prot · H90929 · 2021-11-17 00:00:00 — 66 (S) replik: Kravet på att det ska vara ömsesidig acceptans för vittnesattesten är till för att vi ska ha en process där vi kan reda ut vad som har hänt. Det är väldigt viktigt för att ha en rättssäkerhet i det svenska rättssystemet. I en rättegång måste den som är tilltalad, om vi pratar brottmål, ha möjlighet att ställa motfrågor. Som nämndes tidigare i debatten har vi en fri bevisprövning i svensk rätt, och det gör att vittnesattester sällan åberopas även om möjligheten finns. De får då inte en större påverkan på när rätten ska fatta sitt beslut. Utökade möjligheter att använda tidiga förhör När jag har agerat ombud i det svenska rättssystemet har det varit väldigt tydligt när det är en vittnesattest, det vill säga när den är upptecknad för att användas i domstol. Det har inte varit alla uppgifter i en förundersökning som har varit en vittnesattest. Jag tror att det är viktigt att vi håller reda på vad vi talar om. Jag skulle avslutningsvis i den här debatten vilja vara tydlig med vikten av att vi belyser frågor ordentligt i våra domstolar. Den som är anklagad för någonting ska ha möjlighet att ställa motfrågor, men det ska också finnas möjlighet att i vissa fall åberopa vittnesattester när detta inte är möjligt av det ena eller andra skälet. sänker vi trösklarna för detta, och det är bra. Det gör att vi får en motsvarande ordning på straffrättens område som på civilrättens område. Det tycker jag är bra. Men jag värjer mig mot den, som jag upplever det, väldigt förenklade, yviga och ibland lite vulgära retoriken att varje ifrågasättande och varje krav på rättssäkerhet är någonting som är av ondo. Det är det inte, enligt min uppfattning. 67 (M) replik: Jag har sagt ganska i den här salen att jag har jobbat som polis i . Jag har hållit otroligt många förhör med både brottsoffer och vittnen. Väldigt många av de förhören håller man exempelvis via telefon. Då spelar man aldrig in dem. Jag ringde till mina kollegor i inför den här debatten och frågade: Spelas de in? Nej, telefonförhör spelas aldrig in, utan poliserna skriver ned dem. Det blir en vittnesattest. Ska man sedan inte få använda den vid rättegången? När regeringen säger att båda parterna ska godkänna detta värnar man mer om den åtalade än om brottsoffret. Låter man en part bestämma att detta ska få användas är det sedan upp till rätten och domstolen att avgöra och döma efter vad som har framkommit där. Men att en åtalad ska kunna stoppa förhör med vittnen och målsägare är helt fel. 68 (V) replik: Jag hör också till dem som reagerar på definitionerna här. När jag själv hade ordet ville jag kommunicera hur man faktiskt gör i domstolen med exempelvis videoförhör, något som polisen ofta ska göra, till exempel när det handlar om våld i nära relation. Man kan då få väldigt bra bevismaterial om man har kamera med sig, vilket man ska ha enligt direktiv och manualer, och brottsoffret kan själv ge sin berättelse medan den är färsk. Man kan också få ytterligare bevismaterial genom att filma inne i lägenheten eller villan, som det också kan handla om, men då krävs det lite ytterligare beslut. Detta kan vara oerhört viktigt bevismaterial. När det gäller vad vi ska kalla vittnesattester tror jag att också den definitionen tyvärr är vag. Det skulle bli problematiskt om vi sa att nu räcker det, att polisen frångår de här rutinerna, och så har man ett förhör och skriver ned det. I bästa fall får man bekräftat att texten i förundersökningen var riktig, men där kommer ju en annan spärr in. Det menar inte jag är en vittnesattest, utan det är en förberedelse. Då kommer personen sedan att behöva vara muntligen i domstolen. En vittnesattest är mer precis. Det handlar om vissa faktiska omständigheter som man kanske bekräftar eller en kort beskrivning därför att man inte kan filmas och heller inte kan komma till domstolen, och detta är det enda som finns. Utökade möjligheter att använda tidiga förhör Vi måste också hålla i den ytterligare principen, förutom att vi har fri bevisföring och bevisfördelning, att ta fram bästa bevis. 69 (M) replik: säger här att man ska filma och ska ha med kameror och ska och ska och ska. Ja, jag kan hålla med om att det vore väldigt bra. Men så ser inte verkligheten ut. Inför den här debatten ringde jag och pratade med en polischef i nordöstra . Jag frågade om när poliserna blir kallade till en brottsplats. har de kroppskameror på, till exempel om det är en misshandel. Då berättar ju brottsoffret och kanske flera vittnen vad som har hänt. har poliser kroppskameror, men alla har inte det. Långt ifrån alla har det. Då tar de uppgifterna och åker till polisstationen och skriver ned dem på en förhörsblankett. Det blir en vittnesattest. Det är jätteviktigt att de uppgifterna får användas vid rättegången, för det kan gå mellan brottstillfället och rättegången. Då hinner det hända väldigt mycket. Bland annat händer det att många ångrar sig eller blir hotade till att vara tysta, så det är jätteviktigt att de får användas. Det kommer inte att hända att en åtalad går med på att en vittnesattest får användas om den talar för hans skuld. Det skulle inte jag heller göra om jag var åtalad. Så dum är man ju inte att man säger: Använd de vittnesattester som kommer att innebära att jag åker i fängelse ! Det kommer de inte att säga. 70 (V) replik: tror jag att vi är inne på villovägar igen. Den situation som vi har är att om vittnet inte kommer till domstolen eller om den målsägande säger något annat än den gjort under förundersökningen, då går man tillbaka till det andra och konfronterar personen med det. Men det är inte förhöret i förundersökningen som blir det fullödiga beviset, utan det är fortfarande vad som sker i huvudförhandlingen. Vittnesattester är ju något som ska kunna användas självständigt. Det kan vara faktaupplysningar som kan vara viktiga att få av en expert eller annat. Men det är inte beskrivningar av ett förlopp vid brott och sådant. Det är mycket mer konkreta och kortare berättelser än så. Annars ska vi ju använda den teknik som vi pratar om . När vi bäddar för en reform där man ytterligare ska få använda videoteknikerna, då är det ju den som ska användas. Det har egentligen varit norm och direktiv från polisen och politiken . Sedan är det tyvärr som ledamoten säger här: Det är inte alltid som polisen har kameror med sig. Men då borde vi diskutera hur det här fungerar egentligen. Det måste vara den här goda tekniska bevisningen om vi ska få bästa bevis, som ju är det som vi måste syfta till för att få rättssäkra processer. 71 (M) replik: Vad vi ska diskutera här är nog verkligheten. Jag önskar också att alla poliser ute på ordningen – eller IGV, som det heter nu – hade kroppskameror. Jag önskar att varenda polisstation där man förhör vittnen och målsägande hade den tekniska utrustningen för att spela in och använda allting. Men så ser inte verkligheten ut. Utökade möjligheter att använda tidiga förhör Inför den här debatten ringde jag också en kollega som är förundersökningsledare på brott i nära relationer i . Det var jag jobbade där, så jag ville bara kolla om det har ändrats eller inte. Hon sa att majoriteten av alla förhör som hålls med brottsoffer och vittnen inte spelas in. Vi kan önska att det vore så att allt spelas in, men det är inte så. Det är långt ifrån så. Därför är det otroligt viktigt att vittnesattesterna får användas vid rättegång. Ett brottsoffer hinner ändra sig under vägen dit, och därför är det viktigt. Så här står det i propositionen: ”Kravet på att parterna ska vara överens avser att skydda en part från de nackdelar det kan innebära i bevishänseende att en skriftlig berättelse åberopas mot honom eller henne.” Enligt regeringen bör en part ”kunna hindra att vittnesattesten används som bevisning”. Om man går på regeringens förslag innebär det att en åtalad kan stoppa alla dessa viktiga vittnesattester. Det är helt fel. 72 (SD): Vi debatterar betänkandet om utökade möjligheter att använda tidiga förhör. För del är det välkommet att vi nu har en debatt om en proposition som går i rätt riktning, även om vi här inne har något skilda uppfattningar om balanspunkter för lämplighet att använda just tidiga förhör. Jag tog mig friheten att titta i motionsbanken och såg att motionerade om att kunna använda tidiga förhör i huvudförhandlingar , om inte tidigare. Historiskt sett har vi alltså varit ett parti som drivit på i den här frågan. Vi har sett en problematik som kanske blivit mer debatterad . Det är välkommet med en proposition i frågan. Det är ju inte en ny problematik, fru talman, att det finns en diskrepans mellan vad vittnen säger i förhör och i upptagningar från poliser och vad de sedan står för i domstol. Exempelvis nämns i den här debatten mäns våld mot kvinnor, våld i nära relationer och givetvis också tystnadskultur kring gängbrottslighet som tydliga exempel på när det här utgör ett ganska stort problem. Mäns våld mot kvinnor och våld i nära relationer är ju inte ett nytt fenomen i , utan den här diskrepansen har funnits i väldigt många fall. Kvinnor har tystnat under rättegången eller som förundersökning och rättegång processas. För del är det därför välkommet att vi har en debatt i de här frågorna och att vi har en proposition som utgångspunkt. Vi har också en utredning som har landat i olika förslag, och de går i samma riktning som de slutsatser med flera under beredningens gång har landat i är väl avvägda. Men, fru talman, vi har en regering som faktiskt frångår utredningens förslag och som inte bejakar exempelvis synpunkter från om vad som kan anses vara rimligt. Utökade möjligheter att använda tidiga förhör Det här är – tyvärr, får jag väl säga – lite symptomatiskt för hur konfliktlinjen går. Jag uppfattar inte att det i den här frågan är en ideologisk konfliktlinje som gör att vi landar i olika slutsatser, utan det här är ett symtomatiskt problem för en rödgrön regering. När man väl har en möjlighet att göra något som kan vara till stor fördel för exempelvis brottsoffer, som kan vara utsatta för hot och känna sig svaga i en utsatt position, väljer man ändock att frångå utredningens förslag och köra med handbromsen i högsta hugg. Det här är en röd tråd i många andra fall genom hela den rödgröna regeringens regeringstid. Vi har pratat om straffrabatter . Där vill man inte ta bort straffrabatterna helt för samtliga myndiga individer, utan man gör det lite grann. Man gör det lite mer sparsamt. Man gör det lite för lite, och det får också konsekvenser. Jag tror, precis som många andra här inne förtjänstfullt har påpekat i debatten, att om man exempelvis har rätt att invända mot användning av vittnesattester och andra bevis i tidiga förhör kommer man givetvis att ta den möjligheten. Det finns ju ingen åtalad individ som anser att all typ av bevisning är till fördel för en och därmed också ska kunna användas som bevis i huvudförhandling. Dessa invändningar kommer givetvis att komma, och finns möjligheten att ge dem avgörande betydelse finns en uppenbar risk för att detta påverkar utfallet. Om man ska prata om en röd tråd har det för del varit en röd tråd att värna brottsoffrens möjligheter att få upprättelse. Det tror jag inte är obekant för någon i denna debatt eller i denna församling. Därför har vi landat i de slutsatser som vi har kommit fram till gemensamt med många partier i opposition. Jag noterar att det endast är och Socialdemokraterna som väljer att reservera sig i två tillkännagivanden. Där går skiljelinjen – tyvärr, får jag väl säga. Men glädjande nog har vi en ganska bred samsyn i kring två av de tillkännagivanden som ligger i de handlingar som vi fattar beslut om . Med detta sagt, fru talman, blir det ingen reservation att yrka bifall till eftersom vi har majoritet för de tillkännagivanden vi går fram med. Jag vill yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. 73 (S) replik: Jag tänkte haka på lite där slutade. Det pratades om att det måste finnas en ömsesidighet mellan den tilltalade och brottsoffret när det gäller om tidiga förhör får läggas fram. Det är inte så jag har läst betänkandet, utan det gäller vittnesattester. pratade om de tidiga förhören. Jag var inne på det även i det senaste replikskiftet med . Är vi överens om att kravet på ömsesidighet inte gäller tidiga förhör inför en brottsbekämpande myndighet? Jag vill gärna att vi reder ut detta så att det inte finns oklarheter. 74 (SD) replik: Jag kan inte exakt minnas hur jag lade fram orden i talarstolen – det får väl utvisas om man kollar på debatten i efterhand. Men givetvis finns det skillnader där, och jag kan ha rört ihop det. Men det finns likväl en skild uppfattning kring just vittnesattester och hur man ska få använda dem i huvudförhandlingar. Om jag har råkat blanda ihop det i talarstolen och det är korrekt som påstår får jag backa på den punkten, men vi står givetvis fast vid de tillkännagivanden som det redogörs för i betänkandet. 75 (S) replik: Utökade möjligheter att använda tidiga förhör Tack så mycket, , för klargörandet! Jag skulle bara för tydlighetens skull vilja säga följande till dem som tittar: Att ett förhör nedtecknas på ett papper betyder inte att det per automatik blir vittnesattest. Vittnesattest upprättas i syfte att ersätta ett vittnesförhör i domstol. Anledningen till att det ska finnas en ömsesidig acceptans är att det då saknas möjlighet att ställa motfrågor. har också andra krav berörts, till exempel att det ska finnas en skälig misstanke för att ett tidigt förhör ska få åberopas inför en brottsbekämpande myndighet. En brottsbekämpande myndighet, till exempel polisen, kan välja att höra någon som vittne. Sedan upparbetas en skälig misstanke, och ett förhör som har gjorts med någon som vittne åberopas mot någon som tilltalad. Denna typ av juridiska aspekter måste vi hantera i utskottet så att vi inte efter diskussion lämnar efter oss lagstiftning som innebär tillämpningsproblem i domstol. Vi måste också värna rättssäkerheten. Tack, , för klargörandet! 76 (SD) replik: Jag behöver kanske inte nödvändigtvis förlänga detta replikskifte ytterligare. Vår utgångspunkt bottnar som sagt i de synpunkter som har kommit från bland annat och som grundar sig i utredningens förslag. Jag tror inte att de synpunkter som vi lämnar i vårt tillkännagivande på något sätt skulle urholka rättssäkerheten i domstolarna. Men vi har en i viss mån skild uppfattning om när och hur och vilken balans som ska vägas in. Så får det väl vara i en demokrati, kan jag tänka. 77 (KD): sa i sitt anförande: Att jobba i utskottet och med rättspolitik är som att cykla. Om man tar en cykeltur eller jobbar med rättspolitiken är det viktigt att man vet vart man ska och också har orken att ta sig fram till målet. Frågan är om dagens regeringspartier har dessa egenskaper. Vi ser nämligen, fru talman, tyvärr en trend av ökad brottslighet i vårt land, ofta med koppling till olika kriminella gängkonstellationer. Detta gör också att utredningarna i många fall blir omfattande och komplicerade, och för att möta denna utveckling behöver vårt rättssystem också genomgå nödvändiga förändringar för att ge polis och rättsväsen möjlighet att utreda och lagföra dem som utför denna typ av brottslighet. har, som nämnts här i debatten, tidigare gjort tillkännagivanden i linje med denna inriktning, till följd av förslag från bland annat oss kristdemokrater. Inriktningen är att tidiga förhör ska kunna användas i svensk rätt. Regeringen lämnar nu en proposition mot bakgrund av bland annat dessa tillkännagivanden. Syftet med förslagen är att göra handläggningen av framför allt stora brottmål mer modern, flexibel och effektiv. Förslagen innebär att möjligheterna att använda berättelser som lämnats vid tidiga förhör utökas. Bevisning kan därmed i större utsträckning tas upp och läggas fram på det sätt som är lämpligt i varje enskilt fall. Utökade möjligheter att använda tidiga förhör delar regeringens bedömning om det nödvändiga i förändringar av . Ett viktigt skäl att förändra lagen är att möjligheten att spela in ljud och bild väsentligt har förbättrats . Tidig bevisning är också bättre rent kvalitetsmässigt. Gäller det våld i nära relation kan ett inspelat förhör när polisen anländer till en plats påvisa skador och trauman som målsäganden upplevt. Likaså kan omedelbara förhör av vittnen anses vara mer tillförlitliga ju närmare brottet de hålls. Det kan också förhindra att vittnet påverkas av ryktesspridning, medieuppgifter eller påtryckningar. Ett annat viktigt skäl är att tidiga förhör kan minska häktningstiderna i , något som också är av stor vikt. Som vanligt innebär propositionen steg i rätt riktning, men vi och andra i utskottet har synpunkter på utformningen av förslaget. anser, precis som , att ljud- och bildupptagning som inhämtats utom rätta ska få åberopas som bevis såvida det inte är uppenbart olämpligt. Utgångspunkten är alltså att det alltid ska vara tillåtet, om det inte är uppenbart olämpligt. och också en majoritet i utskottet anser att det är viktigt att undvika att invändningar mot lämpligheten i att åberopa ljud- och bildupptagningar av berättelser framförs sent i processen eftersom risken då är att huvudförhandlingen måste ställas in och förhörspersonen i stället kallas att inställa sig personligen. Vi anser därför, tillsammans med utskottets majoritet, enligt tillkännagivandet att en berättelse som lämnats vid ett förhör inför en brottsbekämpande myndighet och som dokumenterats genom en ljud- och bildupptagning ska få åberopas som bevis i rättegången om det inte är uppenbart olämpligt med hänsyn till sakens prövning. Vidare anser vi att regleringen bör ändras så att skriftliga attester kan lämnas även om båda parter inte godkänner det. Det skulle bli ett hinder för effektivitetsvinsterna med förslaget om båda parters godkännande krävs. En skriftlig vittnesattest har lägre bevisvärde än andra vittnesuppgifter, och därför bedömer vi att riskerna för eventuellt missbruk är låga. Därför anser vi inte att båda parter ska behöva godkänna åberopandet av skriftliga attester. Det bör därför, som tillkännagivandet från utskottets behandling anger, övervägas om inte kravet på att parterna måste godta en vittnesattest för att den ska få läggas fram som bevis ska tas bort. Vi kristdemokrater ger också vårt stöd till det tredje tillkännagivandet i detta ärende. Enligt detta tillkännagivande skulle förslag skapa bättre förutsättningar för en effektivare brottmålsprocess utan att tumma på rättssäkerheten. De förslag om bevisupptagning i domstol under förundersökningen och förberedelsen i brottmål som läggs fram bör därför genomföras. Vi kristdemokrater ser att den utveckling som skett av både utökad grov brottslighet och annan brottslighet kräver en uppdatering av dagens rättssystem. Dagens proposition möter till viss del dessa behov, men som jag har lyft fram finns det behov av ytterligare åtgärder. Bara detta ärende föranleder i utskottet tre uppdrag till regeringen. Ännu återstår arbete för att göra så att rättssystemet får de verktyg som behövs för att återskapa tryggheten. Vi kristdemokrater är beredda att genomföra ytterligare nödvändiga förändringar. Vi vet vart turen ska gå, och vi lovar att ta oss ända fram till målet. Frågan är om den nuvarande regeringen också har samma intentioner. 78 (L): Utökade möjligheter att använda tidiga förhör När jag gick juristlinjen hade jag en professor i processrätt som talade om den ”nya” . De tyckte fortfarande att den var ny då, även om den var . Det går inte så fort, åtminstone inte i . Men det fanns också en rättegångsbalk som innebar den stora skillnaden. Det var då vi fick den processordning som vi i allt väsentligt tillämpar . har vi tankar på att vi ska frångå den något vad gäller detta med att allt ska hända just vid rättegången. Det är tyvärr nödvändigt. Det fanns då vi vilade i tanken om den goda brottslingen. Det fanns en så kallad tjuvheder. Det handlade om att man skulle svara på frågor och inte hota någon annan. Och man skulle ha rätt till en god försvarare, något som min företrädare i kammaren drev igenom . Man skulle ha en försvarare, och man skulle ha en motpart som var åklagare och som också skulle vara helt objektiv, till skillnad från försvarsadvokaten. Detta måste vi nu frångå lite. För vi har en helt annan verklighet. Direkt efter ett brott sätter hot och terror igång för att förstöra möjligheten till en rättvis och opartisk rättegång. Människor skräms till tystnad. Här i kammaren talar vi om en hel del andra saker, alltifrån kronvittnen till anonyma vittnen. Vi talar om vittnesskydd och så vidare. Allt detta behövs också. Men den fråga som vi nu har på bordet är väldigt viktig och kommer att göra skillnad i arbetet för rättvisare domar, där människor faktiskt kan dömas på sådant de sagt . Som det har påpekats tidigare ligger den fria bevisprövningen och bevisvärderingen fast oavsett diskussionen om vad som når en vittnesattestnivå eller om man avser ett annat dokument. Där har väl vissa poänger, trots allt. För Liberalernas del är det solklart. Vi stöder detta. Vi stöder också tillkännagivandet. Vad gäller vittnesattester gäller tillkännagivandet att man ska överväga att ta bort kravet på att båda ska ha godkänt det inför rättegången, inte att man genomför det. Det går ju aldrig att, som regeringen i propositionen hävdar, helt jämföra vittnesattester i ett tvistemål med vittnesattester i ett brottmål. Det kommer att ha lite olika karaktär. Utökade möjligheter att använda tidiga förhör Med detta sagt är det här ett viktigt steg. Vi kommer att få se fortsatta reformer när det gäller , tror jag. Jag tror att det är dags för en helhetsöversyn, faktiskt. Inte minst kommer vi att få se mer av möjligheter till videoupptagningar och videoförhör, vilket vi nu under pandemin har lärt oss fungerar relativt bra. Det var inslag i om detta , där det handlade om möjligheten att få effektivitet vid till exempel häktningar, där ny teknik kan användas på ett annat sätt än när den så kallade ”nya” trädde i kraft . Den antogs av 1942. Jag yrkar bifall till utskottets förslag med de tillkännagivanden som ges. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) § 13 Utökade möjligheter att avgöra mål på handlingarna i allmän domstol betänkande 2021/22:JuU7 Utökade möjligheter att avgöra mål på handlingarna i allmän domstol (prop. 2020/21:214) vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 15.) § 14 Skärpta straff för våld och andra kränkningar i nära relationer betänkande 2021/22:JuU8 Skärpta straff för våld och andra kränkningar i nära relationer (prop. 2020/21:217) Skärpta straff för våld och andra kränkningar i nära relationer 79 (S): Detta betänkande, Skärpta straff för våld och kränkningar i nära relationer, är ytterligare ett steg i arbetet mot mäns våld mot kvinnor. Även om den mediala debatten när det gäller detta har svalnat har vårt arbete fortsatt framåt och inte alls svalnat. Vi socialdemokrater har två tydliga prioriteringar i kriminalpolitiken: mäns våld mot kvinnor och gängkriminalitet. Dessa båda prioriteringar är likvärdiga. Tyvärr är det svårare att få uppmärksamhet för den första frågan, men arbetet pågår oavbrutet. har en rad straff på området skärpts. Allt fler inom rättsväsendet arbetar med mäns våld mot kvinnor. Men mer behöver göras. Det här betänkandet innehåller straffskärpningar när det gäller fridskränkningsbrott och överträdelse av kontaktförbud. Men det är inte en särlagstiftning för våldsbrott. Om man misshandlar en kvinna grovt ska man dömas för grov misshandel, som om offret hade varit en man. Fridskränkningsbrott handlar om misshandel och andra brott som var för sig har ett lågt straffvärde men som utifrån att det upprepas och sker i nära relation ska bedömas hårdare. Vidare innehåller lagförslaget förändringar som gör att fler ska få kontaktförbud samt att elektronisk övervakning, så kallad fotboja, oftare än ska förenas med kontaktförbudet. Regeringen har tagit fram ett 40-punktsprogram för att jobba mot mäns våld mot kvinnor.