prot · H809117 · 2021-04-30 00:00:00 — Slutligen har frågat mig vilka slutsatser jag drar av det faktum att ett femtiotal experter i rapporten : An Examination of ’s Breaches of the 1948 Genocide Convention anser att den kinesiska regimen är skyldig till folkmord på uigurer. Som jag tidigare framhållit ser regeringen mycket allvarligt på situationen för mänskliga rättigheter i Xinjiang. UD:s senaste rapport om situationen för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i konstaterade att inskränkningar i individers åtnjutande av mänskliga rättigheter är särskilt förekommande i Xinjiang. Givet den allvarliga situationen införde EU sanktioner mot fyra individer och en enhet med anledning av överträdelser av de mänskliga rättigheterna i Xinjiang. Det är viktigt att EU nu fortsätter att agera enigt. Att folkrätten, inklusive de mänskliga rättigheterna, upprätthålls berör hela det internationella samfundet. Därför har och EU vid ett flertal tillfällen tagit upp situationen i Xinjiang i möten med kinesiska företrädare. Både och EU har vid ett flertal tillfällen uttryckt oro över situationen för mänskliga rättigheter i Xinjiang, senast vid för mänskliga rättigheter . Det är genomgående av stor betydelse att det internationella samfundet får tillträde till Xinjiang för att på plats skaffa sig ett detaljerat underlag om utvecklingen. ställer därför sig bakom EU:s begäran att FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter ska beviljas meningsfullt tillträde till Xinjiang av . 66 (KD): har statsrådet och haft på sig att svara på min interpellation, som innehåller tre frågor. Ingen av frågorna besvarades i det som vi just hörde. Detta är milt uttryckt anmärkningsvärt, dels därför att det handlar om djupt allvarliga övergrepp mot hundratusentals oskyldiga människor, dels därför att ett statsråd förväntas respektera riksdagsledamöternas rätt att interpellera och få relevanta svar. Det som sker i i nordvästra är omfattande människorättsbrott mot den uiguriska befolkningen. Det handlar om systematiska och riktade illdåd som diktaturregimen i bär det fulla ansvaret för. väjer inte för att tydligt uttala detta och definiera det som pågår som folkmord. hade jag förmånen att träffa den uiguriska människorättsaktivisten . Hennes kamp för uigurernas rättigheter har till stor del skett i det tysta. Alltför få internationella medier och politiska företrädare har lyssnat till vad hon har att säga. Ändå var det en hoppfull Rebiya jag mötte. Hennes budskap var att folkmord inte går att dölja och att världen kommer att se. Hon hade rätt – har insikten ökat. Under såväl den tidigare som den nuvarande administrationen i Vita huset har klassat förbrytelserna mot uigurerna som folkmord. Samma beslut har fattats av och . tog parlamentet i beslutet att definiera den kinesiska regimens övergrepp som folkmord. Den mest omfattande kartläggningen av det som sker i Xinjiang publicerades alldeles , . Bakom rapporten står amerikanska tillsammans med kanadensiska . Ett femtiotal internationella forskare och Kinaexperter medverkar med analyser av personliga vittnesmål och andra uppgifter som har framkommit. I rapporten refereras till , som anger fem kriterier för definitionen av folkmord. Enligt de 50 forskarna uppfyller övergreppen mot uigurerna samtliga dessa kriterier. Mot bakgrund av detta vill jag upprepa den fråga jag ställde i min interpellation: Anser utrikesministern att uigurerna är utsatta för ett folkmord? 67 Utrikesminister (S): Huruvida övergrepp eller kränkningar ska bedömas som folkmord innehåller både folkrättsliga, konstitutionella, straffrättsliga och politiska aspekter. En annan viktig, men inte avgörande, aspekt i en sådan bedömning är om till exempel en nationell eller internationell domstol eller tribunal har prövat frågan. Även om rapporter som publiceras om situationen för de mänskliga rättigheterna i Xinjiang utgör grund för stark oro och kraftig kritik är det ett faktum att ännu inte har möjliggjort en oberoende internationell granskning i Xinjiang. Det är därför av stor betydelse att det internationella samfundet får meningsfullt tillträde till Xinjiang för att på plats bilda sig en uppfattning om situationen. och EU kommer att fortsätta att uppmana att ge det internationella samfundet, företrädesvis FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter, meningsfullt tillträde till regionen. Det är också av stor vikt att journalister och mediearbetare ges möjlighet att rapportera löpande om situationen. Det är beklagligt att utrymmet är så starkt begränsat för journalister, mediearbetare och andra som rapporterar om förhållanden i . Yttrandefriheten och mediearbetares säkerhet är en fråga som regeringen följer noga, också när det gäller , vilket bland annat avspeglas i UD:s rapporter om situationen för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i . Det är viktigt att understryka att frågan om hur de övergrepp som begås ska betecknas inte påverkar regeringens arbete med frågor om mänskliga rättigheter. fortsätter att agera tydligt och oförtröttligt i de forum som står till buds för att kränkningarna av de mänskliga rättigheterna ska upphöra. Bland annat verkar regeringen för att situationen ska uppmärksammas internationellt. har vid ett flertal tillfällen tagit upp situationen i Xinjiang i internationella sammanhang och i möten med kinesiska företrädare. Även EU har tagit upp frågan i direkta samtal med kinesiska företrädare, bland annat i samband med de två toppmötena mellan och och . Både och EU har vid ett flertal tillfällen i FN uttryckt oro över situationen för mänskliga rättigheter i Xinjiang, senast vid för mänskliga rättigheter som möttes . I ett möte med FN:s generalförsamlings tredje utskott anslöt sig till ett gemensamt anförande som riktade stark kritik mot agerande i Xinjiang. Dessutom antog ett enhälligt EU sanktioner mot fyra individer och en enhet ansvariga för grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna i Xinjiang. Ett antal europeiska länder utanför EU ställde sig därutöver bakom det EU-gemensamma beslutet. EU har en viktig roll. Regeringen verkar för ett fortsatt tydligt EU-gemensamt agerande. 68 (KD): Även ett icke-svar kan vara talande. Att utrikesminister inte förmår uttala att det är ett folkmord som pågår framför våra ögon visar vad detta handlar om – en utrikespolitik utan värderingar. Att å ena sidan tala om att regeringen ser mycket allvarligt på situationen för mänskliga rättigheter och å andra sidan vägra kalla detta för vad det är går inte ihop. Det är inte trovärdigt. Regeringen återkommer till att folkmord är ett begrepp som ska definieras av jurister och domstolar, inte av parlament och regeringar. Det är i grunden helt fel. Runt om i världen har folkmordsfrågan hanterats politiskt . Orsaken till det är enkel: ord betyder något, och ord gör skillnad. Den amerikanske professorn , medförfattare till Romstadgan och grundare av Genocide Watch, har vidimerat detta i sin forskning. Stanton visar att det var först när folkmordsbegreppet började användas om det som skedde i i Bosnien och i som omvärldens passivitet ersattes av politisk handling. Samma forskning visar att internationella insatser oftast uteblir så länge omskrivningar för folkmord används. Det är välkommet med fördömanden och med de EU-sanktioner som utrikesministern nämner mot den kinesiska kommunistregimen för den vedervärdiga behandlingen av uigurerna. Men det räcker inte. I det brittiska underhusets debatt om uigurernas situation i Xinjiang förklarade parlamentsledamoten varför han och hans parti ställer sig bakom ett folkmordserkännande. Han sa: Folkmord kan aldrig mötas med likgiltighet eller passivitet. är minister i skuggregering. Hans partikamrat, parlamentsledamoten och juristen , förklarade att parlamentets folkmordsbeslut är en vändpunkt. Ingen kan längre förneka omfattningen av de övergrepp som äger rum i , sa hon. Varför ser inte det som hennes socialdemokratiska partivänner i brittiska Labour ser? 69 Utrikesminister (S): Detta handlar verkligen inte om vad man ser eller inte ser, utan detta handlar om att det är en väldigt allvarlig situation för mänskliga rättigheter i Xinjiang. Vi agerar mot det på flera håll. Men i vanlig ordning väljer att bara koncentrera sig på ett begrepp och inte agera mot det som faktiskt händer i Xinjiang och som är helt oacceptabelt. Detta har visats i UD:s senaste rapport om mänskliga rättigheter. Vi har också med oro noterat de uttalanden som ett antal specialrapportörer och experter från FN har gjort om situationen i Xinjiang, både och , om den mycket allvarliga situationen när det gäller mänskliga rättigheter i Xinjiang. Dessa specialrapportörers oberoende granskningar är en viktig del av det arbete som bedrivs för att granska situationen. Vidare har regeringen mottagit uppgifter från människorättsorganisationer om tvångssteriliseringar, om godtyckliga frihetsberövanden och om otillbörliga inskränkningar av rätten till yttrandefrihet eller religions- eller övertygelsefrihet i Xinjiang. Det är med andra ord väldigt tydligt att situationen är mycket allvarlig. Regeringen är och kommer att fortsätta vara konsekvent och tydlig när det gäller att ta upp frågan om den allvarliga situationen för mänskliga rättigheter i med kinesiska myndighetsföreträdare, inklusive med ambassadör i . För att kunna påverka denna utveckling bedriver ett långsiktigt och brett arbete för att värna om de mänskliga rättigheterna på alla områden av våra relationer med . Vi stöder arbetet för de mänskliga rättigheterna som bedrivs inom ramen för EU:s relation med , och det är genom EU som får bäst genomslag. Arbetet med att stärka de mänskliga rättigheterna inom EU:s olika policyområden berör naturligtvis inte bara situationen i . Ett exempel är det arbete som pågår för att stärka de mänskliga rättigheterna med gemensamma EU-regler för mänskliga rättigheter i näringslivet. har en väldigt viktig roll i arbetet för att uppnå mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i många länder, inte minst i . Detta är bara en av många aspekter på arbetet som har bäring på de mänskliga rättigheterna och hur vi arbetar för de mänskliga rättigheterna i Xinjiang. 70 (KD): Det är tveksamt om partivänner i brittiska Labour skulle uppskatta det som utrikesministern just nu redovisade, eller för den delen den nya Bidenadministrationens företrädare i . Genom oviljan att se och erkänna det som är folkrättens värsta och mest avskyvärda brott mäler den svenska regering ut sig. Och det är inte första gången. Samma beräknande realpolitik som vi nu ser ligger bakom vägran att erkänna seyfo, det armeniska folkmordet , och Islamiska statens folkmord på kristna 2014. Det förstnämnda kallar utrikesministern för ett massövergrepp. Det senare talar hon inte om över huvud taget. Detta är, hur man än vänder och vrider på det, att kompromissa med grundläggande värderingar om människovärde och humanitet. Men det är också att svika de svagaste och mest utsatta, nämligen offren för folkmord och deras familjer – alla de tusentals människor runt om i världen som har rätt till upprättelse och rätt till omvärldens fulla och odelade stöd. 71 Utrikesminister (S): Det är genomgående av stor betydelse att det internationella samfundet får tillträde till Xinjiang för att på plats skaffa sig ett detaljerat underlag om utvecklingen. ställer sig därför bakom EU:s begäran att FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter ska beviljas meningsfullt tillträde till Xinjiang i . och EU:s ansträngningar för att uppmärksamma frågan i olika internationella sammanhang fortsätter tillsammans med tydliga budskap till det kinesiska ledarskapet. Att EU enades om att införa sanktioner med anledning av överträdelser av de mänskliga rättigheterna i Xinjiang visar på det allvar med vilket EU och flera andra länder ser på utvecklingen i Xinjiang. starka reaktion på EU:s beslut om sanktioner tyder på att EU:s beslut var en kraftfull signal till det kinesiska ledarskapet. kommer att fortsätta vara en tydlig röst för de mänskliga rättigheterna i internationella sammanhang, liksom i möten med kinesiska företrädare. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2020/21:663 om svenskars dödsfall i 72 Utrikesminister (S): har frågat mig om jag är beredd att inom ramen för min tjänsteutövning ta några ytterligare initiativ i förhållande till för att bringa klarhet i vad som har inträffat i det aktuella fallet. Han har även frågat om jag bedömer att något kunde ha gjorts annorlunda i vår hantering av ärendet och om jag avser att vidta några generella åtgärder för att förbättra hanteringen av denna typ av konsulära ärenden. tar i sin interpellation upp två konsulära ärenden gällande dödsfall i som inträffade . Låt mig inledningsvis betona att dödsfall utomlands är bland de känsligaste fall som har att hantera inom ramen för det konsulära uppdraget. Jag kan försäkra att vi alltid försöker att ge den hjälp och det stöd som är möjligt i det enskilda fallet. I varje fall görs noggranna bedömningar av vilka möjligheter har att bistå. Jag vill också understryka att vi alltid verkar för en konsekvent och rättssäker hantering oavsett hur mycket uppmärksamhet eller offentlighet det enskilda fallet får och att vi alltid tar våra kontakter med anhöriga på största allvar. och utlandsmyndigheternas uppdrag när en svensk person avlider i utlandet är inledningsvis att säkerställa att identiteten på den avlidne är fastställd och se till att närmast anhöriga underrättas om detta inte redan är gjort. Vidare är en av utlandsmyndigheternas huvuduppgifter att när dödsfallsintyget har upprättats av lokala myndigheter skicka in detta till , som därefter kan registrera personen som avliden i folkbokföringen. Det är givetvis förståeligt att man som anhörig vill veta så mycket som möjligt om det inträffade dödsfallet, inte minst om det skett under oklara omständigheter. kan vara behjälplig med att efterfråga dokumentation från lokala myndigheter och sjukhus. Det är dock inte eller utlandsmyndigheternas uppgift att kontrollera riktigheten i obduktionsprotokoll eller granska polisrapporter. Varken eller utlandsmyndigheterna har i uppdrag att utreda eventuella brott i samband med dödsfallet. Här måste de anhöriga vända sig direkt till de lokala myndigheterna. I många länder kan det ta innan utredningarna blir klara, och det kan ta tid att få ut dokument. Jag har stor förståelse för att det för anhöriga kan vara frustrerande att inte få klarhet i vad som hänt, inte minst när det gäller något så fruktansvärt som dödsfall. Det kan också konstateras att sekretess gäller för uppgifter i konsulära ärenden om det kan antas att den enskilde eller någon närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. Det är anledningen till att vi som regel inte kan uttala oss om eller kommentera enskilda ärenden i detalj. Jag vill dock understryka att vi i detta fall vid ett flertal tillfällen har påpekat för företrädare för vikten av att dödsfallsärendena hanteras skyndsamt samt att omständigheterna utreds. Det kommer vi fortsätta att göra. hanterar omkring 1 800 dödsfallärenden . Jag kan försäkra om att vi tar vårt konsulära uppdrag på stort allvar och att vi arbetar professionellt och i enlighet med gällande regelverk och riktlinjer. 73 (M): Jag får tacka ministern för det upplästa svaret. Tyvärr gav det inga svar på frågorna i interpellationen och inte heller på de frågor som de anhöriga har. Tiden medger inte en genomgång av alla omständigheter i det tragiska fallet med paret plötsliga och oförklarliga död, , under en semesterresa till . Omständigheterna är uppenbart anmärkningsvärda både under och efter dödsfallen. Det ena dödsfallet skedde inom dominikanska myndigheters egna väggar, och bland mycket annat kan tilläggas att stora belopp togs ut från ett kontokort tillhörande en av de avlidna efter att han hade avlidit. Det är ett kontokort som dessutom funnits i den dominikanska polisens förvar. Vill man ta del av alla omständigheter i det här fallet kan man läsa interpellationen på hemsida. Anledningen till interpellationen är utrikesministerns avsaknad av agerande gällande ens de mest graverande frågetecknen kring dominikanska myndigheters ageranden och utlåtanden i förhållande till och två svenskars plötsliga dödsfall. Detta står i tvär kontrast till exempelvis agerande under liknande omständigheter i precis samma land. Efter att interpellationen skrevs har UD tvingats lämna ut 200 sidor material om fallet till . UD vägrade först lämna ut någonting över huvud taget men har fått göra det efter att tidningen inlett en överklagandeprocess. I det här materialet bekräftas samtliga de uppgifter som redovisas i den här interpellationen och som påtalat . Det föranledde dessutom en räcka nya frågor som kommer att behöva besvaras. Jag återgår till de frågor jag har ställt till utrikesministern. Framställan av dessa har godkänts av talmannen; det är därför vi har den här debatten . Statsrådet behöver precisera och utveckla sina svar, annars kommer hon att behöva besvara fler interpellationer i denna fråga. Framför allt behöver anhöriga få svar. De enda kontakter med som har haft under har skett på tjänstemannanivå. Omständigheterna kring paret död måste nu givetvis tas upp på den politiska nivån, eftersom man bevisligen inte har kommit en millimeter under . Jag får därför ytterligare precisera och upprepa min fråga till utrikesministern: hon beredd att nu själv, , ta initiativ i frågan? 74 Utrikesminister (S): Låt mig börja med att säga att det som inträffade i är en oerhört tragisk händelse, som resulterade i att två svenska medborgare förlorade sina liv. Att ta emot ett besked om ett dödsfall innebär alltid en stor smärta och sorg för de anhöriga. Att dödsfall inträffar långt borta, på andra sidan jorden, gör naturligtvis också att man som anhörig kan känna sig ännu mer utsatt och sårbar. och utlandsmyndigheternas uppdrag när en svensk person avlider i utlandet är inledningsvis att säkerställa identiteten på den avlidne och genom svensk polis fastställa att närmast anhöriga underrättas om detta inte redan är gjort. Utlandsmyndigheterna kan också hjälpa de anhöriga med att få fram nödvändig dokumentation för hemtransport av den avlidne och hjälper även till att registrera dödsfallet hos . I de fall där det finns en giltig försäkring tar försäkringsbolaget över mycket av de praktiska arrangemangen. Så var till exempel fallet i de ärenden som hänvisar till i sin interpellation. Försäkringsbolagets larmcentral sköter då exempelvis kontakten med den lokala begravningsbyrån och ser även till att bagage och andra tillhörigheter skickas hem till . Det är givetvis förståeligt att man som anhörig vill veta så mycket som möjligt om det inträffade dödsfallet, inte minst om det skett under oklara omständigheter. kan vara behjälplig med att efterfråga dokumentation från lokala myndigheter och sjukhus, men det är inte eller utlandsmyndigheternas uppgift att kontrollera riktigheten i obduktionsprotokoll eller att granska polisrapporter. Varken eller utlandsmyndigheterna har heller i uppdrag att utreda eventuella brott i samband med dödsfallet. Här måste de anhöriga vända sig direkt till de lokala myndigheterna. I många länder kan det ta innan utredningen blir klar, och det kan ta tid att få ut dokument. Jag vill betona att förhållanden och regelverk i olika länder skiljer sig åt, och detta kan ibland påverka förutsättningarna för det konsulära uppdraget. Jag har stor förståelse för att de anhöriga kan vara frustrerade över att inte få full klarhet i vad som hänt, inte minst när det gäller något så fruktansvärt som dödsfall. Skulle man behöva juridisk hjälp i utlandet kan UD hjälpa till med en förteckning på lokala juridiska ombud. Man kan också vända sig till sitt försäkringsbolag för att höra om man är berättigad till rättsskydd via sin reseförsäkring. Jag vill dock vara tydlig med att varken UD eller en utlandsmyndighet kan agera juridiskt ombud i dessa frågor. Jag kan försäkra att utrikesförvaltningen när det inträffar dödsfall i utlandet ger detta högsta prioritet. Handläggarna på UD:s konsulära enhet gör allt de kan för att underlätta för anhöriga med den nödvändiga praktiska hanteringen, som omfattas av det konsulära uppdraget. 75 (M): Jag noterar att utrikesministern inte på något sätt vill besvara min fråga. Jag förväntar mig inte – och ingen förväntar sig – att utrikesministern ska göra något som inte ligger inom ramen för hennes tjänsteutövning. Det enda vi kräver är att utrikesministern ska gå in, inom ramen för sin tjänsteutövning, och börja agera. Utrikesministern har ju skjutit detta ifrån sig . Som man konstaterade på en ledarsida : Ingenting tyder på att den påstådda signalen gått fram till de dominikanska myndigheterna – tvärtom. Det är klart att det inte finns ett egenvärde i att utrikesministern och den politiska nivån går in i ett ärende om det inte behövs. Men här behövs det ju. Här krävs det. UD har ju inte kommit någonstans i ärendet – inte en millimeter, fru talman. Detta framgår med all önskvärd tydlighet av UD:s egna utlämnade handlingar, som vi kunde läsa om i under gårdagen. Utrikesministern sa också i sitt svar att man kommer att fortsätta att påtala för företrädare för att omständigheterna kring paret dödsfall måste utredas ytterligare. Det är ju intressant, fru talman, och jag skulle vilja att utrikesministern redogör för hur detta kommer att göras. Återigen: Är utrikesministern beredd att inom ramen för sin tjänsteutövning själv ta initiativ i denna fråga efter att ha försökt att hålla frågan ifrån sig ? Värdefull tid har till stora delar gått till spillo. Det är nu hög tid att stoppa den hänvisningscirkus som UD och vissa övriga svenska myndigheter ägnat sig åt i det tragiska fallet med paret . Det finns ett antal ostridiga fakta här som jag skulle vilja att utrikesministern problematiserade kring samt ytterligare ett antal frågor som faktiskt behöver besvaras. Ett av dessa fakta är att hamnade först på plats 137 av 180 – plats 1 är bäst och plats 180 sämst – i index, som mäter omfattningen av korruption med mera bland världens länder. Vi talar alltså om ett av de 50 mest korrumperade länderna i världen. Utrikesministerns tilltro till dominikanska myndigheter är därför, ärligt talat, något svår att förstå. Framför allt är oviljan att agera gentemot i denna fråga obegriplig. Främst behöver en fråga besvaras som utrikesministern utelämnat och över huvud taget inte nämnt. I egna föreskrifter om åtgärder vid dödsfall i utlandet slår man fast följande i 5 §, under rubriken ”Polisutredning och obduktion”, vilket jag förutsätter att utrikesministern väl känner till: Om det finns skäl att misstänka att ett dödsfall för vilket underrättelseskyldighet föreligger enligt 1 § har orsakats genom brott eller att felaktig dödsorsak angetts ska utlandsmyndigheten söka få polisutredning och obduktion till stånd. Innan obduktion sker ska om möjligt samtycke inhämtas från den avlidnes anhöriga. Min sista fråga till utrikesministern är: Har UD gjort allt detta? 76 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag påminner om kompetens, som vi har all anledning att titta lite närmare på. 77 Utrikesminister (S): frågade mig om jag bedömer att vi kunde ha gjort något annorlunda i hantering av ärendet. Låt mig inledningsvis betona att dödsfall utomlands är bland de känsligaste fall som har att hantera inom ramen för det konsulära uppdraget. Jag kan försäkra att vi alltid försöker att ge den hjälp och det stöd som är möjligt att ge i det enskilda fallet. I varje fall görs det noggranna bedömningar av vilka möjligheter har att bistå. Jag vill också understryka att vi alltid verkar för en konsekvent och rättssäker hantering, oavsett hur mycket uppmärksamhet eller offentlighet det enskilda fallet får, och att vi alltid tar våra kontakter med anhöriga på största allvar. hanterar omkring 1 800 dödsfallsärenden i utlandet.