prot · H809114 · 2021-04-27 00:00:00 — Vad är det som inte har fungerat? I svaret nämns också att det har genomförts ett antal försök att anpassa det allmänna uppdraget. På vilket sätt då? Vilket problem skulle vi lösa? Det finns en hel del frågor här, och jag ser fram emot att få några fler svar, som vi inte fick i interpellationssvaret. Jag ser stora bekymmer här. Det som har byggts upp under denna långa tid och som statsrådet lyfte fram, fru talman, är tilliten mellan det offentliga och det enskilda i och med jägarintresset. Man har byggt upp både en förvaltning av det vilda och eftersöksorganisationer som har fungerat för vilt på ett bra sätt. Även om vi inte har sett det är jag orolig för att de kommer att bli lidande av beslutet. Jag är orolig att det leder till en ökande centralisering av jaktfrågorna. Vi har sagt att vi vill se precis tvärtom. har drivit att landets viltförvaltningsdelegationer ska få mer att säga till om och att de ska få ta fler beslut. känns det mer som att vi drar makten ifrån landet tillbaka till det offentliga och . Finns det inte orosmoln eller bekymmer i detta? Jägarna brukar inte hysa den största respekt för eller några förhoppningar om . Detta hör och läser man på flera ställen. Det gör också att man oroar sig över den ökande centraliseringen. Det måste ha funnits en tanke med detta som nog inte har kommit fram på något sätt riktigt . Jag skulle vilja höra statsrådet resonera och problematisera kring detta. Jag förstår inte, fru talman, vad detta skulle lösa. 83 (M): Tack, , för en oerhört viktig interpellation! Viltvårdsfonden – det är dit pengarna går från alla statliga jaktkort som jägarna löser. Det är alltså jägarna som betalar de jaktkort som finansierar Viltvårdsfonden. Varför ska man betala jaktkort om man inte vet att pengarna går till rätt saker? Vad är det som tar emot så mycket hos regeringen och som gör att man inte vill inrätta en viltvårdsmyndighet? För min del kan jag gärna byta tre andra myndigheter mot den. Vi kanske kan lösa den problematiken, vem vet? ska ta ansvar och ordna upphandling av trafikeftersök och viltövervakning. Min pappa har så länge jag minns hållit på med trafikeftersök. Han klev upp tidig morgon, i snöstorm och i solsken, han klev upp , oavsett om det var eller , han åkte långt och han åkte kort och han åkte med eller utan skoter. Det var antingen väg eller järnväg – allt för att snabbt minska djurets lidande. Jag är rädd att det här ska gå ut över djuren, fru talman – att vi inte får till en bra organisation för att snabbt kunna hantera skadade djur, som har för vana att krypa undan och gömma sig. Det krävs duktiga människor. Vad var det som inte fungerade, frågade min kollega. Ja, vad var det som inte fungerade tidigare? Om man tar väldigt snabba, oförankrade beslut finns det, eller borde det åtminstone finnas, ett tydligt problem som man snabbt vill lösa. Vad var det som inte fungerade? Vad var det som var så brådskande att man tog detta beslut, totalt oförankrat? Vad är det man vill lösa? Vem är det som ministern och regeringen tror ska kliva upp mitt och ge sig ut tidig morgon eller sen kväll, i snöstorm, i solsken, i regn eller när det är riktigt kallt? Hur ska man få det att bli på ett bättre sätt än vad det är ? Det måste finnas ett väldigt bra svar på dessa frågor, men har vi inte fått några bra svar. Därför upprepar jag den fråga som mina kollegor redan har ställt: Vad var det som var så brådskande att förbättra i denna fråga och som skulle göra det mycket bättre än vad det är ? 84 Statsrådet (S): Jag vill börja med att särskilt tacka för att han lyfter upp denna fråga. Det är en fråga där det förekommer många felaktiga bilder, inte minst i jaktmedier och på olika typer av sidor. Det är många missförstånd och, tror jag, också en bild av gamla förslag som har funnits och som blandas ihop med det nuvarande förslag som finns . Därför tycker jag att det är angeläget och bra att vi får ha en debatt där vi kan säkerställa att vi diskuterar utifrån fakta. Jag ska försöka börja beta av frågorna. Det är många som ställt frågor, och det kommer att bli en utmaning rent tidsmässigt att hinna med alla. Jag ska börja med den första delen, som jag tycker är viktigast. Först av allt vill jag slå fast att beslutet inte har fattats utifrån att det finns något missnöje med hur har hanterat det allmänna uppdraget, tvärtom. Beslutet fattas för att säkerställa att och det allmänna uppdraget ska kunna leva också i en ny tid. Det har påpekats i debatten att uppdraget tillkom 1938 och har funnits väldigt . Det är helt sant, och min ambition är att det ska fortsätta att leva väldigt . Men det behöver anpassas till gällande lagstiftning. Lagar ser inte ut som de gjorde 1938. Den lag som framför allt har lyfts upp som problematisk i sammanhanget, också , är lagen om offentlig upphandling. Jag tror faktiskt att även , som följer dessa frågor noga, är medveten om den kritik som finns från olika intressenter på detta område. Vi kan börja med att konstatera att den första frågan i detta sammanhang handlade om dialogen med och på vilket sätt den skett. Jag har alltid dialog kontinuerligt med alla mina ansvariga myndigheter, intresseorganisationer och näringar. I detta sammanhang kan jag konstatera att är en viktig organisation som vi har löpande dialog med inför en rad olika frågor, givetvis också i denna. Det ska inte förväxlas med en förhandling. Vi förhandlar självfallet inte med andra än andra politiska partier eller ibland med andra länder om olika saker, men vi har en dialog, och en inlyssnande sådan. När vi har tittat på hur denna fråga ska hanteras utifrån en upphandlingsrättslig problematik har vi varit väldigt måna om att lyssna in andra kritikområden som har funnits, inte minst utifrån jägarnas perspektiv. Det är frågor om underfinansiering. Man har haft samma bidrag i väldigt . Man har fått sina bidrag år för år. Man har tyckt att det har varit ett problem när det gäller att utveckla sin verksamhet. Det är några exempel som vi nu lyfter in i detta sammanhang och säkerställer att vi också löser när vi nu tar ett grepp om detta. Sedan görs det ett ifrågasättande kring EU-piloten. Här kan jag bara konstatera att jag inte delar bild av hur EU normalt sett jobbar. Det gör inte heller tjänstemännen på olika departement. Det är då inte bara mitt departement utan många departement som har varit inblandade i detta. Det är alldeles korrekt att det finns en enskild som har klagat. I det läget tittar EU på om man ska ta det vidare eller inte. Här gjorde man en rättslig analys och bestämde sig för att väcka ett pilotärende mot eftersom man ansåg att det fanns skäl för rättslig kritik. Vi svarade på frågan 2016 och har sedan haft en löpande dialog. Detta pilotärende har levt då man ansåg sig nöjd med det svar som vi gav, givet att vi skulle se över detta för att säkerställa att rågången mellan bidrag och upphandling skulle ses över. 85 (KD): Jag tackar statsrådet för delar av svaret. Det är många saker som man skulle kunna ta tag i här. Det allmänna uppdraget, eller jakt- och viltvårdsuppdraget som det egentligen heter numera, har uppdaterats efter 1938. Det är ingen lag som ligger kvar . Mig veterligen har det i alla fall uppdaterats två gånger och då med riksdagsbeslut. Det har även ställts en del frågor om hur regeringen nu kan gå in och göra ändringar när det har krävts riksdagsbeslut. Statsrådet påtalar att det har kommit rättslig kritik från flera aktörer. Jag har bara noterat en aktör när jag har letat, och det är den ena regeringspartnern – alltså . EU lägger ned ett pilotärende när man är klar med det. Här säger : Vi ska se över detta. Sedan har EU inte en aning om vad denna översyn kommer att leda till. Innebär det att anser att det är bra som det är och inte gör någonting eller gå all in? Det vet inte när regeringen säger att detta ska ses över. Det är väldigt märkligt att EU helt plötsligt i detta fall skulle nöja sig med det. Vi kan fundera på vad det är som gör att jakt- och viltvårdsuppdraget nu skulle bli bättre. Stora delar av uppdraget rycks bort. Man får mindre pengar, och då blir det helt plötsligt bättre. Vi i har motionerat om att uppdraget ska ges just för att det ska vara mer lätthanterligt och lättare att planera och att man ska få besked tidigare än sent inför det nya året. har regeringen lovat att det ska ges över . Men drar man bort mycket av grunden. Vad är det som blir bättre av det? Flera av kollegorna har varit inne på, inte minst , att det sker en viltolycka i . Vem är det som drar ut i alla väder under dygnets alla timmar för att förkorta djurets lidande? Jo, det är en eftersöksjägare. Det är en jägare som har mycket god kompetens på området och som dessutom lägger ned ofantligt många timmar och mycket pengar på att ha en bra eftersökshund. De gör samhället en tjänst . På vilket sätt anser statsrådet att hon och regeringen nu har motiverat dessa vardagshjältar till att fortsätta med detta uppdrag som ska upphandlas av en myndighet som dessutom har ett oerhört lågt förtroende hos jägarkåren, inte minst på grund av den havererade rovdjurspolitiken? Därefter ska jag gå över till det som kanske har retat upp folkrörelsen allra mest. Regeringen har alltså beslutat att delar av Svenska Jägareförbundets allmänna uppdrag ska upphandlas. Här är det då fråga om föreningar som är rakt kontraproduktiva mot det som jägarna står för. Men det är jägarna som betalar in pengarna till Viltvårdsfonden. Det är till exempel som söker pengar för bevarandet av vitryggig hackspett, vilket man har gjort och fått tidigare. Det kan ifrågasättas. Jag har ingenting emot hackspett. Men varför i hela friden är det jägarna som ska betala för det? Jaktkritikerna söker för att man ska argumentera mot löshundsjakt, ge ut en medlemstidning, få bort jakt med hagelvapen, snaror och fällor, besiktiga och godkänna jaktpass, granska och överklaga skyddsjakter, föra sälarnas talan – apropå tidigare debatt – och skydda bävrarnas habitat, granska myndigheter och vara med vid eftersök. Detta är helt barockt. Kan ministern garantera att dessa föreningar inte får pengar ur Viltvårdsfonden? 86 (M): ställde en enkel fråga till ministern: Vad är det som inte har fungerat? Varför har regeringen gjort om detta? Som alla som lyssnar på denna debatt noterar svarar ministern inte på frågan. Jag ska referera vad en ledamot i miljö- och jordbruksutskottet som har svarat på frågan har sagt. Ledamoten säger: Redovisningen har också varit dålig. Det har inte gått att läsa ut vad pengarna används till. Det är en mängd olika faktorer som gör att landat i detta beslut även om vi har en debatt inom partiet om framtida förslag. Vi är glada att förslaget är utvecklat i dialog mellan olika parter och har i allra högsta grad varit involverade i den här lösningen. Det är alltså något som står bakom. Detta säger alltså ledamoten i miljö- och jordbruksutskottet. Jag skulle vilja fråga ministern: ministern kritiken mot jägarkår som ledamoten, vice ordföranden i miljö- och jordbruksutskottet, framför i medierna? Ministern måste titta in i kameran och säga till 700 000 jägare vad hon har varit missnöjd med. , tidigare riksdagskollega till mig, kliver upp när han blir uppringd för att göra ett eftersök. Vad är det som och hans jaktkompisar har skött dåligt i ? Jag tycker att den frågan förtjänar ett svar. Och vad är det, som tog upp här, som andra kan göra bättre med jägarnas pengar? Jag tycker att den frågan förtjänar ett svar. Av respekt för 700 000 jägare bör ministern kunna tala om vad det är som har funkat dåligt. Vad är det har gjort dåligt när han klev upp ? Det vill 700 000 jägare ha svar på. 87 (M): Jag tackar statsrådet för svar. Jag förstår att det blir väldigt många frågor att hantera. Men jag tycker att vi ändå har en bra diskussion. Frågan kvarstår såklart: Vilket problem ska detta lösa? Den frågan kommer jag att ha i mitt huvud . Men jag vill komma tillbaka lite grann till min oro över att det känns som att vi just nu centraliserar dessa frågor. Det tror jag är väldigt olyckligt. Det handlar om det som lyfts fram kring eftersöksjägare men också om att förtroendet är ganska lågt för detta statliga verk, , i jägarkåren, och det blir inte bättre. Det är ganska många just , fru talman, som känner sig kallade att få ta del av Viltvårdsfondens pengar. Jag har också ställt en skriftlig fråga om just dessa pengar som statsrådet nog inte har hunnit svara på . Men det kan vara intressant att få ett klargörande av det. Från sida har vi drivit på om att vi skulle ha ett flerårigt uppdrag. Vi har också drivit på att vi vill ha en minskad centralisering av dessa frågor. Och vi har också ett tillkännagivande , tror jag, om en viltmyndighet. Vad jag förstår uttalade statsrådet i samband med att nyheten om den här förändringen kom att det i och med detta inte blir någon viltmyndighet. Är det vad som faktiskt gäller? Är beskedet till den svenska jägarkåren här att det inte blir någon viltmyndighet? Vilka problem ska det här lösa, och blir det någon viltmyndighet? 88 (M): Inget hade man varit missnöjd med tidigare, och ändå gör man den här kraftiga förändringen. Det som lyftes var att man behövde göra den här förändringen på grund av lagstiftning. Världsledande expertis har ändå sagt sedan ganska länge att det allmänna uppdraget inte kräver offentlig upphandling. Det är alltså inte bara någon svensk advokat som sagt det, utan det är världsledande expertis. gäller vid köp av varor, tjänster eller byggentreprenader, alltså inte bidrag. Eller är det en större förändring på gång? Är det så att regeringen tänker att även andra bidrag ska upphandlas? Ska vi lyfta frågan till fotbollsklubben, ridklubben och fiskeklubben, eller vad är det vi har att vänta? Socialdemokraterna har sagt att jaktkritiker inte ska kunna få medel ur den här fonden. Jag undrar hur ministern ska kunna säkerställa det – genom krav i upphandlingen, eller hur kan man vara så säker på att de inte ska kunna få det? redovisade nämligen ganska många ansökningar som finns, varav en del säkert har blivit beviljade. Jag tänker att det måste vara oerhört tydligt att det ska bli bättre för djuren, inte sämre. Vi pratade i en tidigare debatt om incitament. Vilka incitament skapar det här för jägarna? Hur blir det bättre för djuren? Jag fick inget svar från ministern gällande en viltmyndighet, så jag tänkte upprepa just den frågan: Förutom att jag undrar hur detta blir bättre för djuren, när kan vi ha en viltmyndighet på plats? 89 Statsrådet (S): Jag tackar interpellanten och övriga deltagare. Vilka problem ska lösas? Ja, problemet som ska lösas är att vi behöver ha ett system som tål granskning och rättslig prövning. I det sammanhanget kan jag väl bara konstatera följande: Givet den EU-pilot som fanns var det utifrån den rättsliga bedömning som juristerna i gjorde – och som sedermera våra jurister i , på flera olika departement, tittade på och valde att inte överpröva givet att de delade bedömningen – att delar av det allmänna uppdraget kunde anses utgöra betalning för en tjänst eller ett uppdrag. Det är de delarna som är definierade i det vi nu lägger ut på upphandling. I det sammanhanget tycker jag att det kloka och smarta är att säkerställa att man fredar det allmänna uppdraget från fortsatt granskning eller rättslig prövning genom att se till att vi har ett system som är anpassat till svensk lag. Det är nämligen det vi talar om i det här sammanhanget. Vi har implementerat den här lagen. Det tycker jag är rimligt, och jag tycker att alla som inte har den åsikten behöver svara på hur man ska hantera det här långsiktigt och framgent. Sedan kan jag väl också konstatera att det även i den här debatten förekommer massvis med felaktiga påståenden. Vi gör det här för att säkerställa att vi fredar det allmänna uppdraget. Vi gör det för att ge de bästa möjligheterna att utveckla sitt uppdrag – inte bara fortsätta det utan faktiskt utveckla det. Vi gör det genom att, som flera debattörer här säger att de har velat men inte lyckats göra, säkerställa att förbundet nu får en unik särställning som den enda organisationen som får direktbidrag från regeringen via ett flerårigt organisationsbidrag. Sedan organiserar vi resterande medel. Vi gör det utifrån några viktiga principer. Den viktigaste principen är att medlen i Viltvårdsfonden ska delas ut för verksamhet i enlighet med jaktlagens definitioner. Det är så vi säkerställer att detta går till sådant som är i enlighet med viltvård och viltförvaltning och enligt de definitioner vi har för detta i lag. Vi säkerställer också att man bara kan söka bidraget om man är en rikstäckande organisation som har funnits , tror jag att det är, och så vidare. Vi försöker alltså verkligen skapa en rimlig och vettig struktur för det här arbetet. Vi har också varit väldigt måna om att titta över exempelvis finansieringen. Fonden har varit underfinansierad väldigt . Sammantaget ökar vi därför också jaktkortsavgiften , vilket man kunde ha trott skulle leda till en stor diskussion. Det har det inte gjort – främst, tror jag, för att detta inte handlar om pengar utan om andra saker. Men det innebär också att vi skapar förutsättningar för att kunna utveckla det här långsiktigt. En annan viktig grundläggande princip som jag är lite glad att lyfte upp i sammanhanget är den om centralisering. Det försiggår nämligen också diskussioner i debatten om att detta innebär en centralisering. Det vill jag direkt dementera. En grundläggande princip i sammanhanget, som är jätteviktig, är principen om lokal och regional förvaltning – att beslut ska fattas så nära dem som berörs som möjligt. Vi har aktivt jobbat fram system för detta, där viltdelegationerna är jätteviktiga och centrala. Det finns inga planer på en centralisering. Jag vill i det här sammanhanget också vara tydlig med att jag är mest mån om att detta blir bra, inte att det går snabbt. Det ställs ju också frågor om varför det är så bråttom – jag tror att det var som frågade det – och jag vill påstå att det inte är bråttom. Detta är i stället frågor som har levt över och som vi nu landar ned. Vi gör det i bästa dialog och öppenhet och är beredda att rigga för detta på ett bra sätt. 90 (KD): Jag noterar att jag inte fick något svar på min fråga om information till förbundet när det gäller den nedlagda piloten, det vill säga varför den informationen inte kom dit omgående. Statsrådet säger att systemet ska tåla granskning och rättslig prövning. Det är ju så att jurister i säger precis motsatsen till det statsrådet står här i talarstolen och säger. Vem ska man då tro på? Och piloten lades faktiskt ned innan regeringen hade berättat för EU hur man skulle lösa frågan. Ska bidrag upphandlas på samma vis, eller andra föreningar som jobbar mot jakt? är det flera som har varit inne på. Statsrådet var tydlig med att det inte blir någon viltmyndighet nu när man har gjort så här. Där går man alltså emot beslutet från riksdag. Jag ska citera statsrådets företrädare på posten: ”Det är inte EU som är bekymret. Det är som drivit på i frågan, i alla fall jag var minister. Allmänna uppdraget har i stora delar fungerat bra. Det är jägarnas pengar som andra organisationer vill ha del av.” Detta sa alltså tidigare landsbygdsminister . Som vi hörde tidigare kallar också medlemmar i detta en förhandlingsseger. Det känns, fru talman, som att det är någonting som inte stämmer. Det hade varit väldigt intressant att verkligen få gå till botten med detta. 91 Statsrådet (S): Låt mig återigen vara tydlig mot : EU stänger en pilot när de är nöjda med svaret. I det här fallet var de nöjda med att vi hade uppgett att vi skulle se till att hantera den upphandlingsrättsliga kritiken, och det har vi gjort. Det är också så att vi har försökt säkerställa att vi fredar det allmänna uppdraget, som är viktigt för och svensk viltförvaltning. Vi har försökt göra det genom att hitta en smart konstruktion där vi hanterar systemen och ser till att de klarar en rättslig prövning, som vi är tydliga med vad pengarna ska användas till – alltså ett syfte i enlighet med jaktlagens definitioner. Jag kan konstatera att det finns olika sätt att hantera kritik. I debatten här och försöker man att låtsas som att detta skulle vara ny kritik. Det är inte sant – kritiken har levt över . Jag tror att det ända har funnits utredningar och annat som har ifrågasatt och kritiserat, och det har gjorts olika analyser av det här. När det finns kritik, som dessutom både EU-juristerna och våra egna jurister bedömer är skälig, kan man ju välja olika sätt att förhålla sig till den. Det som pågår nu är ju ett krypskytte mot det allmänna uppdraget. Det är klart: Man kan ducka, huka sig och hoppas att ingenting träffar. Man kan också försöka att hitta ett sätt att ta bort den skarpa ammunitionen. Detta är ett sätt att ta bort den skarpa ammunitionen och freda uppdraget. Jag tycker faktiskt att vi här gemensamt åtminstone har ansvaret att säkerställa att vi diskuterar utifrån de fakta som finns, att vi lyssnar på det som är både sagt och nedskrivet och att vi gemensamt säkerställer att vi får en bra och fungerande viltförvaltning också framgent. Min bild är att vi har total samsyn om att det är detta vi vill ha. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 19 Svar på interpellation 2020/21:649 om utsläppsgränser i EU:s taxonomi 92 Statsrådet (MP): har frågat mig vad regeringen har gjort för att förmå kommissionen att sänka de utsläppsgränser för koldioxid som finns med i utkastet till delegerad akt för taxonomin. Han har vidare frågat mig om jag anser att utsläppsgränserna är hållbara och i linje med unionens klimatmål samt, om inte, vilka utsläppsgränser som enligt regeringen skulle kunna anses hållbara. har också frågat mig om regeringen kommer att stödja den delegerade akten i rådet om utsläppsgränserna finns kvar i slutversionen av dokumentet. Det krävs ett konstruktivt, hållbart och verkningsfullt miljö- och klimatarbete för att vi ska nå de utsläppsmål vi enats om på global, europeisk och nationell nivå. Regeringen verkar för att taxonomin ska baseras på en vetenskaplig bedömning och återspegla måluppfyllelse av EU:s hållbarhetsmål. Regeringen eftersträvar även teknikneutralitet. hänvisar till två olika utsläppsgränser i taxonomin som har olika funktion och som är fastställda i relation till två olika miljömål: begränsning av klimatförändringarna och anpassning till klimatförändringarna. Det är viktigt att tydliggöra skillnaden mellan de två gränsvärdena. Utsläppsgränsen om koldioxidekvivalenter används för att bedöma om en viss ekonomisk verksamhet ska anses bidra väsentligt till målet om begränsning av klimatförändringarna. Gränsvärdet överensstämmer med det gränsvärde som tekniska expertgrupp för hållbar finansiering, TEG, föreslog. Gränsvärdet ska ses över regelbundet och justeras nedåt för att överensstämma med de scenarier som krävs för att nå nettonollutsläpp . Regeringen har inte verkat för någon annan gräns för det startvärde som sedan successivt ska sänkas. Däremot har regeringen motarbetat högre gränsvärden, exempelvis för naturgas. Utsläppsgränsen om koldioxidekvivalenter är ett så kallat icke-skada-kriterium, som används för att säkerställa att en verksamhet som enligt taxonomin anses bidra väsentligt till målet om anpassning till klimatförändringarna inte orsakar betydande skada för målet om begränsning av klimatförändringarna. Även i det här fallet är gränsvärdet i nivå med TEG:s förslag och ska ses över och justeras regelbundet. Regeringen har inte verkat för något annat gränsvärde. Som så mycket annat inom EU kommer taxonomin i slutändan att bli en kompromiss. Taxonomin omfattar en mycket stor mängd verksamheter för vilka det inte enbart sätts kriterier avseende klimatmålen utan också icke-skada-kriterier för att säkerställa att verksamheten inte orsakar betydande skada för något av de andra miljömålen i taxonomin. För varje kriterium finns det olika synpunkter, men frågan vi kommer att ställa oss är om detta sammantaget är ett steg i rätt riktning.