prot · H80996 · 2021-03-18 00:00:00 — Vi har också detta med att vi behöver effektivisera prövningsprocesserna. Men tillbaka till frågeställningen: ordning för denna typ av förändringar står för? 117 (SD) replik: Tack, , för frågorna! Att det är en gängse ordning att tillsätta utredningar för att ta reda på om förslag är bra är egentligen inte konstigt. föreslår vi också i våra motioner att saker och ting ska utredas. Detta är en naturlig ordning och inget som är konstigt i sig. Konstigt blir det däremot när saker och ting debatteras här i kammaren och utmålas som problem och det år framförs förslag efter förslag i samma debatt utan att något händer från regeringens sida. Det känns lite som att det är först under galgen, när man till och med fått kritik från , som man faktiskt agerar. Det känns lite reaktivt att agera på det sättet från regeringens sida, och det känns inte som att man gör det med näringens bästa för ögonen. Detta uppfattar jag som otroligt bekymmersamt. Signalen har kommit från både näringen och oppositionen, och det riktas tillkännagivanden. Men det händer egentligen ingenting förrän riktar denna kritik. ser vi också resultatet i rankning, där vi sjunker ganska drastiskt. Jag vill mena att detta är ett resultat av saktfärdighet och obeslutsamhet från regeringens sida. 118 (S) replik: Tack, , för svaret! Jag är fortsatt bekymrad över hållning i talarstolen och också i replikskiftet, där jag inte får något tydligt svar när det gäller vilka processer vi ska ha. Jag tycker att gruv- och mineralnäringspolitiken är oerhört viktig. Den är framtiden. Den måste vara hållbar, och vi måste fokusera på att det fattas miljömässigt riktiga beslut. Vi behöver fokusera på tillståndsprocesserna. Det behöver bli effektivare och mer förutsägbart – självfallet är det så. Vi har Hybrit, som är ledande och helt unikt i världen och som vi förhoppningsvis kommer att se resultat av . Men vi kan inte greppa förslag i luften och genomföra dem utan att göra tillräckligt ingående utredningar för att ha bra underlag inför beslutsfattande. Jag oroar mig för om vi har partier i riksdag som inte ser att den processen och gången är nödvändig och viktig för att vi ska landa rätt och inte sabotera för en näring, i detta fall mineral- eller gruvnäringen. 119 (SD) replik: Jag kan ge ledamoten ett exempel på en sak som kanske inte behöver utredas, nämligen förslaget om att antingen revidera den befintliga mineralstrategin eller att utarbeta en ny. Det är inget som behöver utredas. Det finns redan en mineralstrategi som är den enda gällande. Jag tror att den är . Den frågan skulle man mer eller mindre kunna ta på volley. Det är bra att Socialdemokraterna, som är ett traditionellt industriarbetarparti, i mycket står upp för gruvpolitiken. Men ni har ju en samarbetspartner som heter , och jag uppfattar inte riktigt att de är gynnsamma för socialdemokratin i den här frågan. Kanske är de mer som en fotboja i sammanhanget. Det är min tolkning av situationen. Ledamoten säger att han är bekymrad över min hållning i den här debatten. Men jag tror att bekymmer över min ståndpunkt i det här sammanhanget gör mindre för gruvnäringen än gruvnäringens bekymmer med den socialdemokratiska politiken. Jag tror att det är ett större bekymmer för näringen än hur jag uttrycker mig i den här debatten. 120 (V): Gruvnäringen är viktig för och kommer att spela en än mer betydelsefull roll när energisystemet nu ska ställas om i en hållbar riktning. Många mineraler som behövs inom modern batteriteknik eller andra teknikapplikationer finns i . De kan ligga till grund för nya gruvetableringar, och då ofta i delar av landet där utbudet av arbetstillfällen annars kanske är begränsat. Detta är en balansgång – å ena sidan vet vi att mineralbehovet kommer att öka, å andra sidan vill vi inte överexploatera eftersom gruvbrytningen innebär stor påverkan på miljön, och redan vid prospektering och provborrningar kan det bli negativa effekter på naturvärden och renskötsel. Därför är det av stor betydelse att möjligheten för berörda att påverka och att unika natur-, turist- och renbetesområden tidigt värnas i exploateringsprocessen, från undersökningstillstånd till brytning. Vi vet att mineralimporten innebär en hög risk för att vi som land bidrar till miljöförstöring, brott mot mänskliga rättigheter, brott mot barn och förföljelse av miljö- och urfolksaktivister. Eftersom konkurrensen sker på ekonomisk basis och för att uppnå största möjliga vinst ligger vinsten i skillnader mellan länders förutsättningar gällande miljöskydd, arbetares rättigheter och mänskliga rättigheter. Det har blivit bättre, men vi är långt ifrån en global hållbar gruvindustri. Därför bör vi titta närmare på hur vi kan ta ansvar för vår mineralkonsumtion, dels genom att forska vidare och utöka återvinning och sekundär utvinning av metaller, dels genom att förbättra produkters livslängd och materialbehov. Men vi måste också se på hur en hållbar mineralutvinning ska genomföras och se på ansvaret att städa upp efter sig när utvinningen slutförts. Vi har som land kunskapen, tekniken och resurserna för att göra detta. Till exempel har den svenska gruvnäringen i en internationell jämförelse låga utsläpp. Det är ett arbete som fortsätter och kommer att ge goda resultat. Vi i håller med om att tillståndsprocesserna måste bli bättre i flera avseenden, inte bara i tidshänseende utan även i miljöhänseende. Man borde i ett tidigt skede ge besked vid ansökningar om bearbetningskoncession om risken för osäkerhet är stor. Det blir då upp till det ansökande företaget att bedöma om man vill gå vidare i ett projekt som riskerar att dra ut , där utgången är osäker. Det är inte vi som ska ta ansvar för företagens vilja att ta risker. är den svenska gruvnäringen den lägst beskattade i världen, vilket bidrar till att göra till ett mycket attraktivt land för mineralprospektörer, det vill säga bolag eller privatpersoner. Den mineralersättning som tillståndshavarna måste betala till staten och markägarna är mycket liten i internationell jämförelse. Risken är att det gällande regelverket lockar hit oseriösa aktörer, som ställer till oåterkalleliga miljöskador och inte vill eller har möjlighet att göra rätt för sig när gruvkonjunkturen viker nedåt. Vi vill också att gruvnäringen och andra naturresurser gärna ska ha lokalt förankrade ägare, och varför inte statliga? Att ha lokal förankring ger mer hänsyn till närområdet, det ger mer långsiktighet och det skapar ett hållbarhetstänk. Vi vill också att samhället ska kompenseras för förlusten av sina gemensamma resurser, inte minst lokalt, det vill säga att gruvregionerna ska få återinvestera som kompensation för gruvornas påverkan på miljön och på omgivande samhällen. Vi i anser att mineralnäringen kan utvecklas i samklang med naturmiljön på ett sådant sätt att urfolkets rättigheter respekteras, och de områden som vi vill skydda på grund av den biologiska mångfalden ska också respekteras. Mineralutvinning i naturskyddade områden får helt enkelt inte ske, och de internationella avtalen måste respekteras. Slutligen vill jag ta upp frågan om alunskiffer, en fråga som har drivit . Jag vill understryka vikten av att arbetet med att ta fram ett nytt regelverk bedrivs skyndsamt, att förslag snart överlämnas till och att förslaget innebär att brytningen av alunskiffer kan upphöra . Med detta yrkar jag bifall till reservation 1. 121 (KD): Vi står bakom samtliga våra reservationer i detta betänkande, men för tids yrkar jag bifall endast till reservation 5. Svensk gruvnäring har stor betydelse för vår utveckling. Vi har traditioner, kunskap och unika tillgångar som ska vårdas och utvecklas på ett ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbart sätt. Gruv- och mineralbranschen sysselsätter cirka 13 000 personer i och genererar många jobb därtill. Tillsammans med stålindustrin står man för ungefär en tiondel av vår bruttoexport. Mineralpolitiken hänger samman med visionen om att hela landet ska leva. I norra är en stor majoritet av investeringarna direkt eller indirekt kopplade till just gruvnäringen. Målet måste vara att värna och utveckla position som gruvnation. Men just nu går det åt fel håll. i undersöker olika länders och regioners attraktivitet för gruvinvesteringar. är tyvärr på väg att åka hiss nedåt med hög hastighet. låg vi på plats 8. hittas vi först på plats 36. Detta duger inte! Vi kristdemokrater pratar gärna utifrån vår ideologi. En av grundpelarna i den kristdemokratiska ideologin är förvaltarskapstanken. Jag påstår absolut inte att vi har monopol på det begreppet, men det är en omistlig del av den kristdemokratiska bottenplattan. Det förtjänar att påminnas om att förvaltarskap inte enbart handlar om att bevara, skydda och konservera. Förvaltarskap innehåller också ett moment av förädling. Att bryta järnmalm för att förädla den till rostfritt stål står inte i konflikt med förvaltarskapet utan är tvärtom en logisk konsekvens av detsamma. Självklart ska det i alla led vara högt ställda krav på miljöskydd, etik och långsiktighet, men vi sviker vårt uppdrag om vi avstår från att förädla våra resurser. För att vi ska klara av en storskalig omställning av fordonsflottan och näringslivets industriprocesser till att bli oberoende av fossila utsläpp är de svenska gruvorna en nyckelfaktor för hela EU. produceras cirka tre fjärdedelar av allt batterimineral i , eller . När det gäller kobolt är europeiska biltillverkare i stor utsträckning beroende av import från . Vilka etiska hänsyn eller miljöhänsyn som tas i produktionen där kan vi fundera lite över. Om vi vill fortsätta på den inslagna vägen med att elektrifiera fordonsflottan, vilket många med mig vill och eftersträvar, är den enda rimliga slutsatsen att EU måste sträva efter en högre grad av självförsörjning. är ett land som är en del av EU, och det är särskilt viktigt att vi tar ansvar. Vi måste se gruvnäringen ur ett internationellt hållbarhetsperspektiv, där nimby – not in my backyard – måste avföras från dagordningen. Tillståndsprocesserna måste förbättras. Det är nog ganska många som tycker så i denna kammare. har tidigare beslutat om ett tillkännagivande för regeringen att tillståndsprocesserna måste förenklas och förkortas och att regeringen dessutom ska återkomma till med konkreta förslag. Men det är fortfarande så att processerna är utdragna och oförutsägbara, och inget riktigt konkret har presenterats mer än att vi nu i dagarna, via medierna, har fått ta del av att regeringen ska se över och utreda gruvnäringsfrågan. Det är fortfarande lite anmärkningsvärt att den utredning som regeringen tidigare tillsatte för att se över reglerna för miljötillstånd inte fick uppdraget att se över tillståndsprocesserna. Därför har det nu återigen blivit uppgift att göra ytterligare ett tillkännagivande i just samma fråga. Äganderätten är helt central i den kristdemokratiska ideologin. Det är en rättighet som varje civiliserat samhälle bör skydda. Den är grunden för ekonomisk utveckling och möjliggör förvaltarskap över generationer. Minerallagen har varit föremål för diskussion utifrån flera olika aspekter. Ett skäl till kritik är att markvärdet och affektionsvärdet för mark påverkas negativt när undersökningstillstånd beviljas. Ett annat skäl är oro bland närboende som inte är direkt berörda markägare. Den ersättningsskyldighet som verksamhetsutövaren har gäller endast gentemot markägaren. Äganderätten har en förhållandevis svag ställning i minerallagen. Markägarens inställning har ingen egentlig betydelse när det gäller om gruvbrytning ska påbörjas på marken eller inte. Markägaren äger heller inte mineralfyndigheter. kan jag konstatera att behovet av flera av de olika som omfattas av minerallagen ökar i och med omställningen till ett hållbart samhälle. Framtiden ställer därmed krav på en rad avvägningar, och jag är av uppfattningen att regeringen därför behöver tillsätta en utredning som ser över minerallagen och bland annat tittar närmare på om det finns anledning att ändra äganderättens utsträckning under markytan. Jag vill lyfta fram ännu en aspekt som bör ingå i en sådan utredning, nämligen hur återställningskostnaderna för sanering efter gruvverksamhet ska hanteras. Utredningen bör enligt min mening ge förslag på hur ekonomisk säkerhet för återställande av skador ska hanteras på ett tillfredsställande sätt. Översynen bör beakta samhällets olika behov av och metaller för att klara omställningen till en klimatneutral energianvändning och hur konkurrenskraft som gruvnation kan stärkas. har en viktig roll att spela för att driva på för att EU ska vara ett klimat- och miljöpolitiskt föredöme globalt. Ska vi lyckas med klimatutmaningen behöver vi se hela värdekedjans betydelse, och behöver agera för att återta förtroendet som en gruvnation att räkna med . 122 (MP): Fru talman och ledamöter! Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1 och utskottets förslag i övrigt och avslag på alla motioner. Gruvorna har en flerhundraårig, nästan tusenårig, historia. Jag tycker att vi måste ställa oss frågan: Vad göms i denna historia? Vi har en lång historia av att tränga undan urfolket samerna, och har fått kritik internationellt för hur denna fråga har hanterats. Vi har också en historia av att förorena vatten. Flera gruvbolag har gått i konkurs, och otillräckliga ekonomiska säkerheter har gjort att skattebetalarna har fått stå för notan för efterbehandling. Så sent som skedde det största dammbrottet i svensk historia, i Aitik. Jag säger detta för att visa att det är på allvar när det gäller mineralnäringen och att tydliga regleringar behövs. Frågan är om har en helt nattsvart inställning till mineralnäringen. Svaret är nej. Det finns många bolag som jobbar väldigt bra och framåtlutat. är gruvnäringen stora klimatutsläppare, men de har också antagit en färdplan för en fossilfri mineralnäring till 2045. Elektrifieringen pågår också i full fart. Det finns även bra projekt för återvinning, med både spets och bredd. Och så sent som var jag med på ett seminarium om spårbarhet av metaller, där man ser på hur man kan spåra andel återvunnet men också klimat. Detta ska nu implementeras. Sedan har vi , med stål utan kol. Alla dessa är väldigt bra projekt som tar sikte . Det är där vi behöver landa, inte i det förflutna. Vad är då syn på framtidens mineralpolitik? Jag skulle säga att det är enkel matematik. Vi har ett jordklot, fru talman, men vi lever som om vi hade fyra. Det är verkligen inte rimligt. Om man läser på hemsida ser man att den största mängden avfall i kommer just från gruvnäringen. Om man lägger ihop alla andra avfallsmängder är gruvavfallet fortfarande den största mängden. Men avfall är ju inte avfall utan en resurs – det pratar vi mycket om . Det handlar om gruvavfall men också om sådant som finns i våra städer men som inte används , och där kan man ägna sig åt urban mining. Sedan finns olika uttjänta produkter, och där finns waste mining. Forskare i har räknat på kopparvärdet i kablar som inte används, och det är . Detta är något som man behöver ta vara på. Om vi accepterar denna enkla matematik ser vi att det allra bästa är att helt enkelt minska konsumtionen och organisera om, ha andra affärsmodeller och jobba mer effektivt. Det är det allra mest klimateffektiva. Nästa steg är att kraftigt öka återvinningen. SGU har skrivit att hälften av behov av vanadin finns i svenskt stålslagg men att det behövs teknikinvesteringar och ekonomiska incitament. anser att det måste lagstiftas om återvinning, för det går alldeles för långsamt här. Om steg ett är minskad konsumtion och steg två är ökad återvinning är steg tre att vi inte utesluter nya verksamheter. Men det är då viktigt att det finns ett stort miljöskydd, att det finns respekt för urfolket samerna och en långsiktigt hållbar markanvändning. Och vatten ska helt enkelt inte förorenas. Vi tycker alltså att det är viktigt med tydliga regelverk och ekonomiska incitament som tar mineralnäringen in . Med i regeringen har vi tagit steg för steg kring detta. Uran är förbjudet. Det är förknippat med oerhört stora miljörisker. När det gäller kol och olja står det i januariavtalet att de ska förbjudas. Vi har tagit bort skatterabatten på diesel. Vi har också tagit fram en strategi och handlingsplan för cirkulär ekonomi. Där är en av de prioriterade strömmarna innovationskritiska metaller och . SGU har fått i uppdrag att jobba med just återvinning av metaller, och vi sköt till pengar i budgeten för detta. Vi jobbar också just nu med alunskiffer och att skärpa regelverken kring detta. Det är en väldigt viktig fråga. Ekonomiska säkerheter, som jag inledde med, finns också med på agendan. Det har gjorts en utredning som har remitterats och som det nu arbetas med. Platserna , Tapuli, Blaiken och Svärtträsk är ställen där de ekonomiska säkerheterna var otillräckliga. Det behöver vi komma till rätta med. Vi har precis beslutat om utredningsdirektiv för regelverk och prövningsprocesser som ska säkerställa en hållbar försörjning av dessa innovationskritiska metaller och . Här är det väldigt viktigt med återvinningen och den lokala miljönyttan och att vi också tittar på hur en större del av värdet kan komma lokalsamhället till del. Jag ska göra en sammanfattning. Vi tycker att vi verkligen behöver ta mineralpolitiken in nu genom denna enkla matematik. Vi har bara ett jordklot. Vi behöver minska konsumtionen och kraftigt öka återvinningen. Och när det gäller nya verksamheter behövs ett stort miljöskydd. Grundvattnet ska inte förorenas. Och vi ska ha en tydlig respekt för urfolket samerna. 123 (C): sker flera stora och spännande investeringar i ny och grön teknik i norra . Det handlar om miljardinvesteringar som ska hjälpa till att klara klimatomställningen, men som också kommer att kunna ge tusentals jobb som är mer än välkomna. Några av dessa spännande satsningar är Northvolt, som just nu bygger största batterifabrik utanför . Området är ungefär lika stort som 40 fotbollsplaner eller som , för att ge perspektiv. När alla fabrikslinor är klara kommer upp till 3 000 personer att jobba där. Andra spännande industriinvesteringar är Hybrit, som några har nämnt, där , och satsar på fossilfri framställning av stål. En liknande tanke där stål ska produceras via en fossilfri process är på gång i med företaget i spetsen. Världen behöver mer metaller och , och med omställning till ett klimatsmart samhälle kommer också en ökad efterfrågan. När det gäller sällsynta jordartsmetaller som behövs för framställning av till exempel batterier till elbilar, batterier för vätgaslagring, vindkraft, smartphones och drönare sker ingen produktion av det i eller . Globalt är den största producenten av världsproduktionen. Endast ett fåtal procent sker genom återvinning. Dock försöker gruvbolaget utveckla metoder för utvinning ur gruvavfall från järn, vilket är bra och nödvändigt. Det är i sammanhanget viktigt att nämna att det även finns en geopolitisk aspekt här. EU:s blickar riktas därför bland annat mot för att minska beroendet av . Gruvnäringen är väldigt viktig för och bidrar med tusentals jobb, inte minst på landsbygden. Men tyvärr, som flera har nämnt här, har långa och oförutsägbara handläggningstider för till exempel miljötillstånd gjort att fler och fler gruvföretag drar sig för att investera här. Det har gjort att vi har blivit mindre attraktiva som gruvland. Det är inte rimligt att ett företag ska behöva vänta uppemot på att få ett besked. I vänder vi oss mot det faktum att olika myndigheter kan överklaga varandras beslut i stället för att tala med en röst. Det skapar en enorm osäkerhet och oförutsägbarhet för företagen. Vi är också bekymrade över att tillståndsprocesserna är så olikartade runt om i landet och att företag ska behöva ta beslut om lokalisering utifrån vilken länsstyrelse som bäst kan balansera frågor om bevarande av naturområden och hållbar industriutveckling. Det ska vara på samma sätt i hela landet. Vi upplever också att det inte finns en balans mellan olika värden. Det har blivit en väl kraftig slagsida åt att bevara till exempel kulturlandskap och nyckelbiotoper kontra att bygga vindkraftsparker, även när påverkan på kulturlandskapet eller artrikedomen är näst intill minimal. Slutligen menar vi att det finns alldeles för många olika lagstiftningar och prövningsinstanser inblandade. Det lägger en orimligt tung administrativ bevisbörda på företagen och öppnar för både godtycklighet och utdragna processer. Jag hade väldigt mycket på hjärtat . Men jag inser att min talartid börjar ta slut. Jag är tacksam över att Socialdemokraterna till slut, , tog mod till sig och tillsatte en gruvutredning där bland annat tillståndsprocesserna och handläggningstiderna ska ses över. Annars kommer företag att välja att investera i andra länder, och tusentals arbetstillfällen kommer att gå förlorade. Det tjänar inte på och inte heller EU. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Kommissionens meddelande om en handlingsplan för immateriella rättigheter § 16 Kommissionens meddelande om en handlingsplan för immateriella rättigheter Kommissionens meddelande om en handlingsplan för immateriella rättigheter (COM(2020) 760) 124 (V): Jag tänkte tala lite kort. Vi har lämnat in en motivreservation, det vill säga att vi vill ha texten lite förändrad. Vi pekar ut att vi är positivt inställda till harmonisering av patenträttigheter och licenssystem men att man behöver lätta på patenträttigheter vid behov, till exempel när det kommer till läkemedel. Det har vi sett nu under coronapandemin. Vidare behöver utvecklingsländerna få tillgång till modern miljöteknik. Där tror vi att tekniköverföringen skulle gynnas genom en förändrad patentlagstiftning. Vi tycker att EU-länderna tillsammans med andra industriländer borde ta ett initiativ till en storskalig tekniköverföring så att vi kan få fler länder att nå en hållbar utveckling. Enligt min uppfattning borde miljöteknik och vissa livsmedelstekniker som bekämpar klimatförändringar ges liknande undantag i som livsbesparande mediciner har fått. Jag yrkar bifall till motivreservationen. 125 (S): I och med att min företrädare i talarstolen yrkade bifall till reservationen vill jag i all enkelhet yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Följande dokument anmäldes och bordlades: 2020/21:115 Verksamheten i Europeiska unionen 2020/21:NR1 svenska delegations berättelse om verksamheten COM(2021) 66 Meddelande från kommissionen till , rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Översyn av handelspolitiken – En öppen, hållbar och bestämd handelspolitik § 18 Anmälan om interpellationer Följande interpellationer hade framställts: 2020/21:573 SJ och Mälardalstrafik av (C) till näringsminister (S) 2020/21:574 Ett överlåtande av flygplats av (SD) till näringsminister (S) 2020/21:575 Älvdalskan som nationellt minoritetsspråk av (SD) till kultur- och demokratiminister (MP) 2020/21:576 Trygghet för alla kvinnor av Boriana (M) till justitie- och migrationsminister (S) § 19 Anmälan om frågor för skriftliga svar Följande frågor för skriftliga svar hade framställts: 2020/21:2205 Förändring i av (SD) till miljö- och klimatminister (MP) 2020/21:2206 exportförbud av covidvaccin av (SD) till statsrådet (S) 2020/21:2207 En konkurrenskraftig kraft- och fjärrvärme av (SD) till statsrådet (S) 2020/21:2208 Återinförande av fastighetsskatten av (SD) till finansminister (S) 2020/21:2209 Kreditprövning vid konsumtionslån av (SD) till statsrådet (MP) 2020/21:2210 Bostadsbehov för personer över 65 av (SD) till statsrådet (MP) 2020/21:2211 Bostadskostnader och finansieringsmöjligheter av (SD) till statsrådet (MP) 2020/21:2212 En kartläggning av antisemitism i skolan av (L) till kultur- och demokratiminister (MP) 2020/21:2213 Kompensation för kollektivtrafiken av (SD) till infrastrukturminister (S) 2020/21:2214 Vårdköerna inom ögonsjukvården av (M) till socialminister (S) 2020/21:2215 Vaccinering mot covid-19 av (SD) till socialminister (S)