prot · H809157 · 2021-09-09 00:00:00 — Dessa råd finns alltså till räddningstjänsterna runt om i . Jag mottar gärna idéer och tankar, men det känns som att räddningstjänsterna och MSB är fullt medvetna om den här problematiken och jobbar med den. Jag kommer att fortsätta följa frågan, men jag känner också ett stort förtroende för att det är en fråga som räddningstjänsten runt om i tar på stort allvar och för att MSB både har varit en viktig länk till forskning och just nu är en myndighet som sprider den kunskap som finns för att hantera frågan så bra som möjligt. 61 (M): Tack för det utvecklade svaret, ministern! Jag har fått ett scenario beskrivet för mig av en brandman: Om man bor på till exempel eller och har en elbil som har brunnit och som måste till en märkesverkstad, vilket inte finns på den ö man bor på, måste bilen transporteras. Som vi har varit inne på tidigare här kan en elbil som har brunnit självantända igen, under en efteråt. Vad händer då om en elbil börjar brinna på en linjefärja mitt ute på vattnet och personal och passagerare drabbas av den giftiga röken – och om personalen inte har fått tillräcklig utbildning för att hantera de här frågorna? Alla bränder är ju farliga, men i vissa utrymmen kan de vara extremt svåra att släcka – till exempel på ett fartyg eller inne i ett stort parkeringshus. Ministern säger i sitt svar att MSB gjort undersökningar av bränder och kommit fram till att bränder i fordon med litiumjonbatterier inte är vanligare än bränder i fossildrivna fordon. Då undrar jag om ministern har säkerställt att den undersökningen även tar hänsyn till hur stor andel de olika bilarna utgör samt räknat med ålder som en faktor. Jag har nämligen fått lära mig att fossildrivna fordon ofta brinner när de blir äldre. De flesta elbilar är hyfsat nya, och ändå finns det sådana bränder . Hur blir det då när vi har en åldrande elbilsflotta? Jag har absolut inget emot elbilar; jag vill bara att vi med den ökade moderniseringen och ökade elektrifieringen riggar samhället efter detta. Så upplever jag inte att fallet är just , och det måste faktiskt ministern och regeringen ta ansvar för. Jag har också ställt frågan om det här med förorenat vatten vid elbilsbränderna. Ministern säger i sitt svar att MSB arbetat aktivt med frågan om kontaminerat vatten och att räddningstjänster i största möjliga mån ska samla upp kontaminerat vatten för destruktion. kraschade en Tesla Model S mot ett träd norr om och fattade eld. Jag har fått berättat för mig att det var två män som dog. fick använda vatten för att släcka branden, som pågick i väldigt många timmar eftersom batteriet återantände. En Tesla har ungefär 7 000 små batterier i en hagelpatrons storlek, och dessa sköts iväg som projektiler under släckningsarbetet. Det krävdes en heroisk insats av den räddningstjänsten. Vattenåtgången vid en vanlig bilbrand är , så det är ganska stor skillnad. När vatten spolas över ett batteri som på en Tesla kan det förorsaka otroliga mängder kontaminerat vatten, och det är förfärligt att tänka sig att det skulle hända. Att rena detta kontaminerade vatten är ingen billig historia, och det är heller inte en särskilt enkel nöt att knäcka. Det finns nämligen inte möjligheter över hela att bli av med kontaminerat vatten snabbt och smidigt, och det är inte heller jouröppet så att man kan göra det alla gånger. kan i stället behöva ligga på kontaminerat vatten över en helg innan de kan bli av med det. För mig är det väldigt viktigt att vi följer upp hur de beslut vi tar i faller ut i samhället. Ministern har sagt i sitt svar att de kommunala räddningstjänsterna har ett ansvar som verksamhetsutövare i samband med att de släcker bränder, vilket innefattar att miljörisker ska beaktas enligt såväl som lagen om skydd mot olyckor. Min fråga blir därför om ministern har för avsikt att ge räddningstjänster resurser till det troligen ökade behovet av rening och destruktion av kontaminerat vatten. 62 (SD): Den här frågan är jätteviktig, och jag tycker att regeringen har en lite tillbakalutad hållning i den. När vi hade den förra debatten fick vi två ledamöter som då drev frågan höra från statsrådet att vi skrämde upp medborgarna när vi diskuterade riskerna med elbilsbränder. Jag tycker att man måste vara förutseende. Vi går in i ett samhälle som kommer att vara väldigt elektrifierat – så är det. Med en ökande elektrifieringsgrad ökar också risken för bränder. Vi vet också att människor sköter sina bilar på olika sätt; en del är jättenoga och kan ha en bil som går utan att det syns att den är använd, och så finns det någon som har en bil som går 3 men ser ut som kriget. Den stora faran med batterierna i elbilar är att det om de utsätts för mekanisk skada, som ett slag eller att man kör in i någonting, kan bli en rusning i batteriet som sedan leder till en brand. Det är just detta: När vi får en ökad andel elbilar och olika grad av underhåll på fordonen måste samhället vara berett att hantera bränderna. Det är inte som att gå in och släcka en vanlig bilbrand, utan det är mycket mer komplicerat än så. Det krävs också mycket skyddsutrustning för dem som släcker. Direkt efter den senaste debatten läste jag en artikel om att gjort en övning där man varit tvungen att byta ut paren som gick in i släckningsinsatsen – ! Det krävs alltså rätt många från räddningstjänsten för att släcka en enda bilbrand. Det är detta vi måste ta höjd för, så att vi säkerställer säkerheten . Vi kommer nämligen att få fler elbilar och därmed också mer bränder, trots att elbilar brinner sällan. 63 Statsrådet (S): Jag har ingenting att invända mot påståendet att det med fler elbilar kommer att bli fler bränder i elbilar. Vi är inne i ett skifte för fordonsflottan som kommer att påverka också räddningstjänsten och många delar av samhället. Jag har försökt påpeka att detta är en väldigt aktuell fråga för räddningstjänsterna runt om i och att det är en väldigt aktuell fråga även för MSB, som ger stöd och bedriver forskning på området för att kunna stödja den kommunala räddningstjänsten runt om i . När det gäller kontaminerat vatten kommer MSB och att publicera en vägledning som visar hur man kan jobba med detta på ett bra sätt och hur man från olika aktörers håll kan hantera detta på bästa möjliga sätt. Det är alltså inte så att det inte sker ett utvecklingsarbete här, men det är klart att mer måste göras. När samhället förändras och det innebär nya risker på olika områden måste det hanteras av samhället, inklusive att vi planerar. Därför vill jag varna lite grann för de här scenarierna – varför skulle man transportera en elbil som just har brunnit på en färja? Det verkar väl oklokt. Eftersom vi vet att en sådan bil kan återantändas kan vi väl börja med att konstatera att man inte kan sätta den på en färja. Man måste se till att det säkras så att vi inte får de riskerna i onödan. Jag tror därför att det är viktigt att fler aktörer än bara räddningstjänsten har kunskaper om detta. Jag tror dock att kunskapen är störst i räddningstjänsten, för de är ju även oroliga för arbetsmiljön för räddningstjänsten runt om i och därför angelägna att ta till sig av forskning. kommer det att krävas väldigt mycket vatten för att släcka den här typen av brand – kanske inte alltid , men är ganska vanligt. Det är mycket, och det är mycket mer än för en vanlig brand i en vanlig bil. Detta är alltså ett nytt fenomen som vi måste jobba med. I våra budgetförslag har vi inte haft särskilda pengar för detta. Jag vet inte om era partier har redovisat det, och . Jag tror att det är viktigt att följa frågan och att man måste fundera över detta, men ytterst är den kommunala räddningstjänsten och den beredskap som behövs för att kunna hantera olyckor en angelägenhet. Det är dock viktigt att vi lär oss hur man gör detta på bästa möjliga sätt, och jag är noga med att säga att jag har stora förväntningar inte bara på den kommunala räddningstjänsten utan framför allt på vår statliga myndighet . De ska fortsätta följa frågan och ge råd, stöd och vägledning – men också sprida den kunskap som finns om hur man hanterar den här allvarliga situationen på bästa möjliga sätt. Jag tror också att vi kommer att se fler bränder av det här slaget framöver, men än så länge säger utvärderingarna inte att elbilar per se brinner mer än fossildrivna bilar. Vi får se om det ändras, men det har väl också att göra med vilka krav som kommer att ställas på batterier och hur batterierna utvecklas . Det är därför viktiga frågor att följa. Jag kommer att fortsätta följa den här frågan. Jag ställer alltid frågor om detta när jag reser till räddningstjänsten runt om i , för att lära mig mer. Min bild är dock att räddningstjänsten är väldigt alert och tycker att detta är viktiga frågor, eftersom det är komplicerat och nytt. 64 (M): Jag håller med ministern. Jag träffar också väldigt många personer i räddningstjänsten runt om i , och jag uppskattar deras arbete enormt. Då är det än viktigare att vi här inne tar ansvar och riggar för en säker miljö för dem och för all blåljuspersonal. Jag undrar fortfarande hur ministern säkerställer – jag valde mitt ord noga – att ansvariga myndigheter har den kunskap de behöver för att kunna hantera och vara väl förberedda för kommande elbilsbränder. Det pågår ett antal forskningsprojekt runt om i världen kring elbilsbatterier och hanteringen av eventuella bränder i dessa. I väntan på att elbilarna blir helt utvecklade bör man kanske vara lite vaksam och vidta säkerhetsåtgärder som minimerar riskerna. Hur lär vi av andra länder som kanske har haft elbilar längre eller som har haft fler elbilar längre? I vissa städer i är det till exempel inte tillåtet att parkera elbilar inne i city eller i parkeringsgarage, just med anledning av att man är rädd för att det ska bli för stora skador. Hur gör vi för att få till en utbredd kunskap? Jag upplever inte att vi har det . Jag har varit runt på ganska många räddningstjänster. Jag har träffat kustbevakare och deltidsbrandmän. Det finns ganska stora hål när det gäller hur detta ska kunna användas. Framför allt behövs det mer utrustning, till exempel hos polisen, när man kommer fram till en olycka och en elbil brinner. Man behöver ha andningsmask och liknande. Hur säkerställer statsrådet att ansvariga myndigheter har den kunskap som de behöver? 65 Statsrådet (S): Detta är en viktig diskussion om ett samhällsfenomen som kommer att växa . Vi kommer att se fler elbilsbränder eftersom vi nu har den snabbast växande elbilsflottan – tror jag – i hela . Det säljs flest elbilar i just , för vi håller på att ställa om till fossilfrihet. Detta är i grunden bra, men med det kommer också nya utmaningar. Min roll är att se till att den myndighet jag ansvarar för, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, är med i forskningssamarbeten och studerar kunskapsläget, vilket man gör väldigt noga. Man försöker också att sprida den kunskapen ut till räddningstjänster runt om i hela och till andra myndigheter. Denna information går också till och , så att alla myndigheter kan ta sitt fulla ansvar. Det är ju så att varje ansvarig myndighet, till exempel , är ansvarig för de anställdas arbetsmiljö. Detta är en fråga som jag vet att rikspolischefen tar på absolut största allvar. Ju mer vi lär oss, desto mer kan vi göra för att förebygga och för att hantera de risker som elbilar för med sig. Min bild är att MSB har stort fokus på den här frågan eftersom man vet att detta är ett nytt samhällsfenomen. Min bild är också att inte minst de kommunala räddningstjänsterna runt om i diskuterar den här frågan väldigt noga för att kunna se till att deras personal är förberedd för dessa nya utmaningar i vardagen. Det kan vara farligt med den här typen av bränder beroende på var de uppstår och vilken situation som råder. Det här för också med sig nya utmaningar, inte minst på vattensidan, som kan få miljökonsekvenser. Om detta kommer väldigt snart – – en vägledning till alla berörda aktörer. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 15 Svar på interpellation 2020/21:847 om finansiering 66 Statsrådet (S): har frågat mig hur jag avser att säkerställa att kan genomföra sitt uppdrag och att vi har tillförlitlig övervakning av och beredskap i de tre största dricksvattentäkterna, som står för av vårt dricksvatten. Det är ur miljö- och säkerhetsperspektiv av stor vikt att effektivt kunna övervaka och skydda hav, kustområden och större insjöar. har till uppgift att utföra miljöräddningstjänst och annan räddningstjänst till sjöss samt bedriva sjöövervakning. För sitt uppdrag har ett tjugotal kuststationer med ett stort antal fartyg stationerade längs , och samt en flygkuststation med flygplan i . samverkar också med andra ansvariga myndigheter när det gäller bland annat brottsbekämpning och ordningshållning till sjöss. genomförde 54 miljöräddningsoperationer. Vidare genomfördes cirka 47 900 kontroller till sjöss inom områdena fiske, farligt gods, tull, gräns och sjötrafik. Därutöver deltog i 298 sjöräddningsinsatser. bidrar också till den europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån Frontex verksamhet, bland annat genom att delta med flyg och fartyg i maritima insatser i . Regeringen har tillfört anslag om med syfte att upprätthålla och stärka myndighetens verksamhet och förmåga. Regeringen följer noga utvecklingen på området. 67 (M): Jag tackar ministern. Det är bra att vi kan ha denna debatt här . Tull-Kust, i och , har inkommit med rapporten samhällskritiskt uppdrag med omöjliga förutsättningar – om resursurholkningen för . På ett av våra försvarsutskottsmöten hade vi också generaldirektör, som redogjorde för läget inom myndigheten. Det saknas personal. Utöver detta har jag varit runt på en hel del av våra stationer för att själv bilda mig en uppfattning om läget och om vad som funkar och inte – nu senast i , och . Tack till alla för väldigt fina, informativa och givande besök! arbetar utifrån en så kallad kombinationstanke. Detta innebär att beredskapen för miljöräddningstjänst till sjöss kombineras med olika insatser kopplade till sjöräddning, sjöövervakning, brottsbekämpning och krisberedskap i syfte att effektivt använda resurserna. Kombinationstanken innebär att resursbrist inte på ett enkelt sätt kan kopplas till specifika uppdrag utan i stället att förmågan inom samtliga uppdrag påverkas eller försämras. Det är ganska tydligt att nu har fått fler och nya uppgifter och utökat ansvar som kräver mer resurser. Det handlar lika mycket om miljöövervakningen som om de Frontexuppdrag som återkommande bemannar för räkning. Det handlar om lastsäkring och om ökade fiskerikontroller. Det är helt klart för mycket att göra sett till antalet personer i organisationen. Detta resulterar exempelvis i att vi bara har övervakning av våra stora dricksvattentäkter , och . Om en incident inträffar kan inställelsetiden dit vara lång om ingen beredskap finns . Det känns både oansvarigt och ohållbart i längden, fru talman. När det gäller föroreningar av vattentäkter i samband med till exempel tankbilsolyckor ser man ganska snabbt att det är kris. Men vattenburna smittor, läckor och översvämningar är exempel på händelser som kanske till en början inte är så lätta att upptäcka och som kanske inte verkar så allvarliga i början men som snabbt kan övergå till en kris eller allvarlig störning. Oavsett vilket är det viktigt att vi har övervakning av våra dricksvattentäkter. Regeringen har vidtagit ett antal åtgärder för att underlätta vattenförsörjningen, men ingen av åtgärderna handlar om miljöövervakning av våra största dricksvattentäkter. Jag tycker att det är konstigt. Rent dricksvatten är en överlevnadsfråga för alla i samhället och i allra högsta grad en totalförsvarsfråga. I den civila beredskapen ingår frågor om allt från försörjning av dricksvatten, livsmedel, energi och drivmedel till information, sjukvård och transporter. Hela samhället måste helt enkelt fungera när det väl gäller. Därför tycker jag att min fråga är väldigt berättigad. Hur avser ministern att agera för att vi ska få till en tillförlitlig övervakning av och beredskap i de tre största dricksvattentäkter som vi har i ? Just nu sker detta bara . Det var ganska många fina ord i ministerns svar, och svaret innehöll statistik. Jag älskar siffror; de är jättekul att få. Men det där beskrev egentligen bara arbete, och det kände jag ju redan till. Regeringen har ju inte hörsammat myndighetens rop på hjälp . Ministern och regeringen har struntat i att ge ett tillskott som skulle kunna möjliggöra fler kustbevakare. Frågan är: Vad ska nu myndigheten ta bort? Ska de minska generellt med osthyvelsmetoden, eller hur tänker sig regeringen att de ska göra? Som det ser ut nu lämnas myndigheten vind för våg utan något ansvarstagande av ansvarig minister. Det är inte okej. 68 Statsrådet (S): Tack, , för en viktig interpellation om en av våra myndigheter, , som har ett unikt uppdrag men som också har ett väldigt brett ansvarsområde! Det är korrekt att har viktiga arbetsuppgifter på flera olika områden. Ett av dem är dricksvattenfrågan, som har koppling till bevakningen av våra vatten. Det handlar till exempel om att klara miljöfarliga utsläpp genom specialutrustade miljöskyddsfartyg som kan suga upp och hantera dem. Jag vill bredda perspektivet lite inledningsvis i debatten, så att vi inte bara landar på . Ansvaret för dricksvatten är delat på många olika aktörer. Inte minst inom den totalförsvarsproposition som vi har lämnat till och som har beslutat om är dricksvatten en av de frågor där vi pekar ut att vi måste ha en starkare beredskap när det gäller återuppbyggnad av förmågan inom civilt försvar. Beredskapen ligger på flera nivåer. Lokalt finns den kommunala nivåns ansvar för dricksvattnet. Sedan finns den regionala kontrollfunktionen och det nationella stödarbetet. Vattenförsörjningen är en av flera viktiga samhällsfunktioner som måste upprätthållas även i en krissituation. Då måste man ha god beredskapsplanering. Man måste genomföra risk- och sårbarhetsanalyser. Man måste ha ett systematiskt arbete för att de här händelserna ska kunna förebyggas. Sedan finns den nationella vattenkatastrofgruppen, som kan hantera dem om de inträffar. Det finns även extra beredskap hos olika myndigheter för att på nationell nivå stötta i de här sammanhangen. Det är alltså ett bredare arbete än bara det som sker till sjöss. Man kan ha olika uppfattningar. Vi tittar nu på budgetunderlagen för . Det måste vi göra . Man kan inte säga att vi absolut inte har hörsammat behov. Vi har ju tillfört till , eftersom gick med stora underskott och hade stora problem. Detta har stabiliserats. Men är det så att vi måste bredda om det blir nya uppgifter, vilket har diskuterats. har problem som de själva beskriver. De skulle framför allt få stora problem om det skulle inträffa händelser som är väldigt långvariga till sin karaktär. De händelser som har skett har de utfört på ett gott sätt, enligt deras bedömning. Det som de verkligen flaggar för är att de har behov av personalresurser. De har ett ansträngt personalläge. De har också använt inte minst kustbevakningsflyget mer frekvent för att jobba på ett lite annorlunda sätt. De utförda räddningsinsatserna har kunnat genomföras på ett gott sätt, men de flaggar för vad som krävs om det skulle ske en omfattande olycka och behövas långvariga räddningsinsatser. Naturligtvis vi måste följa detta . Vi får återkomma i budgetsammanhang framöver. Men när det gäller dricksvatten ska det inte bara vara en aktör som måste ha beredskap och kunna hantera detta, utan det ska vara flera aktörer på alla olika nivåer i samhället. 69 (M): Jag tackar ministern för det utvecklade svaret. Jag är väl medveten om att det inte är bara en aktör som är ansvarig för dricksvattenförsörjningen. Men det mystiska i det här är att det i uppdraget gällande dricksvatten inte nämns någonting om och dess miljöövervakning. Jag tycker att det är konstigt och sorgligt. deltog jag i ett seminarium om läget i , arrangerat av Tull-Kust. Där beskrevs läget som mer kritiskt . Det handlar alltså inte bara om långvariga insatser, utan det handlar om det dagliga arbetet. Det berättas om personal som lappar och lagar för att få verksamheten att gå ihop. Vi fick också berättat för oss att fartyget kommer att ianspråktas för gränsövervakningsuppdrag inom ramen för Frontex, varför bemanningsläget vad gäller numerär och behörighet inte medger den täckning som ska upprätthållas. Men även innan man beslutade att den skulle åka iväg har det varit svårt att upprätthålla beredskapen. Deltagandet i Frontex tycker jag är bra, men det gör det naturligtvis svårare att få ihop det här hemma. Det gör det lite svårare att planera. För att minimera effekterna så att man över huvud taget ska kunna ha en chans att säkerställa en miljöräddningsinsats krävs det ett enormt pussel, som jag förstått det. Det krävs en enorm insats av alla kustbevakare som ställer upp. Jag uppskattar verkligen att med alla medel omdisponerar enheter för att skapa personell kapacitet. Men till slut kan man faktiskt inte trolla med knäna. Till slut är den spik man tänkte koka soppa på slut. Ministern sa i sitt inledande svar: ”Regeringen följer noga utvecklingen på området.” Jag undrar vad som egentligen menas med det. Vore det inte bättre med ett tydligare uppdrag om vad de ska prioritera bort – eller att säkerställa att de får tillräckliga resurser för att kunna göra sitt jobb? Hur länge ska ministern, i stället för att säkerställa finansieringen, förlita sig på att vi har duktiga och engagerade kustbevakare som är eldsjälar och tar på sig otaliga extrapass för att ställa upp för sina kollegor och ta ansvar för sitt uppdrag? Hur länge tror ministern att de orkar? I och med en ökad harmonisering av fiskerikontroller inom EU och ett ökande antal fiskerikontroller har fått ännu mer att göra. utför alltså fiskeriövervakning, och för att få en effektiv övervakning och kontroll krävs hög närvaro till sjöss och i luften. Det leder till att reglerna följs och bidrar till att det olagliga fisket blir försumbart. Vad händer med fisket om inte ges möjlighet att genomföra sitt uppdrag? Ett annat uppdrag är sjösäkerhet. I hamnar kontrollerar man transporter av farligt gods och lastsäkring i lastbärare. Det har vi diskuterat tidigare i den här kammaren. Det görs för att minimera riskerna vid transport av farligt gods och annat gods. görs dessa kontroller i samarbete med tull och polis. Det är inte ovanligt att man hittar stöldgods som är på väg att forslas ut ur vårt land. Det är viktiga uppdrag. Vad händer med sjösäkerheten om inte ges möjlighet att genomföra sitt uppdrag? Jag skulle kunna fortsätta och lyfta fram vartenda uppdrag som har, men det gör jag inte. Jag vill egentligen bara veta hur ministern avser att säkerställa att kan genomföra sitt uppdrag. 70 Statsrådet (S): Jag tycker att vi har visat att vi är beredda att ge ökade anslag med anledning av att man haft en ansträngd situation. Det där måste prövas och i varje budget, precis som för alla andra myndigheter. Det är många myndigheter i som har både personalbehov och viktiga uppdrag. Detta måste alltid värderas sammantaget i en budgetproposition. När man lyssnar på interpellanten kan man få för sig att det som har föreslagit i sin budgetmotion skulle lösa alla knutar. Jag vet inte om de 10 miljoner som beskrivs i interpellationen är det som skulle krävas och som skulle lösa alla prioriteringsdiskussioner inom myndigheten framöver. Jag tror att det kommer att vara fortsatt viktigt att ha en väldigt nära dialog med myndigheten och att myndigheten själv har ansvar för att prioritera det som är mest viktigt och angeläget. Från mitt perspektiv – och även , tror jag – är det också viktigt att vi orkar med att ta vårt gemensamma europeiska ansvar för Frontexarbetet, som av interpellanten nämns lite grann som någonting som kanske ställer till det i verksamheten, eftersom det kräver mer planering. Jag förstår den frågan.