prot · H809120 · 2021-05-06 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Anmälan om kompletteringsval Tredje vice talmannen meddelade att partigrupp anmält som suppleant i . Tredje vice talmannen förklarade vald till § 3 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2020/21:688 Interpellation 2020/21:688 Exportkrediter till affärer med av (L) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokat engagemang. Interpellation 2020/21:692 Interpellation 2020/21:692 insatser i av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är resor. Per (MP) Interpellation 2020/21:696 Interpellation 2020/21:696 Yrkeschaufförernas arbetsmiljö av (M) Interpellationen har överlämnats till sr och kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. Interpellation 2020/21:701 Interpellation 2020/21:701 Skyddat boende för barn av (SD) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tillfälligt förhinder att närvara i kammaren. Interpellation 2020/21:702 Interpellation 2020/21:702 som gruvnation av (SD) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade arrangemang. § 4 Ärende för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: COM(2021) 89 till utbildningsutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . § 5 Svar på interpellation 2020/21:592 om förordnande som vägtransportledare 1 Statsrådet (S): har frågat mig vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att säkerställa att en så viktig funktion som vägtransportledare uppfyller de krav som föreskrivs i lagen om vägtransportledare. Ordning och reda samt säkerhet på våra vägar är en prioriterad fråga för regeringen. Vägtransportledare fyller en viktig funktion för att upprätthålla trafiksäkerheten. Det är som förordnar vägtransportledare att eskortera långa, breda och tunga vägtransporter. Det sker enligt särskilda villkor i dispensbeslut från . Uppdraget innebär dock inte någon anställning hos polisen. Däremot lyder vägtransportledare under den polisregion där han eller hon befinner sig under eskortuppdraget och är skyldig att lyda de anvisningar som polisen meddelar. får enligt lagen om vägtransportledare enbart förordna en person som vägtransportledare om personen har genomgått särskild utbildning och innehar körkort med behörigheten C eller likvärdigt utländskt körkort som gäller i . Dessutom krävs för att ett förordnande ska meddelas att personen i fråga med hänsyn till laglydnad och övriga omständigheter är lämplig för uppdraget. Regeringen bedömer att denna lagstiftning är tillräcklig för att enbart lämpliga vägtransportledare ska förordnas uppdraget. Det är alltså som förordnar vägtransportledarna, och jag som statsråd kan inte ha synpunkter på hur våra myndigheter tillämpar regelverket. 2 (SD): Tack, statsrådet, för svaret! Vägtransportledare har en oerhört viktig funktion när långa, tunga eller väldigt breda saker ska transporteras. De har polismans befogenheter när det gäller att reglera trafiken. Jag som bilist är tvungen att följa en vägtransportledares instruktioner. Därför är det oerhört viktigt att vägtransportledaren kan kommunicera med dem som finns runt omkring, det vill säga dels dem som ingår i själva transporten eftersom de ju har radiokommunikation, dels övriga trafikanter. Jag har fått signaler från dem som utför tunga, långa och breda transporter att det finns vägtransportledare som inte hanterar språket. Jag ser en oerhörd risk om man som vägtransportledare med det ansvar man har – det handlar ju om myndighetsutövning – inte kan kommunicera med dem som ingår i själva transporten eller med andra trafikanter. Det var därför jag skrev interpellationen. Om det bara handlade om något enstaka tillfälle hade det inte varit något att ta upp, men jag har fått påringningar från flera håll. I svaret sägs bland annat att man ska titta på hur laglydnaden har varit och på övriga omständigheter för att se om personen i fråga är lämplig för uppdraget. Hur ska man kunna veta det om det handlar om en utländsk medborgare? Man har ju inte koll på vad personen har gjort tidigare och hur väl personen följer lagstiftningen. Statsrådet sa också att regeringen bedömer att lagstiftningen är tillräcklig för att enbart lämpliga vägtransportledare ska förordnas uppdraget. Utifrån vad gör man det? Har regeringen gjort någon uppföljning för att se hur det här fungerar? I slutet sa statsrådet att han inte kan ha synpunkter på hur myndigheter tillämpar regelverken. Nej, man kan inte gå in och peta i enskilda ärenden. Men om det uppdagas att någonting inte fungerar, att det är ett systemfel, vore det märkligt om regeringen inte kunde vidta någon åtgärd för att styra upp så att det blir ordning och reda. Vad ska vi annars med en regering till om den bara lutar sig tillbaka och säger att man inte kan göra någonting? Det har ju kommit signaler om att det inte fungerar och att de mest grundläggande delarna i den lagstiftning som finns inte uppfylls. Det handlar om att kunna läsa in sig på lagar och kunna kommunicera med dem det berör. Vi kan titta på vad som står i 1 § i lagen 2014:738: ”Denna lag innehåller bestämmelser om förordnande som vägtransportledare och om rätt för en vägtransportledare att ge anvisningar för trafiken.” I 3 § står det: ”Med eskort avses i denna lag medverkan av en person som har rätt att ge anvisningar för trafiken på väg.” I de dispenser som utfärdas av står det klart och tydligt att vägtransportledaren måste kunna hantera det svenska språket. Det är logiskt eftersom man ska läsa in sig på handlingar inför en transport. Dessutom kan det hända att en transport inte kommer fram, trots att man på förhand har rekognoserat vägen. Då måste man göra ett omtag. Om vägtransportledaren inte kan hantera situationen blir det väldigt besvärligt, och olycksrisker kan uppstå. Ett fordon som är väldigt långt, brett eller tungt avviker från det gängse mönstret i trafiken, och därför måste andra trafikanter bli varse att det fordon som kommer avviker väldigt mycket. 3 Statsrådet (S): Tack, , för interpellationen! Det här är såklart en viktig fråga eftersom det handlar om trafiksäkerhet men också om hur vi garanterar ordning och reda på vägarna. Det här handlar om en viktig funktion vid de tyngsta och mest komplicerade transporter som görs på svensk väg. Funktionen finns ju för att öka säkerheten. Man lyder under polisen men kan också dirigera trafik om så skulle behövas för transporternas skull. Det jag säger i svaret är att jag inte uppfattar att lagstiftningen behöver ändras. Det är där regeringen i så fall behöver agera. Myndigheterna har att följa lagstiftningen. Det är där frågan i första hand bör hanteras. Jag har inte gjort någon formell utredning, men jag har ställt frågor till myndigheterna: Har detta uppmärksammats? Har det kommit in synpunkter på det här? Det jag har fått fram är att det finns sammantaget ungefär 500 personer som är förordnade vägtransportledare. Av dem är ett sjuttiotal bosatta i ett annat land. Det handlar framför allt om och . Några är bosatta i och . Det här är den samlade bilden. Jag har frågat myndigheterna om de upplever det här som ett problem. Transportstyrelsen har mycket riktigt fått synpunkter på ett antal personer. Hur många det handlar om vet jag inte. Det har funnits språkliga brister hos vissa vägtransportledare. Med anledning av det har man tagit kontakt med utbildarna för att diskutera det här och framföra att detta finns i kravprofilen. Utbildarna måste se till att personerna i fråga kan förstå språket men det måste också finnas som krav i nästa steg att de ska kunna kommunicera om de ska kunna bli vägtransportledare. Myndigheterna har ansvar att se till att det här fungerar. Men varken eller känner till några problem som är så omfattande att de inte kan hantera dem inom ramen för den lagstiftning som finns . Jag litar på att myndigheterna tar detta ad notam om det kommer synpunkter på att det här inte har fungerat på vissa platser och att man därefter åtgärdar det på egen hand. Det har de alla möjligheter att göra. Jag delar interpellantens uppfattning här. Det är uppenbart och tydligt att med den kravprofil som gäller för att ha denna funktion måste man behärska svenska språket; annars kan man inte fullgöra sina skyldigheter inom ramen för uppdraget. 4 (SD): Tack för svaret, statsrådet! Det är trevligt att statsrådet har samma uppfattning som jag när det gäller att man måste kunna hantera svenska språket om man ska vara vägtransportledare. Var människan i fråga bor någonstans är kanske inte jätteviktigt, men om man ska åta sig uppdraget att vara vägtransportledare måste man ovillkorligen hantera den situationen. Det handlar om myndighetsutövning. Det är den rollen man har. Om kunskapsprovet i grundutbildningen står det i bland annat 5 §: ”Den som bedriver grundutbildning ska anordna prov i 1. roller och ansvarsfördelning, 2. lagar, förordningar och föreskrifter, 3. myndighetsutövning och yrkesetik, 4. anvisningar för trafiken under medverkan av person som genomgått polisutbildning i trafikregler, och 5. planering och genomförande av eskort. Provet ska innehålla en teoretisk och en praktisk del. Provet enligt första stycket 4 och 5 ska genomföras inom inhägnat område. Provet enligt första stycket 5 ska innehålla en teoretisk och en praktisk del. 6 § Prov i att ge anvisningar för trafiken på väg ska innehålla såväl redovisning av kunskaper som utövande av färdighet i att ge anvisningarna.” Det är ganska tuffa krav. Jag kan alltså inte för mitt liv förstå hur dessa människor har kunnat glida igenom. Det här är i och för sig kraven på den som ska hålla grundutbildningen. Men den ska å andra sidan inte släppa igenom någon som inte kan hantera en sådan situation. Det är en oerhört viktig roll man har när man står ute på vägen och har att göra med fordon som kanske väger upp mot , som det kan vara med riktigt stora transporter, eller är väldigt långt. Då ska transporten köras på bromitt, för att bron ska klara belastningen. En sådan situation måste man kunna hantera. I anvisningarna står det också om att kunna konflikthantera ute på väg. Det är inte alltid bilisterna accepterar en tillrättavisning. En sådan situation måste man också kunna hantera. I bestämmelserna står det också att ”en förman för vägtransportledare ska leda arbetet med att eskortera transporten genom radiokommunikation och meddela hur deltagande vägtransportledare ska ge anvisningar för trafiken. Samtliga förare och vägtransportledare ska ha möjlighet till radiokommunikation med varandra”. Det är här det har brustit. Det har inte gått att prata, inte på svenska och inte på engelska. Det kan uppstå en situation som innebär att man snabbt måste stoppa eller göra någon annan manöver och behöver ropa ut på radion att ”måste vi göra så här!”. Men om de andra inte förstår, vad gör man då? Jag hoppas innerligt och antar att det finns en och annan myndighetsperson som tittar på det här, som tar det på största allvar och inte släpper igenom människor som inte klarar de grundkrav i utbildningen som står i författningssamlingen 2010:139. Den är ganska omfattande och reglerar ganska hårt vilka krav som gäller för vägtransportledare. En olycka lurar bakom hörnet om man inte kan hantera situationen. Alla förstår att om det händer någonting med ett långt eller tungt fordon blir effekterna dramatiska. Jag hoppas att statsrådet kommer att lyfta upp den här frågan också i framtida diskussioner med myndigheter för att säkerställa att de som blir vägtransportledare håller hög kvalitet. 5 Statsrådet (S): Tack, , för ytterligare inlägg i debatten! Det klargör att det i lagstiftningen och inte minst i de krav som ligger i utbildningen, menar jag, finns ordentligt uppställda krav för vad man ska kunna och behärska för att hantera den här funktionen på ett korrekt sätt. Det ligger ett stort ansvar på utbildningsanordnarna att följa det och att de facto underkänna studenter som inte möter kraven. Jag har förstått att Transportstyrelsen tog kontakt med och haft en dialog med utbildningsanordnare efter att det här uppdagades. Den ena har underkänt studenter. När det gäller den andra de har haft kontakt med har de efterfrågat hur man genomför de praktiska och teoretiska momenten för att klargöra att det är utbildningar som ska följas och att de krav som gäller ska mötas. Jag uppfattar att myndigheterna tar signalerna på allvar. Det är därför jag menar att regeringen i det här läget inte behöver vidta lagstiftningsåtgärder. Det ligger i första hand på myndigheten att se till att det regelverk som finns också följs och upprätthålls för säkerhet och trygghet på vägarna. 6 (SD): Tack för svaret, statsrådet! Jag får väl säga som det brukar stå i slutet på alla svar man får från regeringen: Jag följer frågan noggrant. Som statsrådet säkerligen vet är trafiksäkerhet och ordning och reda på vägen något som engagerar mig. Ingen ska behöva riskera liv och lem ute på vägen, utan det ska gå bra när man vistas i trafiken. Handskas man med tunga, långa och breda fordon är det än viktigare att man är utbildad, att man kan hantera situationen och framför allt att man kan behärska språket för att kunna kommunicera med dem som ingår i transporten men också med allmänheten där ute. Det är bra att frågan har lyfts upp på myndighetsnivå. Men jag kommer att följa den. Vi får se om det blir en ny debatt framöver. 7 Statsrådet (S): Jag vill avslutningsvis tacka för att han har lyft frågan. Myndigheterna hade uppmärksammat vissa fall där det hade varit ett problem, och man hade vidtagit åtgärder och talat med dem som sköter utbildningarna. Även om jag inte får gå in på enskilda fall förväntar jag mig att myndigheterna följer de lagar, förordningar och regelverk som gäller. Det här är viktig verksamhet som ytterst handlar om säkerhet, inte bara för dem som bedriver transporten utan även för alla andra trafikanter på vägen. Det är en viktig fråga som jag utgår från att myndigheterna tar på stort allvar. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 6 Svar på interpellation 2020/21:625 om stärkta kontroller av den yrkesmässiga trafiken 8 Statsrådet (S): har frågat mig om jag och regeringen avser att skyndsamt ge polisen ytterligare resurser för att stärka kontrollerna av den yrkesmässiga trafiken på väg. hänvisar i interpellationen till en rad enskilda fall. Hanteringen av eller omständigheterna kring enskilda ärenden är inte en fråga som jag som statsråd ska bedöma eller uttala mig om. Det är i stället en fråga för myndigheterna. När det gäller polisens arbete med kontroller av den yrkesmässiga trafiken i stort vill jag dock framhålla följande: Jag har i närtid fått liknande frågor från . Som jag har beskrivit fortsätter jag och regeringen vårt envisa arbete för att skapa ordning och reda på vägarna samt bekämpa kriminalitet. För att lyckas med detta krävs bland annat en tillgänglig polis, ett starkt rättsväsen samt en ändamålsenlig lagstiftning. Här utgör utbyggnaden av en central del, och regeringen genomför en historisk satsning på myndigheten. Enligt årsstatistik har haft fler anställda, och arbetet med att nå målet om 10 000 fler polisanställda fortsätter med full kraft. hade antalet polisanställda ökat med fler än 5 000 personer . har resurserna till ökat med närmare 8,6 miljarder, vilket motsvarar en ökning med . Hur resurserna ska fördelas inom myndigheten är en fråga för att besluta om. kontroller av den tunga yrkestrafiken är ett betydelsefullt verktyg för att upprätthålla god trafiksäkerhet, rättvis konkurrens inom åkerinäringen och en god social situation för förarna. Kontrollerna är också en viktig komponent i arbete med att förebygga, upptäcka och utreda brott. För att kontrollera den tunga yrkestrafiken krävs särskild kompetens, som vissa polisanställda besitter, men samtliga poliser kan stoppa och kontrollera ett fordon vid misstanke om brott. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att skapa ordning och reda på vägarna. Till exempel har vi förlängt tidsgränsen för hur länge en polisman eller en tulltjänsteman kan hindra ett fordon från fortsatt färd genom att omhänderta exempelvis fordonsnycklar eller låsa fast fordonet. Det ger bättre möjligheter att hindra fortsatta överträdelser av yrkestrafiklagstiftningen. Regeringen anser att det finns skäl att kartlägga och analysera den nuvarande kontrollverksamheten på yrkestrafikområdet och har därför, som interpellanten nämner, låtit en utredare ta fram förslag om detta. Utredningen om effektivare kontroller av yrkestrafik på väg har redovisats, och ärendet bereds inom . fortgår utvecklingsarbete på trafikområdet. Myndighetens tillsynsenhet har granskat polisens insatser för ökad trafiksäkerhet. Rikspolischefen beslutade att åtgärder ska vidtas i enlighet med lämnade rekommendationer. Det är glädjande att har gjort många satsningar och höjt ambitionen på trafiksäkerhetsområdet. Bland annat ska myndigheten skapa enhetliga nationella rutiner för uppföljning av trafiksäkerhetsarbetet. Jag kommer att följa det pågående utvecklingsarbetet noga. Men låt mig vara tydlig. Trots tillskjutna resurser och flera pågående initiativ sträcker sig regeringens ambitioner längre vad gäller situationen på vägarna. Vi har ett ambitiöst etappmål om att antalet omkomna i trafiken ska halveras till 2030, och arbetet för en rättvis konkurrens inom åkerinäringen utvecklas ständigt. 9 (SD): Jag tackar statsrådet för svaret. Kontrollen av den yrkesmässiga trafiken har varit i ett ständigt förfall , och det finns ingen ljusning i sikte. Statsrådet redovisar hur mycket pengar som har getts till polisen, men de faller ju inte ut på asfalten, om man nu ska uttrycka sig så. Det är några få kontrollgrupper som gör ett enastående bra jobb och tar dem som manipulerar färdskrivare, manipulerar avgasreningsutrustning, inte har lastsäkrat, har överlastat, inte har tillstånd – vi kan stå här i timtal och räkna upp vilka felen är. Men det leder ju inte till någon åtgärd att tala om, för även om tjänstemännen gör ett enastående bra jobb där ute är de alldeles för få och verksamheten alldeles för omfattande. Man bygger upp mobila verkstäder, mobila däckverkstäder och mobila tankstationer och smugglar in bränsle i , trots att cabotage ska vara en tillfällig inrikestransport i en värdmedlemsstat. Man har skapat en verksamhet som är etablerad och fast. Då måste man sätta in resurser från myndigheternas sida. Här har inte polisen skött sitt uppdrag. Det måste man väl ändå i ärlighetens namn säga. Detta har även forskare från slagit fast i en rapport. Där står det i slutet av sammanfattningen: ”Om oförmåga inom trafiksäkerhetsområdet fortsätter bör våra politiker överväga att överföra uppdrag och resurser till någon annan aktör än .” Det är en ganska tuff slutsats, måste jag säga. Man konstaterar också att trafikpolisen genomgående har fått minskade resurser och inte har blivit uppmärksammad för det jobb den gör. Jag reagerar på interpellationssvaret från statsrådet. Jag blir lite besviken, för vi har diskuterat det här förut. Statsrådet sa så här: ”Samtliga poliser kan stoppa och kontrollera ett fordon vid misstanke om brott.” Det är helt rätt. Där har man stöd i polislagen. Det är inget konstigt. Stoppa ett fordon kan vem som helst göra. Häng på en uniform och en gul väst och kliv ut, så stannar det! Men det stora jobbet börjar ju när bilen står still. Vad är det jag har framför mig? Är det yrkestrafik ska det finnas tillstånd. Vad är det för gods? Är det farligt gods? Vad väger det? Får den släpvagn som sitter på vara tillkopplad till den dragbilen? Är det lastsäkrat? Hur är det med förarens kör- och vilotider? Dessa och en massa andra frågor ska ställas. Det är ju här problemet uppstår. Om man står vid en fullastad turistbuss ska man lösa uppgiften att dels utföra kontrollen, dels förklara för passagerarna vad det är som pågår. Att skicka ut en polis på vägen och säga ”nu får du stoppa lite bilar” är helt meningslöst om vi pratar om kontrollen av den yrkesmässiga trafiken. Det här har vi pratat om förut. Det krävs specialkompetens för att utföra det uppdraget. En polisman kan inte göra de kontrollerna utan särskilt förordnande. Sedan ligger det i yrkesbeskrivningen för bilinspektörer att göra detta. Det är här som det har fallerat. Jag ska gå in på det i nästa debattinlägg. 10 Statsrådet (S): Det här är en debatt som vi har haft förut. Det som beskriver är helt korrekt. Polisen har inte haft tillräckliga resurser generellt sett. Man har inte gjort tillräckligt mycket för att upprätthålla det regelverk som finns på vägarna. Dessutom har vi haft en lagstiftning som varit svag och alltför liberal. Man har inte trott att det går att skapa ordning och reda i regelverket och att det krävs en fast hand för att åstadkomma detta. Vi har dessutom haft ett för svagt arbete i för att se till att de europeiska besluten på det här området blir tillräckligt kraftfulla. På alla de här områdena har vi gjort insatser. Jag säger inte att vi är där vi ska vara med vare sig trafiksäkerhet eller ordning och reda på vägarna, och det är helt korrekt att det krävs ett särskilt förordnande för att kunna kontrollera den tunga yrkesmässiga trafiken. Men det är inte ointressant om man stoppar yrkesmässig och annan trafik för att till exempel hitta påverkan av narkotika eller alkohol. Det kan också öka trafiksäkerheten och skapa mer av ordning och reda i vissa delar av trafikflödet som också hänger ihop med annat. beskrev viss brottslig verksamhet. I arbetet på väg mot dem som bedriver smugglingsverksamhet eller bidrar till annan kriminell verksamhet är det bra om även andra poliser deltar. Det gäller också yrkestrafiken, även om det krävs speciell kompetens för att genomföra det uppdraget, som beskriver. Det jag vill ta fasta på är att vi nu från regeringens sida har gett uppdrag till att utveckla och förbättra kontrollen av den tunga yrkestrafiken. Där återstår väldigt mycket att göra. Men som vi har talat om har antalet kontrolldagar ökat, trots inverkan av covid-19. Antalet personer som jobbar med kontroll av yrkestrafiken har också blivit något större – inte mycket större, men det går åt rätt håll. Ärenden avseende exempelvis olaga cabotage har ökat med . Det var fruktansvärt låga nivåer 2016, men det jag menar är att vi vad gäller talen har en rörelse som går åt rätt håll. Men jag är inte nöjd med hur situationen ser ut . Hade vi varit nöjda hade vi inte gett de stora resurserna. Vi hade inte sagt att ska växa med 10 000 fler anställda om vi hade tyckt att den gör det den ska . Det måste till mer resurser för att ska växa. Jag uppfattar att rikspolischefen säger att det här är ett område som han vill utveckla. Vi ser kopplingen till annan kriminell verksamhet, men också en koppling till trafiksäkerhetsarbete som tar på stort allvar. Jag menar att myndigheten ändå uppmärksammar frågan, men det finns mycket kvar att göra. Framför allt har regeringen tillsatt utredningen om kontrollverksamheten, som har lämnat sina förslag. Vi jobbar med dessa i och ser fram emot att de snart ska gå på remiss. Då kommer alla att få tycka till om huruvida utredningen har landat rätt i sina förslag och om vägen framåt för att utveckla verksamheten ytterligare. Jag tar verkligen den här frågan på allvar och har starkt fokus på den. Men det tar tid, inte minst eftersom de här förordnandena bygger på väldigt mycket kunskap och lång utbildningstid. Det går inte snabbt att bygga upp den kompetensen inom . 11 (SD): Jag tackar statsrådet för svaret. jag var anställd inom var jag även fackligt aktiv. Då tog jag upp diskussionen om att vidareutbilda men också nyanställa personer för att kunna göra kontrollerna ute på väg. Svaret jag fick av byrådirektören – det var naturligtvis en vacker titel – var: Du ska inte se saker och ting så svart. Det gör jag inte, sa jag.