prot · H809101 · 2021-03-26 00:00:00 — har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att på kort sikt förkorta handläggningstiderna hos den statliga lantmäterimyndigheten och vilka åtgärder som är vidtagna i våra nordiska grannländer som regeringen och jag anser att man kan implementera i . Så sent som ställde en liknande fråga till dåvarande ansvarigt statsråd. I svaret redogjordes för de åtgärder som regeringen och Lantmäteriet vidtagit för att komma till rätta med handläggningstiderna och vilka effekter dessa åtgärder haft. Handläggningstiderna utvecklas positivt i flera ärendekategorier, fler ärenden avslutas än vad som kommer in, tiden från inkommen till påbörjad handläggning har kortats och antalet äldre ärenden har minskat. I Lantmäteriets årsredovisning redovisas en fortsatt god utveckling av fastighetsbildningsverksamheten. Det är glädjande att se att den genomsnittliga handläggningstiden i fem av sju ärendekategorier som verksamheten följs upp inom har fortsatt minska , trots den pågående coronapandemin. Det är också glädjande att det avslutas fler ärenden än vad som kommer in och att handläggningstiderna blir mer förutsägbara. Lantmäteriet har genomfört omfattande anpassningar på grund av pandemin för att fokusera på handläggningsmoment som kan genomföras på distans eller utan fysisk kundkontakt. Detta har lett till att verksamheten har fortsatt att leverera goda resultat trots pågående pandemi, men det innebär att de genomsnittliga handläggningstiderna på kort sikt kommer att öka när ordinarie verksamhet återupptas. Lantmäteriet har ett omfattande internationellt arbete inom sina verksamhetsområden och har både nära och goda kontakter med sina motsvarigheter i våra grannländer. Den främsta orsaken till skillnaderna i pris, tid och process mellan länderna är den historiska och nationella bakgrunden till fastighetssystemen i de olika länderna. Den svenska fastighetsbildningsprocessen inkluderar moment som inte ingår i övriga länders motsvarigheter. Direkta jämförelser är därför svåra att göra, vilket även är noga med att påpeka. är det förstås viktigt att myndigheten i kontakterna med sina motsvarigheter i de nordiska länderna, liksom med andra relevanta aktörer, tar till sig eventuella lärdomar som kan bidra till att förbättra Lantmäteriets verksamhet. Jag är angelägen om att den positiva utvecklingen fortsätter och kommer att fortsätta följa utvecklingen av fastighetsbildningsverksamheten noga samt vidta lämpliga åtgärder när så krävs. 95 (M): Staten har ett samhällskontrakt när den har en monopolverksamhet. När det inte finns någon annan aktör – när det finns en myndighet, Lantmäteriet, som man kan använda som aktör – är det viktigt att staten lever upp till sitt samhällskontrakt och levererar de samhällstjänster som behövs. är Lantmäteriet en bromskloss för samhällsutvecklingen i . Vi kan till exempel titta på min valkrets, där en lantbrukare ska göra ett generationsskifte på en lantgård i . Det är ett vanligt generationsskifte, egentligen inget märkvärdigt, men Lantmäteriet behöver på sig för att göra en avstyckning. Det finns ett annat exempel i , där en företagare ska bygga småhus. Vi har tidigare haft en debatt här om hur unga ska kunna köpa småhus. Ja, för det första ska husen naturligtvis byggas. Är det rimligt att det tar år att stycka av småhustomter? Nej, det tycker inte . Vi tycker att staten ska leverera. Det var därför jag bad att ta fram den här rapporten. Jag ville veta hur det ser ut i , , och . Vill man göra en enkel summering kan man konstatera att det i är dyrast och tar längst tid. Man hade önskat att ansvarigt statsråd skulle ha en lite mer ödmjuk attityd när hon kommer till kammaren och kan konstatera att staten inte levererar enligt samhällskontraktet. Staten är inte det kitt den måste vara när vi ska bygga bostäder eller göra andra saker. Staten är inte kittet för generationsskiftet för de barn som ska ta över lantbruket i . Vi hörde nu statsrådet berömma Lantmäteriet. Jag håller med – det finns otroligt många duktiga medarbetare på Lantmäteriet. De håller till i , som statsrådet vet, min valkrets och min stad. Men vad skriver de själva i sin årsredovisning? Det är rätt intressant läsning. Där skriver Lantmäteriet följande: ”över hela förrättningsverksamheten och samtliga kundbehov bedömer vi att handläggningstiderna överlag är otillräckliga och behöver förbättras.” Det är vad Lantmäteriet säger om sin egen verksamhet. Jag håller med Lantmäteriet. Jag håller med om det som står i deras årsredovisning. var handläggningstiden – inte , inte utan – för privat bostadsbyggande. hade den ökat – i genomsnitt. Något går naturligtvis fortare, och något går långsammare. Det betyder att staten inte lever upp till sitt samhällskontrakt. För samhällsservice var handläggningstiden 2016. är den , enligt Lantmäteriets årsredovisning. Jag förstår att statsrådet är nöjd, till skillnad från andra, men jag måste ändå fråga om hon ser någon förbättringspotential. Delar statsrådet till exempel Lantmäteriets egen syn i sin egen årsredovisning att det är otillräckligt och att det behövs förbättringar? 96 Statsrådet (MP): Att vara nöjd med en utveckling är inte samma sak som att vara nöjd med en ögonblicksbild. Därför tycker jag att det här är en viktig debatt att ha. Effektivitet inom förvaltningen är ju av största vikt. Jag ska gå in lite mer i detalj på vilka åtgärder Lantmäteriet har vidtagit för att åstadkomma ett effektivare nyttjande av sin personal och sin kompetens. Jag vill gärna trycka på att ärenden numera fördelas över hela landet för att utnyttja produktionskapaciteten på olika kontor, vilket har lett till en utjämning av handläggningstiderna över landet. Erfarna handläggare har organiserat sig i nätverk för ett bättre nyttjande av deras kompetens i hanteringen av svåra ärenden och för att stötta verksamheten i allmänhet och mindre erfarna handläggare i synnerhet. Arbetssätt har ändrats från en ordning där lantmätaren själv har genomfört majoriteten av alla arbetsmoment i ett ärende till en där lantmätarnas arbetsinsats koncentreras till moment som måste utföras av lantmätare och annan personal hanterar övriga uppgifter. Lantmäteriet arbetar kontinuerligt med bland annat riktade utbildningsinsatser för att åstadkomma en kulturförändring så att alla ärenden aktivt ska drivas mot avslut och handläggningen aldrig ska avstanna. Ett stort utvecklingsarbete pågår också just nu för att ta fram ett nytt handläggningsstöd, som ska ge ett effektivt och modernt stöd till handläggarna och mer information om verksamheten till myndighetsledningen. Tack vare skickliga lantmätare, handläggare och tjänstepersoner runt om i landet går det nu åt rätt håll. Det är jag väldigt glad över. I de sju ärendekategorier som verksamheten följs upp inom har handläggningstiderna kortats i fem. Ärendena hanteras snabbare, och framför allt blir fler ärenden lösta nu än vad som kommer in. Regeringen bejakar denna utveckling. Vi ser att man betar av de ärenden som haft väldigt långa handläggningstider, och vi kan konstatera att det är av yttersta vikt att den utvecklingen inte bara är igång utan också hålls i, stärks och påskyndas. 97 (M): Rubrik i : ”Rekordvinst för Lantmäteriet – efter avgiftshöjningar. Jag förstår att statsrådet inte läser , men man kan läsa om det i årsredovisningen också: 136 miljoner i vinst för Lantmäteriet efter en kraftig avgiftshöjning. Vad har då skattebetalarna fått för denna kraftiga avgiftshöjning? Jo, enligt Lantmäteriets årsredovisning har de fått längre handläggningstider. Om vi ska bygga mer i , vilket vi behöver göra om fler ska kunna bo i egenägd bostad, måste ju staten leverera på sitt samhällskontrakt. Men där har utvecklingen alltså gått åt rakt fel håll. Vi har , 2020, längre handläggningstid för privat bostadsbyggande än vi hade 2016. Detta är verkligheten, fru talman. Jag har mött ett antal företagare i som hade planerat att bygga ut sin verksamhet men som hindrats att göra det på grund av att staten inte levererar sin kärnverksamhet i en monopolsituation. Då måste vi, bostadsministern, ta varandra i armkrok och försöka hitta andra lösningar. Lämpligt vore naturligtvis att göra en bred, förutsättningslös översyn av Lantmäteriet, där man funderar på vad de har gjort i våra grannländer, som har snabbare handläggningstid till lägre kostnad. I denna översyn bör staten ta rollen som kitt i samhällsutvecklingen i stället för att, som , förhindra och försvåra generationsskiften och förhindra och försvåra för företag som vill expandera och för dem som utvecklar bostäder eftersom staten inte levererar via Lantmäteriet. Det är inte rimligt med en handläggningstid . var det, som jag sa, för samhällsservice. Man kan antingen inta positionen att Lantmäteriet gör allt de kan – det går jättebra och utvecklingen går åt rätt håll. Eller så intar man positionen att staten ska vara kittet i samhällskontraktet och leverera i monopolverksamhet, så att vi kan bygga mer, bättre och snabbare runt om i , för vi har en akut bostadsbrist. Jag vet inte riktigt vilken position ministern har intagit och om ministern är nöjd och inte tänker vidta några åtgärder eller om ministern tänker agera, till exempel genom att tillsätta en förutsättningslös, bred utredning – vi hörde i en annan interpellationsdebatt hur viktigt det är med utredningar – som gör att vi faktiskt kommer till rätta med problemet. Det enda vi kan vara säkra på är att om vi fortsätter göra mer av samma sak får vi mer av samma resultat. , när vi står här igen, är det inte otänkbart att vi har gått från 30 till 34 , för vi har ju haft en pandemi nu som har lamslagit vissa delar. Det framgår av Lantmäteriets årsredovisning att de har haft väsentligt färre inkomna ärenden på grund av pandemin, vilket det finns viss logik i. Men vad händer när vi ska sätta fart igen? Vad händer när antalet ärenden ökar igen, om det har varit en så här olycklig utveckling under en pandemi? Staten har ett ansvar att leverera, särskilt när man har en monopolverksamhet. Jag kan ju inte välja någon annan leverantör. Jag skulle vilja veta om ministern ser behovet av en bred översyn av Lantmäteriet, som gör att vi faktiskt kan vara garanter för samhällsutvecklingen i och kittet för samhällsbyggandet? 98 Statsrådet (MP): Jag hoppas att om vi står här ska handläggningstiderna för privat mark- och fastighetsutveckling ha fortsatt nedåt. Jag hoppas att handläggningstiderna för kommersiell och offentlig mark- och fastighetsutveckling och jord- och skogsbruk, som riksdagsledamoten också var inne på, ska ha fortsatt nedåt. Och jag hoppas att även privat bostadsbyggande och samhällsservice ska ha en positiv trend utifrån det som är gjort. Det som är gjort är att i samband med tillsättandet av en ny generaldirektör förra mandatperioden genomfördes gemensamma sittningar med generaldirektören och den dåvarande politiska ledningen, där just myndighetens problem och förutsättningar gicks igenom och regeringens förväntningar klargjordes – det vill säga det jag uppfattar att riksdagsledamoten efterfrågar. En dimension som kommer tillbaka när det gäller många av de problem som beskrivs handlar om tillgången på utbildade lantmätare. Under förra mandatperioden tillfördes också medel för att öppna en ny lantmätarutbildning vid . Men det tar att utbilda nya lantmätare, som vi vet. Regeringen har gett Lantmäteriet flera uppdrag som handlar om att förbättra uppföljningen av verksamheten och ta fram analyser av verksamhetens resultat. Ett omfattande arbete har inletts för att digitalisera hela samhällsbyggnadsprocessen, där även fastighetsbildningen ingår. Arbetet syftar bland annat till att fastighetsbildningen ska bli bättre på att nyttja digitaliseringens möjligheter inom den egna processen och på att stötta och integrera med den övriga samhällsbyggnadsprocessen, vilket ska ge en effektivare helhet och därmed också kortare handläggningstider. Jag vill återigen understryka att det inte är samma sak att vara nöjd med en utveckling och att vara nöjd med en ögonblicksbild. Men jag har goda förhoppningar om att den positiva utveckling vi ser när det gäller handläggningstiderna ska hålla i sig. Det är viktigt att så sker, och vi kommer att följa detta och att utvecklingen stärks och påskyndas, så att handläggningstiderna blir kortare och den positiva utvecklingen fortsätter. 99 (M): Jag tror att det är viktigt att regeringen tar denna fråga på allvar. Jag tror att det vore viktigt och riktigt av regeringen att säga: Vi är inte nöjda och inte stolta. Vi ska vara kittet i samhällsutvecklingen och ta vårt ansvar. Vad skulle då regeringen kunna göra? Ja, det första man skulle kunna göra i befintlig organisation är såklart att ställa tydliga krav – inte allmänt om att korta handläggningstiderna utan väldigt tydligt. När man styr med målstyrning på det sättet säger man: är det ; vi förväntar oss att det ska vara 25 eller 20 eller 18. Det kan vara vilken siffra som helst, men det krävs en tydlig målbild från regeringen som innebär att det går att följa upp. Jag tror att det vore väldigt välkommet och en tydlig signal till myndigheten om att man inte är nöjd om man sa: Vi gör en förutsättningslös utredning. Låt oss lära av våra grannländer! Hur kommer det sig att är dyrast och har längst handläggningstider? Det vore logiskt att man var dyrast om man hade kortast handläggningstider. Men i det här fallet är det alltså precis tvärtom. Jag kan försäkra ministern att jag, oavsett om vi ses en eller , kommer att följa denna fråga med lupp. Staten har nämligen ett oavkortat ansvar att leverera samhällsservice. Det är faktiskt ministerns och regeringens ansvar att se till att man inte är en bromskloss för samhällsutvecklingen i och andra län. Man ska naturligtvis i stället vara möjliggörare, och då måste staten leverera. Ska jag uppfatta ministerns svar som att hon inte vill ha en bred, förutsättningslös diskussion om Lantmäteriet och de tjänster som levereras i denna monopolverksamhet? 100 Statsrådet (MP): Jag följer naturligtvis denna utveckling mycket noga. När det gäller jämförelsen med våra nordiska grannländer är det inte en jämförelse rakt över, vilket jag tror att riksdagsledamoten också vet eftersom är väldigt tydlig med detta. Man har helt enkelt olika uppgifter vid de olika myndigheterna i de olika länderna, vilket gör att det är svårt att jämföra rakt av. Detta är också anledningen till att man konstaterar: De redovisade uppgifterna ska dock jämföras med stor försiktighet eftersom de inte alltid är avgränsade på samma sätt och eftersom avstyckningsprocesserna har stora skillnader. Vi är på god väg att få ned handläggningstiderna i förrättningsverksamheterna till rimliga nivåer, även om vi inte är framme. Regeringen och Lantmäteriet arbetar fortsatt hårt med detta, vilket jag tror har framgått. Jag är övertygad om att alla hårt arbetande lantmätare, handläggare och tjänstepersoner runt om i landet kommer att fortsätta att sträva efter och vara framgångsrika i att korta ned handläggningstiderna. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2020/21:522 om bullerregler som hindrar byggande 101 Statsrådet (MP): har frågat mig om jag håller med min företrädare om att förändrade regler underlättar för kommuner som vill bygga i trafiknära lägen och vad jag i så fall vill göra för att på ett bättre sätt ta till vara möjligheterna att förändra lokaler till bostäder samt omvandla industrimark till mark för bostäder i områden som är utsatta för höga bullerriktvärden. Inledningsvis vill jag framhålla vikten av bra bostadsmiljöer och att skälet till att vi har bullerregler är att buller kan innebära konsekvenser för hälsan. Bostadsbyggnader ska också enligt lokaliseras till mark som är lämplig med hänsyn till människors hälsa och till möjligheterna att förebygga bullerstörningar. Jag anser att de förändringar som har genomförts av regelverken för omgivningsbuller har ökat möjligheterna att förtäta bebyggelsen i attraktiva, centralt belägna och kollektivtrafiknära men mer bullriga lägen, liksom möjligheterna att bygga små lägenheter. Det har också inneburit en tydligare och mer förutsägbar tillämpning. Mycket av detta är positivt, och jag ser inte att det finns något behov av att verka för ytterligare förändringar av regelverken för omgivningsbuller vid planering och byggande av bostäder. 102 (C): Man ska inte i onödan förlänga debatten, och med hänsyn till det skulle man kunna tycka att svar är föredömligt. Men står landets nytillträdda bostadsminister framför mig och har möjlighet att lägga ut texten för mig och andra om hur man med förändringar av bullerriktvärden och speciellt av metoden att mäta buller ytterligare skulle kunna förtäta och omvandla mark för industri och verksamheter till mark för attraktiva bostäder. Det kan för den delen handla om andra tänkbara regelförenklingar inom bostadsområdet. Bakgrunden är att 212 av landets 290 kommuner uppger att det finns bostadsbrist, att man ännu inte uppnår målet trots att det byggs mer än tidigare och att 462 000 hushåll enligt uppger att de är trångbodda. Bostadsministern ser ingen anledning att verka för ytterligare förändringar av regelverken för omgivningsbuller vid planering och byggande av bostäder – det framgår av hennes svar. Men hon borde känna till och säga detta om hennes egen myndighet : Förslaget till nya föreskrifter för skydd mot buller i byggnader och ändringar i byggregler med anledning av dessa är ute på remiss. Inga revolutionerande förändringar föreslås, förutom att allmänna råd ska göras om till föreskrifter och att det ska ges ett ökat utrymme för mindre avvikelser om det finns särskilda skäl och det inte finns någon annan avsevärd olägenhet med detta. Min erfarenhet från politiskt arbete är att det är svårt att påverka hur regler ska tillämpas och att en politisk vilja att förenkla ofta leder till precis det motsatta – fler svårtolkade regler och större hinder . Även om det utöver det remitterade förslaget från inte finns några planer på att förändra regelverket borde regeringen ha ett intresse av att löpande se över vilka ytterligare regler som kan förenklas. När riktvärdena senast förändrades skedde det faktiskt mot och Socialdemokraternas vilja. Men säger att hon anser att de förändringar som genomförts av regelverken för omgivningsbuller har ökat möjligheterna att förtäta bebyggelsen i attraktiva, centralt belägna och kollektivtrafiknära men bullriga lägen, liksom möjligheterna att bygga små lägenheter. Det är bra att man kan ändra sig, så som gjorde 2017. Detta har givetvis skett till priset av att omgivningsbullret kring dessa bostäder är högre. Men vad gör det när lägenheterna är eftertraktade och angelägna att bygga och när man kan hålla bullret borta till exempel genom att stänga fönster och dörrar när det behövs? Det är dock skillnad på buller och ljud. Vi var nog många som drog en lättnadens suck då det slogs fast att ljud från barns och ungdomars idrottande inte är att likställa med buller från industrier. Hade besluten från miljö- och stadsbyggnadsnämnden i och och domen från mark- och miljödomstolen vid blivit prejudicerande skulle det fått återverkningar inte bara för föreningslivet och barnen som idrottar och leker vid Boovallen utan också för de flesta av landets idrottsplatser inom eller i närheten av bebyggelse. Jag tar upp det exemplet eftersom alltför stelbent tillämpning av riktvärde för industribuller och , i det här fallet , kan få stora konsekvenser. har glädjande nog klarlagt att riktvärden för industribuller inte ska användas, och har tagit fram riktlinjer. Mark- och slog fast att idrottande barn på Boovallen var en olägenhet för grannarna men att det inte behövdes bullerskydd vare sig där eller på andra platser där det förekommer idrott med högljudda och glada barn. Eftersom svaret jag fick av statsrådet var kort önskar jag nu höra statsrådets tankar kring ljud, buller, störning och hälsa. Och eftersom min fråga handlar om nytillkomna bostäder, inte befintliga, vill jag höra vad hon anser om min idé att i stället för att mäta vid fasad utgå från de ljudnivåer som uppstår inomhus när de uppmätta värdena förväntas överskrida riktvärdena. 103 Statsrådet (MP): –2017 har det gjorts flera förändringar av de bullerregler som gäller vid planering och byggande av bostäder. Syftet med ändringarna har sammanfattningsvis varit att underlätta planering och byggande av bostäder i bullerutsatta miljöer. De här bestämmelserna rör framför allt buller från vägtrafik. Enligt innebär förändringarna bland annat att trafikbuller inte längre utgör ett hinder för bostadsbyggande – och jag delar den bedömningen. Det är en särskild utmaning att minska bullerexponeringen vid förtätning i städer, där allt fler människor samlas på begränsade ytor och ska samsas med olika bullrande verksamheter. Det är viktigt att vi både utvecklar täta och levande städer och säkerställer en god ljudmiljö. Med genomtänkta plan- och bygglösningar och utformningar av bebyggelsen är det möjligt att åstadkomma bra ljudmiljö även i bullerutsatta områden. När det gäller möjligheten att förändra lokaler till bostäder har i en rapport inte pekat på att buller utgör ett specifikt hinder – här har jag formulerat mig väldigt konstigt. I fråga om industribuller har i en rapport bland annat konstaterat att nuvarande tillämpning av bullerregler och vägledning i huvudsak fungerar bra. har tagit fram allmänna råd och en uppdaterad vägledning för omgivningsbuller utomhus för industriell och annan verksamhet med liknande ljudkaraktär samt en rapport, som riksdagsledamoten pekade på, med vägledning om buller från idrottsplatser. Avsikten med detta är att det ska ge stöd vid planläggning och byggande av bostäder i områden som är utsatta för sådant buller. Jag ser inte att det finns behov av att initiera några förändringar av regelverket eller riktvärdena för buller mot bakgrund av detta. Men jag vill understryka att avvägningen mellan en god boendemiljö, en god stadsmiljö och möjligheter att bygga bostäder är en av de viktigaste avvägningarna när det gäller stadsplanering och planering av goda och levande städer. 104 (C): Tack, statsrådet, för den fördjupade informationen om vad som händer inom bland annat område! Tillgång till mark är det som avgör om det kan byggas. En fortsatt översyn av bullerriktvärdena, på det sätt som jag exempelvis föreslår, skulle sannolikt innebära att ytterligare mark skulle kunna göras tillgänglig för bostadsbyggande. Det är bra att vi har ögonen öppna. Som säger underlättar detta för kommuner som vill bygga bostäder i trafikintensiva lägen. gavs vi genom en redogörelse för bostadsbristen i nio större städer. Kännetecknande för den, förutom hårresande slutsatser om hyresutvecklingen på dessa orter, är att köerna är långa. Med undantag för är kötiderna . Det ger oönskade effekter på bostadsmarknaden, som svarthandel och trångboddhet, och en debatt om behovet av att reformera hyresmarknaden som helhet. Regelförändringar i alla former behöver övervägas. Bostadsministern hade i inledningen en ovilja att lägga ut texten. Det förbättrades någorlunda i det andra inlägget. Men att hon inte överväger möjligheten att mäta bullerriktvärden på andra sätt än vad som görs är illavarslande. Jag tror att man ska ha ögonen öppna för detta. Jag tog i min fråga upp ett exempel: i . Man har möjlighet att bygga en ny centrumnära stadsdel i ett hamnområde, på ett liknande sätt som har gjorts på andra delar av i . När det är kollektivtrafiknära medför det buller just från trafiken och närliggande verksamhet. nåddes vi av beskedet att det blir möjligt med 1 900 lägenheter, en ny skola, nya förskolor och två parker i en så kallad blandstad i industriområde, också det i , eftersom doften av nybakat bröd från Pågen inte lägger hinder i vägen. Det är i det här fallet det stora bageriet som känner sig hotat av att de boende bland annat kommer att störa sig på buller från dess respektive verksamheter i området.