsstraff. I har rättigheterna varit på tillbakagång . Det har införts lagstiftning som förbjuder propaganda för icke-traditionellt sexuellt umgänge. Hatbrotten ökar i landet. I inför man hbtq-fria zoner. Katolska präster ska inte välsigna samkönade relationer längre. Det uttalade med motiveringen att inte kan välsigna synd. Då är det extra viktigt att vi fortsätter att gå i rätt riktning. Arbetet med hbtq-frågor i har varit framgångsrikt . Samkönade äktenskap är tillåtna i samtliga nordiska länder. I förhållandet mellan dessa länder gäller den nordiska äktenskapskonventionen. Den innehåller inte några bestämmelser som utesluter samkönade äktenskap eller samkönade makar från tillämpningsområdet. Däremot gäller den nordiska äktenskapskonventionen inte för registrerade partnerskap. Det kan vi enkelt fixa till. Jag yrkar bifall till vår reservation 2. 61 (M) replik: Jag håller med om mycket av det som blev sagt i föregående talares inlägg. Jag har dock en fråga på ett område som inte berördes där. kom utredning Barns och ungas rätt vid tvångsvård, där han lyfter fram barnets bästa som ett eget rekvisit i dessa ärenden. ”Rekvisit” betyder att vissa förutsättningar ska finnas vid ett avgörande. föreslår utskottet ett tillkännagivande till regeringen som handlar om vårdnadsöverflytt och adoption av familjehemsplacerade barn, där vi säger att barnets bästa ska finnas med. Vi använder inte ordet ”rekvisit”, men vi menar att det ska finnas med här. , och har valt att reservera sig mot tillkännagivandet med argumentet att redan har framfört ett tillkännagivande till regeringen. För någon vecka sedan kom en annan utredning som handlade om när tvångsvård av barn och unga ska upphöra. Den utredare som lade fram förslaget säger att barnets bästa inte kan finnas med som eget rekvisit där och att man därför inte ska ta hänsyn till det. vet jag att och egentligen tycker att barnets bästa ska finnas med. Därför undrar jag: Litar på att regeringen faktiskt tar med barnets bästa när den nya utredningen ska tillsättas? 62 (V) replik: 63 (M) replik: Tack, , för svaret! Jag vill ju inte säga att är naivt eller att är naiv. Men jag tänker på att socialutskottet lade fram ungefär samma tillkännagivande som civilutskottet hade . Där lyfte vi tydligt fram att barnets bästa ska finnas med. I den utredning som kom säger man dock att barnets bästa inte kan finnas med, för det är rättsosäkert. Vi i , , , och säger tydligt till regeringen: Missuppfatta oss inte! Sätt barnets bästa främst! Med tanke på det utredningsförslag som kom ser vi att regeringen inte är tillräckligt lyhörd. Regeringen behöver få höra detta återigen, tydligt från . Det får regeringen i och med det här tillkännagivandet. Men ännu bättre hade det varit om det hade varit ett enat utskott som stod bakom detta tillkännagivande, där vi tydligt säger det återigen – det kan inte upprepas tillräckligt ofta – att barnets bästa ska finnas med. När en ny utredare ska tillsättas ska man vara tydlig med att det ska finnas med som eget rekvisit. fanns det med, och en majoritet av remissinstanserna sa ja. Varför är ni inte med oss den här gången? 64 (V) replik: Det är klart att vi jobbar för barnets bästa. Bland annat tog jag i mitt anförande upp att barn borde få ha eget ombud vid juridiska tvister när det gäller umgänge och vårdnad just för att barnets röst ska bli hörd. Det ska inte handla om två föräldrar som slåss om ett barn utan om att barnet ska ha rätt till en bra framtid. Vi har sett hur barns rätt inte alltid kommer i första hand. Se på de internationella adoptionerna, till exempel! Där har barn kommit i kläm. hörde jag en radiodokumentär i , Att ta ett barn, som visar den andra sidan av hur det kan gå när man försöker få en annan familj att ta hand om ett barn. För inte så länge sedan försvann en flicka som var omhändertagen här i . Hon hade uttryckt sin motvilja mot att vara på det ställe där hon hade blivit placerad. Det är alltså viktigt att se båda sidor av saken. Jag håller med om att vi ska lyfta barnets bästa och se till barnet. 65 (KD): I detta betänkande föreslår utskottet att riktar två tillkännagivanden till regeringen. Det ena gäller testamentsregister, och det andra gäller familjehemsplaceringar och möjligheten till vårdnadsöverflyttning och adoption i det sammanhanget. Vi kristdemokrater står bakom bägge dessa tillkännagivanden och är glada över att vi kan enas i dessa två viktiga delar. Politik handlar ofta om att visa skillnader, men jag tror också att det är viktigt att ibland visa enighet och få till stånd förändringar gemensamt. Visst är det jobbigt att planera i förväg, men allt som oftast är det till stor hjälp för oss som medborgare. Man får saker som man önskar, och det blir oftast mindre problemfyllt när man tagit sig den extra tiden att planera. Tänk dig själv att du även har tänkt och planerat vad som ska hända med dina tillgångar efter att du gått bort och att du har upprättat ett testamente. Men om det finns flera testamenten kan det vara svårt att veta vilket som gäller. Eller man kanske inte hittar ditt testamente – det kanske till och med är spårlöst borta. För mig och för många är det viktigt att så långt som möjligt säkerställa att den sista viljan hos en person kommer fram om personen har planerat vad som ska hända med tillgångarna. Kan någon förklara för mig varför det är skillnad mellan bouppteckningar, äktenskapsförord och testamenten när det handlar om att säkerställa vad som sker med tillgångar? Bouppteckningar och äktenskapsförord ska enligt lag registreras hos , men av någon outgrundlig anledning gäller det inte testamenten. När det gäller testamenten gäller i princip ingen ordning alls för att de ska ha rättslig grund vid dödsfall, vilket i mitt tycke snarare skapar problem än löser dem. Den som skriver ett testamente har inga garantier för att det inte försvinner om det förvaras i hemmet eller i ett bankfack som kan öppnas utan vittnen. Den som tar del av testamentet har i sin tur väldigt få garantier för att det har tillkommit på rätt sätt eller att det verkligen är personens sista vilja. I vår rättsgrund kan ett testamente vara antingen skriftligt eller muntligt utifrån vissa former. Den som saknar familj i livet är i praktiken beroende av att få sitt testamente registrerat. Den som vill testamentera en del av sin kvarlåtenskap till någon annan än de närmaste familjemedlemmarna tvingas leva med risken att testamentet helt enkelt förstörs av någon som har intresse av det. Det skapar rättsosäkerhet. riktade , på civilutskottets förslag, ett tillkännagivande till regeringen om att gå vidare med arbetet att se över möjligheten att registrera testamenten i ett register i offentlig regi. Enligt tillkännagivandet bör regeringen också i ett lämpligt sammanhang återkomma till och redovisa resultatet av det arbetet. I en interpellationsdebatt som jag hade med ministern 2019 sas det att arbete pågår. Dock har vi inte sett något resultat av detta arbete. Jag får väl förutsätta att de på är inlåsta och har workshoppar kring detta ämne då det verkar extra svårt att komma med ett resultat. Det finns redan en utredning som talar om hur detta kan vara. Detta har dock tagit för regeringen, så jag börjar undra var någonstans det här arbetet utförs. Man kan fundera på ifall skulle bli unikt om man skulle skapa ett testamentsregister. Nej, det skulle vi inte bli. Det finns i ganska många länder. Grannländerna och har ett liknande system, så det skulle inte alls vara unikt om vi skulle ha ett sådant i . Jag menar att ett testamente är en persons sista vilja och att det minsta vi kan göra som politiker är att skapa ett så smidigt och rättssäkert system som möjligt. För mig är det ett testamentsregister. Jag är väldigt glad över att ett enigt utskott kan ställa sig bakom tillkännagivandet om ett testamentsregister och sätta extra press på regeringen när det gäller detta. 66 (L): Barns rätt till sina föräldrar får inte bli föräldrarnas rätt till sina barn. Barns bästa måste alltid gå först. Barn är inte föräldrarnas ägodelar. Barnets rätt till trygghet, omvårdnad och kärlek måste alltid sättas främst. Om inte föräldrarna förmår ge detta är det politikers och myndigheters ansvar att göra det. När ett barn är placerat i familjehem och de biologiska föräldrarna önskar återfå sitt barn ska barnets bästa vara avgörande. Så är det inte . Därför måste lagen ändras, och därför riktar utskottet på nytt ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen ska återkomma med lagförslag för att säkerställa att barnets bästa verkligen går före alla andra intressen när det gäller vårdnadsöverflyttning och adoption vid familjehemsplaceringar. Sedan det förra tillkännagivandet har det kommit ett antal förslag på lagändringar inom området, bland annat att tvångsvård inte ska upphöra om inte omständigheterna i hemmet förbättrats på ett genomgripande och varaktigt sätt. Det kan låta bra, men det är inte tillräckligt. saknas ett tydligt barnperspektiv. Vi anser att man vid prövningen av tvångsvård behöver fästa särskild vikt vid barnets inställning och om barnet sedan låg ålder eller har vårdats i ett familjehem. Vi kommer att fortsätta kämpa för att barnets bästa ska vara utgångspunkten och att barns röst ska höras såväl när det gäller denna fråga som när det gäller många andra frågor. Vi har även ett par reservationer i ärendet som jag vill lyfta upp. Den första handlar om åldersgräns i sambolagen. saknas det en åldersgräns i sambolagen, vilket innebär att även vuxnas förhållanden med omyndiga räknas som samboförhållanden i lagens mening. Det finns enligt vår mening skäl att problematisera det faktum att sambolagens reglering blir fullt ut tillämplig trots att barn har begränsad rättslig handlingsförmåga i ekonomiska frågor. Vi anser att det behövs en fördjupad analys så att inte sambolagen i något sammanhang kan användas för att ge legitimitet och erkännande åt samma förtryckande traditioner som ligger bakom till exempel barnäktenskap. Den andra reservationen handlar om digital meddelandehantering. deklarerade 6 ½ miljon svenskar digitalt. De flesta är vana och förutsätter att det mesta kan hanteras digitalt. Det är bra att det numera är möjligt att skicka in samtliga handlingar digitalt till domstolar i familjerättsliga mål och att Utredningen om faderskap och föräldraskap föreslår att det ska vara möjligt med elektronisk bekräftelse av faderskap och föräldraskap. kan vi konstatera att det fortfarande inte är möjligt med digital hantering vid till exempel registrering i äktenskapsregistret av äktenskapsförord, gåvor mellan makar, bodelningshandlingar och ansökan om hindersprövning. Vi tycker att familjerättsliga handlingar som huvudregel bör kunna upprättas respektive lämnas in elektroniskt. En annan fråga, herr talman, där dagens lagstiftning behöver moderniseras handlar om gemensam vårdnad för ogifta föräldrar. Det föds numera fler barn utanför ett äktenskap än inom ett äktenskap. Nuvarande lagstiftning, som per automatik utesluter fäder som vårdnadshavare i de fall de inte är gifta med barnets mamma, är otidsenlig, brister i jämställdhet och är negativ ur ett barnperspektiv. har också kommit fram till att det inte överensstämmer med att föräldrar som är ogifta vid barnets födelse inte direkt ges gemensam vårdnad om barnet. Huvudregeln bör därför vara att alla barn från födseln står under vårdnad av båda föräldrarna. Slutligen, herr talman, vill jag säga ett par ord om överförmyndare. Det behövs en bred reform av systemet med överförmyndare, gode män och förvaltare. En ny utredning bör tillsättas för att belysa och lösa de problem som finns med rekrytering och tillsyn. Bland annat behöver en nationell tillsynsmyndighet inrättas och ett nationellt ställföreträdarregister införas så att ställföreträdare som visat sig olämpliga för uppdraget i den egna kommunen inte kan erbjuda sina tjänster i en annan kommun. Vi står självklart bakom alla våra reservationer i ärendet, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 11 om automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 13.) betänkande 2020/21:CU9 67 (M): Jag skulle vilja börja med att för tids vinnande yrka bifall bara till reservation 1, även om vi naturligtvis står bakom båda våra reservationer i betänkandet. Detta motionsbetänkande är lite speciellt eftersom det har titeln och det egentligen spänner över en väldig massa fler betänkanden från civilutskottet, bland annat betänkandet med titeln , som vi behandlade här för bara ett par . Alla dessa betänkanden hänger ihop när vi pratar om bostadspolitikens funktionssätt i . Det känns som att det var väldigt som började. Jag tror tyvärr att det beror på att det har hänt så lite från regeringens sida på detta politikområde. fick alldeles en ny bostadsminister i form av , herr talman. Hon inledde sin presskonferens med att konstatera att det är viktigt att påpeka att uppdraget som bostadsminister handlar om mycket mer än bara bostadsbyggande. Det är i och för sig i sak korrekt. Men problemet är, herr talman, att denna regering och kanske i synnerhet , som har haft bostadsministerportföljen under hela regeringen tid, har låtit bostadspolitiken handla om i princip allt utom att se till att skapa bättre förutsättningar för att bygga i det här landet och se till att det blir enklare, smidigare och billigare. Regeringens största bostadspolitiska reform är att man lägger på att subventionera bostäder som i väldigt hög utsträckning ändå hade blivit byggda. Man talar sig gärna varm för att det är problematiskt med vinster i välfärden. Men dessa pengar som rimligen hade kunnat göra nytta någon annanstans i maskineriet eller – varför inte – hade kunnat gå tillbaka till medborgarnas egna fickor, där de från början hört hemma, har lagts på att subventionera bostäder som ändå hade blivit byggda. Analysföretaget har gjort en studie av vilka som fått dessa lägenheter. Ett av målen har varit fördelningspolitiskt – att det ska byggas billiga hyresrätter – men vi kan konstatera att många som har fått lägenhetskontrakt har lika höga eller högre inkomster än genomsnittet på de orter där bostäderna har byggts. I stor utsträckning har de tilldelats människor som redan är etablerade på bostadsmarknaden. Jag tänker inte moralisera över detta, herr talman, men det säger något om reformens stora trubbighet. En annan dysfunktionell sak på den svenska bostadsmarknaden och i dess funktionssätt är hyressättningssystemet. En av januariavtalets viktigaste delar var, som uttryckte det, de fem punkter som handlade om reformeringen av hyressättningssystemet.