prot · H80983 · 2021-02-24 00:00:00 — Allting hänger alltså samman. Vi kan inte bara fokusera på företagen, utan vi måste få det offentliga att hänga ihop med det entreprenöriella. Det är oerhört viktigt. är det så att trots att mängder av människor sliter i sina egna företag – min familj är själva egenföretagare – omfördelas inte rikedomen i stort i samhället på ett sjyst och vettigt sätt. Det är inte förrän vi får bukt med den omfördelningen som vi får ett samhälle där alla är lika värda. 167 (KD): har världen blivit mer otrygg och osäker. Miljoner människor har blivit drabbade av krig, väpnade konflikter och förföljelse. Icke-demokratiska, korrupta regimer och islamistiska krafter göder hat och bidrar till väpnade konflikter i , , och . I dessa länder pågår en maktkamp inom islam mellan sunni- och shiamuslimer, en konflikt som pågått . Målet är inte demokrati och samhällen med respekt för mänskliga fri- och rättigheter utan maktanspråk baserade på trosinriktning där alla andra invånare, oavsett etnicitet eller religiös tillhörighet, diskrimineras. Förutom i nämnda länder finns samma fenomen i de flesta arabiska länder. Samhällen styrs av envåldshärskare, religiösa extremister, som inte skyr några medel för att behålla makten. Inga demokratiska partier eller valsystem är tillåtna, och ingen politisk agenda för det gemensamma bästa gäller. Frihet, jämställdhet, lika rättigheter, respekt för mänskliga rättigheter och rättsstatsprincipen är helt frånvarande. Den pågående konflikten mellan shia- och sunnimuslimer och bristen på demokrati har under århundraden drabbat kristna och andra etnoreligiösa grupper. Oavsett, herr ålderspresident, om det är shia- eller sunnimuslimer som styr har kristna fått betala ett högt pris för sin överlevnad i denna region. Vi ser även en ökande islamistisk terror gentemot kristna i vissa : , , med flera. Doors har i sina årliga rapporter bekräftat denna mycket oroande utveckling i . tog även det brittiska fram en rapport som slår fast att kristna är de mest förföljda i världen. Rapporten konstaterar att förföljelsen av kristna på allt fler platser närmar sig definitionen av ett folkmord. Vi har redan sett hur terrorgruppen har gjort sig skyldig till folkmord på de kristna minoriteterna syrianer, kaldéer och assyrier i och . För att åstadkomma fred, frihet och demokrati behövs en strukturell förändring från grunden. Det handlar om samhällen som är byggda på en demokratisk konstitution och ett utbildningsväsen som bygger på alla människors lika, unika och okränkbara värde med jämlikhet, jämställdhet och inkludering. Det är förändringar som är av yttersta vikt för en framgångsrik samhällsutveckling som bidrar till frihet och gemenskap. Militanta islamister som Islamiska staten, och Boko Haram utgör hot mot fred och frihet i ett flertal länder. En av vår tids stora utmaningar är att bekämpa islamistisk terrorism och andra militanta terrororganisationer som vill förgöra vårt sätt att leva. FN och EU kan tillsammans med och Afrikanska unionen bidra till ökad fred, frihet, säkerhet, demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. Inte minst kan man också bestraffa de länder som aktivt ger terrororganisationerna ekonomiskt och militärt stöd. EU bör även ta ett större ansvar internationellt och använda sig av Magnitskijregimen för att rikta sanktioner mot individer och nationer som begår kränkningar eller övergrepp mot de mänskliga rättigheterna. Detta kommer att öka skyddet för individens frihet och bidra till att skydda utsatta medmänniskor. har ett flertal EU-länder, även , blivit drabbade av terrorattentat med flera hundra döda och skadade. Över 300 invånare från och över 10 000 invånare från andra EU-länder har åkt till och krigat med terrorgruppen . Många av dessa jihadister som aktivt har deltagit i krig i och har återvänt till EU och utgör ett stort säkerhetshot mot våra öppna och demokratiska samhällen. Senast i kunde polisen hindra ett terrorattentat, där ett tiotal misstänkta IS-anhängare nu är anhållna och utreds för planering av terrorattentat. För att värna frihet, demokrati och ett öppet samhälle måste dessa destruktiva krafter bekämpas med all kraft. Alla människor har all frihet att välja att tro eller inte tro på någon religion, men vi som medmänniskor behöver visa stor respekt för varandras olikheter och respektera varandra med värdighet. Oavsett om man tror på kristendom, islam, judendom, hinduism eller buddism är det lika viktigt att respektera och värna frihet, demokrati och mänskliga rättigheter. Genom att se varandra som medmänniskor oavsett olikheter kan vi tillsammans göra livet lättare för varandra. 168 (L): Detta är tre slagord som beskriver den frihetslängtan som har drivit på förändring i och och kanske gör det även i . Vilken är och bör då och EU:s roll vara i detta? Vi skyndar genom fraser som ”den folkrättsvidriga annekteringen av ” och ”kriget i östra ” och lägger till ett ”och så vidare”. riskerar det att bli det nya normala. Det är exakt detta som Kreml önskar uppnå, men det få aldrig bli det nya normala. På har en nation invaderat en del av en annan suverän nation. är ett område med tilltagande militarisering. har utmålat Krims ursprungsinvånare, krimtatarer, som terrorister. Godtyckliga försvinnanden och grova överträdelser av mänskliga rättigheter är vardag. Kriget i har krävt över 10 000 människoliv och lett till nästan 1 miljon internflyktingar. Ryska vapen, ryska soldater och ryska pengar håller kriget i gång, liksom illusionen om att banditerna i ledningen för och ska bli något annat än just banditer. I ingrep på Assads sida med skenbara argument om att trycka tillbaka IS. Sanningen är att den ryska inblandningen har resulterat i krigsbrott, obegränsat mänskligt lidande och begränsade möjligheter för att agera. För den ryska regimen är världen uppdelad i intressesfärer. Den är ett schackbräde. Det är ingen slump att är mästare i just schack. Västvärlden förstår sällan ett ryskt modus operandi. Vi betraktar utifrån vårt eget sätt att betrakta världen. Ska vi bli framgångsrika schackspelare behöver vi förstå hur ser schackplanen. Svensk utrikespolitik är baserad på en vinn-vinn-strategi, medan rysk utrikespolitik är ett nollsummespel, där det finns en vinnare och en förlorare. är inget som Kreml eftersträvar. är ett föredöme i sitt agerande mot och sitt stöd för ett fritt . Sin geografiska närhet till trots är de ofta först ute att fördöma, antingen det gäller den frihetsberövade Navalnyj eller polisbrutalitet. Skälen till detta stavas Natomedlemskap, institutionaliserad kunskap om ryskt agerande och en stor portion mod. Svenskt agerande behöver i högre grad kännetecknas av synlighet, snabbhet och just mod. Låt mig ge några exempel. ska vara ledande inom EU i strävan efter att öka smarta sanktioner riktade mot personer i centrala befattningar i de ryska och belarusiska regimerna. är beroende av EU och av stöd för att fortsätta demokratiseringsprocessen och rule of law. Öka det stödet! och EU behöver öka hjälpen både i ord och i handling till de ryska och belarusiska demokratirörelserna och det civila samhället. Det är oacceptabelt att svenska biståndsmedel har gått till statliga aktörer och institutioner i som bidrar till att legitimera en repressiv regim. Färdigställandet av gasledningen Nord Stream 2, som ger permanent inflytande över europeisk energiförsörjning, måste stoppas. Ryska svarta pengar tvättas vita, inte sällan i banker som och Nordea, runt om i EU:s huvudstäder. Investeringar i lyxlägenheter och företag möjliggör för den putinska regimen att fortsätta sitt maktinnehav. Tro inte för att det är någon form av kommunistisk eller ideologisk övertygelse som driver Kreml. Det är pengar, och det är korruption. Och det kan vi stoppa. Avslutningsvis: Vi vill se ett som blixtsnabbt fördömer det oundvikliga nästa exemplet på en repressiv regim, som står på EU-barrikaderna för smarta sanktioner, som aldrig viker ned sig, som aldrig låter sig skrämmas och som aldrig släpper blicken för ett fritt , ett fritt och enat och ett fritt . 169 (S): När vi hade den utrikespolitiska debatten i kammaren kunde vi absolut inte greppa storleken på den katastrof som världen var på väg in i. Vi lever fortfarande mitt i pandemin, men vi börjar så smått kunna överblicka konsekvenserna. Redan före covid-19 var den humanitära situationen allvarlig på många platser i världen. beräknades 168 miljoner vara i behov av humanitärt stöd. Det var det största antalet sedan . är siffran mycket högre. Vi vet att fler människor än någonsin befinner sig på flykt. Vi ser att andelen väpnade konflikter har ökat. Vi ser också allvarliga effekter av klimatförändringarna, såsom extrem torka, översvämningar och skadeinsekter, och att allt fler människor runt om i världen de facto inte kan äta sig mätta. Den ekonomiska kris som vi är inne i på grund av covid-19 och som också ligger framför oss är enorm i både omfattning och hastighet. Och den läggs ovanpå en redan skör situation. Faktum är att vi inte har upplevt något liknande sedan den stora depressionen för nära . Biståndsbehoven har såklart också ökat när utvecklingen så snabbt backat globalt. Människor lever, som sagt var, i akut hungersnöd och med en fattigdom som skenar. Dessutom, som flera talare har lyft, ser vi hur den ökande andelen av auktoritära och högerpopulistiska ledare tar tillfället i akt att ytterligare begränsa demokratin och de mänskliga rättigheterna med hänvisning till pandemin. Därmed förstärks den negativa utvecklingen för demokratin i världen, som vi har sett . Vi har många fler länder som är icke-demokratiska än länder som kan betraktas som stabila demokratier. Framför allt ser vi hur jämställdheten minskar. Barnäktenskapen ökar, liksom mäns våld mot kvinnor. Ja, just för kvinnor är konsekvenserna av pandemin förödande. Fler män går bort i covid, men de sociala och ekonomiska konsekvenserna för kvinnor är enorma. Vi ser hur covid-19 nu bidrar till att rulla tillbaka de framsteg, som förvisso är relativt små, som vi sett när det gäller jämställdhet och kvinnors rättigheter. Dessutom arbetar av världens kvinnor i den informella ekonomin, som drabbas extremt hårt. har det obetalda hemarbetet naturligtvis ökat exponentiellt när skolor stänger och de äldre får ökande omvårdnadsbehov. De tonårsflickor som tvingas lämna skolan runt om i världen kanske aldrig kommer tillbaka igen. har, enligt FN:s uppgifter, ungefär en av fem kvinnor världen över upplevt våld. Många har naturligtvis gjort det när de stängts in tillsammans med sina förövare i hemmen. Då är det tryggt att känna att man företräder ett land som håller just biståndet högt. För oss socialdemokrater är det självklart att vi nu ska göra vad vi kan. Det handlar också om vår egen trygghet och en framtid i en global värld där saker och ting hänger ihop. Vi står självklart upp för enprocentsmålet. Och vi har som rikt land ett ansvar för att bidra till att göra världen bättre och mer stabil. har i detta läge valt att i stället offensivt lansera en kampanj för att kraftigt skära ned biståndet. Det är faktiskt inte bara världsfrånvänt och kontraproduktivt utan också – det måste man väl ändå kunna säga – exceptionellt dålig tajmning. De är överens med sina nya kamrater i om att skära ned biståndet med ungefär en tredjedel – 16 miljarder. Det skulle naturligtvis få förödande konsekvenser för biståndet, och det skulle allvarligt skada anseende och trovärdighet i omvärldens ögon. Det gäller inte bara de länder som vi samarbetar med utan också FN och andra större globala aktörer. Så ser populism ut. Som socialdemokrater står vi upp för att biståndet behövs mer . Det behövs för att bygga långsiktigt hållbara samhällen och länder utan fattigdom. Biståndet ska fortsätta att ha ett tydligt jämställdhetsfokus, och resurserna ska fördelas därefter. Att öka flickors och kvinnors makt över sina liv och främja deras politiska, ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter är det absolut bästa sättet att bekämpa fattigdom och nå ekonomisk tillväxt och hållbar fred. Vår solidaritet är internationell, och vi står upp för att ta ett internationellt ansvar också i en svår tid. 170 HANS (M) replik: Ja, demokratin är satt under prövning på många håll. Det är många som, precis som säger, tar tillfället i akt att använda coronapandemin som en ursäkt för att kunna göra inskränkningar. Ja, det finns högerpopulistiska regimer som gör detta. Det finns gravt kommunistiska regimer som gör detta. Tre av de länder som baserar sin politik på kommunistisk och socialistisk grund är , och . Någonting som vi har lärt oss genom historien är att demokrati och marknadsekonomi ofta går hand i hand. Jag skulle vilja fråga : Vad tycker ni socialdemokrater man ska göra för att stärka marknadsekonomin i världen för att därmed också stärka demokratin? 171 (S) replik: Tack, , för en viktig fråga! Vi måste naturligtvis med alla medel i den tid vi lever i vidta precis alla åtgärder som vi kan vidta för att stärka demokratin. känner också till den demokratisatsning, inte minst, som är en inkluderad del i biståndet och som just siktar in sig på att stärka demokratin runt om i världen. Jag hoppas verkligen inte att uppfattar det som att socialdemokrater på något sätt är emot marknadsekonomi. Vi ser det som djupt bekymmersamt att till exempel frihandel, som vi är varma anhängare av, har ifrågasatts som en följd av bland annat den auktoritära utveckling som vi ser runt om i världen. 172 HANS (M) replik: Det är precis så. Där tror jag att vi är överens. Vi bejakar marknadsekonomi. Vi bejakar demokrati och mänskliga rättigheter. Det är de tre grundelementen som skapar civiliserade och utvecklingsbara samhällen. talas det alldeles för lite om just friheten i ekonomin som en möjlighet för att också kunna lyfta de andra två elementen. Frihet i marknadsekonomi bygger på respekt människor emellan. Avtal ska hållas. Det är en mänsklig rättighet att avtal ska hållas, att man håller vad man lovar. I den demokratisatsning som regeringen gör saknar jag lite grann just ett fokus på att se till att använda marknadsekonomin som det redskap som kan lyfta dessa länder som ofta är under auktoritära regimer – höger, vänster eller ännu värre. Jag skulle vilja höra vad ni vill göra mer konkret från Socialdemokraternas sida. 173 (S) replik: Tack, , för det stora engagemanget och för de vällovliga orden, ändå, om den helt nödvändiga demokratisatsningen som en del av biståndet! Jag tror inte att vi socialdemokrater vid något enda tillfälle har varit otydliga på punkten som handlar om att en av de viktigaste faktorerna för att vända den negativa utveckling vi nu ser runt om i världen – jag nämnde flickor och kvinnor här som ett sådant exempel – naturligtvis är just att skapa tillväxt och tillgång till arbeten. Vi måste få igång ekonomierna igen i dessa länder och få ett välstånd som är möjligt att fördela. Däremot tror vi socialdemokrater också på att man till exempel behöver stärka den inriktning av biståndet som handlar om att bygga långsiktiga och stabila institutioner i dessa länder för att välståndet också ska kunna fördelas och inte rinna ut i korruption eller på andra sätt. 174 (C): Inte sedan den nordiska passunionen inrättades , när nordiska medborgare fick rätt att röra sig fritt inom utan pass och med avvecklade inre gränskontroller mellan våra länder, har den nordiska fria rörligheten varit satt ur spel som sedan covidpandemins utbrott . Gränsen mellan och har inte sedan bevakats av militär på båda sidor av gränsen. När jag efter sex långa månader av stängd finsk gräns mot fick åka till vårt finska grannsamhälle Ylitornio möttes jag av tungt beväpnad personal från det finska gränsbevakningsväsendet som granskade mina inresehandlingar. Detta blev för mig och tusentals andra gränsgångare inte bara en obehaglig, mycket overklig och nästan surrealistisk upplevelse utan framför allt en smärtsam påminnelse. Gränsen som vi inte sett sedan våra länders EU-inträde , gränsen vi inte upplevt i vår vardag, gränsen vi gjort allt för att reducera till ett streck på en karta, gränsen som vi rört oss över och jobbat gemensamt för att dra nytta av och därmed komplettera varandra på båda sidor för att hjälpas åt och lösa gemensamma behov och problem – den fanns där. Den finns där. vet alla vi tusentals svenskar i , i och längs västra mot den norska gränsen att gränsen finns där, och den kan bli stenhård. Den kan riva isär våra samhällen, våra familjer och våra liv när som helst och till synes hur länge som helst. Den ställer oss utan inkomst och möjligheter att betala räkningar och ställa mat på bordet. Det nordiska samarbetet befinner sig i en ödesstund. Det är nu det avgörs. Det är nu det står och väger. Ska samarbetet överleva den här påfrestningen och den skadade tilliten till varandra? Covidpandemins utbrott har påverkat medborgare på ett paradoxalt sätt. Det är inte bara vi gränsgångare som har tagit den nordiska fria rörligheten för given. Många är de svenskar, norrmän, danskar och finländare som förvånat sig över att länderna har gjort så olika vägval för att möta och hantera pandemin i stället för att samarbeta och hjälpas åt. Oavsett vad vi medborgare, folkvalda eller de nordiska regeringarna tycker och vill eller inte vill i det nordiska samarbetet har nämligen pandemin visat att våra medborgare räknar med ett starkt nordiskt samarbete. De har uttryckt förvåning över att samarbetet inte var djupare, inte var bredare, när krisen kom och drabbade våra länder. Att medborgare faktiskt räknar med ett nordiskt samarbete, inte bara när allt rullar på utan faktiskt också när det krisar, är det som fyller mig som nordisk centerpolitiker med mest framtidshopp när nu decennier av samarbete och konkret resultat tyvärr äventyras. Medborgarnas förväntningar på ett nordiskt samarbete är berättigade och kallar oss som nationella och nordiska beslutsfattare till handling och beslutsamhet. Uppgiften framför oss har kanske aldrig varit större. Vi måste återupprätta förtroendet för det nordiska samarbetet liksom samarbete med våra goda grannar i de baltiska länderna. Det räcker dock inte med att återupprätta förtroendet, något som kommer att bli nog så utmanande i våra gränsområden. Redan innan pandemin drabbade oss stod det klart att vi måste blåsa nytt liv och skapa ny energi, ny glöd, i det nordiska samarbetet – åtminstone om vi vill gå i takt med våra medborgares förväntningar. Den senaste större enkätundersökningen, som omfattade 3 000 nordbor, visade att de nordiska invånarna tycker att samarbetet är viktigt. De två viktigaste grunderna för samarbetet anses vara gemensamma värderingar och likartade samhällssystem, medan kulturella likheter och språklig förståelse faktiskt har mindre betydelse. Några av de mest centrala nordiska värderingarna, som yttrandefrihet, alla människors lika rätt och värde och öppna och demokratiska processer, har under de senaste årens utveckling i omvärlden hotats och satts under stark press. När medborgare gör sina röster hörda lyfter de fram vår värderingsgemenskap och behovet av att hävda den i en omvärld där dessa värderingar pressas tillbaka. Värderingar som berör demokrati, transparens och människovärde står sig starka hos befolkning. När vi betraktar hur våra länder hanterat pandemin är det slående hur själva kärnan i medborgarnas förväntningar på nordiska nyttor som samarbetet ska leverera tyvärr är just det som drabbats av frånvaron av gemensam krishantering och proaktiv samordning mellan länderna och regeringarna. Vi måste nu lämna det förflutna bakom oss, där de som vill minst med det nordiska samarbetet i praktiken bestämmer mest. Vi behöver nu ta krafttag för att förnya och utveckla samarbetet för att rädda det som räddas kan. Vi behöver intensifiera och utveckla arbetet med att riva fler gränshinder eftersom vi under pandemin tyvärr fått ännu fler. Vi behöver utveckla vår samhällsberedskap och skaffa oss en gemensam krishanteringsförmåga. Vi behöver utveckla den gränsöverskridande mobiliteten, rörligheten och kommunikationerna över gränserna. Vi behöver utveckla och fördjupa vårt försvars- och säkerhetssamarbete. Tillsammans är vi starkare. Tillsammans kan och ska vi göra skillnad. 175 (V): som firar av demokrati ser vi hur det globala utrymmet för demokrati minskar och hur de mänskliga rättigheterna kränks i ett stort antal länder. Vi ser det i vårt närområde, som i , och , men vi ser det även i länder som exempelvis , och . Den rådande pandemin har ytterligare förvärrat situationen. I den här allvarliga situationen måste anstränga sig ytterligare för att återigen bli en självständig och oberoende röst i världen för demokrati, mänskliga rättigheter, fred och nedrustning. Vi har ett utmärkt tillfälle nu när leder . I kränks systematiskt grundläggande demokratiska rättigheter som yttrandefrihet, organisationsfrihet och mötesfrihet i den stenhårda diktaturen. I infördes den så kallade säkerhetsskyddslagen, som blev slutet såväl för demokratin och yttrandefriheten som för principen ett land, två system. Den kinesiska regimens övergrepp och kränkningar drabbar hela det kinesiska samhället, men de etniska och religiösa minoriteterna samt falungongaktivister blir särskilt utsatta. Det finns tydliga bevis för att mänskliga organ från samvetsfångar använts vid transplantationer. Tusentals uigurer har tvångsförflyttats till koncentrationsliknande omskolningsläger och slavarbete. Tortyr används systematiskt. är nu på väg att bli ett nytt , ett nytt Xinjiang. Den kinesiska regimens politik går ut på att försöka utrota det mongoliska språket och de mongoliska traditionerna helt. De som protesterar trakasseras, förföljs och fängslas. Det är mot den bakgrunden anmärkningsvärt att hotar att utvisa asylsökande från detta område till ett tämligen säkert fängelsestraff. borde i stället agera med kraft i EU för att införa sanktioner mot . Företag som investerar i exempelvis måste också ta ansvar för de mänskliga rättigheterna. Det är bra att det pågår en process runt detta i EU, men skulle redan nu kunna tillsätta en utredning om hur en lag om företagande och mänskliga rättigheter kan integreras i rättssystem. I fortsätter Erdoğan sin maktfullkomliga politik, och situationen har ytterligare förvärrats under pandemin. Utrymmet för oppositionen och det civila samhället krymper alltmer. Trakasserierna mot den kurdiska befolkningen fortsätter, och fortfarande sitter ett stort antal politiker, journalister och oppositionella i fängelse – inklusive den tidigare partiledaren för det demokratiska , Selahattin Demirtaş. Kvinnorna har drabbats särskilt hårt, och våldet mot kvinnor har under pandemin ökat både i hemmet och i samhället. Det är viktigt att omvärlden ser vad som sker i och protesterar mot övergreppen. kan spela en viktig roll här. Det är också viktigt att vi fortsätter att stödja alla de demokratiska krafter som fortfarande kämpar för demokrati och mänskliga rättigheter i . Vi får heller aldrig glömma bort att protestera mot illegala ockupation av , mot de illegala bosättningarna och mot att palestinska barn godtyckligt fängslas och trakasseras. måste stå upp för en fredlig tvåstatslösning och stödja de krafter som kämpar mot våldet och för demokratin i regionen. Slutligen vill jag prata om det ockuperade . Situationen har förändrats dramatiskt sedan jag stod här ; då hoppades västsaharierna fortfarande på FN och på att en fredlig lösning på den långa konflikten skulle komma till stånd. Vapenvilan är nu bruten. Den bakomliggande orsaken till krigsutbrottet är att har byggt en väg genom buffertzonen i söder, helt i strid mot tidigare ingångna avtal – en väg som i huvudsak används av ockupationsmakten för att föra ut stulna råvaror ur det ockuperade . Vapenvilan kom till stånd efter att parterna kommit överens om att hålla en folkomröstning om självständighet. Det är en folkomröstning som fortfarande inte har ägt rum. måste nu öka trycket på FN för att folkomröstningen ska komma till stånd, för det är den enda lösningen på den här konflikten.