prot · H80975 · 2021-02-03 00:00:00 — När vi väl har kommit igenom det här finns det antagligen ganska mycket som vi borde se över och utvärdera, både vad som har gått bra och vad som har gått mindre bra, så att vi står stärkta inför nästa kris. Det har jag inga problem med att stå i riksdag och säga. 36 (M) replik: Jag misstror inte på något sätt. Jag vet att är ett parti som slåss för företag och vill rädda jobb. Där delar jag helt bild. av anförandet ägnades åt att kritisera regeringen och regeringens saktfärdighet. Det tycker jag klingar lite märkligt av flera skäl, eftersom är det parti som tillsammans med Liberalerna håller regeringen under armarna. Men det är inte bara det. är också det parti som har ett djupt budgetsamarbete med regeringen och dessutom ett 73-punktsprogram som omfattar stora delar av svensk politik och politiska områden. Därför funderar jag lite grann på det här med tempot och snabbare utbetalningar. När jag hör centerpartister kritisera regeringen så hårt undrar jag naturligtvis varför ni inte gör någonting åt det. Ni sitter ju vid borden och diskuterar med regeringen om tempot i utbetalningarna. Ni har diskussioner och förhandlingar om vilka stöd som ska komma på plats, och det förvånar mig ofta att det tar så . Extra ändringsbudget – Stöd till företag, medel för vaccinering och andra åtgärder med anled-ning av coronaviruset och Extra ändrings-budget – Förstärkta stöd till företag, nedsättning av arbetsgivaravgifter för unga och andra åt-gärder med anledning av coronaviruset lade fram ett utskottsinitiativ i finansutskottet som bland annat handlade om just det som jag var inne på tidigare, fru talman, att det ska gå snabbare att få pengarna utbetalda som straffen verkligen ska skärpas för dem som med uppsåt fuskar och bedrar skattebetalarna. Så har man gjort i andra länder. Då kommer ju pengarna företagen snabbare till del, för de allra flesta företagare är hederliga. Och pengarna måste komma ut snabbt om jobben ska räddas. Min fråga till är: Varför stöttar inte det utskottsinitiativ som har lagt på finansutskottets bord? 37 (C) replik: Det är bra att vi delar ambitionerna och också delar kritiken mot regeringen för att stöden inte kommer ut. Det gör oss tillsammans starkare, och förhoppningsvis kan vi pusha och framför oss. Det är korrekt att stöttar regeringen i form av ett budgetsamarbete och i form av ett 73-punktsprogram. Det betyder inte att vi står bakom allting som regeringen gör, för det finns frågor som ligger utanför vårt samarbete, exempelvis ledning och styrning i våra myndigheter. Det är det som just nu är det stora problemet. Vi har gjort allt som står i vår ekonomiska makt. Vi tillför i den här ändringsbudgeten 450 miljoner till för att de ska kunna anställa mer personal, skynda på saker och ting och få sina system att funka snabbare. Det är uppenbarligen inte nog. Det här är inte ett pengaproblem som kan lösa. Det är en ledningsfråga som ytterst näringsministern och generaldirektören på behöver hantera. De behöver förstå hur läget ser ut. Det är också därför som jag kritiserar dem i kammaren. De har fått sina resurser, de kan låna in personal och vidta ett antal olika åtgärder. Vad jag har hört säger att det ekonomiska problemet inte finns längre, utan att det är en ledningsfråga. Detta tänker vi fortsätta att kritisera regeringen för till dess att pengarna är utbetalda. Jag tycker att det fanns flera intressanta punkter i utskottsinitiativet. Det hjälper däremot inte att bara säga att saker och ting ska ske snabbare för att det de facto ska göra det. Det finns en utredning från , som säger att det är ett problem om man betalar ut på det sätt som föreslår. Jag är också rädd att vi då skulle få en annan debatt. För min del handlar detta om att de pengar som ska beslutas om ska komma ut, inte på vilket sätt det görs. När det gäller att skärpa straffen handlar det framför allt om att ha en brottsrubricering som lirar med dessa. Det tycker jag är klokt, men det är en fråga för justitieutskottet snarare än för finansutskottet. 38 (M) replik: Jag kan bara upplysa om att juni var det regeringen som skärpte kraven, som gör att det nu tar att få pengarna utbetalda. Detta tänker jag att kan ha med sig i diskussionerna vid det runda bord som ni kanske sitter kring och diskuterar. Det går alltså att påverka. Extra ändringsbudget – Stöd till företag, medel för vaccinering och andra åtgärder med anled-ning av coronaviruset och Extra ändrings-budget – Förstärkta stöd till företag, nedsättning av arbetsgivaravgifter för unga och andra åt-gärder med anledning av coronaviruset Jag delar helt att vi ska bekämpa fusket. Men ser vi att det inte bara tar tid med utbetalningar efter beslut, utan det tar också tar tid innan regeringen och ni talar om vilka stöd som ska komma. Det hinner då gå , ibland mer, innan man får pengarna. Då har man i värsta fall redan hamnat hos kronofogden, och då kan man inte ta emot några stöd. Detta är för mig upprörande, och jag menar att det går att göra någonting åt det. Jag ser väldigt tydligt att man kan både snabba på och skärpa straff och göra det tillsammans. Det är faktiskt en filosofi som man kan ha för att rädda jobb. Avslutningsvis, fru talman, vill jag ta upp en fråga som vi faktiskt inte har diskuterat alls, fast den finns med i budgetpropositionen, och det är stödet om regeringen stänger ned helt. Det finns ju pengar avsatta för det nu – mycket bra. För oss moderater är det självklart att om regeringen helt och hållet måste stänga ned verksamheter måste företag få ersättning för alla sina kostnader helt och fullt, inklusive lönekostnader. Ett sådant förslag finns inte framme . Jag vill bara höra hur ställer sig till frågan och när vi kan förvänta oss att se ett sådant förslag, om vi kan se ett sådant förslag. Det är ju en trygghet för dem som eventuellt kan drabbas om smittspridningen inte dämpas utan tar fart igen. Men låt oss hoppas att vi slipper använda pandemilagstiftningen på det sättet. 39 (C) replik: Jag delar upprördhet över att det tar att betala ut pengarna. Det tycker jag också var väldigt tydligt i mitt anförande. Däremot är det så att när jag lämnar förhandlingsbordet och kan kommunicera att vi har kommit överens om saker lämnar jag över ansvaret till och tjänstemännen där och även till riksdag att behandla förslagen så snabbt som vi har möjlighet att göra det. Då lämnar jag också mitt ansvar för processen, för ansvaret landar då på . fråga borde snarare riktas till Socialdemokraterna och om varför det har tagit så och varför processen inte går snabbare. När det gäller pandemilagen har vi kommit överens om att vi ska ha full täckning för de fasta kostnaderna, precis i enlighet med de möjligheter som finns i . Det går också att använda sig av korttidspermittering och andra stöd som kan finnas på plats för dem som inte omfattas av allt annat. Jag är alltid beredd att se över hur vi kan göra mer och hur vi kan göra annorlunda. utesluter inga åtgärder framöver. När det finns sådana framförhandlade kommer de också att kommuniceras. 40 (L): Fru talman och ärade ledamöter! Jag tror att det är många som känner en tröttnad över coronakrisen och . Det är många som längtar efter att kunna ses som vanligt, att kunna gå till den förening som man är med i och att kunna vara en del i ett socialt sammanhang. Det är många som har isolerat sig och väntar på att det ska bli som vanligt, att det normala ska komma tillbaka. Det är också många som känner sorg efter att ha förlorat någon anhörig och som känner att livet inte är som det var tidigare. Det är många som jobbar i vården som kämpar för att vården ska fungera och som gör hjälteliknande insatser för att människor ska kunna känna trygghet och få den vård som de har rätt till. Det är många i skolans värld som gör sitt yttersta för att trots distansundervisning se till att barn och ungdomar lär sig det som de ska. Det är många som i välfärdens kärna kämpar för att se till att samhället fungerar. Extra ändringsbudget – Stöd till företag, medel för vaccinering och andra åtgärder med anled-ning av coronaviruset och Extra ändrings-budget – Förstärkta stöd till företag, nedsättning av arbetsgivaravgifter för unga och andra åt-gärder med anledning av coronaviruset Arbetslöshet är ett gift. Och den här krisen är ju inte som vilken ekonomisk kris som helst. Det är inte en kris som likt andra kriser börjat med att fastighetsmarknaden har varit övervärderad eller att några finansmän på en börs någonstans i världen har spekulerat för mycket. Det handlar inte om en kris där svensk industri är konkurrenskraftig mot sydkoreanska eller andra asiatiska konkurrenter. Detta är en hälsokris som blev en ekonomisk kris. Coronavirusets ankomst kunde liknas vid att utomjordingar kom till jorden. All verksamhet stängde bokstavligen ned. Handeln från stängde ned. All industri och andra verksamheter i stängde ned. Stora delar av var fullständigt nedstängda. Jag bor själv i , bara en tågresa från , och var mer eller mindre nedstängt. Givetvis får detta ekonomiska konsekvenser. Arbetslöshet är ett gift. Att människor blir av med jobbet och tappar fotfästet eller står utanför och inte kommer in utan fastnar i långvarigt bidragsberoende är ett gift för ett samhälle. Jag tycker att denna kris på ett tydligt sätt har visat sambandet mellan företag som anställer människor i sina företag och stärkt välfärd. När arbetslösheten nu går upp och närmar sig alltför höga nivåer beror det inte på att sjukvård, skola, förskola eller polis säger upp medarbetare, tvärtom. Det beror på att företagen inte längre har möjlighet att ha kvar sina anställda. Detta slår direkt mot välfärden eftersom skatteintäkterna minskar. Sambandet mellan företagare, jobb och välfärd har aldrig varit tydligare än under denna kris. Låt mig ta tillfället i akt att säga att jag är otroligt imponerad av de många svenska företagare, stora som små, som har visat en imponerande förmåga att ställa om i denna kris. I ett läge där alla kunder försvinner och man inte kan göra affärer som vanligt har de ställt om för att kunna behålla företaget och sina anställda. Jag är djupt imponerad av det. Restriktionerna är 2021 tuffare än de var –. För restauranger är de definitivt tuffare, och även för många andra verksamheter är restriktionerna tuffare, vilket innebär att många förtagare har det brutalt tufft. De förväntar sig därför och kräver samhällets och politikens stöd och hjälp. I den politiska debatten finns de som målar upp en motsättning mellan företagare och skattebetalare. Inget kunde vara mer felaktigt. Företagare är också skattebetalare. Både små och stora företagare betalar mycket i skatt för att också få ta del av statens stöd vid en kris. Den svenska modellen bygger bland annat på att vi tar in skatt från dem som jobbar och företagare som anställer för att vi alla ska kunna få ta del av samhällets stöd på olika sätt. De som målar upp denna motsättning skapar en klyfta och vill med det signalera att det finns en skillnad mellan skattebetalare och företagare. Det är fel. Företagare är också skattebetalare. Ska vi ha råd med vår välfärd måste företagen överleva och ha råd och möjlighet att anställa. Extra ändringsbudget – Stöd till företag, medel för vaccinering och andra åtgärder med anled-ning av coronaviruset och Extra ändrings-budget – Förstärkta stöd till företag, nedsättning av arbetsgivaravgifter för unga och andra åt-gärder med anledning av coronaviruset Många av de åtgärder som har beslutat om och kommer att besluta om är viktiga för att ska kunna hantera krisen, hålla ihop samhället och undvika massarbetslöshet. Alla företag och jobb går inte att rädda, men vi ska göra allt vi kan för att undvika hundratusentals konkurser och massarbetslöshet i . Då krävs de åtgärder som ligger på bordet och snabbare insatser från myndigheter för att pengarna ska betalas ut. Vi i ska samarbeta och göra vårt bästa för att ska kunna lyfta sig ur denna kris. Och när vi väl är igenom krisen är jag säker på att vi kommer att titta tillbaka och se att vi behöll det fina och goda i vårt samhälle där vi tydligt ser att företagare som anställer också bygger vår gemensamma välfärd. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 18.) § 13 Ökad ordning och säkerhet i frivården betänkande 2020/21:JuU15 Ökad ordning och säkerhet i frivården (prop. 2020/21:54) Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 18.) Stöd till personer med funktionsnedsättning § 14 Stöd till personer med funktionsnedsättning betänkande 2020/21:SoU7 Stöd till personer med funktionsnedsättning 41 (SD): behandlar vi motionsyrkanden från allmänna motionstiden. Det här är ett område där det finns massor av arbete att göra. Larmrapporter fortsätter att strömma in. Det handlar om assistansersättning som dras in, orimliga återbetalningskrav, kommunarrester med mera. Det är en akut situation som vi måste hantera. har funktionsnedsatta inte självbestämmande över sitt liv. Det krävs en tydlig attitydförändring där funktionsnedsatta ses som egna individer och där förutsättningar i stället för begränsningar skapas. En människas funktionsnedsättning förändras inte för att hon väljer att flytta från en kommun till en annan. vågar många inte ta det steget av rädsla för att mista sin assistans. Det är inget annat än en form av kommunarrest. Det är ett tydligt exempel på att bostadsort spelar alldeles för stor roll. Men var du bor i landet ska inte avgöra vilken hjälp du får. Det är tydligt för mig och i stort sett resten av samhället att nedskärningarna inom assistansen har eskalerat efter regeringens regleringsbrev till 2016. De signaler detta regleringsbrev sände har fått förödande konsekvenser, och människor med funktionsnedsättningar har trots tydliga behov tvingats leva utan assistans. Det har lett till isolation och således inte bara kommunarrest utan även husarrest. I detta betänkande har ett tiotal reservationer. Det handlar bland annat om ökad tillgänglighet. Det handlar också om att samtliga grundläggande behov ska vara assistansgrundande i sin helhet. Tyvärr får vi inte majoritet i den frågan. En annan viktig fråga för oss är behovet av en översyn av systemet med assistansersättning vid sjukhusvistelse. Ofta är det en orimlig arbetsbörda att lägga på en redan hårt pressad sjukhuspersonal, som inte hinner ge det stöd som krävs. Än en gång tillgodoses inte det faktiska behovet. Stöd till personer med funktionsnedsättning Givetvis står vi bakom samtliga våra reservationer, men jag yrkar bifall till reservation 10, som just innebär en översyn av detta system. I reservation 10 klargör vi också att vi inte under några omständigheter kommer att ställa oss bakom att tvåårsprövningarna åter träder i kraft innan det har införts ett nytt system. Det är vårt tydliga löfte. Frihet och självbestämmande är något som många av oss tar för givet. På vår fritid kan vi göra det vi har tänkt oss, och få av oss skulle acceptera en massa begränsningar. För personer med funktionsnedsättning finns dock en rad begränsningar. Det gäller till exempel tillgång till hjälpmedel vid fritidsaktiviteter och idrottsutövande och färdtjänstbegränsningar i form av att inte kunna åka från jobb till fritids- eller idrottsaktivitet utan bara från jobb till hemmet. Dessutom har man ett begränsat antal resor. Stora, skrymmande idrottshjälpmedel tillåts inte alltid heller att tas med i färdtjänsten. Detta system skapar ingen frihet utan begränsar snarare sport- och fritidsutövande. vet vi att rörelse och aktivitet är viktigt för oss alla, inte minst för personer med funktionsnedsättning. Dessa frågor måste ses över. Vi menar att en samordnande koordinator skulle öka tryggheten och underlätta enormt för föräldrar när det gäller den omfattande administration som finns kring barn med funktionsnedsättning. Detta är en fråga som både och driver, vilket gör mig glad eftersom jag själv har motionerat om det . Detta är en typisk fråga där vi genom samarbete säkerligen skulle kunna åstadkomma något och faktiskt få bifall. Jag ska ge ett ganska tydligt exempel på vad jag menar. Tyvärr blir det också ett tydligt exempel på hur frustrerande politik faktiskt kan vara. föreslog den dåvarande regeringen att starta en försöksverksamhet med samordnare. Vilka tyckte då att det var bra? Jo, det var från Socialdemokraterna, från Socialdemokraterna, från , . Vad har det då blivit av det hela? Jag gjorde ett litet nedslag i handlingarna . Då väckte samma motion igen. Också från motionerade om liknande förslag, och från Liberalerna ställde sig bakom det. Vi har alltså sex av åtta partier som tyckte att det var ett bra förslag. Hur ser det ut ? kan vi lägga till till den skaran. Problemet är att nu är det bara och som driver frågan. Alla andra verkar vara nöjda med dagens situation eller har gett upp frågan. Vi står i alla fall fast vid att det finns ett behov av någon form av samordnande koordinator. Övriga partier får gärna förklara i sina anföranden om de är nöjda med dagens situation eller varför de har släppt frågan. Men detta är inte min poäng, utan poängen är att så ser det ut i en massa frågor. Om vi bara hade satt oss ned, diskuterat och sett i vilka frågor vi tycker lika, försökt hitta en minsta gemensamma nämnare och på riktigt se till att göra skillnad för dem som behöver det och lägga all annan prestige åt sidan hade vi fått igenom många fler förslag. En sak är säker, och det är att det har skett en klar försämring. Det pågår en del arbete, men det är fruktansvärt provocerande, frustrerande och helt inhumant att se hur dessa personer kommer i kläm. Det är personer med livslånga funktionsnedsättningar som haft assistansbehov i hela sitt liv som plötsligt nekas därför att letar efter kryphål och ursäkter som inte finns. Det finns bara en förklaring till detta agerande, och det är politiska signaler och illa förd politik. Vilka som bär det yttersta ansvaret är tydligt, i alla fall för mig. Jag tänkte, trots att jag dragit över tiden, avsluta lite snabbt med ett citat som verkligen har fått genomslag inom assistansen. Det är, inte alldeles oväntat, ett citat från finansministern: ”Vi måste få ner kostnaderna för sjukförsäkringen och assistansersättningen.” Så resonerar regeringen och finansminister, fru talman, och det är inget annat än en skam för det svenska samhällets välfärd. 42 (C): satt jag och tittade på tv tillsammans med våra bästa kompisars barn. Vi tittade på Talang. Jag vet inte hur många av er som brukar titta på Talang, men för er som inte tittar kan jag ge en kort sammanfattning. Det är ett underhållningsprogram dit man anmäler sig för att uppträda framför en jury för att visa upp sin talang. Barn, vuxna, sång, dans och stand-up blandas hej vilt. Jag skulle säga att det är ett typiskt underhållningsprogram för hela familjen. I fredagens program var det ett uppträdande som berörde mig djupt. Vad handlade det om, och vad har det med dagens debatt att göra? Jo, fru talman, anledningen till att jag blev rörd var ett dansnummer som framfördes av ett antal rullstolsburna personer. Uppträdandet i sig var otroligt fint, och samspelet och kontakten mellan dem som dansade var fantastiskt. Men det var inte bara detta, utan det var liksom helheten som berörde. De berättade vad dansen betydde för dem, om hur rörligheten hade ökat i armarna tack vare dansen, hur det sociala livet hade påverkats positivt och hur dansen hade förändrat deras liv och att en dröm nu hade gått i uppfyllelse genom att de hade fått uppträda i Talang. , som fick föra gruppens talan, avslutade med att säga: Med det här numret ville vi visa att ingenting är omöjligt och att allt går. Jag tyckte att det var helt fantastiskt att få se detta nummer och att denna dansgrupp tog plats och klev in i Talang med en sådan utstrålning och självklarhet. Det kändes verkligen som ett steg i rätt riktning för hela funktionshindersrörelsen. Stöd till personer med funktionsnedsättning Jag tror att uppträdanden som det i Talang, på bästa sändningstid, är otroligt viktiga för att medvetandegöra och sätta ljuset på att det är okej att vara olika. Det är så vårt samhälle ser ut, så jag vill passa på att tacka både Talang och er i dansgruppen för att ni deltog och för att ni inspirerar fler att ta den där självklara platsen i vårt samhälle. Enligt mig är det så delaktighet ska kännas och vara – den ska vara självklar. Alla, oavsett funktionsnedsättning, ska kunna vara delaktiga i samhället på så jämlika villkor som möjligt. Det är detta som måste vara vår strävan, och det är detta vi ska anpassa och utarbeta våra stöd för. Dagens debatt handlar om precis detta: stöd till personer med funktionsnedsättning. Att kunna vara delaktig i samhället är en grundbult för individens frihet. Två viktiga parametrar för delaktighet är tillgänglighet och att de stöd som ges är anpassade och verklighetsförankrade i det liv som vi lever , 2021. Jag tror att om vi ska kunna få se fler uppträdanden som det i Talang eller få fler med funktionsnedsättning att vara en självklar del i samhället, i arbetslivet och på våra arbetsplatser måste vi göra mer för att öka både tillgänglighet, kunskap och olika former av stöd som faktiskt fungerar på riktigt i vardagen för den som behöver det. Det funkar liksom inte med delaktighet i ett samhälle om vi inte ser till att samhället är tillgängligt och att vi ger rätt stöd och förutsättningar. Här kan vi konstatera att vi har mycket jobb kvar att göra för att nå vårt mål om allas rätt till delaktighet. MFD, Myndigheten för delaktighet, lämnade en delrapport . I denna pekar myndigheten bland annat på att funktionshindersperspektivet ännu inte har fått särskilt stort genomslag. I frågan om delaktighet och tillgänglighet borde, enligt min och mening, stat, region och kommun gå före och visa vägen. Vi anser att staten bör se över hur man kan stärka förutsättningarna för att offentliga aktörer, kommuner och regioner ska ta större och snabbare kliv framåt i dessa frågor. Grunden till fysisk aktivitet och hälsa läggs ofta genom deltagande i fritidsaktiviteter och föreningsliv. Fysisk aktivitet är, som i stort sett alla vet, en av de viktigaste faktorerna för en god hälsa, och hälsa i sig är en viktig faktor för att orka vara delaktig i samhället. Tyvärr ser vi att fysisk aktivitet, fritidsaktiviteter och föreningsliv är områden där funktionshindrade deltar i mindre utsträckning. anser därför att verksamheter som är finansierade med offentliga medel har ett särskilt ansvar för att se till att dessa blir tillgängliga även för personer med funktionsnedsättning. Anläggningar för lek, aktivitet och spontanidrott måste, enligt min uppfattning, vara tillgängliga även för personer med funktionsnedsättning. För att främja rörelse och aktivitet eller deltagande i föreningslivet måste insatser som bland annat personlig assistans och hjälpmedel därför också beviljas i så stor utsträckning att det möjliggör ett aktivt liv. Regeringen bör, enligt vår mening, därför ta initiativ till att förtydliga regelverken för funktionshinderspolitiska insatser så att människor kan få det stöd de behöver för att kunna ha ett aktivt liv. Trots dystra siffror vad gäller fysisk aktivitet och rörelse kan vi glädjande nog konstatera att personer med intellektuell funktionsnedsättning lever allt längre. Men det innebär också att det ställs nya krav på , på personliga assistenter och på andra som möter äldre personer med intellektuell funktionsnedsättning. Denna utveckling måste vi möta på bästa sätt. Jag anser därför att regeringen bör se över dels hur kommunernas insatser för äldre personer med funktionsnedsättning kan stärkas, dels om det finns behov av en statlig utredning om funktionshinder och åldrande. Stöd till personer med funktionsnedsättning Jag önskar verkligen att vi framöver kommer att kunna se fler uppträdanden som det i Talang.