prot · H809126 · 2021-05-25 00:00:00 — Jag ser förutsättningar för flyget att ställa om, och det är nödvändigt att och världen gör det. Regeringen arbetar för detta i alla olika sammanhang, i och i EU. Jag är en ivrig förespråkare för både reduktionsplikt med biobränsle till flyget och inte minst elektrifiering av flyget. Jag tror att det dessutom är helt nödvändigt för att många ska välja flyget igen. Den flygskamdebatt vi hade långt före pandemin kom sig av ett läge där många valde bort flyget eftersom det gjorde för stort klimatavtryck. Till skillnad från hur en del politiska partier tar ställning har flygbranschen själv sagt att man förstår signalen och vill ställa om, och man har därför tagit fram ett program tillsammans med Fossilfritt . Regeringen skjuter också till resurser både till användning av biobränsle och elflyg. Låt mig vara noga när det gäller elflyg, för jag noterar att det finns tankar och idéer om elflyg kopplat till . Det finns relativt begränsat med elflyg. Det finns några för fyra personer, och jag hoppas innerligt att det 19-personersplan som Heart Aerospace vill utveckla ska bli verklighet. Men detta segment utgör av det svenska inrikesflygets marknad. Det är ingen stor del av flyget. Som industriellt projekt är det otroligt viktigt för , och jag tror och hoppas att detta kan nå exportframgångar om man utvecklar konceptet med elflyg med denna kapacitet. Men detta är inte lösningen eller det kommande decenniet på det svenska inrikesflygets utmaningar. Här gäller större maskiner. Lösningen handlar snarare om att hitta bättre logistik och samordning för att säkerställa god tillgänglighet i hela landet, och det finns möjlighet och förutsättning att göra det i ett läge där vi har undantagsförordning för slottider utifrån de beslut som fattats i EU. Detta är ett av skälen till att vi också ska utreda förutsättningarna. Låt oss pröva detta i stället för att reflexmässigt säga nej till alla samhällsförändringar! Jag tror nämligen att behöver väl fungerande inrikesflyg. Som Växjöbo flög jag ofta till både och , beroende på flygbolag. Jag måste säga att fungerade bra. Det viktiga var, som en riksdagsledamot sa, att komma till , inte vilken socken man landade i. 47 (SD): Vi står inför en ganska stor förändring av flyget, och det är alla rörande ense om. Perspektivet är att de första 19-platsersmaskinerna ska upp . Det går alltså ganska snabbt. Vi har också införandet av biobränsle. Flyget är alltså verkligen på tårna när det gäller omställningen. Vi talar dock om ganska små elflygmaskiner. Dem kan man inte blanda in i den tunga trafiken; det finns ingen möjlighet i världen. Då måste man bygga om , och det måste man göra först, innan man kan flytta över. kan utvecklas till en testbänk för elflyget, för då kan vi få en exportmarknad även för den tekniken. Vi får heller inte glömma att flygrörelserna på motsvarar ungefär en fjärdedel av dem som är på . Det är alltså rätt mycket som ska in. Hur det än är tror jag på ett liv efter pandemin, för gör vi inte det kan vi lika gärna lägga oss ned och tacka för den tid som varit. När vi har kommit igenom detta elände som pågått måste vi tro att vårt samhälle startar upp igen, att vi får igång industriell verksamhet och att folk vill besöka våra fina besöksmål i . Flyget spelar här en oerhört viktig roll för att utveckla vårt samhälle. Kan vi då dessutom göra det på ett klimatsmart sätt med miljövänliga flygresor är det ännu bättre. Jag förstår inte grejen med att grusa dessa möjligheter bara för principen att vi inte ska flyga. 48 Infrastrukturminister (S): Här fick vi ett besked, och det är att tycker att testcentret för utveckling av elflyg ska ligga mitt i . Är det beskedet till , , , och andra platser i landet som vill vara med i elflygsutvecklingen och har förutsättningar för det? En del orter i landet ligger långt fram vad gäller att vilja utveckla inte minst elflyg mellan och . Här finns intressanta koncept på ett antal mindre flygplatser. Men det är uppenbart att tycker att testverksamheten ska ligga på en flygplats mitt i som är relativt stor nationellt sett och dyr i drift. Jag är dock inte säker på att det är den allra bästa vägen att stödja elflygets utveckling. Det är viktigt att vi stärker möjligheten för flyget att vara hållbart. Det är därför regeringen har tagit tydliga initiativ när det gäller biobränsle och flygets reduktionsplikt. Den internationella opinionen för att beskatta fossilt flygbränsle ökar alltmer, och flyget kommer in i utsläppsrättshandeln. Inom EU och mellan EU:s medlemsländer hittar vi nu instrument som gör att vi kan driva på omställningen inom flyget, med den svenska flygbranschens stöd. Regeringen har som sagt gett stöd till Heart Areospace, GKN och andra aktörer för att säkerställa att elflyget som industriellt projekt kan utvecklas i . Här är jag starkt optimistisk, även om det är viktigt att komma ihåg att ett 19-personersplan, hur gärna jag än önskar att det ska fungera och komma , inte är svaret på utmaningen i det svenska inrikesflygets struktur. Den flygkapaciteten utgör som sagt av det svenska inrikesflygets. Vi ska inte önsketänka utan måste realistiskt se hur vi möter de utmaningar som finns för inrikesflyget, och därför har utredningen tillsatts. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2020/21:712 om bristen på rastplatser för yrkesförare 49 Infrastrukturminister (S): har frågat mig vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att dels säkerställa att rastplatserna har den funktion de är avsedda för, dels införa tydliga sanktioner för dem som ockuperar rastplatser. Först och främst vill jag framhålla att rastplatserna längs våra vägar självklart ska vara trygga och säkra. Rastplatserna bidrar till god trafiksäkerhet och framkomlighet på våra vägar. De problem vid rast- och uppställningsplatser som pekar på är ett uttryck för att det saknats bra regelverk för yrkesförare i hela EU. Det är regeringen nu i färd med att förändra. antogs det så kallade mobilitetspaketet, som är ett reformpaket för tydliga och sjysta villkor för tunga transporter inom EU. har varit ledande i det arbetet. Med de nya reglerna kommer vi inte längre att ha en ordning där yrkesförare från andra länder tvingas tillbringa sin normala veckovila i fordonet på sin utstationeringsplats. Säkerheten på rastplatserna berör många aktörer, och det är glädjande att tillsammans med och samverkar kring detta. Aktörerna kommer att fortsätta arbeta med frågor kring säkra rastplatser för yrkestrafiken och hur den organiserade brottsligheten kan bekämpas. har dessutom regeringens uppdrag att se över hur bristen på säkra uppställningsplatser för yrkestrafiken längs större vägar kan avhjälpas, och i det ingår även att utreda möjligheterna till kameraövervakning vid rastplatser. förbereds en pilotverksamhet vid en av landets rastplatser som bland annat haft ordningsproblem. 50 (SD): Tack för svaret, statsrådet! Rastplatser och förarnas arbetsmiljö har varit uppe i en tidigare interpellationsdebatt här . Bristen på rastplatser har blivit i det närmaste dramatisk . Det har blivit så att de utländska aktörer som ligger och kör i , trots att man inte har rätt att göra det – de etablerar alltså sin verksamhet – har tagit rastplatserna och gjort dem till sina. De ställer upp sina fordon och trailrar och bedriver någon form av terminalverksamhet, vilket har gjort det näst intill omöjligt att komma in och ta sin rast eller dygnsvila, därför att rastplatserna är upptagna. Jag har varit på om detta, men de menade vid samtalet att det inte finns något de kan göra. Jag sa att detta är märkligt eftersom det ändå är som är markägare. De måste ju kunna avhysa dem som inte har där att göra. Parkering får man normalt ha i , men när fordon står uppställda på raken har man passerat med marginal. De har hävdat att de inte kan göra något åt detta, och polisen kan inget göra om inte markägaren begär hjälp. Så är alltså läget. Det här har gjort att de flesta yrkeschaufförer inte har någonstans att stanna. Dessutom är flera av rastplatserna stängda därför att det har varit vandalisering. Man har stulit toalettstolar och handfat, och man har bränt lokaler och så vidare. Då har valt att stänga. Detta har gjort att möjligheten för en yrkesförare, och för all del även för mig som privatbilist, att stanna har minskat dramatiskt. Jag kan säga att jag själv undviker rastplatser så långt det bara är möjligt, för det ser värre ut där än vad det gjorde i ladugården hemma när man inte hade mockat. De använder ju inte toaletterna, utan de är på utsidan. Man får ha stövlar på sig när man går där. Det är vardagen för yrkeschaufförer . tog i en tidigare debatt upp problemet för kvinnliga förare. Var och en förstår ju hur kvinnliga förare väljer att hantera situationen, med det läge som är: De stannar inte där. Så sent som satt jag och pratade med en förare. Han sa: ”Det finns ingenstans där vi kan stanna , utan man får välja att bryta antingen mot parkeringsförbud eller mot stoppförbud. Det som är det billigaste alternativet för dagen blir det som man väljer.” En annan chaufför som jag pratade med hade kört i mer än vad som var tillåtet därför att det inte fanns någonstans att stanna. Varenda rastplats var ockuperad av avställda trailrar som inte ens hade någon dragbil framför. Det var bara trailrarna som stod där, och det gick inte att komma in. sitter myndigheter i och bötfäller chaufförer för att de inte har stannat och tagit sin rast eller dygnsvila. Då hamnar man i ett moment 22. Det finns ingen plats att stanna på därför att de är ockuperade av sådana som inte har rätt att stå där. Det är detta vi pratar om. Och sedan blir man bötfälld därför att man parkerar fel när man kommer till en kommun. Hur man än gör så gör man fel. Åkerierna lägger in betalning av parkeringsböter för förarna i budgeten. Det kan väl ändå inte vara meningen att rastplatserna ska användas för terminalverksamhet så att tillgänglighet hindras för dem som har rätt att köra in där för att ta sin rast och vila? 51 (M): Tack, , för interpellationsdebatten! Ledamoten och jag lärde känna varandra i våra yrken innan vi blev politiker. Redan då var bristen på uppställningsplatser på agendan. Eftersom poliskontrollplatser ersätter befintliga rastplatser blir situationen ännu värre i kombination med kör- och vilotidsreglerna. Mycket av chaufförens planering går ut på att leverera till kund, såklart, men också på att leva upp till och klara kör- och vilotidsreglerna. Men om det inte finns några rastplatser, fru talman, är det svårt för chaufförerna att leva upp till kraven på rast. Dessutom är det fyrkantiga regelverket sådant att man måste ta den ena typen av rast efter fyra och . Jag tror att det är den korta varianten, en kvart. Sedan får man köra , och så måste man ta . Om man missar och tar rast tidigare, fru talman, har man helt enkelt förlorat den arbetstimmen den veckan. Det finns alltså ingen flexibilitet i det regelverk som yrkeschaufförer tvingas att jobba under. Om det finns en rastplats är den så som Morell har beskrivit. Den lämnar lite i övrigt att önska – den är sunkig. Uppställningsplatser är ett statligt ansvar och en del av infrastrukturen. Regelverket för det transeuropeiska nätverket föreskriver att det ska finnas rastplatser för lastbilar med jämna intervall. Dessa rastplatser ska vara säkra mot rån och överfall. Dessutom, fru talman, har vi hotet om terror. Vi såg den hemska händelsen på då en lastbil blev stulen och ett hemskt dåd kunde ske. Vi har ljusskygga verksamheter som kan gå under radarn. Det är otroligt viktigt att vi får upp kameraövervakning vid rastplatser, inte minst för att attrahera fler kvinnliga förare till yrket. Då behövs kameraövervakning. Vi har inte råd att utreda längre, utan det behöver komma på plats. Om man inte har något att dölja är man inte rädd att bli kameraövervakad, men däremot är man rädd för den otrygghet som avsaknaden av kameraövervakning ger. Anser ministern att lever upp till regelverket om uppställningsplatser? Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera sammanträdet till . § 12 (forts.) Svar på interpellation 2020/21:712 om bristen på rastplatser för yrkesförare 52 (M): Vi har tidigare debatterat yrkeschaufförers arbetsmiljö. Vad kan vara viktigare för yrkeschaufförerna, bortsett från att vi ska ha en väl fungerande infrastruktur så att det går att köra? Det är naturligtvis rastplatserna. Vad gör våra grannländer? Vi kunde se att de gröna i kritiserade den tyska regeringen för att det var för uselt med parkeringsplatser för lastbilar. I satsar man just nu faktiskt på att förbättra rastplatserna där efter kritik från de gröna. Det är som att det är uppochnedvända världen. I den här miljöpartistiska regeringen skär man ned, ned och ned på infrastrukturen. Konsekvenserna blir naturligtvis sådana som många av oss som är ute och åker märker. Vi ska stanna på en rastplats. Vi ska gå på toaletten. Vi öppnar dörren till toaletten. Vi håller för näsan. Vi stänger dörren och tar oss därifrån. Det är för att det är äckligt, smutsigt och vidrigt vid många tillfällen. måste det vara städat. Men jag har aldrig varit med om det. har vi 700 000 personer i som inte kan försörja sig själva och som lever på bidrag. Vi har alltså en situation där vi passivt betalar ut bidrag till människor för att inte göra någonting som vi har smutsiga toaletter utefter våra vägar. Få ihop det, den som kan! I själva verket borde naturligtvis den göra som den tyska regeringen och se till att vi har rent, snyggt och fräscht på våra rastplatser och se till att vi bygger ut en väl fungerande infrastruktur vid våra rastplatser. är ett genomfartslän för E4:an, de gånger som den är öppen och inte avstängd på grund av trafikstörningar. Där har vi under pandemin sett att två väldigt populära rastställen för yrkeschaufförer stänger 20.30 , vilket gör att chaufförerna inte kan få en bit mat. Man har alltså slagit sönder infrastrukturen för våra yrkeschaufförer. Det hade varit förnämligt om vår regering hade gjort som den tyska regeringen och gjort en kraftfull utbyggnad av rastplatser i . Regeringen borde se till att de rastplatser som vi har är hela, snygga, rena och fräscha så att man vill använda dem. Vi som har bilat i andra länder har sett hur en väl fungerande infrastruktur kan fungera med rena och fräscha toaletter, duschar, matställen, tankställen och uppställningsplatser där man till och med kan sova och känna sig trygg. Det finns säkerhetskameror och liknande som gör att man kan känna sig trygg. Men, fru talman, vad händer i ? Jo, enligt det förslag som regeringen har lagt fram och som larmar om saknas det bara för att underhålla det befintliga vägnätet i . Så går det till i . Problemet, fru talman, är att Socialdemokraterna tillåter det. Det verkar vara milslånga avstånd mellan det tyska och det bilhatande i . Jag skulle vilja fråga infrastrukturministern vad det finns för plan för att se till att våra yrkeschaufförer, oavsett om det är män eller kvinnor, ska kunna gå på toaletten och kanske ta sig en dusch och för att se till att vi har en väl fungerande infrastruktur för rastplatser. 53 Infrastrukturminister (S): Jag börjar med det sistnämnda. Jag tror att de flesta som följer denna debatt har lika svårt som jag att följa resonemang. Om ledamot vill debattera med får han väldigt gärna göra det på helt andra arenor, naturligtvis, men inte i när det gäller en interpellationsdebatt om rastplatser. Dessutom blir det väldigt underligt när vi hör en ledamot här säga att det nu skärs ned på infrastrukturen. Vi har presenterat en infrastrukturproposition med i satsningar på infrastruktur. Så mycket har det aldrig satsats i . Redan den första nationella planen som jag hade möjlighet att presentera 2018 var på . Det var då mer än vad förmådde prestera i regeringsställning. Då skars det ned på infrastrukturen. Då blev jobbskatteavdrag 1, 2, 3, 4 och så vidare otroligt mycket viktigare än att satsa på infrastruktur. Då grundlade man en situation där det underinvesterades i det svenska vägsystemet och i järnvägssystemet. Det som vi fick ärva var en situation där det var signalfel och växelfel återkommande i järnvägssystemet och där de svenska vägarna hade dålig standard. Där har vi skjutit till historiskt stora resurser. Och har, som sagt, aldrig haft så mycket resurser som . När det sedan gäller kontrollplatser pågår ett systematiskt arbete där staten tillsammans med åkeriföretagen och med andra aktörer tittar på möjligheter att få fler säkra rastplatser. Vi ökar nu också förutsättningarna för bevakade rastplatser. Jag blir lite förvånad när däremot tycker att det är ett problem om en rastplats blir en poliskontrollplats. Allvarligt talat behöver vi fler poliskontrollplatser. Vi behöver bättre möjligheter att kontrollera yrkestrafiken och förhindra den olagliga verksamhet som har funnits på våra vägar då det inte fanns några regler. skärper vi både möjligheterna att agera och kontrollförutsättningarna, inte minst för polisen. Jag noterar också att företrädare återkommande här ifrågasätter kör- och vilotidsreglerna och kontrollplatserna och fortfarande inte svarar på de tidigare frågorna om utstationering. Hur är det? Är det så att även i denna fråga när det gäller rastplatser och transportnäringen drömmer sig tillbaka till en ordning där vi inte ska ha några kontrollinsatser? Jag tycker att det är viktigt att vi fortsätter på den väg som denna regering stakade ut . Det ska vara ordning och reda när det gäller yrkestrafiken. Det ska vara bättre kontroller och bättre verktyg för att kunna gripa in mot olaglig cabotageverksamhet. Vi ska säkra kvaliteten på våra vägar men också se till att få fler säkra rastplatser. Det som vi bör överväga och som jag tycker är en svår avvägning är vad som är statens ansvar och vad som är marknadens ansvar. Vi har till exempel Truckstop. Jag är övertygad om att ledamoten har varit där. Jag har besökt det. Det är en fantastisk verksamhet. Men det är ett privat initiativ som finns för att skapa möjlighet för lastbilschaufförer och andra att stanna och hyra en bostad eller få annan bekvämlighet. Jag tror att vi, precis som i många andra europeiska länder, borde kunna hitta privata entreprenörer som också är med och skapar förutsättningar för rastplatser som är säkra, naturligtvis tillsammans med staten. Där har ett ansvar tillsammans med åkerinäringen att hitta fler säkra rastplatser. Vi ska satsa på yrkestrafiken, och vi ska se till att det är tryggt på våra vägar. Vi ökar kontrollmöjligheterna, och vi ser till att vi får bättre kvalitet på våra vägar. 54 (SD): Jag tackar statsrådet för svaret. Det går inte att ha polisens kontrollplatser öppna, utan man har satt bommar för dem. Annars blir det nedsmutsat, med betoning på nedsmutsat. Det började redan på den tiden när jag var aktiv inom trafikpolisen. Då fick man se sig för när man satte fötterna på backen. Det är klart att det inte går att ha en sådan yta öppen. Det är en arbetsplats för dem som ska utföra kontroller. När det gäller yrkeschaufförer finns det ett ganska strikt regelverk när det gäller att stanna för att ta sin rast. Efter fyra och en halv timmes körtid ska förarna ha en rast . Och efter en daglig körtid , alternativt som man kan gå upp till , ska man ha en dygnsvila. För dem som är vägfarare är rastplatsen möjligheten att ta sin rast eller sin vila. Det har fungerat genom tiderna. Men sedan vi öppnade upp gränserna och förlorade kontrollen över vilka som utför transporter i landet har vi fått den här utbredda olagliga verksamheten som har tagit rastplatserna i besittning, ställer upp fordon och använder dem till terminalverksamhet. Det här gör att man inte har möjlighet att komma in och stanna och ta sin rast efter fyra och en halv timmes körtid eller ta sin dygnsvila efter nio timmars körtid, utan man får fortsätta att köra och försöka hitta någon plats där man kan ställa av sitt fordon. Problemet är att vi pratar om fordonskombinationer som är 24 eller möjligen och väger 60–. Det är ju inte något man kliver åt sidan med hur som helst, utan det måste finnas en yta som är tillräckligt stor. De allra flesta kommuner inför parkeringsförbud för lastbilar i industriområden. Också det är en direkt följd av den utländska trafik som ockuperar platserna och smutsar ned något alldeles otroligt. I kommun, där jag har bott, fick man lägga stora stenbumlingar på ytor för att de inte skulle stanna där, för de gick in i trädgårdar och gjorde sina behov. Här har vi ett problem, och här har regeringen och staten varit fullständigt passiva. De har inte sett till att plocka bort dem som inte har här att göra. I stället har vi fått en verksamhet som bygger på att man ockuperar ytor som ska vara tillgängliga för allmänheten. Dem tar man som sina ytor och bedriver terminalverksamhet. Det håller ju inte, för det knuffar undan den seriösa verksamheten, som då inte har möjlighet att ta sina lagstadgade raster. Den förare jag pratade med som hade fått köra i mer än över körtiden sa att hans arbetsgivare kommer att få en sanktionsavgift lika säkert som ett brev på posten om det görs en kontroll av Transportstyrelsen, för då hävdar att man inte har planerat sin verksamhet tillräckligt bra. Men hur ska man bära sig åt när man inte vet hur situationen är på vägen där man kör? Normalt sett ska man kunna stanna på de rastplatser som finns, men de är ju ockuperade – belamrade. På en del går det inte ens att komma in med personbil. Så illa har det blivit, och regeringen har varit sagolikt passiv. Regeringen har heller inte satsat på trafikpolisen i den omfattning som behövs för att städa bort det här oskicket. å sin sida anser sig inte kunna göra något fastän de äger marken, vilket är ytterst märkligt. måste regeringen ta tag i det här och verkligen göra verkstad, inte bara prata och skylla på alla andra som inte gjort någonting. Det duger inte. Det är framåt som gäller, och det ska vara tydliga besked om vad som gäller – för alla. Skapa förutsättningar för det seriösa företagandet! 55 (M): Jag vill svara direkt på infrastrukturministerns fråga om poliskontrollplatser: Det är klart att jag vill ha fler poliskontrollplatser. Jag vill ha fler poliser på vägarna, fler kontroller och mer ordning och reda, inget tal om annat. Men den debatten handlar om att rastplatser byggs om till poliskontrollplatser när båda sakerna behövs. Vi behöver fler rastplatser också. Infrastrukturministern har också frågat om klampning. Det kan man läsa om i en proposition om klampning som skrev under . I proposition 2013/14:234 från och alliansregeringen står det om sanktionsavgifter på cabotage. Det gör mig lycklig i ett åkeriföretags styrelse, där vi jobbade hårt mot olaglig cabotagetransport i . Vad gäller klampning var det inte denna minister utan en kollega till honom, Ygeman, som gick ut i valet och ville ha ”riktig” klampning, alltså icke tidssatt sådan. Det ser vi fortfarande fram emot. Sedan är ju kombinationen av för få rastplatser och kör- och vilotidsreglerna ett dilemma som stressar våra chaufförer. Därför, fru talman, vill jag fråga infrastrukturministern om han kan sända en vädjan från yrkeschaufförer till EU om ett mer flexibelt regelverk i en alltmer komplex trafikmiljö. Mitt förslag är att titta på . Där har man 5 procents vingelmån. 56 (M): Den består av två partier, Socialdemokraterna och . Då förutsätter jag att infrastrukturministern representerar båda partierna här i kammaren. Finns det någon annan uppfattning får väl ministern tala om det. Jag gjorde en jämförelse mellan och . i kritiserade regeringen där för att man inte investerade i parkeringsplatser och rastplatser. Man investerar nu 1 miljard . Jag bara konstaterar, fru talman, att skillnaden är som mellan mot det bilhatande i , som alltså ingår i den här regeringen. Det är den här infrastrukturministern som får ta ansvar för politik, där vi ser kraftiga nedskärningar i infrastrukturen i .