prot · H80990 · 2021-03-09 00:00:00 — I propositionen står det klart och tydligt att man ska ta psykosociala hänsyn. Uppenbarligen funkar det väldigt bra i , för där tar man snabbt beslut om skyddsjakt. Men det funkar inte lika väl på andra ställen. Jag tror att de som följer den här debatten gärna vill veta statsrådets svar på vad statsrådet tänker göra på kort sikt för att alla som bor i ska ha rätt att känna trygghet, att de ska kunna släppa ut hunden eller katten på gården, att de ska kunna ha barn som leker på gården eller att barnen ska kunna åka på skolutflykt till . Det är det som det här handlar om. Det handlar inte i första hand om känslor, utan det handlar om verkligheten för de personer som berörs av rovdjurstrycket. Precis som statsrådet själv och som min kollega sammanfattade det vill inte ha noll vargar i . Men vi tycker att beslut ska följas och att människor ska kunna leva, bo och driva företag i hela , även utanför tätorterna. 50 (M): Jag tackar för svaren. Är vargpolitik bara siffror? Nej, det är verkligen inte bara siffror. Men att vi är tydliga och pratar om 170 vargar, som vi gör just , är för att vi vill vara tydliga med signalen om att vi måste minska antalet vargar i . Det är en riktigt tydlig signal om att vi ska minska antalet vargar i , därför att de är på en begränsad yta , och där har vi alldeles för täta stammar. Vi ser gång på gång att skyddsjaktsförfarandet inte heller fungerar. finns ett nytt uppdrag att titta på skyddsjakt. Det är väl man senast förändrade riktlinjerna för skyddsjakt, så det är absolut hög tid. För är inte vargpolitiken bara en siffra. Men genom att ange en siffra gör vi en tydlig markering om att vi måste sänka antalet vargar i . Det är det tydligaste beskedet vi kan ge. Sedan är det intressant att i rovdjurspropropositionen som kom 2013, som här lyftes fram av statsrådet, fru talman, står det såklart gynnsam bevarandestatus. Vad gynnsam bevarandestatus är vet jag inte riktigt. I min värld är gynnsam bevarandestatus i princip ett politiskt begrepp. Men det finns ju också ett antal andra mål i rovdjurspropositionen. Och det enda mål som regeringen faktiskt har lyckats uppnå är just antalet vargar utifrån vad propositionen sa. Alla de andra målen går det ju jättedåligt att uppnå. Vad innebär det då om fårbönder i län som slutar på grund av den förda rovdjurspolitiken? Jo, det innebär minskad livsmedelproduktion i och igenväxande betesmarker. Är det så vi ska ha det, då säger vi det. Då flyttar vi ned jordbruket till och har det bara där. Är det den melodin vi ska spela efter? Det tror jag inte att landsbygdsministern vill, utan det är precis som har sagt i sina tidigare inlägg: Man har kapitulerat för i den här frågan. Därför vill jag höra vad Socialdemokraterna vill. 51 Statsrådet (S): Jag tackar debattörerna. Jag börjar med den sista frågan. Eftersom det ständigt återkommande påstås att det är som driver på i de här frågorna och att utvecklingen är negativ, givet att man vill ha färre vargar eller att man ska få skjuta fler, kan man titta på statistiken för att konstatera att det faktiskt inte stämmer. Jag är alldeles övertygad om att de skulle vilja ha ett mycket större inflytande än vad de faktiskt har. Om vi exempelvis tittar på andelen skjutna vargar kan vi konstatera att det år då det sköts flest vargar under Alliansens senaste tid som regering sköts det 60 vargar. Det år då det sköts minst vargar sköts det 35 vargar. Vid en jämförelse mellan 2014 och är den högsta siffran 77 vargar, alltså en högre siffra än den under Alliansens senaste tid i regering, och den lägsta siffran är 32, det vill säga något mindre. Sedan är ju detta i någon mening fullkomligt irrelevanta siffror, för det beror givetvis på hur många vargar som finns, vilka förutsättningar som finns och hur man jobbar i politiken. I det sammanhanget kan jag bara konstatera att jag får mycket av en förklaring till vad som är problemet när i sitt senaste inlägg frågar vad gynnsam bevarandestatus är och säger att han tror att det är ett politiskt begrepp. Det är precis det som det inte är. Det finns i art- och habitatdirektivet angivet att vargen, tillsammans med de andra angivna rovdjuren i det här sammanhanget, har ett strikt skydd och att varje medlemsland har att leva upp till gynnsam bevarandestatus. Det innebär att den inte ska vara inavlad, punkt. För få individer skapar inavlade och icke sunda stammar, och det är detta som vi har att hantera i sammanhanget. Det innebär att det, enligt mitt sätt att se det, finns en fråga som vi behöver utveckla mer för att vi ska kunna ha en realistisk och klok diskussion om att möjligen kunna minska vargstammen . Det handlar om att fortsätta att utveckla hur man inventerar vargarna, och det handlar exempelvis om dna, kopplat till inventering och räkning, så att det i större utsträckning säkerställs att man skjuter rätt vargar i stället för fel vargar utifrån ett genetiskt perspektiv. ställer ett antal retoriska frågor som man ska svara ja eller nej på. I det sammanhanget kan jag konstatera att jag ställde två frågor till som han valde att helt och hållet ignorera. Politik handlar sällan eller aldrig om att kunna svara ja eller nej på någonting, om man på riktigt vill vara seriös. har jag i och för sig ingen stor förhoppning om att det är interpellantens syfte med denna debatt. Men självklart är det oerhört viktigt för mig som ansvarig minister att vi har en god förvaltning, givet de ramar som vi har att förhålla oss till i . Därför har vi jobbat aktivt med att göra det bättre. Det handlar om att vi ska kunna leva upp till detta utifrån att vi ändå ska ha varg i . Vi har exempelvis infört ett skyndsamhetskrav vid skyddsjakt, så att man ska kunna få beslut fort. Vi har sett till att göra processerna rättssäkra genom att inrätta en enda förvaltningsdomstol – tidigare var det flera – i . Vi håller just nu på att titta på miniminivåerna och på att ta bort dem från länsnivå och i stället lägga dem på rovdjursförvaltningsområdet. På så vis kan vi jobba mer med att glesa ut dem på ett seriöst sätt. Vi har höjt taket för ersättning vid skador från . Detta är några exempel. I det sammanhanget blir det lite bisarrt när politik landar i detta: Vi sätter en siffra som vi inte har något stöd för, för vi vill ha signalpolitik på detta område. 52 (M): Ja, om regeringens syfte är att öka antalet vargar kraftigt i och har man lyckats väldigt väl. Om det är regeringens syfte har man lyckats väldigt väl. Jag tror att alla som ser den här debatten, alla som bor norr om , alla som är jägare, alla som är hundägare och alla som är fårbönder vet och förstår varför antalet vargar ökar kraftigt i . Det beror naturligtvis på att har veto i regeringens politik. Jag har frågat landsbygdsministern – när man inte vill svara på en fråga säger man väl sådana saker som landsbygdsministern nu sa – rakt och ärligt: Vad är viktigast för ministern? Vad står högst i rang? Är det barnfamiljen i , som ska känna trygghet och kunna ha sina barn på gården? Eller är det viktigast att ha många vargar? Är det viktigast att fårbonden i ska kunna bedriva en näringsverksamhet, eller är det vargen som är viktigast? Är det hästgymnasiet i , som jag besökte och som beskrev konsekvenserna av att ha vargen ylande så att hästarna skenar? Är det detta som är viktigast för ministern? Finns det någon som helst empati för dem som påverkas av rovdjurstrycket i och i ? Har ministern någon empati och förståelse för dem som handgripligen påverkas, till exempel på hästgymnasiet, av att höra vargen yla, med allt vad det innebär med skrämda hästar, skrämda elever och oroliga föräldrar? Det är det som det handlar om. Det är inte känslor. Det är inte tyckanden, utan det är verkligheten. Jag skulle kort och gott vilja veta: Delar ministern krav på att vi ska ha färre vargar i ? Ska vi ta psykosociala hänsyn även för dem som bor i rovdjurstäta områden? Det går faktiskt att besvara en sådan fråga. 53 Statsrådet (S): Som ansvarig minister är det min ambition att vi ska säkerställa att vi har en politik som är klok och som förhåller sig till den verklighet som vi har att leva i på ett så bra sätt som möjligt. När man ska förvalta varg ska man självklart ha en politik som också tar socioekonomisk hänsyn och som med alla de verktyg som finns säkerställer att människor både kan driva verksamhet och känna sig trygga varhelst i landet de bor. Denna regering har, till skillnad från tidigare regeringar, jobbat med att utveckla verktygen så att de blir bättre och så att vi bättre ska kunna leva upp till detta. Jag vill i sammanhanget, givet att detta ständigt kommer tillbaka, bara konstatera att det fanns fler vargar utan MP i regeringen än vad det finns under denna regering. Det säger jag som kuriosa i sammanhanget. Men jag antar att lyssnar på även när han sitter i regering. Det är en spännande tanke. Jag vill också konstatera att retorik leder till absolut ingenting när det gäller att göra någonting bättre för de människor som upplever otrygghet och som upplever att de exempelvis inte kan vara näringsidkare i området. Man bortser nämligen helt från att vi i inte är fria att sätta vilken siffra vi vill. Vi behöver ta hänsyn till gynnsam bevarandestatus. Min politik har lett till att vi i den här vintern faktiskt har kunnat skjuta av 18 stycken vargar. Det är skillnaden mellan min politik och politik. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 15 Svar på interpellation 2020/21:487 om forskningsfinansiering under covid-19 54 Statsrådet (S): har frågat mig vad regeringen gör för att underlätta för forskare att under rådande läge kunna fullgöra sin forskning med relevant finansiering. Jag vill inledningsvis konstatera att regeringen nära följer hur forskningen och forskningsfinansieringen påverkas av den pandemi som orsakats av det nya coronaviruset. Regeringen har gett , , i uppdrag att följa upp konsekvenserna för högskolans verksamhet vad gäller beslut och insatser som vidtagits med anledning av den pågående pandemin. I det arbetet följer UKÄ bland annat upp hur forskningsfinansieringen påverkats. En rapport om detta ska lämnas . I budgetpropositionen bedömde regeringen att den pågående pandemin påverkar den privata finansieringen av forskningen och att kan minska sina investeringar i forskning. I budgetpropositionen föreslog regeringen därför ökade forskningsanslag, vilket presenterades närmare i propositionen Forskning, frihet, framtid – kunskap och innovation för (prop. 2020/21:60), som lämnades till . Regeringen anser att investeringarna i forskning och innovation ska öka markant med en kraftig höjning av de statliga satsningarna på forskning och innovation med 3,4 miljarder . Till skillnad från många tidigare forskningspolitiska propositioner görs nästan hela nivåhöjningen i fyraårsperioden. En anledning är pandemins effekter, som bland annat gör att finansiering från stiftelser och näringsliv förväntas minska. Bland de åtgärder som regeringen vidtagit ingår en ökning av lärosätenas forskningsanslag med nästan . Av detta är en tillfällig ökning av lärosätenas forskningsanslag, som syftar till att motverka effekterna av minskad medfinansiering från näringsliv och privata stiftelser på grund av pandemin. Regeringen har också vidtagit särskilda åtgärder med syftet att säkerställa att angelägen medicinsk forskning genomförs. Som interpellanten konstaterar har coronapandemin inneburit att klinisk forskning inte kunnat genomföras som planerat, och betydande forskningsmedel riskerar att inte nyttjas. Till det så kallade mellan staten och vissa landsting har det därför gjorts ett tillägg som möjliggör att förra årets oförbrukade medel till regionerna för klinisk forskning kan användas i stället. Regeringen har också avsatt till forskning om covidvaccination och till forskning om långtidscovid. Forskning är avgörande för att möta framtida samhällsutmaningar och för att kunna möta den akuta situation som pandemin ställt oss inför. Staten tar ansvar för att upprätthålla satsningarna på svensk forskning och innovation när såväl samhället och ekonomin som forsknings- och innovationssystemet utsätts för särskilda påfrestningar. Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera sammanträdet till . § 15 (forts.) Svar på interpellation 2020/21:487 om forskningsfinansiering under covid-19 55 HANS (M): Tack, ministern, för svaret ! En mycket stor del av den medicinska och naturvetenskapliga forskningen på landets universitet och högskolor sker med ekonomiskt stöd från externa anslagsgivare, både statliga och privata. Bland de förstnämnda kan nämnas , Formas, Forte och . Bland de senare finns ett stort antal stiftelser och fonder av varierande storlek, såsom Hjärnfonden, Cancerfonden, , , med flera. Dessa fonder är bekanta i forskningsvärlden och avlönar både forskare och teknisk personal anställda vid universiteten. Forskare lever i en situation mycket lik artisters och konstnärers. Deras fortsatta anställning och verksamhet är beroende av inkomster som kommer av anslag, vilka i sin tur beror på forskarnas egna prestationer. Pandemin har på många ställen inneburit att man har stängt ned all patientnära forskning och skickat hem personal som sysslat med experimentell forskning. Då minskar också forskarens möjlighet att konkurrera om nya anslag. Vidare är många av de fonder som ger dessa anslag beroende av aktieutdelningar, vanligen i större svenska företag. När nu dessa utdelningar dragits in minskar också mängden medel som kan komma att delas ut. Det innebär att forskarna sitter med forskningsuppgifter som det finns anslag för men där man inte kan utföra arbetet. Men man har fortfarande samma utgifter. Forskarna får fortsatt betala dyra lokalkostnader till universitet och regioner och har fortsatt fulla lönekostnader till exempelvis teknisk personal som skickats hem. Även om en del arbetsuppgifter kan utföras hemifrån kan man inte fortlöpande göra studier på patienter. Detta får till följd att anslagen för många kommer att ta slut innan uppgiften har lösts. Det innebär att man löper risk att inte få nya anslag eftersom man inte har kunnat göra färdigt studier och få fram resultat och publikationer. När pengarna sedan är slut får man säga upp personalen och själv drabbas av medelsbrist och uppsägning med något års fördröjning. I bästa fall förlorar man bara sin forskarkarriär. Detta är till stor nackdel både för individen och för som forskande nation, och därför har jag ställt frågan till utbildnings- och forskningsministern vad hon och regeringen avser att göra för att underlätta för forskare att hantera situationen. Med anledning av svaret vill jag även ställa en mer specifik fråga. Kommer staten att tillskjuta särskilt destinerade medel till de universitet och högskolor som i enlighet med rekommendationer sänt hem personal eller stängt ned studier så att personal- och lokalkostnader för dessa forskare kan täckas? Om inte, hur kommer regeringen att underlätta för forskare att kunna fortsätta trots rådande begränsningar? Om inte detta sker kommer med stor sannolikhet en hel del uppsägningar och nedlagda projekt att inträffa . Forskning är inte någonting som sker här och ; det sker över en väl utdragen tid. skulle då förlora kompetenser som i vissa fall tagit decennier att bygga upp. 56 Statsrådet (S): Tack för debatten om en mycket viktig fråga, nämligen hur vi upprätthåller investeringarna i svensk forskning och innovation inte minst under det som prövar oss som samhälle och hela världen – pandemin. Jag vill upprepa en del av det som jag sa tidigare. tar ansvar för investeringarna i svensk forskning och innovation. Vi har presenterat nya 13,6 miljarder som vi investerar i svensk forskning och innovation , och vi lägger mycket medvetet nästan hela nivåhöjningen – 3,4 miljarder. Det har att göra med att vi vet vilka påfrestningar som våra forskare och forskningen utsätts för under denna pandemi. Vi vet också att det till viss del kan vara svårt för näringslivet att kunna ge lika mycket pengar till forskningen som man har gjort tidigare, även om jag i alla sammanhang försöker att säga att jag vet att också det svenska näringslivet och andra är mycket intresserade av att fortsätta att investera i svensk forskning. Jag vet att man gör sitt allra yttersta för att fortsätta att göra det också igenom pandemin. Det här är viktiga satsningar. Forskningspropositionen innehåller alltså nio gånger mer pengar redan första året jämfört med den tidigare, och det finns en god anledning till detta. Vi ger också direkta strategiska forskningsanslag på till våra lärosäten , varav 500 miljoner . Dessa har redan fördelats i regleringsbrev för att lärosätena med dessa pengar ska kunna bidra till att göra strategiska övervägningar så att man kan upprätthålla investeringarna i den så viktiga forskning som görs ute på universitet och lärosäten. Jag tycker alltså att regeringen i mitten av svensk politik, tillsammans med och Liberalerna, försöker att ta ansvar också för de här delarna genom pandemin. Vi har även gett i uppdrag till , , att följa hur pandemin påverkar högskolorna, både utbildning och forskning. Jag kommer att få en första delredovisning från UKÄ som rör just forskningsfinansieringen. Det är klart att det kommer att vara ett viktigt underlag också för framtiden för att få en ännu bättre bild av hur det ser ut och vad det är för åtgärder som pandemin kan komma att kräva att vi gemensamt tar ansvar för. 57 HANS (M): Det här kan verka som ett litet covidproblem, men det är väl så viktigt. Det här är en verksamhet som är väldigt avancerad. Den väcker inte de stora rubrikerna förrän den dagen forskningsrönen når excellens och världsrenommé. Det pågår otroligt mycket forskning , och framför allt den medicinska forskningen är kopplad just till den patientnära verksamheten. skickar specialister på alla universitet hem personal eftersom man inte vill ha folk på laboratorier eller sjukhus. Det här motsvarar ofta permitteringar. har vi dock inte sett att detta har passat in i de stöd som funnits under coronapandemin. I ministerns svar talas det om i nya forskningsbidrag, men jag hör ändå inte att de är specialdestinerade för att säkert stödja de grupper som råkat mest illa ut. Vi har även den nya utlysningsproceduren, som kommer att göra att pengarna inte kommer forskningen till handa förrän om två . Men det är ju just nu som många forskare sitter i belägenheten att man har höga kostnader och personal som kanske rent av har försvunnit. Det är medel som med all sannolikhet kommer att utlysas för ny sökning, vilket i sig innebär att de som drabbas hårdast av , det vill säga de som tagit störst ansvar och ställt upp mest i sjukvården, kan komma att vara de som gjort minst forskningsframsteg och därmed också får minst utdelning. Jag skulle önska att ministern kunde precisera ytterligare att pengarna landar just på dem som sitter på kostnader men inte kan driva sina projekt och därmed riskerar att forskningsprojekten faller åt sidan och inte går att genomföra. Det finns många som har gått in i vården. Forskningssköterskor och biomedicinska analytiker har försvunnit till iva. Därmed har forskningsprojekten påverkats. Det ena goda har lett till det andra onda. Vad jag önskar med debatten är att få klarhet i hur regeringen kommer att vara tydlig med att ersätta uteblivna framsteg inom exempelvis neurologisk forskning eller äldreforskning utifrån dessa premisser. Hur ska detta gå till? 58 Statsrådet (S): Det vi ska komma ihåg är att forskare och ofta flertalet av doktoranderna är anställda vid högskolor och universitet. Högskolor och universitet har också ett arbetsgivaransvar för deras arbetssituation. Det är utmanande för lärosätena att planera och hantera de problem som uppkommer på grund av pandemin. Jag har mycket nära kontakt med rektorerna på våra universitet och högskolor, och jag känner ett starkt förtroende för det arbete som görs för att upprätthålla utbildningen, så att både individer och samhälle kan stå starkare och fortsätta att utbilda läkare, sjuksköterskor, lärare och så vidare under denna pandemi. Det är ett oerhört viktigt arbete som görs, och studenterna tar ett stort ansvar. De har under skött studierna på distans. Ansvaret gäller också forskningen och forskarna. Lärosätena arbetar hårt med att lösa dessa problem. Regeringen bidrar också, i mitten av svensk politik, med 3,4 miljarder . Det är nio gånger mer pengar än vad som kom ut av förra forskningspropositionen. Det sker en speciell satsning riktad till våra lärosäten, det vill säga anslagen om 500 miljoner till strategisk forskning. har fått 80 miljoner, har fått 35 miljoner, har fått 55 miljoner, och så vidare. De är fördelade dels utifrån hur mycket extern finansiering som lärosätena har haft, dels en bedömning av hur de olika lärosätena ser ut. En del har större möjligheter att parera de olika fluktuationerna på grund av pandemin, och andra har mindre möjligheter. Jag tycker verkligen att regeringen försöker att ta ansvar, och jag har inte mött något annat än att det snarare är en utmaning för sektorn att hantera så mycket pengar på så . Det måste ändå vara ett gott betyg över hur vi gemensamt försöker ta oss an och visa vårt engagemang och vår investeringsvilja i svensk forskning och innovation. Jag värnar starkt om den fria forskningen och inte minst den akademiska friheten. Det är också en anledning till att regeringen har lagt på bord – och jag hoppas verkligen att röstar igenom detta – ett förslag om att i högskolelagen skriva in att den akademiska friheten ska värnas som ett komplement till forskningens frihet, som redan finns inskriven i grundlagen. Där finns kopplingar till grundlagen. Vi måste hålla på att ge den friheten till akademin och forskningen, att inte vara där som politiker och försöka styra vilka kurser som ska läggas ut, vilken forskning som ska bedrivas eller hur man från politikens håll exakt med precision ska tycka vad som är rätt och riktigt. Jag tycker inte så, och jag hoppas att inte heller tycker så – även om hans utbildningspolitiska talesperson kanske har rört sig lite i farliga sektioner här. För mig är det viktigt att stötta forskningen och utifrån tydliga kriterier fördela mängden extern finansiering och hantering av eget myndighetskapital men med frihet för våra universitet och högskolor att ta hand om forskningssatsningar på ett klokt sätt. 59 HANS (M): Det här blev en frihetsdebatt, och den känner jag mig mycket hemma i. Frihet är något som fungerar när man är både fri från tvång och kan skapa möjligheter, göra något kreativt. Frihet bygger också på att man tar ansvar och att andra ger ansvar. Frihet och ansvar i det här sammanhanget handlar också om att regeringen som det högsta organet i fördelar oerhört stora pengar till den svenska forskningen. Regeringen ska ta ett ansvar och se till att pengarna landar där de hör hemma. Ja, man ska ha förtroende för universiteten och högskolorna, men det ser olika ut på framför allt medicinska fakulteter, som jag har landat på i den här debatten. Till exempel har och varit excessiva och inte reducerat sin verksamhet. Det kan tyda på ett riskbeteende. Andra har agerat på annat sätt, det vill säga att alla universitet och högskolor agerar inte på samma sätt. Men en minister och en regering har ett ansvar för att den svenska forskningen ska fungera också under den här typen av dramatiska tider. Vi kunde inte veta att i vi skulle stå i kammare med munskydd och handsprit. Det var en utveckling som var fullkomligt oförutsägbar. Och det var inte heller möjligt för alla universitet och högskolor att i fatta exakt rätt beslut som skulle passa för . Jag tar mig friheten att tolka ministerns svar som att forskarna inte behöver vara oroliga för att deras forskning ska stupa på grund av bristande finansiering. Säg emot mig om jag har fel. 60 Statsrådet (S): Vi är verkligen i där forskning och ny kunskap finns på allas läppar.