prot · H90948 · 2021-12-17 00:00:00 — Skulle det vara problem med det får vi väl ha en särskild granskning av det, men jag måste ändå lita på att de myndigheter som får del av pengarna vet vad de gör. Sedan finns det andra anslag som särskilt går till kommunerna. Jag nämnde i mitt interpellationssvar det särskilda anslag på en halv miljard som utgår för att förstärka beredskapen i samband med eventuella naturolyckor som kan komma till följd av ett förändrat klimat. Det är alltså ytterligare en halv miljard . Sedan har vi anslaget på till kommunerna för extraordinära händelser i fredstid och för höjd beredskap. Det är alltså 420 miljoner till. Sammantaget går det alltså ut mycket stora belopp, och jag tror inte att det finns någon regering som har satsat mer på civil beredskap och civilt försvar än vad vi gör just . Men jag vill nog också säga att också kommunerna själva har ett ansvar. Det är trots allt ansvarsprincipen som gäller. Man kan inte utgå från att staten ska betala precis allting som har med detta att göra. Kommunerna har ett grundansvar. Kommunerna måste därmed också vara med och betala detta, särskilt mot bakgrund av att kommunsektorn gick med 50 miljarder i överskott. Kommunerna har aldrig haft så mycket pengar till sitt förfogande som de har just . Då måste man också kunna kräva, tycker jag, att kommunerna ser att det finns ett stort behov och att de satsar på detta. Ska denna uppskalning fungera på ett bra sätt måste kommun och stat gå hand i hand, och man måste vara beredd att bidra i båda delar. Man kan inte tro att staten ska ta alla kostnader. Även kommunerna och de kommunala politiska ledningarna måste känna ett ansvar för sina kommuninvånare och se till att göra de satsningar som behövs. Och man har, som sagt, totalt sett 50 miljarder till sitt förfogande. Då bör man kunna använda en del av de pengarna till detta. 91 (M): Jag tänker på vilka partier som var med och nedrustade försvar. Där tror jag att ministern ska vara lite mer försiktig. Jag tror också att vi har väldigt många duktiga kommunstyrelseordförande runt om i som tar sitt ansvar, men de får faktiskt inte möjligheterna fullt ut från regeringen. Där behöver ministern ta sitt ansvar. ska vara väl rustat för att möta framtidens kriser oavsett om det handlar om pandemier, avbrott i försörjningskedjor eller klimatrelaterade händelser som skogsbränder och översvämningar. Vi är inte riktigt där , fru talman. En god krisberedskap lägger också grunden för det civila försvaret. Krigets krav måste kunna hanteras. Klarar av att hantera de krav som kriget kan ställa på står vi naturligtvis också bättre rustade när krisen kommer. Men då kan man undra när regeringen ska börja ta det civila ansvaret, den delen av totalförsvaret, på allvar. Det gläder mig att ministern lyfter fram i sitt anförande. Näringslivet är av central betydelse för totalförsvar. Jag hoppas att covid-19 nu gjort det helt synligt för alla i att är i behov av ett nationellt näringslivsråd. Problemet är bara att det har utretts och utretts och utretts men att man aldrig kommer till skott, trots att utredningarna pekar på att man behöver ett näringslivsråd för totalförsvaret. Hela vårt samhälle är beroende av varor och tjänster som kommer från näringslivet. En stor del av våra samhällsviktiga verksamheter bedrivs av privata aktörer. Det handlar exempelvis om energiförsörjning, livsmedelsförsörjning, transporter, hälso- och sjukvård samt en hel del service. Näringslivet, som omfattar allt från multinationella företag till små företag som främst verkar lokalt, är av central betydelse för totalförsvar. Det innebär att även resurser som ägs av privata aktörer är nödvändiga för att tillgodose totalförsvarets behov. Försvarsberedningen redovisade i sin rapport att ett nationellt näringslivsråd borde inrättas i syfte att etablera en långsiktig samverkan mellan offentliga och privata aktörer på centrala, regionala och lokala nivåer – detta som ett komplement till de olika forum som finns, exempelvis via branschorganisationer. Men som jag sa: Vi har fått se utredning efter utredning som pekar på att detta vore en bra grej, men ingenting händer. Då undrar man faktiskt, fru talman: Vad är problemet? Då alla partier har stått bakom innehållet i Försvarsberedningens rapport hade detta redan kunnat vara uppe och rulla . Men när kommer det att ske, herr minister? Det måste man ändå fråga. vill ännu mer. Vi vill se ett proaktivt arbete där till exempel omställningsavtal tecknas med svenska företag, så att de i ett krisläge kan ställa om sin produktion till att tillverka samhällsviktiga varor. Vi har redan sett prov på det. Det kan till exempel gälla när näringslivet ställer personella resurser och kompetenser till förfogande för det offentliga. Under pandemin har vi också sett exempel på det, när lånade ut experter på inköp och logistik till för att hjälpa till att upphandla skyddsutrustning. Det behövs en översyn av lagar och regler som styr möjligheterna att teckna avtal med näringslivet? Är det något som ministern kan tänka sig att arbeta vidare med och stödja? 92 Justitie- och inrikesminister (S): Ja, det kan vi säkert göra. Jag vill bara säga att detta är ett klassiskt exempel på en interpellationsdebatt. Interpellanten ställer ett antal frågor till mig som hon sedan får svar på. När hon inte kan föra den debatten vidare, eftersom hon har fått svar, tar hon upp någonting helt annat. Interpellationsfrågorna handlar om krisberedskap framöver och om hur krisberedskapen ska bli likvärdig i alla 290 kommuner. Jag svarar på det och säger att vi nu genomför en historiskt stor satsning på det civila försvaret – det är faktiskt den största i modern tid. Det är som går ut i en trappa framöver, fullt utbyggd till 2025. Dessutom är det ytterligare till kommunerna för att förebygga naturolyckor i samband med förändrat klimat – det kommer . Det är ytterligare för extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap. Det är alltså oerhört stora pengar från statens sida som går ut till kommunsektorn för att man ska kunna klara den uppgiften. Lägg ovanpå det att kommunsektorn har mer pengar än någonsin, 50 miljarder i överskott! Jag skulle nog säga att har fått de svaren. När hon nu har fått dem säger hon: Ja, men hur ska ni göra med näringslivsrådet? Ska inte det startas? Då säger jag: Jo, det ska det. Det är därför vi skriver det i själva interpellationssvaret. Detta tänker vi göra, och det tänker vi naturligtvis göra så fort som möjligt. Vilka uppgifter man sedan ska ha i detta och hur det arbetet ska fortskrida får vi återkomma till. Men det blir naturligtvis en viktig del i det fortsatta arbetet. Men det är på något sätt symtomatiskt. När man går ut och kritiserar regeringen för att göra för lite för den civila beredskapen smälter kritiken till slut ned till en enda punkt, nämligen huruvida vi ska ha ett näringslivsråd eller inte. Det visar kanske att invändningarna mot vår politik inte är så förfärligt starka. 93 (M): Jag kan lova ministern att det kan komma många interpellationer i dessa frågor, för att det är frågor som vi moderater driver och kan. Mer av samma löser inte problemet med likvärdighet. Jag hävdar att jag inte har fått svar på hur man ska säkerställa att det blir likvärdigt i kommunerna. Det är uppenbart att det inte är likvärdigt. har över 90 000 invånare. Åre har 10 000 invånare. Det ser såklart väldigt olika ut vad gäller krisberedskap. Jag får faktiskt inget svar av ministern här. Hur ska ministern säkerställa att det blir likvärdigt? Jag tänker på en sådan sak som dricksvattenförsörjning. Vatten är ju en förutsättning för att få en bra livsmedelsförsörjning i . ansvarar för den nationella samordningen när det gäller beredskapsplanering avseende dricksvattenförsörjning, men kommunerna är ansvariga för dricksvattenförsörjningen. En del ligger långt framme i olika projekt – jag tänker exempelvis på avsaltningsanläggningen på . Andra har väldigt mycket längre att gå. I slutändan kan problem med dricksvattenförsörjningen leda till stora kriser och hamna på såväl ett regionalt som ett nationellt större ansvar. Dagens problematik med vattenbrist visar på behovet av både kortsiktiga och tillfälliga och långsiktiga vattenfördröjande åtgärder. De satsningar som ministern var inne på, att man sköt till extra medel , gäller väl ändå inte för torka. För att kommunerna ska kunna säkerställa tillgången till dricksvatten vid höjd beredskap måste de få en bättre planering och logistik kring dricksvattenförsörjningen. Här behöver man förbättringar. Håller inte ministern med om att man behöver säkerställa likvärdigheten, så att man får en nationell analys av situationen och kommunernas planering ? 94 Justitie- och inrikesminister (S): Det gör jag absolut. Det är därför vi har de särskilt avsatta statliga pengarna till kommunsektorn. Det är bland annat för att försöka se till att det blir en ökad likvärdighet. Men tar här upp och frågar: Hur ska kunna klara av detta? Det räckte med en enkel googling för att se att gick med 235 miljoner i överskott – 235 miljoner. Så min fråga är: Kan inte använda en del av dessa pengar till den civila beredskapen, till sina kommuninvånares fromma? Det tror jag nog. Så ser det ut i kommun efter kommun. Om man tittar på deras ekonomi ser man att de nästan varenda en har mycket stora överskott . Mitt budskap är att vi går in med jättestora pengar från staten, sammanlagt 4,2 miljarder, till frivilligorganisationer, kommuner och statliga myndigheter i en trappa upp till 2025, för denna historiska satsning på det civila försvaret. Men kommunsektorn måste också göra sin del och använda en del av de stora belopp som de har i överskott till detta. Det tycker jag faktiskt är en rimlig utgångspunkt. Om man i en kommun har ett överskott på 235 miljoner kan man kanske avsätta i alla fall lite grann av det för dessa ändamål. Vi kommer att fortsätta att bygga ut det civila försvaret och fullfölja den stora satsningen. När det gäller den andra delen – ett näringslivsråd – kommer vi naturligtvis att inrätta det också. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellation 2021/22:134 om vägslitageavgift 95 Finansminister (S): har frågat mig om jag avser att ta initiativ till en vägslitageavgift för tunga transporter. Den vägavgift som tas ut för tunga lastbilar i grundar sig på det så kallade Eurovinjettdirektivet. Eurovinjettdirektivet är på väg att ändras. nåddes en preliminär politisk överenskommelse mellan rådet och om ändringar i Eurovinjettdirektivet. antog rådet sin ståndpunkt efter första behandlingen. Det som återstår är att direktivet ska antas av . Direktivet kommer att ange förutsättningarna för hur en framtida tids- eller avståndsbaserad beskattning får utformas. När direktivet har antagits kommer regeringen att påbörja arbetet med att införliva det i svensk rätt. Som nämner pågår även utredningen miljöstyrande system för godstransporter på väg. Syftet med utredningen är att undersöka olika frågor om utformningen av ett nytt miljöstyrande system som ett alternativ till den Eurovinjettavgift som betalas för tunga godstransporter. Ett nytt system kan bland annat bidra till att miljö- och klimatmålen nås och till förbättrad kontroll av regelefterlevnaden av yrkestrafiken. När utredningen har lämnat sitt betänkande följer en beredning i . 96 (V): Jag vill tacka för svaret på min interpellation. Vi vet att vi befinner oss i en klimatkris. Utsläppen måste snabbt ned för att vi ska förhindra en klimatförändring som blir okontrollerbar och direkt farlig, inte minst för våra barns och barnbarns skull. Utsläppen från transportsektorn står för en tredjedel av utsläpp. De tunga transporterna är en viktig bidragare till den stora utsläppsmassan. Vi ser dessvärre att utsläppen inom transportsektorn, i synnerhet de tunga transporterna, inte minskar i den utsträckning som de skulle behöva göra. Vi har målsättningen att utsläppen ska minska till . Det sker inte . Att minska utsläppen från transportsektorn till 2030 fordrar utsläppsminskningar på ungefär 8–. Vi kan dessutom tillrättalägga något. Det handlar också om lokala utsläpp av partiklar, och det är mikroplaster. Självfallet bidrar de tunga transporterna också till en trängsel på våra motorvägar som vi inte skulle behöva uppleva. En stor del av de tunga transporterna borde kunna flyttas över till järnväg eller sjöfart. De flesta som är involverade i denna fråga, fru talman, är överens om att de tunga transporterna inte prissätts på det sätt de borde. Det är helt enkelt för billigt att transportera gods på våra vägar. Det är därför vi har fått se en fullkomlig explosion av lastbilstransporter på svenska vägar. Här har vi också ett problem med social dumpning. Många av transporterna körs av chaufförer som kommer från andra länder och som betalas dåliga löner, har dåliga villkor och kör många timmar – många fler än vad man får – vilket utsätter andra trafikanter för stor fara. Vi har kort och gott ett stort behov av att kraftigt minska utsläppen från de tunga transporterna på väg men också att få transporter som sker på sjysta och lika villkor. Att införa en avståndsbaserad avgift eller skatt på de tunga transporterna är enligt de flesta bedömare det effektivaste sättet att komma till rätta med problemen. Som jag nämnde i min interpellation finns ett konkret förslag om att införa en sådan kilometerskatt eller vägslitageavgift. Den har funnits på regeringens bord , så jag tycker att det är märkligt att regeringen fortsätter att utreda denna fråga. Med anledning av ministerns svar till mig har jag en fråga. Ministern hänvisar till den vägavgift som tunga transporter betalar i . Det är sant att det tas ut en sådan avgift , men anser ministern att den är tillräcklig? Vi ser att vägavgiften inte löser problemet. Den är också förhållandevis låg, och framför allt är den baserad på tid. Den är inte baserad på avstånd, så det blir nästan ett incitament att köra fler och längre transporter när man väl har betalat in avgiften. Anser inte att vi behöver en avståndsbaserad beskattning av de tunga transporterna för att komma till rätta med den sociala dumpningen och få ned utsläppen? Jag har ett par frågor till, men jag återkommer till dem. 97 Finansminister (S): Tack, interpellanten, för en viktig diskussion! har egna tuffa miljömål som vi måste nå. Transportsektorn är en av de sektorer som bidrar till en stor del av de klimatpåverkande utsläppen i , och det krävs en omställning. Det kommer att krävas flera olika styrmedel och beslut för att nå klimatmål. En av diskussionerna handlar om hur ett förnyat system egentligen ska se ut. har vi Eurovinjettsystemet, som är det system som vi har nått någon form av politisk överenskommelse om i denna sal. Det har funnits ganska många låsningar och komplexa frågeställningar kopplat till hur man ska gå vidare. För att svara på frågan om jag tycker att det är tillräckligt är min bedömning att vi än så länge inte gör tillräckligt för att nå miljömålen. Vi gör ganska mycket i , men vi är inte där ännu att vi kan säga att vi har gjort tillräckligt för att nå dessa mål. Däremot, när det gäller just Eurovinjettsystemet, är min bedömning att de förändringar av direktivet som diskuteras på Europanivå inte gör det möjligt för oss att långsiktigt fortsätta med det Eurovinjettsystem som vi har i . Det måste alltså förändras. Om vi vill ha något system kommer det att behöva utvecklas och förändras. Det är därför jag hänvisar till den utredning som finns och som ska redovisa sitt resultat , om jag kommer ihåg rätt. Det är många frågor som utredningen ska analysera. Man ska analysera olika alternativ till den nuvarande Eurovinjettavgiften, såsom ett avståndsbaserat system eller ett system som varken är tidsbaserat eller avståndsbaserat. Man ska analysera och lämna förslag kring hur tekniska system ska kunna utvecklas och användas för att skapa bättre förutsättningar för kontroll av andra regelverk, det vill säga ordning och reda på vägarna och det fusk som har varit och det som har lett till att vi har utflaggat stora delar av svensk transportmarknad till länder som inte följer de regler som vi har i . Det är ett problem i sig, men det bidrar också till kriminalitet och utnyttjande av människor. Utredningen ska lämna förslag på hur ett nytt system bör avgränsas och differentieras geografiskt eftersom är ett väldigt avlångt land. Vi har också industrier och människor som bor över hela landet. Då måste ett nytt system fungera för hela landet. Utredningen ska också analysera hur en differentiering utifrån fordonsegenskaper kan utformas för att bidra till ökad miljöstyrning. Det är alltså ganska många frågor som utredningen ska lämna svar på. Att säga att vi ska ha ett nytt system är enkelt. Att enas i denna kammare om ett system som får majoritet och som också leder fram till ett förändrat system är inte lika lätt. Det är problematiken som både och jag har. Det nuvarande systemet kommer nog inte att kunna fortsätta. Vi kommer att behöva ställa om, och då finns det möjligheter i ett nytt miljöstyrande system för godstransporter som faktiskt bättre än kan styra mot klimatmålen men också skapa bättre ordning och reda på våra vägar. Men låt oss ta del av denna utredning. Den har följt hela den europeiska diskussionen. Då finns det ett nytt underlag som kan bidra till diskussioner om hur vi ersätter det system som jag bedömer inte kommer att kunna vara kvar långsiktigt i . 98 (V): Det är bra att jag och finansministern är överens om att dagens system inte är tillfredsställande. Vi behöver ett nytt och bättre system som kommer till rätta med den sociala dumpningen och som kommer till rätta med de stora utsläpp som finns i denna sektor och som inte är i linje med våra klimat- och miljömål. Det är bra. Då vill jag verkligen understryka för ministern, eftersom ministern i sitt svar pratar både om ett tidsbaserat och om ett avståndsbaserat system, att om vi fortsätter med ett tidsbaserat system kommer vi inte att komma till rätta med problemen. Då får vi visserligen in lite pengar till statskassan. Men vi behöver ett avståndsbaserat system, alltså att det kostar mer pengar för en lastbil att köra på längs än att köra bara 3 mil till närmaste omlastningsterminal. Ministern pratade om låsningar. Jag kan hålla med om att en kilometerskatt – vägslitageavgift – har varit en kontroversiell fråga. Och jag bedömer ministern som en minister som inte gärna tar strid mot näringslivet utan som gärna vill gå hand i hand med näringslivet. Så kan man tycka. Men ibland måste man faktiskt ta strid ifall stora lastbilsföretag står för stora utsläpp. Då vill jag uppmana ministern att titta på den överenskommelse som kom från Tågföretagen och . Det är faktiskt en i sitt slag helt unik överenskommelse, som handlar om hur vi ska kunna få mer transporteffektiva och miljövänliga godstransporter. Här är man bland annat överens om – på sidan 2 – införandet av en vägslitageavgift som också behöver ta hänsyn till glesbygden, precis som ministern var inne på. Detta är första gången, såvitt jag vet, som är överens om att vi ska lägga en avgift på deras lastbilstransporter, för att tala klarspråk. Jag tror att de har kommit fram till denna slutsats därför att de själva ser att det inte håller med den stora sociala dumpningen och den helt okontrollerade internationella konkurrens som råder på svenska vägar. Dessutom vill de också ta ansvar för de stora utsläpp som de tunga vägtransporterna bidrar med. Det är alltså en unik och intressant överenskommelse som jag tycker tar bort de låsningar som vi har haft i denna fråga. Det är nu ett guldläge för en regering med sociala och miljömässiga ambitioner att gå fram i denna fråga. har vi en utredning som ska vara klar . Jag förstår därför att ministern vill invänta den. Men sedan tycker jag inte att det är läge att vila på hanen längre. Jag vill också ta upp frågan om hur vi behandlar de olika transportslagen i . Järnvägssektorn har betalat banavgifter för att man transporterar personer och gods på svensk järnväg. För varje kilometer man kör betalar man en avgift till staten. Dessa banavgifter har ökat . Det är lite märkligt att vi straffbeskattar det mest miljövänliga och transporteffektiva transportslag som vi har, nämligen tågen, medan de tunga transporterna på väg inte har en liknande beskattning. Jag skickar med till ministern att detta är någonting som vi behöver komma till rätta med. Min fråga var helt enkelt: Är det ett avståndsbaserat och inte ett tidsbaserat system som ministern också är ute efter? Och har ministern sett överenskommelsen från och Tågföretagen? 99 Finansminister (S): Jag ska svara på frågan. Det som utredningen har fått i uppdrag att analysera är antingen ett avståndsbaserat system eller ett system som varken är tidsbaserat eller avståndsbaserat. Alternativen är alltså inte ett tidsbaserat system och ett avståndsbaserat system. Det är inte detta som utredningen har fått i uppdrag att titta på och föreslå. Det är svar på frågan. Finns det ett alternativt förslag är vi beredda att titta på det också. Men ett av de förslag som utredningen ska titta på är just ett avståndsbaserat system. Jag tror att indirekt kritiserade att jag gärna ser att näringslivet är med på förändringar. Jag tycker att exempel visar på hur starkt det är när branscher och sektorer faktiskt kommer överens om sin väg till fossilfrihet. Det löser upp väldigt många politiska låsningar också. När detta system ska förändras – vi är överens om att det behöver göras – är det lite intressant att implementeringen av förändringen tar . När det gäller att implementera ett nytt tekniskt system och få allting på plats talar mina tjänstemän om att det kan ta åtta innan ett helt nytt system de facto är helt implementerat. Det betyder att vi kan ha ett par olika regeringar . När vi gör sådana stora förändringar är det alltså en fördel om man kan bygga överenskommelser. Men det blir väldigt intressant att följa inte minst debatten i valrörelsen för att se om partierna är beredda att backa upp sina åtaganden om klimatomställningen också i konkret politik för framtiden. Jag har noterat att både Tågföretagen och ser att ett förnyat system skulle vara bra för dem, både för att klara klimatutmaningen och för att de ser att dagens system bidrar till illojal konkurrens som gör det nästan omöjligt för seriösa åkare och företag att klara konkurrensen. Det kan inte någon vara för i någon mening. Det är ju inte bra för någon att vi har det på det sättet. Jag hoppas och tror därför att inte minst detta initiativ ska bidra till en öppenhet i debatten. Och jag tycker att debatten har flyttat sig. Inte minst den illojala konkurrensen har bidragit till en förnyad diskussion. Men då gäller det att också fundera på: Hur fungerar detta och differentieras geografiskt? Och hur ser vi till att som är ett så avlångt land fungerar med ett sådant system? Det måste vara en utgångspunkt för ett nytt system. Jag ser verkligen fram emot att få utredningens överväganden och analyser. Det kan nog vara viktigt inför den valrörelse som vi går in i att partierna också får nytt underlag för framtida ställningstaganden. Men det som vi nu ser framför oss är att vi inte kommer att kunna fortsätta med det system som vi har . Alla partier är därför svaret skyldiga om vad vi ska ha i stället. 100 (V): De kommande decennierna förväntas de tunga godstransporterna öka . Redan nu tycker vi att det är trångt på vägarna, och redan nu ser vi att utsläppen är alldeles för höga. Ökar dessa transporter måste vi se till att denna ökning sker genom en överflyttning från vägtransporter till hållbarare transportslag. Det verkar vi vara överens om, och det är väldigt bra. Då är alla involverade överens om att det effektivaste sättet är att vi tar betalt för de kilometer som körs på vägen. Det kommer alltid att behövas lastbilstransporter på våra vägar, men man ska inte köra gods på lastbil i 30, 40, 50, 60 eller . Då får man i stället lägga över det på någonting annat.