prot · H809109 · 2021-04-16 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Anmälan om fördröjt svar på interpellation Följande skrivelse hade kommit in: Interpellation 2020/21:639 Interpellation 2020/21:639 Brott hot mot företagsamheten av (M) Interpellationen kommer inte hinna besvaras inom tidsfristen. Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och andra inbokade arrangemang. Interpellationen kommer att besvaras . § 3 Anmälan om faktapromemoria Tredje vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2020/21:FPM95 Humanitära insatser: Nya utsikter för EU:s globala bistånd mot bakgrund av covid‑19 COM(2021) 110 till utrikesutskottet § 4 Anmälan om granskningsrapport Tredje vice talmannen anmälde att följande granskningsrapport hade kommit in från och överlämnats till : RiR 2021:8 Var god dröj, myndigheterna digitaliserar – service till enskilda som inte kan eller vill vara digitala § 5 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2020/21:99 till finansutskottet Förslagspunkt 1 till finansutskottet Förslagspunkt 2 och 3 till 2020/21:182 till socialförsäkringsutskottet 2020/21:98 till skatteutskottet 2020/21:101 till finansutskottet § 6 Svar på interpellation 2020/21:572 om bostäder i strandnära lägen 1 Miljö- och klimatminister (MP): har frågat jämställdhets- och bostadsministern om hon avser att vidta åtgärder för att totalt sett öka eller minska byggandet längs våra stränder med utgångspunkt i de förslag som har lämnats av utredningen om översyn av strandskyddet. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Som nämner i sin interpellation överlämnade utredningen sitt betänkande till regeringen . Betänkandet är nu ute på remiss till och med . Jag ser fram emot att ta del av remissvaren, men jag kan inte föregå beredningen av utredningens förslag. 2 (M): Tack, statsrådet, för det inte helt uttömmande svaret, får man väl ändå säga. Jag fick alltså vänta en månad på att få ett icke-svar på min fråga. Men för att ändå försöka utverka någon form av svar till de väljare som kanske är intresserade tänkte jag förtydliga min frågeställning. Det måste ändå finnas något syfte när man tillsätter en utredning. Det är detta jag försöker borra lite grann i . När det gäller den förevarande strandskyddsutredningen, som avlämnades , kan man när man läser direktiven få lite motstridiga känslor kring vad som egentligen är intentionen med utredningen. Och inte blir det bättre när man lyssnar på de olika regeringsföreträdarnas beskrivning av vad utredningen syftar till. Lyssnar man på bibringas man uppfattningen att syftet med reformen är att liberalisera strandskyddet och göra det möjligt att bygga på fler platser och bygga mer i strandnära lägen. Lyssnar man på , fru talman, får man närmast känslan av att syftet är att vrida åt tumskruvarna när det gäller förutsättningarna för att bygga och att skydda mer av strandlinje. Läser man sedan utredningen kan man konstatera att mycket talar för att det är som har dragit det längsta strået och fått mest gehör för sin linje i detta, i det att utredningen väldigt mycket betonar att det på de flesta platser i inte blir tal om någon uppluckring av strandskyddet. Men eftersom regeringen fattar beslut som ett kollektiv och förhoppningsvis talar med en röst i denna fråga skulle jag vilja veta: Vad är syftet med den här reformen? Är det att det totalt sett ska byggas mer eller mindre i våra strandnära lägen? Detta är min fråga till statsrådet här . 3 Miljö- och klimatminister (MP): Tack, , för frågan! Jag känner dock någonstans att hade kunnat göra kalendern lättare för oss båda genom att helt enkelt gå in och läsa den punkt om strandskyddet som finns i januariavtalet. Där står vad som är syftet, och om det är det som är frågan hade det varit bra mycket enklare att bara läsa det som står. Jag vet inte hur det är med – ibland börjar man ju undra – men vi från januaripartierna har i alla fall förmågan att hålla två tankar i huvudet . Vi kan se att det finns områden där det finns möjlighet att ha större flexibilitet och bygga mer även i strandnära lägen, där det finns väldigt mycket strand, exploateringstrycket är lågt och befolkningen liten, till exempel, medan det också finns områden som är väldigt hårt exploaterade och där strandområdena i allt mindre grad är tillgängliga. Vi vet också att detta är något som påverkar allas våra möjligheter till rekreation och friluftsliv och också påverkar djur- och växtlivet i vår natur väldigt mycket. Vi vet att strandområden är en otroligt viktig livsmiljö för många arter. Tittar man på rödlistan över hotade arter ser man att omkring 250 arter är beroende av strandområden för att kunna existera. Vi – både och jag och hela resten av riksdag – har tagit på oss att nå de miljömål som har ställt sig bakom; ett av dem är ett rikt växt- och djurliv, och ett annat är levande kuster och hav. Det är ett arbete som ska göras. Detta gör att vi till exempel säger att det ska vara betydligt enklare att bygga strandnära i landsbygdsområden. Men vi säger också att det ska finnas ett starkt och vid behov förstärkt strandskydd för att värna obrutna strandlinjer liksom allemansrätten, som är en klenod i svenskt regelverk och som vi verkligen måste se till fortsätter att fungera fullt ut. Vi måste också värna tillgängligheten och miljön i områden som är starkt exploaterade. Detta tycker jag är en riktig princip. Det ska inte vara så att bara den som har den tjockaste plånboken och kan köpa sig en strandtomt ska ha tillgång till våra fantastiska stränder, utan det är en allmän tillgång som vi har rätt att kunna njuta av oavsett var vi bor och vilken inkomst vi har. Det finns en antydan i fråga om att detta skulle handla om ifall det går att bygga mer eller mindre i . Den frågan hade också fått svar på om han hade tittat på SCB:s statistik. Då hade han sett att det under den här regeringen har byggts mer än något enda år när suttit i regering. Faktum är att byggtakten nu ligger på en närmast dubbelt så hög nivå som genomsnittet under Alliansens tid vid makten, när de utformade bostadspolitiken. Vi har också genom investeringsstödet sett till att det byggts hyresbostäder i en takt som vi inte har sett , vilket gör att det finns möjlighet även för människor med lägre inkomster att få ett väldigt bra boende. Låt oss alltså inte luras och säga att frågan om det går att bygga eller inte hänger på hur vi agerar kring strandskyddet – det är en falsk bild. Vi har visat i praktiken att vi kan bygga mycket. bygger vi också i en högre takt än befolkningstillväxten. Vi håller alltså på att bygga i kapp, till skillnad från hur det var när styrde bostadspolitiken och , , halkade efter och fick en större och större bostadsskuld till kommande generationer. 4 (M): Om det nu hade varit så att statsrådet var mån om bådas vår kalendertid är det fascinerande att statsrådet väljer att i sitt svar ägna mer än halva tiden åt att prata om något som inte över huvud taget har med frågan att göra, nämligen det generella byggandet och investeringsstödet. Om det hade varit så att han var intresserad av bådas vår gemensamma tid – jag klev upp för att ta mig till den här interpellationsdebatten – hade statsrådet åtminstone kunnat försöka bemöda sig att svara på min fråga, alltså den fråga jag skrev i interpellationen och förtydligade: Vill man från regeringens sida att den här reformen ska medföra att det byggs mer i strandnära lägen eller mindre? Det är ju inte svårt att lockas att dra slutsatsen att statsrådet är obekväm med att svara på frågan helt enkelt därför att det finns två diametralt motsatta uppfattningar om syftet med den här utredningen inom ramen för regeringssamarbetet. Å ena sidan har vi , det parti som statsrådet representerar, som tycker att det inte borde byggas mer i strandnära lägen. Å andra sidan har vi , som tycker att det borde byggas mycket mer. Det är därför som direktiven till utredningen är så motstridiga. Statsrådet sätter förmodligen omedvetet fingret på motstridigheten när han säger att det å ena sidan ska bli lättare att bygga i landsbygdsområden och å andra sidan att skyddet för obrutna strandlinjer måste stärkas. Jag undrar om statsrådet har varit på landsbygden . På väldigt många håll i är det likadant, och om det är något som vi har gott om på landsbygden är det obrutna strandlinjer, och de ska nu alltså få ytterligare stärkt skydd. De är obrutna för att vi har ett strandskydd som lägger en död hand över möjligheten till utveckling på landsbygden. Om det är något vi har i detta land är det stränder. I mitt eget hemlän , som inte har någon kust, finns det ändå en halv kilometers strandremsa per hushåll om man slår ut det. Det finns mycket goda förutsättningar att värna biologisk mångfald och öppna för att låta människor bygga strandnära. Problemet är bara att utredningen landar i en slutsats som ställer upp så många kriterier för att komma åt lättnaderna att det i praktiken blir omöjligt. Detta vet naturligtvis statsrådet om, men han är inte intresserad av att tala om det i den här debatten, för han inser att det finns en spricka i det samarbete som har lyckats komma överens om totalt motstridiga utredningsdirektiv. Som jag nämnde sätter statsrådet själv ord på detta: Det ska bli lättare att bygga på landsbygden, men det är viktigare att värna orörda strandlinjer. Vad är då hög exploateringsgrad? Utredningen bedömer att i stora delar av , som alltså rymmer av befolkning, är förutsättningarna ganska begränsade för att lätta på strandskyddet över huvud taget. Det vill säga att det för de allra flesta blir en åtdragning av tumskruvarna och inte alls bättre förutsättningar för att bygga strandnära. För alla dessa människor är det en oerhört klen tröst att regeringen har infört ett investeringsstöd, som statsrådet nämner i debatten. Det har ju ingenting med den här frågan att göra. 5 Miljö- och klimatminister (MP): Jag har redan svarat på fråga. Faktum är att mina företrädare också har gjort det, för har ställt samma fråga till dem. Svaret är att vi har en process som vi följer, och i min tanke är det ungefär samma process som tidigare regeringar har följt. Det vill säga att vi tillsätter utredningar, får in förslag och skickar ut förslagen på remiss. Remiss betyder att man får in synpunkter från berörda parter och sedan kan ta ställning till om det behöver göras förändringar i förslagen eller om förslagen är bra som de är och man kan gå vidare med dem. Allt detta låtsas som om han kan förutse – han vet redan vad som kommer att hända – eller att jag som minister kan strunta i processen. vet mycket väl att arbetet i regeringen inte fungerar så. Vi har faktiskt ett ansvar att lyssna på remissinstanserna. Eftersom remissen är ute har vi inte fått in remissinstansernas synpunkter. Men kanske tycker att vi ska strunta i den demokratiska förankring som remissförfarandet innebär? Är det så vi ska tolka frågan? Det verkar också som att är omedveten om att inte ser likadant ut överallt. Jag vet inte om han tycker att hans hemlän är en del av det som i januariavtalet kallas starkt exploaterade delar av landet. Det är väl inte min bild, men kanske har en egen uppfattning i den frågan. Däremot är det solklart att de kuster vi har inte alls är fredade och inte exploateras, vilket verkar mena. Om man intresserar sig för statistik och faktiskt vill följa upp vad som i verkligheten händer är det i stället tydligt att den totala längden havsstrandlinje som påverkas av bebyggelse ökade . Det är en ganska hög exploateringstakt. Om man följer den tangenten framåt kan man se att det inom en inte alltför avlägsen framtid kommer att vara väldigt svårt att få tillgång till strandlinjen om man inte är den som äger marken. Totalt är det av den totala havsstrandlinjen som var påverkad av bebyggelse . För den som vill se verkligheten är det helt uppenbart att delar av vår kustlinje är väldigt högt exploaterade. Då är frågan: Ska då alla de människor som bor i , , eller andra stora städer inte ha möjlighet att sig ut i havsbandet för att njuta av vackra stränder och öppet hav? Ska det vara ett privilegium bara för den som har en tjock plånbok och kan köpa sig till den rätten? Det är inte det som vi känner är vårt ansvar från regeringens och januaripartiernas sida. Vi känner att vi har ett ansvar att inte bara, som tycks vilja, släppa allt fritt och låta vem som helst bygga var som helst. Vi har ett ansvar för att se till att stränderna finns tillgängliga för den som till exempel vill vara ute och njuta av naturen, campa, göra en dagstur eller en längre vandring. Däremot kan vi, som jag sa tidigare, hålla två tankar i huvudet . Vi kan se det värdet, men vi kan också se att det finns delar av landet där det finns väldigt mycket hav, sjöar och vattendrag och också ganska liten befolkning. Där finns det ett värde att öppna upp möjligheterna att bygga mer strandnära än man gör . verkar inte förstå att man kan tänka två tankar . Då är det svårt för mig att förklara för hur vi gör. Men svaret har jag alltså redan gett. Jag kan förstås ge det en gång till: Vi tycker att man kan agera olika i olika delar av landet. Om har en annan uppfattning blir jag orolig. 6 (M): Statsrådet visar sitt illa dolda förakt för vanligt folk när han frågar hur det skulle se ut om vem som helst skulle få bygga vid våra stränder. Anledningen till att strandtomter och strandnära boende är reserverade för människor med tjock plånbok, som statsrådet uttrycker det, är den reglering som statsrådet själv förordar och håller kär, nämligen att bara fastigheter uppförda innan det generella strandskyddet infördes kan ianspråktas för att bo i. Det är detta som driver upp priserna för den här typen av boende. Statsrådet säger att han har svarat på min fråga . Jag är inte säker på att de som hör den här debatten håller med om det. Svaret på frågan är alltså, om jag förstår statsrådet rätt, att ni har en process. Okej, ni har en process. Men frågan löd alltså: Vill statsrådet att processen leder fram till att det byggs mer eller mindre längs våra stränder? Även om man inte är färdig med processen, fru talman, måste man kunna svara på vad som var intentionen med utredningen. Statsrådet avslöjar möjligen att han inte heller har läst utredningen i detalj eller vet var i är beläget. Vi tillhör , och utredningen konstaterar att i södra och blir utrymmet för så kallade landsbygdsområden ganska begränsat. Problemet är att utredningen uppställer enormt snäva premisser för att man ska få bygga i strandnära områden. 7 Miljö- och klimatminister (MP): Även om jag får tacka för förtroendet var det inte jag som inrättade strandskyddet. Det kom , i den moderna tappningen, när jag var . Däremot tycker jag väl att det är ett arv som vi har ett ansvar att förvalta. Det har varit viktigt för att just öppna möjligheter för människor som inte har råd att köpa en egen strandtomt, så att de kan vara ute, få rekreation, befinna sig i kustnära områden och njuta av den fantastiska miljön. Det tycker jag – det är min vision i alla fall – att människor ska kunna göra även . Jag tycker att frågeställning och lite insinuanta ton visar på ett förakt för människor som inte har råd att köpa en egen strandtomt. Vi tycker att detta ska vara en rättighet för alla människor, inte bara för några få. Det är därför som vi också tycker att det är värt att värna de orörda strandlinjerna och att värna tillgången till stränder i områden där det är ett högt exploateringstryck. Det område vi befinner oss i , , är till exempel ett sådant område. Det borde vi kunna enas om. I stället låtsas som att det skulle vara någon stor konflikt i denna fråga. Det är det som får mig att tro att inte tycker att det ska finnas några begränsningar över huvud taget. Det tycker jag är ganska cyniskt, måste jag säga, fru talman. har ju, som jag kanske behöver påminna om, skrivit under och röstat för det miljömålssystem som har. Där står det att vi ska ha levande sjöar och vattendrag. Vi ska ha hav i balans och levande kust och skärgård. Vi ska ha ett rikt djur- och växtliv. Stränderna är en otroligt viktig livsmiljö för ett stort antal djurarter och även växtarter som är hotade. Som vanligt är ivriga att skriva på mål, men när det sedan gäller att genomföra målen och nå fram till dem finns inte där, utan då går de gärna över till att i stället värna andra intressen. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 7 Svar på interpellation 2020/21:598 om resultatet av gymnasielagen 8 Justitie- och migrationsminister (S): har frågat mig följande: För det första om jag anser att den så kallade gymnasielagen har varit och är ett verkningsfullt instrument eller om jag avser att vidta åtgärder så att synpunkter från exempelvis SKR tas i beaktande. För det andra om jag har granskat vilka som har gynnats av gymnasielagen och om jag i så fall kan exemplifiera detta och, om inte, om jag tänker granska detta. För det tredje om jag anser att gymnasielagen spelar en roll för en långsiktig och robust svensk integrationspolitik och vilka skäl som i så fall ligger till grund för detta. infördes en ny möjlighet till uppehållstillstånd i det så kallade gymnasieregelverket. Det innebar att vissa ensamkommande unga som hade fått eller annars skulle ha fått ett beslut om utvisning under vissa förutsättningar kunde få uppehållstillstånd för studier på gymnasial nivå. Syftet med förslaget var att ge en möjlighet till uppehållstillstånd för sådana studier för den grupp ungdomar vars utsikter till uppehållstillstånd kraftigt försämrats på grund av mycket långa handläggningstider hos . Det gällde de vars ansökan om uppehållstillstånd hade registrerats hos eller tidigare och som hade fått vänta på sina beslut. Dessa personer befann sig i en exceptionell situation eftersom 2015 tog emot fler asylsökande än och handläggningstiderna ökade kraftigt. Regelverket var verkningsfullt och gynnade alla de ungdomar som beviljades uppehållstillstånd för studier på gymnasial nivå. Mot bakgrund av de exceptionella omständigheterna fick dessa ungdomar en chans att arbeta sig in i . Om de fullföljer sin gymnasieutbildning, etablerar sig på arbetsmarknaden och inte begår brott får de möjlighet att stanna. Det tycker jag är det humana och pragmatiska sättet att lösa den situation vi befann oss i. Det fanns farhågor om att detta skulle innebära att fler ensamkommande skulle söka sig till . Så har det inte blivit. hade det lägsta antalet ensamkommande asylsökande . 9 (M): Jag lyssnar intresserat på ministern när han svarar mig, men jag hör inte någon självkritik. Jag tänker att det beror på okunskap. Tillåt mig därför att redogöra för hur det går till där ute i verkligheten. Flyktingkrisen känner vi båda till. Det var det året som ett stort antal flyktingar försökte ta sig till för att söka asyl. Merparten av de asylsökande kom från eller . Men flyktingsmugglarnas höga avgifter garanterade inte en säker resa. Tvärtom innehöll många av dessa resor farliga eller livsfarliga moment som säkert ingen av de involverade har kommit igenom oberörd. Att söka asyl är en mänsklig rättighet, en rättighet som jag är stolt över att vi kan erbjuda människor i nöd. Men det är också upp till enskilda länder att bestämma på vilka grunder en person har rätt att söka asyl i just det landet. Vi känner båda till att och tog ett stort ansvar under flyktingkrisen. Faktum är att aldrig har tagit emot så många asylsökande som – hela 163 000 människor. Det är nästan dubbelt så många som , då pågick. De som bedöms ha asylskäl ska få uppehållstillstånd, men de som har fått avslag måste lämna. Men så inför regeringen gymnasielagen, en lucka. Det är ett undantag för personer som annars eventuellt skulle ha fått ett beslut om utvisning. Dessa personer kunde få uppehållstillstånd för studier på gymnasial nivå om de uppfyllde övriga krav. Larmen väntade inte på sig. SKR sa: Detta är svårt att genomföra i praktiken. Det skapar osäkerhet. Delmi, Delegationen för migrationsstudier, skrev: Lagen ger dubbla budskap, och det växer fram ett skuggsamhälle i skuggan av den. Spårbyte på spårbyte och överklagande på överklagande bidrar till en lång, utdragen och dyr asylprocess. Endast hälften av dem som har fått avslag har dessutom lämnat landet frivilligt. Många har dessutom avvikit helt. Ryktet om generösa mottagande spred sig, och fler ville söka asyl här. beslut om gymnasielagen kom att utföras av kommunerna. De fick tydliga direktiv om att ställa om, prioritera om och anpassa verkligheten för att kunna möta den nya gruppen. , , polisen, skolan, sjukvården, kollektivtrafiken och många andra samhällsfunktioner gjorde sitt yttersta utifrån den bemanning, den kompetens och de ekonomiska förutsättningar som de hade. är det verkligen hög tid för en utvärdering. Faktum är att hade endast 55 av de 7 600 personer som lagen omfattade uppfyllt kraven – 55 individer. har regeringen gjort ytterligare lättnader för att ensamkommande ska kunna uppnå kraven för uppehållstillstånd trots att de inte levde upp till lagens ursprungliga krav. Detta är anmärkningsvärt. Jag vill upprepa frågorna i min interpellation och hoppas på ett utvecklat svar från ansvarig minister: verkligen gymnasielagen varit verkningsfull? Vem har gynnats av den, och vad spelar gymnasielagen för roll i en långsiktig och robust svensk integrationspolitik? 10 Justitie- och migrationsminister (S): tycker att jag borde idka självkritik. Sedan lägger hon till att jag är okunnig. Alltså, fru talman, jag har haft ansvar för det här området . Jag var ansvarig migrationsminister under flyktingkrisen. behöver inte stå och undervisa mig när det gäller hur många som kom . Det kom över 100 000 personer – september, oktober, . Jag stod mitt uppe i det, , så jag behöver inga lektioner av dig eller någon annan för att veta vad som hände precis då. Problemet var att vi hade gått in i den mandatperioden med ett arv från . hade drivit fram och åstadkommit den mest generösa asylpolitiken i hela EU. Det gjorde att fler kom till än till andra länder. av alla asylsökande som kom till EU kom till . Och som sa var det 163 000 asylsökande. var det 10 000 . Vi stramade åt . Vi införde gränskontrollerna. Vi införde id-kontrollerna. Vi införde den tillfälliga lagen. Men det var inte precis så att var något att hålla i handen vid det tillfället. Tvärtom – orkade alltså inte ens rösta för id-kontroller här i kammaren. satt inte i då, men hon känner säkert till hur hennes partikollegor agerade: Man orkade inte ens rösta för id-kontroller. Det var id-kontrollerna som gjorde att vi fick kontroll över antalet ensamkommande som tog sig vidare från framför allt och , för de hade ofta inte id. Hade vi inte haft id-kontrollerna och hade fått som de velat, ja, då kunde vi mycket väl ha haft inte 35 000 ensamkommande utan tiotusentals fler och därmed en mycket större problematik än vad vi till slut fick hantera. Tack vare åtstramningarna, id-kontrollerna, gränskontrollerna och också den tillfälliga lagen, som tog asylpolitik ned mot EU:s miniminivå, fick vi ordning på det. De allra flesta av de här ungdomarna fick uppehållstillstånd, och de är , påstår jag, på väg ut i det svenska samhället. Det går ganska bra för dem. De drivs av en stark motivation att etablera sig i och göra till sitt hemland där man ska leva. De går i skolan och försöker att skapa sig en tillvaro här, och jag påstår som sagt att det går ganska bra för de flesta av dem. Så fanns det de som antingen fick vänta väldigt länge eller som fick avslag. Det var en ganska stor grupp, och till följd av att det kom så pass många fick vi en situation då många var kvar här, rotade sig här, fick vänner och familj här, gick i skolan här och lärde sig svenska. Då uppstår frågan: Vad ska man göra i den situationen? Jag tycker att man ska ha ett pragmatiskt och humant sätt att se på detta.