prot · H80994 · 2021-03-16 00:00:00 — Jag vill fortsätta att ha bra förhållanden för industri i , så att vi lockar till oss investeringar från andra länder. Men då krävs det inte bara att vi upprätthåller en hög nivå på elproduktionen, som måste öka kraftigt, utan också att vi har konkurrenskraftiga priser. säger att industrin bara eftersträvar planerbarhet. Så är det nog inte. De vill naturligtvis veta att de kommer att ha el i den sekund de behöver den, men de vill också ha den till konkurrenskraftiga priser. Vad investerar då industrin i? Industrin i är stora energiinvesterare. Ta Holmen, som partikamrater ibland håller fram i debatten! De har investerat i 127 vindkraftverk och 21 vattenkraftverk och kommer att kraftigt expandera sina investeringar i vindkraft. Hur mycket investerar Holmen i kärnkraft? Det väljer de att inte göra alls. Jo, därför att kärnkraftens kostnadskurva går uppåt, medan det förnybaras går nedåt. Jag vill också ge rätt i åtminstone två avseenden. För det första behöver och kraftigt öka sin elproduktion. För det andra kan elledningar användas i båda riktningarna. Gör man det får man den lägsta kostnaden för kunderna, eftersom man använder olika mycket el vid olika tillfällen. Därför tillsatte jag en arbetsgrupp med uppgift att ta fram förslag till en elektrifieringsstrategi. Jag ser framför mig att vi kommer att redovisa resultat som innebär att ska sätta upp ett planeringsmål om kraftigt ökad energiproduktion och kraftigt ökad energianvändning. Då är det så fiffigt på en marknad att om det blir kraftigt ökad efterfrågan brukar också utbudet komma efter. Eftersom lönsamheten i svensk energiindustri är hög ser jag framför mig att det kommer att ske kraftiga investeringar i ny energiproduktion, precis som . 72 (M): Jag citerar ur : ”i suckar. – Vi kan inte bygga vår eftersom vi inte får nog med el, säger han på telefon. började han planera en ICA i expansiva Arninge i strax norr om . Att det skulle komma el ur kontakterna ansågs som självklart. … – Vi fick byggtillstånd men då kunde de inte leverera el.” Om detta är löst nu är det väl gott så, men så stod det i alla fall i den här artikeln i . Jag antar att statsrådet är en av få personer som inte läser , läser , ser på SVT, tar del av nyhetsflödet på nyheterna eller för den delen har direktkontakt med organisationer som , Företagarna, och andra som larmar om samma sak: Vi har hamnat i en situation där det inte finns planerbar el. Självklart är vi överens om att vi ska ha rimliga elpriser. Men det är ju inte det som den här debatten handlar om. Den som googlar olika namn i regeringen, till exempel statsrådet , kan se att hela lösningen på problem skulle vara att man förde över el från till . Men det kommer alltså inte att finnas någon el att överföra från till , fru talman, eftersom elen, precis som sa, måste gå åt andra hållet. Då kommer naturligtvis frågan: Vad är det för planerbar el som ska komma i ledningarna? Det hjälper naturligtvis inte att ha elöverskott om vi har elbrist en kall dag . Detta vet naturligtvis alla, även statsrådet . Det svenska elsystemet måste naturligtvis leverera året runt, oavsett temperatur och oavsett behov, men det gör inte det svenska elsystemet . Så blir det väl kanske när man har en energipolitik som inte lever upp till vad som anstår ett industriland som . Det är därför jag skrivit denna interpellation om planerbar elproduktion. Nyckelordet är ”planerbar”. Vi är alltså överens om att det är bra att ledningarna byts ut, så att vi kan skicka upp el till de fantastiskt stora industriinvesteringarna i och . Men varifrån ska elen komma, fru talman? Det vore intressant att höra. Vilken el är det som ska skickas upp i ledningarna? Vi vet att det är stor elbrist i . Alla har vi kunnat ta del av uppgifterna om den brödtillverkare som hade problem med sin utbyggnad. I har vi kunnat läsa om den stora brist som kommer att uppstå i . Det kan alltså inte vara från eller vi ska skicka upp el till . Dessutom har elbrist. Varifrån kommer då elen som ska upp till och ? Ska vi importera polsk el från olje- och kolkraft? Då kan man säga att vindkraft är en lösning. I mitt län, , planeras omfattande havsvindkraft. Det är något som jag kan konstatera att de som bor efter kusten inte vill ha. De vill inte se sin livsmiljö förstörd av vindkraft. Det planeras dock väldigt lite vindkraft i och i , utan det är väl någon annanstans man ska bygga. Mina frågor kvarstår. Varifrån kommer den planerbara el som behövs för de omfattande industriinvesteringarna i norra ? 73 Statsrådet (S): Först måste jag med ett litet leende på läpparna konstatera att tycker att jag borde se mer på public service-tv och läsa . Det är väl första gången har uppmanat någon till det. Det finns säkert människor som blir glada av detta besked. Men det är väl som man säger: När fan blir gammal blir han religiös. Det är någonting som skaver i perspektiv. var på årsbasis starkt beroende av import av el. Då styrdes av . , , är vi en stor exportör av el. Vad drar för slutsatser av det? Och vad drar han för slutsats av att vi som detta har skett har minskat antalet reaktorer i landet? tilltro till marknaden verkar inte speciellt stark. I stället för marknad verkar han vilja ha planer eller politiska beslut som ska peka ut vilka sorters kraftverk som ska byggas i vilka regioner. Är det verkligen så, ? Ska vi anta en femårsplan i kammaren för vilka kraftverk som ska byggas i vilka län? Jag tror att det vore en dålig ordning. Jag tror att politiken ska sätta i styrårorna och peka på målen. Sedan ska vi ha en kombination av politiska beslut och fri marknad. Det kommer att ge de bästa och billigaste lösningarna . Blandekonomi, skulle väl vara den bästa beskrivningen av det systemet. kommer efterfrågan att öka kraftigt. I en ekonomi med marknadssignaler kommer då naturligtvis även utbudet att öka. Så har det också sett ut . Vi har kraftigt ökat utbudet av el i . Prognoserna framåt pekar på – hör och häpna, – ökade överskott och inte på underskott, som vi hade under den moderatledda regeringen. frågar: Vilka kraftslag är det? Om vi lämnar vurmandet för femårsplaner tror jag att alla kraftslag kommer att öka sitt utbud och sitt bidrag till det svenska elsystemet. Om utvecklingen med kraftigt ökad efterfrågan på energi blir riktig tror jag att vi kommer att se ett ökat utbud av kraftvärme och ett ökat utbud av vindkraft till havs och på land. Vi kanske till och med kommer att se ett ökat utbud av kärnkraftsel i termer av förlängning och upprevidering av de tre reaktorer som är modernast. Vi kommer att se mycket mer av lagring i systemen med hjälp av vätgas, batterier och elbilar. Vi kommer att se mycket smartare effektmarknader där vi kan använda befintlig ledningskapacitet och befintliga produktionsresurser mycket bättre än vad vi gör . Varför är det så viktigt? Jo, det är för att vi ska kunna behålla ett konkurrenskraftigt elpris. Har vi inte god tillgång till el till konkurrenskraftiga priser försämrar vi konkurrensförmåga. Då kommer vi inte att se de stora investeringar som vi nu ser i norra . Jag förväntar mig tvärtom att vi kommer att få se fler av den typen av investeringar. Näringslivet och industrin i ser att vi har god tillgång på el, konkurrenskraftiga elpriser och ett stabilt elnät, vad än public service måhända säger i version. 74 (M): Det är glädjande att statsrådet också tar del av medier. Då kan inte den diskussion om elbrist som finns i vara okänd. Jag vägrar att tro att statsrådet är en av få personer i kammaren som aldrig har tagit del av rapporter från handelskammare, sett tv-inslag eller för den delen läst . Vi som har följt regeringens och statsrådets retorik har sett att argumentet som regeringen har använt om och om igen är att det bara skulle handla om överföringskapacitetsproblem från norr till söder. Det är bara att googla namn eller företrädare till statsrådet så kan vi titta på det. är situationen den rakt motsatta: Det ska mängder av el från upp för att klara elbehovet i norra . Då kan man stå här och raljera som statsrådet gör. Men detta är på riktigt för företagen och för invånarna. Statsrådet säger att han tror på marknaden, gott så. I den här kammaren röstade med en rösts övervikt , , och bort planerbar kärnkraft. Med en enda rösts övervikt tog man bort kärnkraft i . Det handlade om en röst här i kammaren. Tala om politiska beslut, fru talman! Den kärnkraften hade behövts, och den kärnkraften behövs . Vi kan tillsammans glädjas åt de omfattande industriinvesteringar som sker. Men det måste vara så att det finns el i ett land som även den kallaste vinterdagen , när det är riktigt kallt och elbehovet är stort. 75 Statsrådet (S): Det är upp till ägarna av den svenska kärnkraften att besluta vilka investeringar som är produktiva. Man har gjort stora investeringar i flera av kärnkraftsreaktorerna. Man har valt att lägga ned produktionsresurser som planerades och togs i drift , precis hade fått färg-tv och stod i begrepp att få en andra tv-kanal. Det riksdagsbeslut som refererar till hade inte gjort vare sig till eller från för den utvecklingen. Mitt parti Socialdemokraterna och parti har varit överens om ramarna för energipolitiken. I den delen som refererar till förefaller vi fortfarande vara överens om det. Det är fritt fram för ägarna av kärnkraften att reinvestera i kärnkraften eller bygga nya reaktorer på de platser som finns att tillgå för befintlig kärnkraft. Det är också fritt fram för svensk industri eller för själv att investera i kärnkraft, precis som det är i många länder. I stället för investeringar i kärnkraft på den fria marknaden ser vi dock investeringar i förnybar energi. Det är effektivare och billigare för tillfället. Jag slår vakt om överskott på el. Vi ska fortsätta att ha ett sådant överskott. Jag slår vakt om EU:s lägsta elpriser för industri, och jag slår vakt om svensk konkurrenskraft. Det kommer regeringen även fortsättningsvis att göra. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2020/21:511 om projekt 76 Infrastrukturminister (S): har frågat mig om jag delar bedömningen att projektet missgynnas jämfört med muddringsprojektet när det gäller hur man beräknar investeringsstödet och om jag kommer att vidta några åtgärder när det gäller det statliga investeringsstödet. Regeringen genomför en omfattande satsning på sjöfarten. I den nu gällande planen för transportinfrastruktur har satsats på investeringar i farleder och i slussar, vilket är en flerdubbling jämfört med föregående plan som den borgerliga regeringen beslutade om. Bland de större investeringar som kommer att genomföras finns farledsfördjupningar in till hamnarna i respektive . Dessa är de enskilt största farledsinvesteringar som planeras att genomföras i . För investeringar av denna omfattning behöver därför investeringsansvaret på respektive sida om hamnområdesgränsen bedömas i varje enskilt fall. Det är samma princip och process i som i . I både och har en bedömning gjorts av vad som är statens ansvar. Investeringar i hamnen i är en viktig del i gällande nationell plan, inte minst för att stärka sjöfarten i norra . Just nu pågår förberedelser för ett genomförande av den investeringen i enlighet med tagna beslut. 77 i (M): Tack, statsrådet, för svaret på interpellationen! Projektet är ett av största infrastrukturprojekt för sjöfart sedan . För hamn och för är det en oerhört strategisk och viktig framtidssatsning som skapar nya möjligheter för dagens och framtidens industrier i den norra regionen. Vi är oerhört tacksamma att projektet har fått ett statligt investeringsstöd. Jag tror att det hade varit helt omöjligt att genomföra det om inte staten hade skrivit ett samverkans- och investeringsavtal med hamn. För det är hela regionen oerhört tacksam. Dock kommer vi till problemet när man gör en jämförelse mellan Malmporten och muddringsprojektet i . Det visar sig nu att staten finansierar mycket, mycket mer. Den rådande princip som har gällt – och som jag tycker fortfarande gäller intill dess att något annat har beslutats – är att staten står för alla kostnader fram till hamnområdesgränsen. När det här skulle beräknas för lades gränsen blott från kajkanten, vilket är betydligt närmare än vad som var fallet när hamnområdesgränsen skulle beräknas för hamn. Om man skulle applicera samma princip som man hade för på Malmporten i , vilket borde ha gjorts, skulle det statliga investeringsstödet till Malmporten ha blivit 500 miljoner större. Jämfört med måste alltså stå för extra kostnader på en halv miljard. Min frågeställning kvarstår trots att statsrådet har svarat på interpellationen: Är inte och resten av lika viktiga som ? 78 Infrastrukturminister (S): Tack, , för engagemanget! Jag får ändå säga att det här är lite märkligt. då parti hade regeringsmakten gjordes ingen satsning på vare sig Malmporten eller eller, för den delen, på Norrbotniabanan. Faktum är att Norrbotniabanan hade varit väldigt viktig nu med alla de investeringar som görs inte minst i men också i . Men den valde den moderatledda regeringen att plocka bort ur den nationella planen. Ni prioriterade skattesänkningar, . Ni tog bort satsningen på det som annars hade varit färdigbyggt och haft en otroligt stor betydelse för , för , för och inte minst för . När den socialdemokratiskt ledda regeringen tillträdde 2014 sa vi: måste vi satsa på infrastruktur. I den nationella planen 2018 valde vi att både ge besked och ta första spadtaget för Norrbotniabanan. Vi valde att rusta upp , och där finns mer att göra med anledning av de tusen miljarder i investeringar som görs i norra . Det handlar också om att kunna ge klartecken för den jättesatsning som Malmporten faktiskt innebär. Den är otroligt viktig inte bara för utan även nationellt. Det är mer resurser som går till hamn än till , och ska vi veta att är inte bara utan största hamn och helt avgörande för svensk exportindustri. Men det är lika viktigt att få utrymme att göra andra angelägna satsningar på farledsfördjupningar, och då blev hamn en viktig nationell prioritering som jag valde att göra. Jag kan tycka att det blir märkligt när en satsning på 1,3 miljarder från staten på hamn blir ett bekymmer för en moderat. Under ledamotens eget partis ledning valde man ju att inte satsa några pengar vare sig på farledsfördjupning, på Norrbotniabanan eller på annan infrastruktur i norra . Jag tycker att det är viktigt att vi prioriterar sjöfarten. Jag tycker att det är viktigt att regeringen på det här sättet fortsätter att markera vikten av att göra farledsfördjupningar. Vi kommer inför det arbete som pågår med den kommande nationella planen, som kommer 2022, att titta igenom om det finns skäl att också göra andra satsningar i andra hamnar framöver. Mer resurser satsas som sagt i hamn än i hamn, och i grunden är det samma principer: Staten går in och tar sin del, och sedan är det naturligtvis kommuner och regioner som tar sin del. I fall fattade fullmäktige där för inte så länge sedan motsvarande beslut som också fullmäktige i under ledning har fattat, det vill säga att man ställer upp med medfinansieringen. Det är ett viktigt strategiskt beslut som innebär att man äntligen får en farledsfördjupning i Malmporten. Det handlar om nyttan av att vi ska kunna få in större och kanske tyngre fartyg till hamn, och det handlar om den nytta det innebär att vi kan öka redundansen inte minst för , som får större möjlighet att använda hamn och inte bara , som man till stor del går ut från . Det handlar naturligtvis också om alla de andra stora investeringar som sker, till exempel Hybrit och . Det är klart att det är otroligt viktigt att vi nu får till stånd viktiga satsningar. Jag tycker att det är ett styrkebesked att man i nu har enats om att ställa sig bakom sin del av finansieringen. Staten skjuter till , och så får vi en malmport. Den är viktig för , och den är viktig också för hela vår exportindustri. 79 i (M): Jag har full förståelse för att statsrådet försöker distansera sig från frågeställningen i interpellationen och börjar prata om andra infrastrukturprojekt. Lika sant som det är att Luleåpolitiken i enighet ställde sig bakom att gå in och medfinansiera projektet är det att samtliga politiska partier i kommun – inklusive Socialdemokraterna och det socialdemokratiska kommunalrådet , som statsrådet hänvisar till – är oerhört besvikna. De är besvikna på det sätt på vilket man har räknat fram det statliga investeringsstödet till kontra det till . kommun måste nu gå in och finansiera med en halv miljard mer än vad som hade varit fallet om samma princip hade gällt för bägge dessa projekt. Statsrådet säger i sitt interpellationssvar – och han tog även upp det i sitt andra anförande – att samma princip och process gäller i både och . Antingen är det en sanning med modifikation eller så far statsrådet med osanning, för det är uppenbarligen inte så att samma princip har gällt och använts när man ska räkna fram och bedöma vad det statliga investeringsstödet ska vara. Statsrådet säger i sitt svar: I både och har en bedömning gjorts av vad statens ansvar är. Men hur kan det statliga ansvaret skilja sig så markant mellan och ? I är det från den del av kajkanten som är närmast hamnområdesgränsen. Det är inom den ramen som hamn själva kommer att behöva finansiera muddringskostnader. I är det på likartat sätt; det är mellan kajkanten och hamnområdesgränsen. Men där gick staten in och sa att det är okej att sätta hamnområdesgränsen från kajkanten. Detta gör att får ett betydligt högre statligt investeringsstöd. Man använder inte ens den rådande principen om att prata om hamnområdesgräns, utan i samverkansavtalet med pratar man om entreprenadgräns. Om man hade gjort på samma sätt i hade det statliga investeringsstödet varit större. Det måste vara så att statsrådet kan se det här och kan säga att har missgynnats. Ska det verkligen skilja sig åt i beräkningarna av investeringsstödet när det gäller och ? Båda två är corehamnar, som är oerhört viktiga för och för svensk industri. Ska de inte bedömas utifrån likartade principer? 80 Infrastrukturminister (S): Jag tycker ändå att det är anmärkningsvärt hur man kan se sig som missgynnad när man får 1,3 miljarder i medfinansiering och när hamn får mer resurser än vad hamn fick. Vid sidan av hamn, med den otroligt stora betydelse som den har för och för svensk export, valde regeringen att prioritera ytterligare en hamn i . Detta är en femdubbling av satsningarna på sjöfarten i den nationella planen. Denna hamn kom att bli . Det handlar om att stärka exportindustrin, och det är angeläget att kunna påskynda utvecklingen av Malmporten. Med 1,3 miljarder möjliggör man den investering som kanske annars inte hade blivit av. Jag kan förstå att det blir jobbigt för att ta ansvar för hur i regeringsställning har agerat. Om de hade fått bestämma hade vi inte haft någon malmport och inte heller någon Norrbotniabana. Vi hade inte haft några andra satsningar heller i norra , för det har inte valt att prioritera. Från vår sida väljer vi att prioritera satsningar i hela och inte minst i . Det var därför vi kunde ta ett spadtag i och påbörja arbetet med Norrbotniabanan. Det var också därför vi kunde ge klartecken för 1,3-miljardersinvesteringen i Malmporten. Den grundläggande principen är att vi från statens sida går in och gör en bedömning: Här behöver staten skjuta till. Här behöver vi gå in för att möjliggöra en farledsfördjupning. Den princip – om vi nu ska prata principer – som har tillämpat har varit att staten inte går in. I stället är det upp till kommuner och regioner – det är ju kommunen som äger hamnen – att ta ansvar för de investeringar som behöver göras. Eftersom jag ser att staten har en roll och ett ansvar i att stärka inte bara sjöfarten utan också näringsförutsättningarna, exportindustrin, jobbpolitiken och klimatomställningen tycker jag att det är viktigt att vi med gemensamma medel går in och investerar i infrastruktur. Det är därför den nationella plan som vi antog 2018 inrymmer mer än den nationella plan som parti kunde presentera, eftersom vi valde att inte prioritera skattesänkningar utan investeringar. I det arbete som pågår inför kommande nationell plan noterar jag tydliga önskemål från hela landet, även från moderata företrädare, om att satsa än mer på infrastruktur. Jag hoppas att kommer att ställa sig bakom en ram som innehåller mer satsningar på infrastruktur. Jag ser också behov av att göra mer, inte minst i norra där Norrbotniabanan behöver fullföljas – planeringen av den ska intensifieras, enligt januariavtalet – och där vi även behöver mer järnväg. Det grundläggande som vi har att ta principiell ställning till är: Ska staten ha ett engagemang i farledsfördjupningar? Mitt svar är ja – i , i slussarna i eller för den delen i . Min fråga tillbaka till är: Tycker att staten har ett ansvar och ett engagemang i att hjälpa kommuner eller kommunala hamnar med farledsfördjupningar? har ju i regeringsställning inte agerat på ett sådant sätt. 81 i (M): handlade statsrådets anförande återigen till stor del om andra infrastrukturprojekt. De kanske tillhör en annan interpellationsdebatt framöver. Statsrådet tar upp Norrbotniabanan, som regeringen nu i två val har lovat ska börja byggas. Han gör nästan gällande att Norrbotniabanan redan finns på plats och säger att spadtaget är taget. tillhör det inte debatten, men statsrådet kanske kan svara på hur många meter järnväg, förutom första spadtaget, som har lagts under de år som han har suttit i regeringsställning med den socialdemokratiska regeringen. Statsrådet kan inte förstå hur man kan känna sig missgynnad när man har fått 1,3 miljarder. Jag har också sett en intervju i Media där statsrådet ger uttryck för just detta: Varför känner man sig missgynnad i när man fått 1,3 miljarder? Statsrådet förklarar i intervjun, med reservation för att det inte är rätt citerat, att hamn och kommun ska vara nöjda med att ha fått 1,3 miljarder. Han tycker inte att man ska öppna för att omförhandla avtalet, för då är det inte säkert att det finns några pengar över huvud taget till hamn. Oavsett om denna intervju var rätt återgiven eller inte har det inte varit samma princip när man har bedömt investeringsstödet. Hur kan man rätta till detta för framtiden? Vi är nöjda, men vi behöver mer pengar. Vi behöver samma villkor som . 82 Infrastrukturminister (S): När det gäller avtalet skrevs ju det . Jag noterar att representanter för både hamn, kommunen och andra har skrivit under ett avtal, och då är det väl det som gäller. Det måste väl vara utgångspunkten, inte att man sedan vill ändra förutsättningarna. Jag tror att det vore ytterst olyckligt att gå den väg som uppenbarligen tycker är rimlig och riva upp avtalet. Det skulle skapa en ytterst stor osäkerhet om förutsättningarna för en väldigt viktig farledsfördjupning. Det vore också definitivt helt fel signal att ge i ett läge när det nu görs miljardinvesteringar från , och andra aktörer. Den tydliga signalen måste vara: Det är nu vi genomför Malmporten. Det är nu vi sätter igång att göra en farledsfördjupning som ökar kapaciteten och sjöfartens möjligheter i en tung exportregion som är viktig för hela . Att vill skapa osäkerhet kring detta är ytterst olyckligt i detta läge. Det var illa nog att ni lyfte ut Norrbotniabanan ur den nationella planen och därmed valde att ta bort den möjlighet som det innebar att bygga järnväg längs , med all den effekt det hade haft inte minst för arbetsmarknadsregionen eller för den delen för exportindustrin och godstransporterna. är spadtaget taget. Planeringsarbetet är i full gång för utrullningen –Dåva och Dåva–. Jag hoppas också att vi, med januariavtalets formulering att planeringen av Norrbotniabanan ska intensifieras, kan fortsätta, påskynda och fullfölja det projektet. Jag vill inte att vi ska skapa en osäkerhet kring Malmporten som projekt. Den är viktig för . Den är viktig för vårt industriland, och den är också viktig för Norrbottensregionen.