prot · H80985 · 2021-02-26 00:00:00 — Då blir det olönsamt här och att ställa om till den typen av verksamhet. Finansministern måste rimligtvis förstå att skatter har den här typen av effekter och att otydligheter och inga besked bidrar till att jobb hotas och försvinner. Det är svårt att förstå finansministerns logik bakom skattepolitiken. Det är som att man vill beskatta själva kärnan i det som är mest svenskt. Det är hårda skatter på arbete, hårda skatter på bilar från , hårda skatter på nyfikenheten och omvärlden – och också en helt ny skatt på det svenska fikat. Varför vill finansministern beskatta det som är svenskt så hårt? 39 Finansminister (S): Om jag vore moderat skulle jag vara något försiktig med att prata om både jobb och statsfinanser. Vi vet alla att de som har haft inflytande och innehaft eller varit med i regeringsmakten har man lämnat efter sig statsfinanser med stora underskott, som vi socialdemokrater sedan har fått se till att skapa ordning och reda i igen. Det är så historien ser ut. Vad gäller jobben kan jag konstatera att även , i den största ekonomiska nedgången sedan , är sysselsättningen högre än när styrde. säger sig stå upp för det mest svenska som finns. Men den skatteförändring som jag tror att han nu tänker på att jag förespråkar, nämligen att förändra 3:12-reglerna, handlar om en skatt som framför allt träffar den rikaste procenten. Vad är osvenskt, , med att den rikaste procenten får vara med och bidra lite mer för att våra äldre ska ha en trygg äldreomsorg? 40 (M): Finansministern ger ingen förklaring till varför det i det utsatta läge befinner sig i är rätt att presentera nya skatter på löpande band. Hur har finansministern resonerat när hon har bedömt det vara rätt att utreda, införa eller föreslå en stor mängd nya skatter som vi befinner oss i en global pandemi och i en lågkonjunktur? Finansministern ger inget besked till de restauranger, kafeterior och fik som behöver ett besked för att kunna öka sin verksamhets omställning till att sälja mer av takeaway-produkter. Besöksnäringen, restaurangerna och fiken befinner sig nu i ett mycket kritiskt läge, där de är i stort behov av att sälja mer takeaway-produkter för att kunna överleva. Då säger finansministern : Så snart möjlighet ges ska den här typen av produkter beskattas väldigt hårt. Hur kan då finansministern föreställa sig att de här företagen ska klara av att investera i den omställning som krävs? Hur kan finansministern tycka att det är rimligt att föreslå en skatt som ska drabba en juice man köper på det lokala fiket med , medan skatten blir om man går in och köper en plastförpackning i butiken bredvid? Hur kan finansministern föreslå en skatt som gör att det ska kosta för den lokala restaurangen att sälja en takeaway-portion men för samma förpackning i butiken med industritillverkad mat? Hur tänker finansministern här? 41 Finansminister (S): Om det vore så att regeringen var färdig med beredningen hade jag gärna svarat på frågor. Men det är vi inte, utan frågan bereds fortfarande i . Vi tittar på och analyserar just nu remissvaren som har kommit in, och vi är naturligtvis väl medvetna om hur oerhört tufft man har det just nu i restaurangbranschen. Det har vi med oss i tankarna. Det är också därför vi har kommit med stora stöd till restaurangbranschen, som är en av de branscher som lyckligtvis i störst utsträckning har kunnat ta del av krisstöden. Däremot fick jag inget svar från på min fråga, nämligen vad han ser som är så osvenskt i att den rikaste procenten ska bidra mer till tryggheten och en bra ålderdom för våra äldre. Där blev det väldigt tyst. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellation 2020/21:452 om tillgången till drivmedel i kris- och bristsituationer 42 Statsrådet (S): har frågat inrikesministern vad han och regeringen avser att göra för att förbättra för lantbrukarna så att vi i händelse av kris eller krig blir mer robusta vad gäller tillgången till drivmedel, samt vilka beslut statsrådet avser att ta i närtid för att i stort ska kunna få en bättre och mer robust drivmedelsförsörjning. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Jag kan börja med att konstatera att i stort sett alla sektorer som använder transporter och arbetsmaskiner delar lantbrukets drivmedelsberoende. Jag kan också konstatera att regeringen helt delar bedömning att det krävs åtgärder för att stärka hela landets beredskapsförmåga. Regeringen föreslog därför redan i budgetpropositionen att förvaltningsanslag skulle förstärkas med . Anslagsökningen ska användas för en intensifiering av återuppbyggnaden av det civila försvaret, där drivmedelsberedskapen är en självklar och central komponent. Regeringen föreslog därutöver att sakanslag skulle förstärkas med ytterligare och ändamål. har fattat beslut i enlighet med regeringens förslag. Frågan om hur man bäst förstärker beredskapen för en trygg drivmedelsförsörjning är komplex och involverar analyser av flera system, till exempel bränslens tillgänglighet, logistik- och lagringsfrågor, betalningssystemens robusthet och kopplingen till våra grannländer. Frågorna bör därför hanteras samlat, och redovisade i rapporten från uppdraget om totalförsvarsplanering och förstärkning av totalförsvaret att man tagit fram ett flerårigt utvecklingsprogram för drivmedelsberedskap som kommer att resultera i förslag och åtgärder som förebygger och lindrar störningar och avbrott i drivmedelsförsörjningen samt beaktar energiomställningen. Vad gäller försörjningsberedskap generellt har regeringen aviserat att den avser att tillsätta en utredning om vad en nationellt samordnad försörjningsberedskap bör omfatta samt hur den bör organiseras och finansieras. 43 (M): Tack, ministern, för svaret! Drivmedelsförsörjningen har två primära och kritiska funktioner: dels att försörja fordon och därmed möjliggöra huvuddelen av transporterna i samhället, både i vardag och i kris och höjd beredskap, dels att försörja reservkraft i kris och höjd beredskap. Att försörjningen fungerar på ett tillfredsställande sätt är en grundförutsättning för att samhället ska kunna upprätthålla sin funktionalitet. Jag skrev den här interpellationen utifrån att miljö- och jordbruksutskottets uppföljnings- och utvärderingsgrupp lade fram rapporten – en uppföljning. Rapportens fokus ligger på svensk livsmedelsproduktion och frågor kring försörjningsgrad och hur primärproduktionen skulle klara olika kris- och bristsituationer. I rapporten framkommer att riskerna för sårbarhet är många men att brist på drivmedel är den risk för sårbarhet som är mest framträdande. Uppföljningen visar att det naturligtvis finns en mängd olika risker för sårbarhet inom lantbruket. Förutom sårbarheterna för brist på drivmedel och el visar uppföljningen att det finns risk för att det till exempel kan finnas för mycket eller för lite vatten, att det kan vara svårt att hitta rätt personal och att det kan finnas för få livsmedelsanläggningar. Lantbrukarnas farhåga är risken för brist på drivmedel, och då särskilt diesel. De arbetsmaskiner som lantbrukarna använder drivs nästan uteslutande med diesel, och om lantbrukarna inte har tillgång till drivmedel stannar produktionen. Då blir det ingen mat och potatis. Den diesel som finns att få tag på är till största delen importerad. Ett ostört flöde av varor och tjänster såväl inom landet som från andra länder kommer förmodligen inte att kunna upprätthållas under krig eller krigsfara. En störning eller ett avbrott i försörjningsflödet kan på så sätt komma att påverka stora delar av samhället. Även Försvarsmakten är i hög grad avhängig av att det övriga samhället fungerar för att kunna bedriva sin verksamhet. Vi talar alltså om huvuddelen av transporterna i samhället och om att förhöja reservkraft, exempelvis för att kunna leverera mat till våra affärer, kunna leverera livsmedel och sjukvårdsmateriel till våra sjukhus och kunna ha värme och laga mat åt våra äldre, våra sjuka och våra barn. Med allt det här som bakgrund ställde jag ett par frågor till ministern. Den ena var vad regeringen tänker göra för att förbättra för lantbrukarna så att vi i händelse av kris eller krig blir mer robusta vad gäller tillgången till drivmedel. Den andra var vilka beslut statsrådet avser att ta i närtid för att i stort ska kunna få en bättre och mer robust drivmedelsförsörjning. Att stärka , som ministern nämner, är naturligtvis bra. Men det är inte så mycket som ligger i närtid och som faktiskt gör att vi får en bättre och mer robust drivmedelsförsörjning. Vad är det som gör att regeringen både är sen på bollen och har svårt att komma fram till några beslut? En annan vinkel är naturligtvis elförsörjningen. Har vi inte tillräckligt med el kan vi inte pumpa fram något drivmedel. Då kan man heller inte ta betalt. Vad är det som tar så ? Vad är det som gör att vi är så sena på bollen i frågan om att ha en beredskap? 44 Statsrådet (S): vill göra gällande att regeringen är sen på bollen och är senfärdig. Inget av detta är med sanningen överensstämmande. Vi har en god planering för drivmedelsförsörjningen i och har haft det . I och med den nya totalförsvarsplaneringen har vi gått igenom frågan igen, och ska ta fram ett flerårigt program för att se till att ytterligare stärka försörjningen. Vi har ett system som i grunden bygger på att de stora leverantörerna lagrar drivmedel för en avsedd period för att kunna klara störningar i försörjningskedjan. På tror jag att det vore bra om en större del av den svenska drivmedelsförsörjningen kunde produceras internt, i . Vi är beroende av produktion i , i och i andra länder för vår drivmedelsförsörjning. Det är naturligtvis av flera skäl en olycklig utveckling. När det gäller elen har de största elöverskotten . När TSO:erna, alltså transmissionsoperatörerna, i gjorde en sammanställning av läget inför visade den att låg bättre till i försörjningen än flertalet andra länder. När Internationella energirådet gjorde motsvarande rankning av elnätssystem blev näst bäst i världen, tror jag. I motsats till exempelvis vår granne , som är beroende av nettoimport trots ett antal reaktorer, har vi nu alltså de största överskotten och den största exporten . Det är naturligtvis glädjande för vår försörjningstrygghet i alla avseenden. 45 (M): Vi behöver en trygg drivmedelsförsörjning i hela men inte minst här i . Det har vi nu med anledning av det beslut som kom till stånd gällande driften av i , som ska vara ända . Men vad händer efter 2032? Beredskapslager hålls i de lagringsskyldiga företagens normala lagringsanläggningar, tillsammans med de kommersiella lager som företagen håller utöver sin lagringsskyldighet, precis som ministern var inne på. Med det säkras löpande omsättning av beredskapslagret och kurant kvalitet. En stor del av företagens samlade lagerhållning är på så sätt vårt beredskapslager. En avveckling av drivmedelsdepåer utan att annan depåkapacitet tillkommer skulle medföra en minskning av berörda företags fysiska lagringskapacitet och mindre möjligheter för dem att upprätthålla lagringsberedskapen i förbrukningsområdet, och därmed en sämre möjlighet att försörja samhällsviktig verksamhet i händelse av kris eller höjd beredskap. kan ju tyckas vara långt bort i tiden. Ministern och jag verkar vara oense om takten och möjligheten att ta beslut i regeringen, fru talman, men min upplevelse är ändå att det är ganska långsam takt i regeringens beslutsförmåga. Då är det faktiskt inte så att spela på. Det är många intressenter i det här, för vi måste såklart ta väl avvägda beslut mellan trygg drivmedelsförsörjning och en regional stadsutveckling. Beredskapslager som ska kunna stå till landets förfogande om det uppstår allvarliga leveransstörningar är tillsammans med möjligheten att tillgripa ransonering samhällets viktigaste skydd mot en försörjningskris vad gäller drivmedel och andra bränslen. Vi måste kunna köra ut mat till våra affärer, och vi måste kunna laga mat till våra äldre, våra sjuka och våra barn. Finns de här lagren på rätt ställen? Är de rätt dimensionerade? Ute i verkar de ligga tätare än vad de gör i . Att vi behöver lager i är tydligt. Frågan är vad regeringen egentligen har för plan efter 2032. På grund av att tillgången till och beroendet av el är så centralt för vårt samhälle är reservkraft, främst via diesel- eller bensindrivna elgeneratorer, en mycket vanlig och viktig funktion för att upprätthålla samhällsviktig verksamhet i den händelse att ordinarie elförsörjning slås ut. Man ska till exempel kunna ha driften av ett sjukhus igång även om elen har gått. Har ministern någon samlad bild av samhällets totala behov av reservkraft och vilken kapacitet som faktiskt är installerad och fungerande och av den bränsleåtgång som i ett krisläge skulle bli nödvändig för att hålla aggregaten igång? 46 Statsrådet (S): Det är just mot den här bakgrunden som regeringen och sedermera har höjt anslagen till så att man där ska ta ett samlat grepp om frågan och redovisa hur planerna ska uppdateras för tiden framöver. Det uppdraget kommer att levereras , som väl var det år sa. Som jag gav uttryck för i mitt tidigare svar är det här en komplicerad fråga där man inte bara kan bryta ut en del av drivmedelsförsörjningen, utan alla delar i kedjan måste fungera för att vi ska kunna ha en trygg och säker drivmedelsförsörjning. är detta till huvuddelen fossilt. Vi får se vad kommer att komma fram till när det gäller hur stor andel det fossila ska vara . Så länge det är fossilt är vi för någon tidsperiod beroende av kontakter med omvärlden eftersom den fossila produktionen i av bensin och diesel är diminutiv. Därför vore det önskvärt om vi hade produktionskapacitet av drivmedel i . Dock kanske den lämpar sig sämre för lagring, men produktionskapaciteten är nog väldigt bra att ha om vid en större krishändelse eller krigssituation skulle bli avskärmat från omvärlden. 47 (M): Jag tror att vi alltid kommer att vara beroende av kontakter med omvärlden – eller jag hoppas det i alla fall, för jag tycker att det är utvecklande. Jag var inne på att vi behöver en trygg drivmedelsförsörjning även i , och säger ministern att vi inte kommer att behöva ha några problem efter 2032. Jag är inte så säker på det. Jag tror att man skulle ha behövt börja jobba med den frågan för länge sedan. har fått i uppdrag att utreda, och man har utrett och ska utreda och har utrett och ska utreda. fanns det bra underlag för för att kunna ha en trygg drivmedelsförsörjning. Ändå ska det utredas ännu mer och göras ännu mer. Ministern hänvisar också till att vi har ett elöverskott i . Så är det måhända, men ändå funkar det inte som man har tänkt sig. Ändå har vi företag i och i som faktiskt inte kan växla upp sin produktion och då inte kan hjälpa till att skapa de nya jobb som vi så väl behöver och som vi kanske behöver ännu mer nu för att kunna göra en nystart efter coronapandemin. Jag förstår inte hur ministern kan slå sig för bröstet och säga att vi har ett elöverskott om det ändå inte funkar ute hos våra företagare och ute hos våra medborgare. Jag frågade också om man kommer att ta några beslut i närtid. Det har jag fortfarande inte fått något svar på. Jag undrar då, som en avslutande fråga till ministern: Hur länge ska det här utredas, och när kan vi få se några beslut i frågan vad gäller beredskapslager? 48 Statsrådet (S): Jag vill börja med att ge fel i beskrivningen av det svenska energisystemet. Jag har varit energiminister , och jag har också tagit del av de uppgifter som ger uttryck för. Men jag kan också säga att jag har pratat med nätoperatörerna i vart och ett av de fall som har nämnts i tidningarna. Inget av de företagen har blivit nekade anslutning eller expansion. Vi har tagit ett gemensamt initiativ från regeringens och energibranschens sida för att garantera effekt på kort sikt. Min förhoppning är att ska sluta upp bakom det när propositionen nu återigen hamnar på bord. Både i och i vidimerar regionnätsoperatören att alla de som önskar ansluta sig kan ansluta sig. Det är naturligtvis glädjande, för det är inte bara så att vi ska ha ett elöverskott, vilket vi har – det största någonsin – utan vi ska också se till att vi kan växla ut det elöverskottet i nya arbetstillfällen och nya företag, vilket vi gör. Northvolt, största batteripark, etablerar sig i . Hybrit, världens första koldioxidfria stål, etablerar sig i . fick de en ny konkurrent i stålbranschen. Elintensiv industri i hela tittar på som en plats att lokalisera sig på. Vi har stora tillgångar på el, vi har säker distribution och vi har lägsta elpriser för industrin. Jag har i två svar redovisat det myndighetsuppdrag som har fått och den budgetförstärkning som myndigheten har fått. När myndigheten är klar med det uppdraget kommer vi också att bereda de konkreta förslag som kommer. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 15 Svar på interpellationerna 2020/21:450 och 460 om stöd till kultur- och idrottsarrangemang 49 Kultur- och demokratiminister (MP): har frågat mig vad jag ämnar göra för att bidra till att vi förhoppningsvis kan springa , cykla Vätternrundan eller simma Vansbrosimmet på ett smittsäkert sätt och hur jag ämnar kompensera arrangörerna om evenemangen inte kan genomföras. har frågat mig om jag kommer att jobba för att regeringen ska ansluta sig till det i interpellationen nämnda förslaget från för bättre och mer omfattande stöd för kultur och idrott eller vad jag avser att göra för att kompensera och stötta dessa event. Låt mig börja med att tacka ledamöterna för deras engagemang för kultur och idrott. Ett levande kulturliv och en stark idrottsrörelse är oerhört viktiga för vår gemensamma välfärd och enskilda människors livssituation, och inte minst gäller detta under pandemin. Det är därför som jag under hela pandemin har haft en nära dialog med kulturlivet och idrottsrörelsen för att söka säkerställa att verksamhet som har kunnat bedrivas smittsäkert så långt som möjligt också har kunnat upprätthållas. Det är också därför som regeringen har tillfört och fortsätter att tillföra särskilda krisstöd till kultur och idrott utöver de generella stöd som har gått ut för jobb och företagande. Coronapandemin har lett till stora konsekvenser för kulturen, idrotten och övriga delar av det civila samhället. Jag och regeringen har en nära dialog med relevanta aktörer och en bra bild av den situation som kulturen och idrotten befinner sig i, och vi agerar därefter. Vi har sett det som viktigt att ge dessa sektorer stöd och ser löpande över behovet av ytterligare åtgärder. går remisstiden ut för regeringens förslag till nya regelverk gällande allmänna sammankomster och offentliga tillställningar. I detta ligger förslag till nya begränsningar om maximalt antal tillåtna deltagare där det tas hänsyn till om sammankomsten tillställningen anordnas inomhus, inomhus med sittande publik eller utomhus. Det föreslås också särskilda bestämmelser om motionslopp och liknande idrottstävlingar. När smittläget tillåter ska dessa verksamheter successivt öppnas upp. ska i sitt remissvar göra en bedömning av när det är möjligt för de nya reglerna att träda i kraft. 50 (M): Tack, statsrådet, för svaret! Med i ryggen är det minst sagt många aktörer inom idrott och kultur som har det väldigt knapert. Även om man klarar det med hjälp av anpassningar och de stöd som många kommuner har gått ut med för att komplettera det som regeringen har gjort är situationen framåt svår. Det är givetvis bra att regeringen tar fram och anpassar riktlinjer så att man kan genomföra lopp med olika typer av anpassningar. Men vi vet fortfarande inte hur smittläget kommer att vara och . Även om det går att göra anpassningar eller om det inte går att genomföra lopp över huvud taget har den typen av förslag tyvärr ingen effekt för de här aktörerna. Vi riskerar att ha inställda lopp, ungdomscuper, festivaler och arrangemang och aktörer som på grund av det går i konkurs. Därför har vi moderater i nära samarbete med aktörerna tagit fram ett förslag som skulle låta dem nu planera för genomförande av exempelvis Lidingöloppet eller Vätternrundan, den typen av arrangemang. De planeringarna har ju redan börjat. Planeringen börjar normalt sett dagen efter att ett lopp är avslutat. Då börjar man planera och uppbär också kostnader aktivitet. Det sker alltså . Om de ska kunna planera för ett läge då smittspridningen förhoppningsvis är något lägre och ändå överleva ifall det inte blir så behövs den typen av förslag som vi har tagit fram, och som vi glädjande nog har stöd för hos en majoritet i . Jag vill fråga kulturministern: har inte regeringen ett motsvarande förslag? Och hur ställer man sig till det förslag som vi har tagit fram? Hur ser man på det problemet? 51 (M): Tack, ministern, för svaret! Som min kollega beskrev har tillsammans med aktörerna inom både kulturen och idrotten, väldigt brett, tagit fram ett förslag på stöd. Vi påbörjade egentligen det arbetet och hade de första träffarna , men började vi att mer aktivt ta fram ett förslag på hur man skulle kunna rädda de viktiga kultur- och idrottsarrangemang som jag vet att såväl jag som kulturministern och många andra vill ska finnas kvar efter krisen. Bakgrunden är att de stöd som regeringen har haft har varit bra, men de har varit långt ifrån tillräckliga om man vill att de här delarna ska kunna överleva pandemin. I går träffade vi i utskottet en av statssekreterarna, och jag hör hur kulturministern också beskriver det. Det är lätt att tro att det förslag på stöd som har tagit fram handlar om att återöppna samhället för rockkonserter, festivaler, motionslopp med mera. Problemet är att allt det här redan pågår, fru talman. Min kollega beskrev det också. Allt det pågår. När jag pratar med aktörerna säger man att kostnaderna inför de event som ska pågå är större än ett traditionellt år, eftersom man jobbar nära smittskydden för att säkerställa olika scenarier för genomförande. låter det på regeringen och regeringens representanter som att ingenting händer och att man avvaktar sommaren. Men det här arbetet pågår, och kostnader byggs upp. Det är ganska stora kostnader. Det kom en bra artikel i går. Det handlar om tiotals miljarder som kultur- och idrottssektorn har förlorat. Det är tungt för de olika aktörerna. Det är utifrån det som har tagit fram förslaget. Vi har tittat och blickat ut i där såväl röda som gröna och blå regeringar, i alla fall regeringar av olika kulörer, tar fram liknande stöd på olika sätt för att säkerställa att viktiga kultur- och idrottsarrangemang ska överleva pandemin. Jag har därför lite svårt att förstå varför ministern och regeringen, också i andra sammanhang där vi pratar med regeringen, inte vill bidra i arbetet med detta. Vi har sträckt ut en hand, och den är uppriktigt menad. En majoritet i finansutskott är för förslaget. Men vi vill gärna att regeringen är med på detta. Finns det någonting vi kan göra för att förbättra förslaget innan det kommer som ett uppdrag till regeringen gör vi gärna det. Men då måste regeringen också säga vad det är man vill ska göras, fru talman. En av de saker som jag har hört från regeringen är att förslaget är för detaljerat. Man tycker inte heller att den nedre gränsen är tillräckligt bra. Då har jag en fråga till ministern, fru talman. har inte satt någon nedre gräns i förslaget. Vi har sagt att regeringen bör ta fram den i samråd med aktörerna inom kultur och idrott. Vi har alltså en mycket öppen syn på att förbättra förslaget tillsammans med regeringen. Det här stödet behöver komma på plats . Det handlar om Vätternrundan, det handlar om , det handlar om Lidingöloppet och det handlar om Brännbollsyran i , som jag kommer från. Det handlar om sådant som de flesta gillar. Alla gillar inte allt, men de flesta av oss gillar åtminstone något av alla de olika arrangemangen och vill väl att de ska leva kvar. Jag skulle önska att regeringen kunde säga: ”Jättebra! har tagit fram ett förslag.