prot · H809106 · 2021-04-13 00:00:00 — Jag tror att vi är många, och inte bara i , som ser att dagens elmarknadsmodell inte i alla delar räcker till för att alltid få nödvändig elproduktion på plats. Det behöver ske reformer efter hand. Då är frågan: Vad är regeringens svar för att kunna säkra produktion? Vi har historiskt haft överskott i norra . Många tänker: Löser vi bara överföringen till syd så löser sig problem. Men vi kan se en fantastisk utveckling i norra , inte minst med industrins omställning och utveckling. Inte minst det sätter ljuset på att mer måste göras politiskt för att säkra produktionen i . 10 Statsrådet (S): Tack, , för frågorna, som jag i allt väsentligt svarade på i det tidigare anförandet. Låt mig bara klara ut vad som hände ! Det var tre saker som egentligen samvarierade. Vi hade en pandemi som gjorde att efterfrågan på el sjönk och därmed priserna. förlängdes revisionstiderna för kärnkraften med väldigt kort varsel. Vi fick alltså lägre tillgång till kärnkraftsel än vad ägaren hade anmält. Det gjorde att det blev olönsamt att driva kärnkraften vidare i , och därför valde man att stänga av den. Därför upphandlades stödtjänster av i det här fallet kärnkraftsindustrin så att kärnkraften kunde köras vidare, trots att det inte var ekonomiskt lönsamt på marknaden. Jag gör ingen annan bedömning av läget än vad och övriga aktörer gör. Jag vill ändå passa på att säga att jag i grunden delar syn på energibehovet framöver. Jag tror att vi måste ta höjd för en fördubbling av elkonsumtionen i och därmed en fördubbling av elproduktionen i . Även om vi ska ha en hög grad av energieffektivisering tror jag, kanske likt vad hoppas på, att vi kommer att få en kraftigt ökad elektrifiering, något som krävs för att klara klimathotet. Vi behöver byta ut de fossila drivmedlen i vår bilpark mot biodrivmedel och mot elektricitet. Där sker ju en kraftig energieffektivisering. Vi behöver byta ut det fossila innehållet i vår stålproduktion och bli världens första nation som kan tillverka stål utan kol. Vi behöver, i den mån det går, trycka ut de fossila ämnena ur cementproduktionen och i övrigt lagra koldioxiden och därmed få en koldioxidfri cementproduktion. Allt detta kräver el. Vi behöver alltså ta höjd för en fördubbling av elproduktionen. Vi behöver tredubbla investeringarna i transmissionsnät i överföringskapacitet, och vi behöver halvera tillståndstiderna för att bygga nya elnät. Det är också bakgrunden till att jag tillsatte en elektrifieringsstrategi som har jobbat brett tillsammans med näringslivets alla olika aktörer och där jag upplever att man i grunden är överens om tagen och målformuleringarna framåt, och jag kan bara beklaga att vi på den politiska sidan inte kan visa upp samma enighet som näringslivet, facket och andra organisationer i kan visa upp på sin sida. Elinvesteringar rör ju de kommande 30–50 åren, och ju mer osäkerhet vi kan förhindra i det politiska systemet, desto större chans är det att vi får dessa investeringar på plats och att investerarna kan vara trygga. Därför beklagar jag att tillsammans med valde att lämna energiöverenskommelsen, där vi kunde föra de här samtalen och bli överens om viktiga punkter för vägen framåt. hoppas jag naturligtvis att parti ändå ska kunna sluta upp kring det vi kommer överens om med svenskt näringsliv. Men visst hade det varit mycket bättre för om och hade kunnat vara med, både när det gäller att ta ansvar och att utforma politiken framåt. 11 (M): Möjligheterna, om vi börjar med dem, är ju enormt stora för framåt. Vi kan till exempel titta på vilken boom det verkligen är för hybrider och elfordon. Om vi tittar på investeringsviljan i näringslivet brett och inte minst i industrin är det alldeles fantastiskt. avfolkningsbygder är inflyttningsbygder. Miljardbelopp investeras, och varje bolag av rang har på sin agenda hur man så snabbt som möjligt ska byta från någonting fossilt till någonting fossilfritt. En gemensam nämnare i allt detta är att man sätter sin tillit till att vi ska ha det fungerande el- och energisystem där historiskt sett har haft det väldigt bra. Inte minst kan vi se att vi än har stora miljöfördelar. En vanlig dag kan ju utsläppen i grannländer som , och vara både fem, tio och femton gånger så stora som i . Jag tycker dock att man ska vara ärlig gällande ett antal problem och utmaningar. Förra sommarens aktiviteter, när fick handla upp och säkra funktionen i , inte för elenergin utan för stabiliteten eller på ren svenska för att systemet över huvud taget skulle funka, väcker allvarliga frågor. Det är också naturligtvis ytterst ett politiskt ansvar att detta ska fungera. Det är inte bara som väcker sådana här frågor, utan jag skulle säga att även några av de främsta experterna vi har i pekar på att det nu finns helt andra utmaningar och krav kring att faktiskt få elsystemet i synnerhet i att fungera. Frågar man , som egentligen driver och kör elsystemet, säger de ju själva att det krävs mycket mer handpåläggning både manuellt och med automatiska funktioner för att stabilisera systemet och att allt blir alltmer komplext. Det är i ljuset av detta, fru talman, som man ska se ett antal av de frågor som jag har ställt om vad regeringen kan göra för att öka marginalerna. Vi kan se att det inte har tagits några initiativ för att öka marginalerna i efter stängningen av . Det andra handlar egentligen om hur man ska tillgängliggöra och nyttja hela kapaciteten på stamnätsledningar i . Jag önskar, efter 22 eller 23 förseningar, att Sydvästlänken ska komma på plats. Men vi kan också konstatera att om den, när den väl kommer på plats, bara kan nyttjas till två tredjedelar är det inte särskilt önskvärt ur energipolitisk synvinkel, utan det måste man hantera längre fram. Vi kan också se att man inte kommer att kunna överföra all elektricitet från norr till söder, helt enkelt därför att det finns tekniska begränsningar i systemen. Det här måste hanteras på något sätt, bortom den publika diskussionen om kraftvärme, kärnkraft, vindkraft och vad det kan vara. Jag tycker att regeringen har pekat ut ett antal viktiga frågor och ambitioner när det gäller handläggningstider för elnät, och jag välkomnar verkligen att statsrådet nu pratar om en ökad elanvändning. Det jag däremot har kritik mot är tre saker gällande de initiativ som energiministern tar just . Det ena är att det saknas en bredare politisk förankring i det hela. Det handlar egentligen inte om den tidigare energiuppgörelsen, utan vi pratar om att en 30-procentsregering för stunden för den här energipolitiska diskussionen utan att ha förankrat någonting i . Det andra är att man ännu inte har gjort några avdömningar eller viktat mellan samhällsintressen som förnybart mot fossilfritt eller vattenkraftens lokala påverkan mot det globala. Det tredje och kanske allra främsta är att visioner och strategier måste omvandlas i politiska förslag som kan landa i för beslut. Där ser vi alldeles för lite aktivitet från regeringens sida, i synnerhet när det gäller en större reform av elmarknad och elnätsreglering. 12 Statsrådet (S): Det görs ett antal saker även i . Vi ska bygga elledningar , förutom Sydvästlänken som jag delar förhoppning om. Hoppet är det sista som överger människan. Vi har gett uppdrag till om stödtjänster. Det är en kraftigt ökande marknad; vi är väl uppe i ett antal miljarder kronor där. Jag tror också att det behövs en ökad lokal elproduktion, oavsett om det är havsbaserad vindkraft, kraftvärme eller något annat kraftslag. Jag tror också att kärnkraften kommer att ha en viktig roll inom överskådlig tid i det svenska kraftsystemet. Hur det kommer att se ut avgörs dock ytterst av kärnkraftens konkurrenskraft och därmed också av elpriset. Jag delar också över att det inte finns en energiöverenskommelse att göra den politiska förankringen i. Därför har vi, i och med att och valde att hoppa av dessa samtal, i stället valt att samla det breda samhällsintresset och där försöka bli överens om vägen framåt. Jag hoppas och tror att det finns ett brett stöd i för det som vi, svenskt näringsliv, svensk industri, kemiindustri och energiproducenter har kommit överens om. Vi har fört politiska samtal även i det här arbetet tillsammans med och övriga partier. Vi hade ju önskat att vi kunde göra det inom ramen för en bred energiöverenskommelse. Det tror jag hade varit bra för och för den gröna omställningen. Dörren är dock inte igenspikad på . Skulle det finnas en förnyad vilja från , eller något annat av partier har vi inget emot att föra de samtalen vidare. Jag tror som sagt att det vore en styrka för . Jag tror inte att man ska låta den tidigare kärnkraftsdebatten stå i vägen för gröna omställning framåt. Det stämmer nog, som säger, att det egentligen kan finnas politiska konflikter när det gäller varje energislag. Och det finns fördelar och nackdelar med varje energislag. Vi från den politiska sidan ska försöka undanröja så många hinder och svårigheter som möjligt för de olika energislagen att expandera. Sedan tror jag att det är teknikutvecklingen och marknadsutvecklingen som måste avgöra vilka energislag som det blir och hur energimixen ser ut. Sedan är det mitt och politiska uppdrag, och kanske framför allt Svenska kraftnäts uppdrag, att se till att vi har ett energisystem som klarar en marknadsdriven utveckling. Jag vill så att säga i den meningen inte sätta den politiska styråran framför marknadsutvecklingen och snarare göra det ena beroende av det andra. Däremot, och där kanske håller med mig i än högre grad, måste vi hålla koll på utvecklingen så att inte den marknadsmässiga logiken ställer sig i vägen för den samhällsekonomiska logiken. Det gröna elsystem som vi ser framåt för att klara klimatomställningen ska också vara det kostnadseffektivaste i samhällsekonomisk och systemmässig mening, för vi ska slå vakt om den starka konkurrensfördel som låga energipriser innebär för svensk industri. 13 (M): Ska man ta tag i en del av problemen och utmaningarna på kort sikt, men också en del av frågorna på lite , måste vi ha ett tydligt reformtempo. Vi kan gärna föra dialog med partier. Det har vi gjort i och landat i flera viktiga energipolitiska reformer. Man kan bara titta på . var det en kämpig situation i och . Då såg vi till att samla en majoritet här i för att detta skulle utvärderas, så att vi verkligen kunde lära oss vad som gick bra och vad som gick mindre bra för att undvika sådana situationer. Och vi såg till att regeringen utvärderade detta. Vi är beredda att fortsätta att ta den typen av initiativ. Det som jag ser framför mig är att vi måste göra en reformering av elnätsregleringen. Då är det nästa reglerperiod som börjar . Det är verkligen bråttom och synd att regeringen inte har tillsatt någon form av utredning. Risken är att man försitter chansen att få en bättre nätreglering med rimligare priser på plats till nästa period. Det behövs också en annan reformering av elmarknaden, där vi tydliggör ett planeringsmål för en dubblerad elanvändning, där vi tydliggör leveranssäkerheten som man kan förvänta sig som kund – som företagare eller hushåll – där vi pekar ut ett ansvar för detta och där vi tar in stödtjänster och flera andra saker. Även sådant behöver utredas och fattas beslut om i framöver. Men jag tror också att vi måste ha blicken på det som kommer framåt denna sommar och tiden därefter. De som kan detta med elsystem pekar på att det blir alltmer utmanande att få det att fungera tekniskt sett och att det även i dessa delar krävs reformer för att säkerställa att lever upp till EU-regler och att det tas initiativ så att man som hushåll och företagare också fortsatt kan räkna med en trygg tillgång till elenergi som så länge har varit den stora konkurrensfördelen för . 14 Statsrådet (S): Det må vara så att vi inte är överens om något kommatecken och kanske om någon mening. Men vi verkar vara väldigt överens om den långsiktiga utvecklingen. Det tror jag gäller mitt och parti, och det tror jag gäller för en stor del av svensk politik och riksdag. Efter de samtal som regeringen för verkar det som att det finns en stor enighet och en stor vilja till framåtdrift i det svenska näringslivet. Det ger inte minst investeringstakten och den gröna omställningen bevis på. Då kvarstår frågan varför vi inte tar dessa för näringslivet helt centrala frågor vidare när det gäller långsiktigheten och gör politiska överenskommelser om dem framåt på det sätt som vi har gjort och som har förmått. Jag är den förste att beklaga det. Den dagordning som läste upp om saker att ta tag i låter som högläsning ur regeringens propositionsförteckning eller regeringsförklaring. Det har vi redan gett uppdrag om. Kortare tillståndstider kommer det , efter lagrådsremiss, en proposition om. Så kan man fortsätta. Jag hade önskat att vi hade kunnat ta ett steg till för . Precis som med Sydvästlänken är hoppet det sista som överger människan. Och jag fortsätter därmed att hoppas, även om jag planerar för att det kanske inte blir så. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2020/21:552 om en hållbar återstart av kollektivtrafiken 15 Infrastrukturminister (S): har frågat mig om jag avser att höja elbusspremien samt vilka ytterligare åtgärder jag avser att vidta för att underlätta en hållbar återstart av svensk kollektivtrafik. Den pågående pandemin ställer stora krav på att kollektivtrafiken bedrivs på ett säkert sätt för att undvika smittspridning. Turtäthet och kapacitet måste upprätthållas för att minska risken för trängsel. Därför har regeringen riktat ett särskilt stöd på totalt till kollektivtrafiken. Regeringen är också noga med att de skattemedel som avsätts för kollektivtrafik under coronapandemin kommer ut i verksamheterna. Därför innehåller förslaget till fördelning av stödet en justering av ersättningen utifrån hur trafikutbudet av buss- och tågtrafik har upprätthållits . Det riktade stödet till kollektivtrafiken tillsammans med de stora generella statsbidrag som lämnas under pandemin innebär att även dessa kan fördelas av regionerna för en hållbar återstart av kollektivtrafiken. lyfter fram även elbusspremien som en möjlighet för att stärka svensk kollektivtrafik. Jag vill först konstatera att elbusspremien har främjat elbussar på marknaden och på så sätt minskat kollektivtrafikens klimatpåverkan. Premien har utgjort ett marknadsintroduktionsstöd och börjar nu att fasas ut efter att den uppnått sitt syfte. Avslutningsvis vill jag understryka att klimatet är en av de viktigaste frågor vi har att hantera i samhället. Om vi ska klara och våra högt ställda nationella klimatmål måste transportsektorn ställa om, och kollektivtrafiken har en viktig roll i det arbetet. 16 (V): Jag tackar infrastrukturministern för svaret på min interpellation. Vi är nog båda överens om att svensk kollektivtrafik nu i och med pandemin befinner sig i en väldigt ansträngd situation. Ungefär hälften av resandeunderlaget har försvunnit. Därför är det helt avgörande för en hållbar återstart av svensk kollektivtrafik att vi kan gå in med fortsatta stöd från staten till svensk kollektivtrafik. Jag välkomnar de som regeringen har aviserat. Det är bra, men det är tyvärr inte tillräckligt för att kompensera den kollektivtrafik som körs i för de stora fall i biljettintäkter som man har upplevt och fortsätter att uppleva under pandemin. I rullar det ungefär 14 000 bussar i linjetrafik, till största delen – 10 000 bussar – i den regionala kollektivtrafiken. Det är helt avgörande vilket drivmedel de här bussarna går på. går många bussar på förnybara drivmedel – på biogas eller någon form av förnybar diesel. Men det går inte att komma ifrån att ifall vi skulle kunna få en stor andel av de här bussarna att i stället gå på el finns det enormt stora fördelar. Då blir utsläppen helt och hållet noll, både växthusgasutsläpp och lokala utsläpp. Vi minskar bullret. Vi minskar skakningar i bussarna, vilket ger mycket bättre komfort för bussförarna och för resenärerna. Därför tycker jag att den elbusspremie som vi haft i har varit väldigt bra. Den har tyvärr varit för låg, men tanken med den har varit väldigt god. Dessvärre har regeringen sänkt elbusspremien . Det tycker jag var en dålig åtgärd. Det innebär att man nu bara kan få utbetalt av det belopp som en elbuss kostar. Det innebär också ett maxbelopp på per sökande. Totalt är nu avsatta i regeringens budget för direkt stöd till elbussar – mindre pengar . När jag senast kollade hos fanns det 48 ansökningar på rad om stöd från den här elbusspremien. Totalt ansöker man om . Det är väldigt mycket pengar, men tyvärr finns inte motsvarande summa i regeringens budget. Jag tycker att det är viktigt att höja elbusspremien, inte fasa ut den. Därför, fru talman, blir jag väldigt oroad över svar till mig. säger att ”premien har utgjort ett marknadsintroduktionsstöd och började fasas ut efter att den uppnått sitt syfte”. Men, fru talman, det är ju nu det börjar. kommer en stor del av de 14 000 bussar som finns i att förnyas. Man kommer att köpa nya bussar. Då borde vi väl ha ett riktat stöd som verkligen främjar att det köps in så många elbussar som möjligt. Jag vill verkligen veta av ministern om jag kanske har förstått honom fel. Menar regeringen att man ska fasa ut elbusspremien i då vi i stället borde höja den? 17 Infrastrukturminister (S): Jag tror att och jag är ganska överens om ambitionen att ska bli världens första fossilfria välfärdsland. Här har både regeringen och en progressiv och bra politik för att vi ska ställa om. Dessutom brinner vi båda av engagemang för kollektivtrafiken, både för att den ska finnas där för alla som inte har egen bil och måste kunna ta sig till jobb eller andra aktiviteter och för att den gemensamma investering som kollektivtrafik innebär ska skapa möjligheter för mobilitet, för rörlighet. Självklart ska den vara hållbar. Det är därför de som ansvarar för kollektivtrafiken nu ser till att i ökad takt ställa om med biogasbussar och elbussar. Det är deras ansvar. Staten hjälper till. På samma sätt som att vi under pandemin skjutit till i generella statsbidrag till kollektivtrafiken – det är för övrigt lika mycket som överskottet i – är det en tydlig signal om att staten hjälper till men att huvudansvaret ligger hos kommuner och regioner. Överskottet är , tror jag, eftersom vi tillskjutit så mycket medel. Och nog är det så att de kan användas för att upprätthålla volymen inom kollektivtrafiken, vilket är viktigt, och inte för att skapa utrymme för skattesänkningar eller på annat sätt inte bidra till att göra kollektivtrafiken säker. Det är skälet till att vi nu ändrat förordningen och är tydliga med att om vi ska ge stöd från statens sida till regionernas ansvar för kollektivtrafiken, ja, då vill vi veta att pengarna går till att upprätthålla volymen och se till att man kan åka säkert i kollektivtrafiken. Sedan är det naturligtvis viktigt att vi också hjälper till i omställningsarbetet, och det gör vi generellt. Elbusspremien är bara ett exempel. Jag leder ju arbete, och det är en ganska omfattande satsning vi gör från statens sida i att bygga ut laddinfrastrukturen där vi inte minst med hjälp av stadsmiljöavtalen har gjort omfattande insatser just för att hjälpa kommuner och regioner. Jag tror att det som håller på att ske nu är att vi hjälpt till att bygga ut förutsättningarna för elektrifiering av till exempel kollektivtrafiken. Det är investering i två nya laddstationer för elbussar på linje 6 i . Det är byggnation av två laddplatser för elbussar i , och det är elbusskoncept i . Vi har införandet av infrastrukturåtgärder för elbussar i . har en bussgata för elbuss. Det är så vi arbetar – vi introducerar. Det här är en viktig introduktion, där vi nu ser att elbussproduktionen är på gång och efterfrågan är stor, men vi måste fundera över vad som är statens del i detta. Vi vidgar ju det här stödet till att också vara en introduktion för lastbilar och för arbetsmaskiner, för det som vi måste få till stånd är en minskning av de totala utsläppen från hela transportsektorn. Där står busstrafiken för en del, men det gör också lastbilstrafiken och arbetsfordon. Därför är den elektrifiering som pågår så otroligt viktig. Kan vi med se till att öka och påskynda marknadsintroduktionen ska vi använda det instrumentet, men det ska inte förväxlas med långvarig subventionering av inköp som huvudmännen ändå ansvarar för. Jag hoppas att det inte är det ser framför sig, att man ska subventionera inköpen av bussar eller andra fordon, för då har vi ju faktiskt ändrat ansvarsfördelningen mellan region och stat för kollektivtrafiken. Huvudansvaret ligger hos regionerna, men staten hjälper till och påskyndar utvecklingen inte minst av elektrifiering. 18 (V): Jag tycker att det var ett belysande svar från ministern. Först säger ministern att både jag och han och våra respektive partier är ganska överens om vikten av att ställa om och nå våra klimatmål och av att rädda kollektivtrafiken i den pandemi som vi befinner oss i just . Det är vi överens om. Men vi är nog inte riktigt överens om lösningarna eller om hur långt vi anser att politikens ansvar går. Jag tycker till exempel att det är lite märkligt att regeringen har en elbusspremie, ett investeringsstöd, för att köpa in elfordon till kollektivtrafik och övrig linjetrafik, men säger att man är nöjd med den och att den har börjat spela ut sin roll. Men, , det är ju nu det börjar. Vi har 14 000 bussar i det här landet, och nästan alla kommer att behöva ersättas med andra fordon . Då ska vi också nå vårt klimatmål om att minska utsläppen från transportsektorn . Är infrastrukturministern verkligen nöjd med att vi har några hundra elbussfordon som rullar i kollektivtrafiken i ? Det är jättebra med de satsningar som har gjorts, men han kan väl inte tycka att det är tillräckligt? Det är ju nu de stora investeringarna ska göras, och ifall man då sänker investeringsstödet till att köpa in elfordon till kollektivtrafiken sänder det helt motsatta signaler mot vad vi borde vilja göra. Låt mig ta ett exempel. har köpt in 145 nya elbussar. har tillverkat dem i , och körs var tredje busslinje i på el. Det är fantastiskt. Jag tror att det är norra största elbussatsning. får nu för den här satsningen, mycket mindre än man väntade sig, för och hans regering har ändrat villkoren för elbusspremien. De har minskat den så att man kan få max och dragit ned hela premien totalt sett. Det här tycker jag sänder helt fel signaler, fru talman, så jag vill fråga infrastrukturministern om han anser att de som finns att söka som elbusspremie verkligen är tillräckligt för att vi ska kunna göra den stora omställning av kollektivtrafiken som vi behöver göra och överlag ge kollektivtrafiken det extra stöd som den behöver nu när svensk ekonomi ska återstartas. Jag vill påminna ministern om att det nu finns 48 ansökningar om stöd till inköp av elbussar hos . Totalt handlar det om . Ministern kan väl då inte anse att 80 miljoner räcker, eller är det verkligen så? Avslutningsvis skulle jag vilja kommentera det överskott som ministern säger finns hos våra regioner. Det är sant att detta finns, men tror verkligen inte ministern att det överskottet kommer att användas till att beta av den stora vårdskuld som har byggts upp under pandemin och till att återuppbygga kollektivtrafiken överlag? Jag är väldigt rädd för att dessa pengar inte kommer att vara tillräckliga för att köpa in de nya klimatsmarta elfordon som i alla fall jag hoppas kan rulla i allt större utsträckning i kollektivtrafiken. Tror ministern att detta räcker? 19 Infrastrukturminister (S): Tack, , för engagemanget! Jag är allvarligt oroad över att inte alla regionledningar kommer att använda de generösa statsbidrag vi har för att utveckla kollektivtrafiken.