prot · H80990 · 2021-03-09 00:00:00 — Å andra sidan är det precis som infrastrukturministern säger, alltså att EU har lagt fram en förordning som just öppnar för sänkta eller avskaffade banavgifter. Jo, därför att det ska vara ett sätt att rädda järnvägsbranschen under denna pandemi. Jag påminner om att SJ gjorde en förlust med . De har inte fått en krona från regeringen i direktstöd. Jag vill ställa en fråga till . Stödet till är mycket välkommet. Men är det ett coronastöd? Som jag har förstått det när jag har pratat med departementet är det ett sedvanligt ägartillskott. Men har ni gjort det just med anledning av pandemin? Det skulle jag vilja ha ett konkret svar på. Ministern talar också om vikten av att lyfta över godstransporter från väg till järnväg. Ja, det är otroligt viktigt. Men det har faktiskt inte skett någon sådan överflyttning. Om vi tittar på statistiken från Trafikanalys ser vi att det transporterades ungefär gods på svensk järnväg 2019. Det var en minskning jämfört med föregående år, trots godsstrategi. Jag tror faktiskt inte att det räcker med engagemanget och den enorma välviljan från ministern, som jag inte betvivlar, utan det krävs lite mer. Det krävs reda pengar, och ibland krävs det konkret lagstiftning för att det ska hända någonting. Jag tycker inte alls att sänkta banavgifter är en trubbig åtgärd. Tvärtom är det en väldigt konkret åtgärd. Det är precis det som branschen skriker efter. Det är precis det som EU har öppnat upp för och tillåter. Och det är precis det som flera medlemsländer i EU gör, alltså att man helt enkelt gör det lättare för dem som kör tåg på järnvägarna att kunna göra det på ett rimligt sätt. Är det inte märkligt att de som transporterar gods på våra vägar inte betalar en krona i avståndsbaserad skatt eller avgifter? V har diskuterat detta länge – en kilometerskatt eller en vägslitageavgift. Det finns också en promemoria och ett konkret förslag i ministerns byrålåda . Men ministern lägger inte fram det. I stället bestraffar man det mest klimatsmarta transportslaget, både för persontrafik och för gods, nämligen tåget. Varför gör ni på det sättet, ? 42 Infrastrukturminister (S): Låt mig först konstatera, , att min företrädare som transportminister heter , inte . Låt mig sedan konstatera att som vanligt alltid har mer pengar än alla andra till allting. När detta väl är sagt vill jag ändå säga att jag verkligen uppskattar engagemanget. Jag vet också att vi ofta möts i en gemensam vilja att både göra mer satsningar på järnvägen och inte minst göra mer satsningar generellt på infrastruktur för att klara klimatomställningen. I nationell plan 2018 som vi redovisade var det en ökning på järnvägsunderhållet . Det är en dramatisk ökning av satsningen på järnvägsunderhållet. Det betalar inte järnvägsföretagen och tågoperatörerna – SJ, , MTR eller andra bolag – utan det är vi skattebetalare som står för denna investering för att också säkra att vi får bättre funktionalitet i det svenska järnvägssystemet. Det är en historisk ökning av underinvesteringar. På samma sätt var det 2018 som vi aviserade satsningar på järnvägen, inte minst på Norrbotniabanan där vi tog det första spadtaget för att göra denna viktiga investering. Det handlade också om Sydostlänken och byggandet av nya stambanor, där vi börjar med –, –eller för den delen –. Det har varit satsningar på Getingmidjan, som har renoverats och upprustats. Det har också varit fyrspår –. Det är med gemensamma medel som vi finansierar en otrolig kapacitetsförstärkning i det svenska järnvägssystemet för att det behövs. När jag åkte det miljonte tåget gjorde jag det för att manifestera just detta. Det har aldrig gått så många tåg på den svenska järnvägen, och vi ska vara stolta över det och att fler vill åka tåg. Flygskamsdebatten gjorde faktiskt att fler ville åka tåg för att man vill minska sina klimatavtryck. Jag tror att både och jag gläds över den utvecklingen och Facebookgrupper som har gett goda förslag på hur man ska åka mer tåg. Vi stimulerar det från regeringens sida med upphandling av nattåg både till Åre och, om vi lyckas, ut till och den europeiska kontinenten. Därutöver är det också fler företag som vill skicka mer gods med tåg. Det pågår nu en fantastisk utveckling med nya allianser. Jag är ändå optimistisk när det gäller arbetet inom och godstransportstrategin när det gäller att vi ska lyckas med att också öka mängden gods och andelen gods som går på järnväg. Det är en utmaning. Det visar också Trafikanalys. Även om det är mer gods som skickas systematiskt är det ändå så att godsmängderna totalt sett ökar. Inte minst har e-handeln inneburit att de lite lättare och mindre lastbilarna som kör runt i städerna ökar i volym. Det är ett bekymmer. E-handeln är smart. Inte minst under pandemin har den visat sig vara helt avgörande. Men om vi ska minska klimatavtrycken och vi har en fortsatt stor e-handel måste vi säkerställa att transportörerna kör hållbart med fler ellastbilar och att det blir ökade krav på samordning. Vi måste kanske också titta på hur transportmängden ökar och om det är vettigt. Jag har tidigare tagit exemplet med att en del beställer 14 par skor och skickar tillbaka 10. Det står att det är fri frakt. Men det finns inga fria frakter. Det finns inga fria luncher heller. Det innebär att transportmängderna ökar totalt. Det är inte bra för klimatet. Det är skälet till att jag gärna vill se klimatdeklarationer. Vi arbetar med det från regeringens sida. Du som konsument eller beställare ska se vilket klimatavtryck som din beställning faktiskt gör när det gäller transportkostnader. Till sakfrågan: Jag utesluter naturligtvis inte vare sig banavgifter eller andra instrument. Men det är inte den första prioriteringen, eftersom vi har bland lägsta banavgifter. Det finns andra mer verkningsfulla insatser, till exempel miljökompensationen. Där har vi lagt fram ett förslag på . Det är en viktig satsning. 43 (V): Jag och infrastrukturministern gör lite olika bedömningar av läget för järnvägsbranschen. Det är helt uppenbart. Ministern upprepar som ett mantra att har bland lägsta banavgifter. Ja, det må så vara, men det är liksom svårt att inte passera eller om man transporterar gods från ned till kontinenten – eller eller om man ska vidare till . Många europeiska länder ligger väldigt tätt och kan ta höga avgifter därför att de har mycket trafik oavsett vad som händer. är ett avlägset land, så vi har en helt annan situation. Oavsett detta har EU lagt fram ett konkret förslag. Det är lagstiftning som säger: Var så goda och sänk eller avskaffa banavgifterna under pandemin! I många länder gör man det, men gör inte det. Jag förstår inte logiken. Varför ge tio gånger större subventioner till flyget än till järnvägen? Jag säger inte att flyget inte kan behöva ett visst stöd, men tio gånger mer skapar fel proportioner. SJ gjorde en förlust på , och de får noll kronor i stöd från regeringen. Är det att rädda och värna järnvägsbranschen, ? Jag tycker inte det. Ministern svarade inte på min konkreta fråga vad som har hänt med förslaget om kilometerskatt för långtradartransporter. Om ministern verkligen vill flytta över godstransporter från väg till järnväg, varför inte göra det lite dyrare att transportera på väg? Då kan man använda de pengarna till att investera i järnvägen. Det enklaste och mest konkreta sättet att rädda järnvägsbranschen är att se till att fler människor reser med tåg efter pandemin och att vi kan transportera mer gods på våra järnvägar. Det mest klimatsmarta sättet att göra det är att sänka banavgifterna. När får vi se ett sådant förslag från regeringen? 44 Infrastrukturminister (S): Jag är inte säker på att det är det smartaste sättet. Det är därför jag tvekar. Jag tror att det finns mer verkningsfulla insatser för att stärka järnvägen, vare sig vi talar om underhåll eller massiva investeringar för att öka kapaciteten. Det är nog så viktigt, men det handlar naturligtvis också om att med till exempel miljökompensationen direkt stärka godstransporterna och godstrafiken på järnväg. Jag tycker ändå att jämförelsen haltar. Det är viktigt att komma ihåg att vi har gett över 5 miljarder i öronmärkta statsbidrag bara till kollektivtrafiken, och en väldigt stor del är faktiskt järnväg. Och med all respekt är SJ ett statligt bolag, där staten äger och naturligtvis kan hantera eventuella förluster om så skulle bli fallet. Jag noterar att det i övrigt är i huvudsak andra statliga aktörer som trafikerar det svenska järnvägsnätet, vare sig de ägs av kinesiska staten eller av andra stater. Jag tror att är någonting på spåren när det gäller vägtrafikens kostnader. Jag delar den uppfattningen. Det har varit för billigt med vägtransporter relativt järnvägen. Det är för att vi hade en ordning där man ville pressa ned kostnaderna – det var social dumpning med utländska lastbilschaufförer som åkte med usla löner på svenska vägar, och det skulle vara så låga kostnader som möjligt. Detta har ju vi tagit tag i genom att ställa ökade krav när det gäller regler för körtid och vilotid, klampning och beställaransvar samt genom att förhandla fram ett mobilitetspaket som, när det träder i kraft, gör att det är utstationering från dag ett som gäller. Man ska ha rimliga löner när man kör lastbil i . Vi ställer samma krav på till exempel vinterdäck. Jag tror alltså att kostnaderna för vägtransporter på lastbil kommer att öka. Det är ju, för att vara tydlig, för att det inte finns något som heter ”fri frakt”. Det kommer att kosta, och eftersom vi vill att det ska vara bra villkor och en rimlig utveckling för chaufförerna – och dessutom klimatsmarta bilar och fordon – kommer även den typen av transportkostnader att öka. Det kommer också att gynna järnvägen. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellation 2020/21:482 om åtgärder mot närgångna vargar 45 Statsrådet (S): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta på kort sikt så att invånarna i kan känna trygghet och få en acceptabel psykosocial livsmiljö rörande rovdjurstrycket, vilka åtgärder jag avser att vidta så att beslut följs om såväl antal vargar som geografisk spridning samt vilka åtgärder jag avser att vidta så att skollektioner inte behöver ställas in på grund av högt rovdjurstryck i . Det övergripande och långsiktiga målet för rovdjurspolitik är att varg, björn, järv, lodjur och kungsörn ska uppnå och bibehålla gynnsam bevarandestatus enligt naturvårdsdirektivet som tamdjurshållning inte påtagligt försvåras och socioekonomisk hänsyn tas. ska vara förenlig med våra EU-rättsliga åtaganden och nationella mål. Det ska vara möjligt för människor att bo på landsbygden och verka i sina gröna näringar. Det är också viktigt att skapa förutsättningar för samexistens mellan rovdjur och människor. Staten ger därför bidrag till förebyggande åtgärder, till exempel till rovdjursavvisande stängsel eller ersättning för skador orsakade av rovdjur. beslutade att godkänna förslagen i propositionen En hållbar rovdjurspolitik (prop. 2012/13:191) om att referensvärdet för gynnsam bevarandestatus hos den svenska vargpopulationen skulle ligga någonstans mellan 170 och 270 individer. Referensvärdet anger hur många individer som minst behöver finnas för att vargstammen ska kunna anses ha en gynnsam bevarandestatus. I propositionen framförde regeringen att efter behandling skulle bedöma vilket det exakta referensvärdet för varg skulle vara inom det av regeringen föreslagna intervallet och rapportera värdet till enligt art- och habitatdirektivet. Enligt riktlinjer kan det rapporterade referensvärdet inte vara ett intervall utan måste vara ett exakt värde. I enlighet med beslut rapporterade att referensvärdet för vargpopulationen i ska vara minst 270 vargar. Referensvärdet för gynnsam bevarandestatus får sedan inte underskridas. Enligt art- och habitatdirektivet ska medlemsländerna rapportera referensvärden för alla de arter som anges i direktivets bilagor. Riksdagsbeslutet handlade om den rapportering av rovdjur som gjorde 2013. Den sårbarhetsanalys som låg till grund för referensvärdet i propositionen 2013 kritiserades för att inte beakta de genetiska aspekterna. Den svenska populationen av varg har haft en högre inavelsgrad än vad som ingick i analysen, och analysen stred därför mot riktlinjer om det vetenskapliga underlaget till referensvärdet. Regeringen gav därför i uppdrag att utifrån ett brett vetenskapligt underlag uppdatera analysen. Analysen visade att det behövs minst 300 vargar i och att minst en invandrad varg från eller behöver reproducera sig med en skandinavisk varg varje femårsperiod för att populationen ska ha gynnsam bevarandestatus. Jag uppfattar att bedömning av referensvärdet för gynnsam bevarandestatus för vargen i nu vilar på den vetenskapliga grund som riktlinjer kräver av medlemsländerna. 2019/2020 uppskattades att det fanns 365 vargar i . När populationen har gynnsam bevarandestatus är det möjligt att fatta beslut om licensjakt bland annat för att minska tätheten i vargstammen. Under innevarande vinter har det varit möjligt att bedriva licensjakt. Det totala jaktuttaget var 27 vargar, varav 16 vargar har fällts i . Härutöver är det också möjligt att fatta beslut om skyddsjakt om skador inträffar eller i förebyggande syfte förutsatt att den gynnsamma bevarandestatusen inte påverkas och att det inte finns någon annan lösning. i har fattat beslut om skyddsjakt på två vargar. Sammanlagt har tre vargar fällts i skyddsjakt . Målet är att vargstam ska spridas över större områden än . Det är naturliga processer som tar tid att uppnå. beslutar om miniminivåer för varg i de berörda länen. Det är som tillsammans med länsstyrelserna ansvarar för förvaltningen av vargstammen. ser regeringen över regelverket för hur miniminivåer för de stora rovdjuren ska fastställas i syfte att öka flexibiliteten mellan länen och på så sätt underlätta processen med att vargpopulationen glesas ut, bland annat genom att den kan spridas över större områden i landet. 46 (M): Tack, statsrådet för svaret! I mitt hemlän har vi ett rovdjurstryck som är helt oacceptabelt. Detta rovdjurstryck, framför allt med varg, delas med närliggande grannlän. i har en intern rovdjursgrupp. Vi har besökt ett antal olika fårbönder i . Vi har träffat jägare. Vi har samtalat med barnfamiljer i , som ligger utanför . Vi har träffat lantbruksorganisationer. Vi har haft möten; på grund av covid har det såklart varit många digitala möten. Vi kan bara konstatera att regeringens idé att licensiera ut rovdjurspolitiken till och till myndigheter som är styrda av har fått förödande konsekvenser. Jag skrev denna interpellation på grund av att en rektor ställde in en utomhuslektion för en skolklass på grund av rädsla för att det skulle kunna hända en olycka med varg. Vidare var SVT i och gjorde en filminspelning och pratade med en av bönderna där, som är kraftigt påverkade av rovdjur. När man höll på att spela in själva tv-inslaget kom en varg springande över en äng. För de miljöpartister som bor söder om , som kanske är aktiva i och bor i , är det naturligtvis pittoreskt med rovdjur. Men, fru talman, för den barnfamilj som bor i , utanför , är det inte pittoreskt, utan det är verkligheten. Den hårda, kalla verkligheten är att man helt enkelt är rädd för de konsekvenser det innebär att få varg så nära människan. När antog rovdjurspropositionen var en grundförutsättning att det skulle tas psykosociala hänsyn. Det kan inte vara meningen, fru talman, att vargen ska gå före barnen i . Här krävs det naturligtvis att regeringen agerar och instruerar sina myndigheter. När man gjorde en rovdjursinventering i sa företrädare för att det kanske till och med fanns fler än 100 vargar i . Om har bestämt att antalet ska vara 170–270 vargar är det naturligtvis helt galet att vi har 100 vargar i . Man måste kunna bo, leva och driva företag i hela . Man måste kunna vara fårbonde i utan rädsla för att se fåren uppätna av vargar. Tyvärr är det så, fru talman, att det är färre och färre som kan ägna sig åt fårskötsel i , och så kan vi inte ha det. Vi kan inte ha det på det sättet att ministern och Socialdemokraterna har licensierat rovdjurspolitiken till och de myndigheter som är närstående, för konsekvenserna blir helt orimliga. Jag skulle, inte minst med anledning av detta interpellationssvar, vilja fråga ministern: ministern nöjd med dagens situation? Är ministern nöjd med att det finns 100 vargar i ? Har ministern någon som helst förståelse för dem som påverkas negativt av rovdjurstrycket? 47 (M): Detta är ju en diskussion som vi återkommer till gång på gång i kammaren, och det beror såklart på att det är en diskussion som väcker oerhört mycket känslor. Den väcker känslor bland människor som bor på landsbygden. Detta är just nu kanske den fråga som allra mest bygger upp konflikten mellan stad och land. Människorna på landsbygden i , som min kollega pratade om, känner sig otroligt bortglömda just nu när vi har ett sådant extremt högt vargtryck i just . är ett exempel på ett område där det finns extremt mycket varg just . I mitt eget hemlän har vi inte alls lika mycket varg. Vi har ett ganska nyetablerat vargrevir, men detta väcker precis samma känslor. Jag var där . Det går faktiskt bra att komma ut och träffa människor i vargfrågor i dessa tider – folk står långt isär ute på betesmarker, så det fungerar väldigt bra. Precis samma problem lyftes fram där som lyfte fram för . Det handlar om vad människor ska göra med sina djur och vilka betesmarker som ska betas. Vågar man släppa ut sina barn? Det är precis samma frågor. Vi ska inte göra det här till en debatt som bara handlar om huruvida vi ska kunna släppa ut våra barn på landsbygden, för det är inte bara detta som vargdebatten handlar om. Från sida har vi inte sagt att alla vargar ska tas bort, så det kommer att finnas varg på landsbygden – så är det ju. Vi har drivit frågan om att gå mot nedre mål om 170 vargar, och vi menar att man också kommer att kunna få gehör för detta i EU. I interpellationssvaret lyfte statsrådet fram att den nuvarande nivån på 300 vargar känns vetenskapligt baserad. Det är dock inte jättemånga år sedan sa att 100 vargar räcker i tillsammans med , alltså på den skandinaviska halvön. Denna nivå var såklart också vetenskapligt baserad. är det en ny vetenskapligt baserad nivå på 300 vargar. Då undrar jag stillsamt: Kommer det att komma en ny vetenskapligt baserad nivå på 500 vargar i ? Nästa fråga, fru talman, gäller det rovdjursbeslut som togs 2013. Där talade vi om 170–270 vargar, socioekonomiska aspekter och tamdjurshållning. Vargstammen skulle vara utspridd på hela yta, förutom renbetesland och . Där har vi dock inte haft varg . Vargen har ju varit ganska centrerad i , och då blir ju trycket extremt hårt i de områdena. Det vi nu ser är att vargen börjar sprida sig lite till nya områden; det poppar upp nya revir lite här och där i . Då kommer det nya problem, fru talman, för ju längre söderut vargen kommer, desto fler utegångsdjur kommer lantbruket att ha. Detta kommer att innebära att det , när vargen kanske vågar söka sig lite närmare bebyggelse för att söka föda, kommer att finnas utegångsdjur. Vi kommer att få bekymmer på ett annat sätt med väldigt mycket utjagade djur. Då är det inte längre bara fåren, som tog upp tidigare, som är problemet, utan det blir även mycket problem med nötkreatur. Utjagade nötkreatur kommer att leda till extremt höga kostnader, för någon behöver ju betala för det här. Man kan undra om näringsidkarna eller staten ska betala för detta, fru talman. Och i nästa veva kan man fråga sig: Hur mycket ska vargförvaltningen få kosta? Hur mycket ska detta få ställa till med rent ekonomiskt? 48 Statsrådet (S): Tack, och , för interpellationen! Precis som bägge interpellanterna sagt är detta en fråga som väcker väldigt mycket känslor. Någonstans tror jag att ringade in lite av det som är den stora utmaningen i det här om man inte ska ha noll vargar i , vilket ju var noga med att påpeka inte heller är förslag, nämligen att detta väcker känslor också där det blir nyetableringar. Om ingångsvärdet i denna diskussion är att de vargar vi ska ha ska fördelas jämnt över landet samt att trycket är för stort på vissa ställen och därför behöver bli mindre kommer det här ständigt att vara en debatt som väcker känslor. Jag kan ändå inte komma ifrån att man behöver utgå från verkligheten när man har en politisk diskussion om det är så att man på riktigt vill skapa förändring i någonting. Jag noterar att konsekvent bortser från det faktum att vi har att förhålla oss till art- och habitatdirektivet och att vargen är strikt skyddad. Sedan försöker att göra en koppling till att det skulle gå att sätta en annan siffra på detta. I det här sammanhanget vill jag konstatera något. När vi pratar om att den svenska vargpopulationen ska ha en gynnsam bevarandestatus, vilket också finns i det beslut som har tagit och som vi hänvisar till, handlar det egentligen inte om en siffra utan om att man ska ha en vargstam som inte är inavlad. Det betyder att siffran givetvis kan förändras , både uppåt och nedåt, beroende på hur vi förvaltar den. Om man klarar reproduceringen på ett bra sätt, till och med ökar den, och därmed får bättre dna och mindre inavel i stammen kan man givetvis ha färre vargar. Om det misslyckas kan man se framför sig att det blir helt andra siffror, så det blir en väldigt hypotetisk diskussion. Det är en fråga som jag måste ställa i det här sammanhanget, givet att man landar tillbaka väldigt mycket i att vi ska följa beslut vilket jag givetvis också tycker att vi ska i alla lägen. Jag har stor respekt för den här kammaren och konstaterar att beslut säger att vargstammen ska ha gynnsam bevarandestatus och anger sifferintervallet 170–270 individer. Handlar den här debatten på riktigt för om siffran, så att om det var 270 vargar i stället för 300 vore det inget problem? Var ska i så fall de 270, eller låt oss säga 170, vargarna vara för att det inte ska vara ett problem för ? 49 (M): Jag förstår att ministern, liksom alla andra ministrar, vill prata om politik, och det tycker jag är bra. Ju mer moderat politik vi pratar om i , desto bättre är det. Jag skulle ändå vilja veta vad landsbygdsministern tycker, vad regeringen tycker. Är det rimligt att skollektioner i ställs in eller förändras på grund av rovdjurstrycket? Det går ju att besvara med ja eller nej. Är det rimligt att en fårbonde i eller ska kunna bedriva näringsverksamhet utan att påverkas negativt av varg? Det går att besvara med ja eller nej. Är det rimligt att en jägare ska få sin hund uppäten av varg? Det går att besvara med ja eller nej. Ska man kunna bedriva löshundsjakt i ? Fru talman, det går att besvara med ja eller nej. Jag vill faktiskt veta vad ministern tycker och vad som är regeringens politik. Konsekvenserna av regeringens politik just , med som har haft veto i de här frågorna, kan vi se i och andra län. Vi kan se hur förlängda arm, , skriver ilskna debattartiklar i länstidningarna i där de naturligtvis har en helt annan hållning. Och jag kan respektera det, fru talman. Man får tycka att vi ska ha obegränsat med varg i . Men man får faktiskt också tycka motsatsen. Vi har yttrandefrihet i . har en rimlig rovdjurspolitik. Vi vill att man ska ta hänsyn till människor, att man ska ta psykosociala hänsyn. Jag tycker att det är helt rätt att man skjuter en varg som befinner sig nära en barnfamilj i – jag står helt bakom det – men jag kan inte förstå varför en barnfamilj i skulle ha ett mindre värde än en barnfamilj i , fru talman. Och jag tror inte heller att de som bor i förstår den skillnaden. Jag skulle vilja fråga statsrådet: i statsrådets värld är viktigast, vargen eller barnet som bor i ? Frågan är svart eller vit. Jag tycker ändå att den rovdjursproposition som beslutade är välbalanserad. Den var framtagen på ett oerhört skickligt och bra sätt. Problemet är att vi sedan bytte regering och att den nuvarande regeringen har tillåtit våra myndigheter att inte följa rovdjurspropositionens inriktning.