prot · H90944 · 2021-12-13 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Meddelande om särskild debatt om de höga elpriserna i Tjänstgörande ålderspresidenten meddelade att på begäran av partigrupp skulle en särskild debatt om de höga elpriserna i anordnas . Från regeringen skulle statsrådet (S) delta. Den inkomna skrivelsen hade följande lydelse: begär särskild debatt om de höga elpriserna i elpriser slår rekord, och ännu är vi inte inne i den kallaste årstiden. Utvecklingen innebär kraftigt ökade kostnader för elkunder. Först i men även i de norra delarna. Historiskt har näringsliv haft en viktig konkurrensfördel genom stabila och låga elpriser, det har varit en mycket hög leveranssäkerhet och detta har tjänat väl. är läget annorlunda. har elpriset i varit , vilket är högre än 2020. För en villaägare innebär det ca i ökade kostnader. låg timpriset ofta på . var priset högre jämfört med föregående år. I norra var skillnaden . Utfasningen av kärnkraften har skapat en sårbarhet som blir alltmer uppenbar. allt större beroende av volatila energikällor – i första hand vindkraft – är allvarligt och det måste vidtas åtgärder för att återfå en grundstabilitet i systemet. I grund och botten består problemet i att regeringen vägrar att låta kärnkraften vara en långsiktig och stabil leverantör av fossilfri el och som pekar ut en färdriktning där den ska vara kvar även efter 2040. De avvecklade reaktorerna har inneburit en påtaglig negativ effekt på elförsörjningen. begär därför att anordnar en särskild debatt om regeringens hantering av energiförsörjningen, särskilt rörande elpriserna, de bakomliggande orsakerna till utvecklingen, samt vilka åtgärder som bör vidtas. § 3 Anmälan om fördröjt svar på interpellation Följande skrivelse hade kommit in: Interpellation 2021/22:159 Interpellation 2021/22:159 Skatten på begagnad elektronik av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. § 4 Ärende för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2021/22:4340 till trafikutskottet § 5 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2021/22:FiU35 En möjlighet för vissa försäkringsföreningar att tillämpa anpassade rörelseregler 2021/22:UbU1 Utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2021/22:MJU1 Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård 2021/22:NU1 Utgiftsområde 24 Näringsliv § 6 Riskskatt för kreditinstitut betänkande 2021/22:SkU11 Riskskatt för kreditinstitut (prop. 2021/22:26) 1 (S): införs en särskild skatt på finanssektorn med 5 miljarder. Den ökas sedan med ytterligare 1 miljard 2023. Förslaget innebär att riskskatten ska betalas av svenska och utländska kreditinstitut som har skulder . För ska samtliga skulder beaktas, även skulder hänförliga till en filial i ett annat land. För utländska kreditinstitut avgörs skattskyldigheten mot bakgrund av skulderna i den svenska verksamheten. Beskattningsunderlaget utgörs av skulderna, och skattesatsen föreslås uppgå till från . Erfarenheterna i och många andra länder har visat att kriser i det finansiella systemet ofta leder till stora direkta och indirekta kostnader för samhället. De direkta kostnaderna utgörs bland annat av statens kostnader för att säkra den finansiella stabiliteten i en kris till exempel genom att täcka förluster med skattemedel och bidra med nytt kapital i banker i syfte att minska risken för att krisen ska sprida sig i ekonomin. De indirekta kostnaderna uppstår när den ekonomiska konjunkturen viker som en följd av den finansiella krisen. Bakåt i tiden har skattebetalarna fått gå in med stora belopp för att rädda banker. Det var problem 2008 och även som sagt under den kända krisen . Efterdyningarna av en finansiell kris präglas i många fall av utdragna perioder av minskad produktion och lägre sysselsättning. Tillväxten i ekonomin faller när efterfrågan på konsumtion och investeringar minskar. ökar arbetslösheten, de offentliga finanserna försämras och den offentliga sektorns skuldsättning ökar. Genom att införa en bankskatt är de stora bankerna med och täcker de kostnader för samhället som en finansiell kris riskerar att föra med sig. Bankerna ska självklart vara med och betala. är som vanligt för skattesänkningar. Så var det också när satt i regeringsställning. De struntade i att utbilda de poliser som samhället nu skriker efter. vill de lägga mer pengar på bankägarna än på rättsväsendet. Det handlar om . Det är inga småsummor precis. Man säger att bankskatten är en särbeskattning som det inte finns skäliga motiv att införa. inför man i sitt budgetförslag en så kallad funkisskatt som skapar en skatteklyfta mellan löntagare och dem som har sjuk- och aktivitetsersättning, på samma sätt som man tidigare skapade en skatteklyfta mellan löntagare och pensionärer. Det är ett svek mot personer med funktionsnedsättning, och det är verkligen en omvänd . Det är rimligt att storbankerna är med och betalar. De har en central roll i den svenska ekonomin, och om det stökar till sig rejält får det verkligen stora konsekvenser. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. Jag yrkar också bifall till de tre tillkännagivandena, som innebär följande: Regeringen ska återkomma till med ett förslag som träder i kraft och som undantar Kommuninvest från riskskatt för kreditinstitut samt återkomma med förslag på kompensation till kommun- och regionsektorn för ökade kostnader för riskskatten. Regeringen ska utreda möjligheten att ändra lagen så att skatten inte drabbar lokalt förankrad bankverksamhet. Regeringen ska följa utvecklingen så att konkurrensen inte snedvrids mellan svenska och utländska banker. 2 (M): avslöjar det sagda ordet den ofärdigtänkta tanken. Vi lyssnade precis på Socialdemokraterna, som här i talarstolen argumenterade för införandet av den här skatten. Det är fråga om en rätt bedrövlig och sorglig tanke. Först konstaterade att bankerna ska betala. Okej – det tror jag att många kan ställa upp på. De stora, rika bankerna ska betala. Men bara en minut senare i samma anförande konstaterade att staten ska kompensera kommunerna för de ökade kostnaderna för skatten. Då börjar man ju fundera: Vem är det som betalar skatten egentligen? Om man i första andetaget säger att det är bankerna som ska betala skatten och i nästa sekund säger att staten måste kompensera kommunerna för de ökade kostnaderna har man visat att man antingen ljuger på den första punkten, inte har fog för det man säger på den andra punkten eller över huvud taget inte har förstått sakfrågan. Det kan inte vara på något annat än ett av de tre sätten. Det här är allvarligt, för vi pratar om mycket pengar och för viktig verksamhet. kom jag i samspråk med ett lärarpar. Vi pratade om många olika saker, framför allt skolan men också andra politiska frågor. Lärare är ju en väldigt viktig del av vårt samhälle. Det är en yrkesgrupp som utbildar sig länge, sliter hårt, tar hand om våra barn och lär våra barn och unga kunskaper som de själva behöver och som vi som samhälle behöver. Det är alltid lätt att utnämna olika yrkesgrupper till hjältar. Sanningen är väl att alla som jobbar är hjältar på sina sätt. Det finns ju inga arbetsuppgifter som samhället direkt klarar sig utan. behöver man en läkare. Soporna behöver transporteras bort, kontoret behöver vara rent, man behöver någonting att äta till lunch och så vidare. Alla som jobbar är på sitt sätt hjältar. Men, fru ålderspresident, jag tror att vi alla kan vara överens om att lärare har en alldeles särskild och viktig roll. Därför är det väldigt tråkigt att notera att Liberalerna inte deltar i debatten om den skatt man så gärna vill införa för bland annat den här akademikergruppen. Det handlar om personer som tar studielån, utbildar sig länge och sedan arbetar väldigt hårt för i sammanhanget medelmåttiga löner. Om Socialdemokraternas logik stämmer, vilket jag tror att den gör, kommer skatten att övervältras på och betalas av bankernas kunder. är det kommuner, oftast är det bolånetagare. Ett lärarpar som har lånat till sin lägenhet kommer med denna skatt att få ungefär 4 000–i höjd skatt . Det hörs dock inte ett ord från Socialdemokraterna om att de ska kompenseras från staten. Nej, de får helt enkelt betala. Kommunerna ska eventuellt få kompensation, men lärarparet ska få betala 4 000–. Som de jag pratade med konstaterade: skröts det med att vi fick i sänkt skatt . får vi alltså i höjd skatt på vårt bolån. Man behöver inte vara mattelärare för att konstatera att det är fem gånger mer. Här pratar vi alltså om en skattehöjning för alla människor som arbetar och sliter och som äger sitt boende. Det är ingen bra politik för , för att arbeta, anstränga sig, utbilda sig, äga sitt hem och ta ansvar för det är någonting positivt och någonting som borde premieras, inte beskattas och på olika sätt bestraffas. Det allvarligaste med det här förslaget, även om det är allvarligt i sig självt, är inte den höjda skatten för alla bolånetagare. Vi tycker förvisso att det är helt fel inriktning på politiken att höja skatten med 4 000–för dem som arbetar, för de betalar redan väldigt mycket i skatt. Men det allvarligaste med det här beslutet är ju att det motverkar sitt syfte. Man har döpt skatten till många olika saker över åren. Den har hetat ”bankskatt” och ”kreditskatt”, och kom man på, troligtvis i något pr-samtal i fikarummet, att man skulle vara listig och döpa om den till ”riskskatt” i stället. Problemet är att , och , samtliga remissinstanser, invänder mot eller avstyrker att skatten införs, eftersom den ökar riskerna i ekonomin. Den svenska ekonomin blir alltså mer sårbar efter att den här skatten införs. Detta beror på många olika faktorer. har varit med och drivit ut en bank ur , Nordea som lämnade med sitt huvudkontor. Med den här typen av skatter som specifikt vänder sig mot just de svenska bankerna kan det givetvis hända att fler banker lämnar landet. Det riktigt allvarliga och riskfyllda, fru ålderspresident, är dock att man skapar incitament till ett ekonomiskt beteende som gör det svårare för staten att hantera kriser. Om de allra flesta har sina bolån i ett antal banker och det inträffar en kris kan staten, likt 2008, gå in och stötta dessa banker och stabilisera systemet. Människors skulder förfaller inte. Det uppstår inte situationer som i , där människor drivs från sina hem när de inte kan betala sina räntor och skulder. Med den här skatten skapar dock regeringen ett incitament att i stället låna pengar av många små kreditinstitut som inte träffas av skatten. Man skapar också ett incitament att låna utomlands. Detta innebär att hushållen tar på sig en valutarisk, vilket är dåligt. Om det uppstår en kris och människors bolån är utspridda på hundratals eller tusentals små institut är statens möjlighet att stabilisera ekonomin mycket mindre än om man har ett mindre, begränsat antal banker som fungerar på liknande sätt. Trots att man har döpt det här till ”riskskatt” är det alltså precis tvärtom så att denna skatt försvårar möjligheten att hantera en ekonomisk kris. I stället ökar incitamenten att skapa instabilitet och ojämlikheter i ekonomin. Därför instämmer vi självklart i , och kritik mot den här skatten. Man måste också säga någonting om hur skatten har införts och kommit till bord. har som enda finansminister gjort sig känd för att ha fått kritik av för att bryta mot det finanspolitiska ramverket. Ett av första beslut som finansminister var att börja trixa med skatteredovisningen. Man slutade att redovisa sysselsättningseffekter och bedömningar av enskilda skatter. Det ska höljas i dunkel och vara ogenomskådligt för allmänheten, precis så som Socialdemokraterna vill ha skattesystemet. I det här fallet har man dock slagit någon form av rekord. Det går inte att förstå eller följa när man beslutade om den här skatten, dess storlek eller namn. Det är helt enkelt obegripligt, därför att man har gjort våld på det finanspolitiska ramverket och på de budgeteringsprinciper som finns. Kring detta har regeringen fått allvarlig kritik från många olika håll, och den är minst sagt välförtjänt. Beslutsfattandet i riksdag ska präglas av transparens, öppenhet och spårbarhet för enskilda, för journalister och för oppositionen. Så är inte fallet den här gången. Skatten lämnades också på bord utan att det var godkänt av . Det är i sig lite lustigt när man tänker på att vi har ett konkurrensregelverk i EU för att länder inte ska gynna sin egen nations företag. Här var man snarare tvungen att utreda om missgynnade sina egna företag så mycket att det inte var rimligt att genomföra den. Det säger kanske något om regeringen i många sammanhang. Skatten lades alltså på bord utan att vi visste om den var godkänd av eller inte. Inte nog med det: Regeringen har, från det att man aviserade att skatten skulle införas, haft på sig att lägga den på bord. Men man hann ändå inte få med den i budgetpropositionen. Det här är ett fifflande och ett trixande med budgetprocessen och det finanspolitiska ramverket som helt enkelt inte hör hemma i . kommer inte att delta i beslutet om propositionen, och vi kommer inte heller att delta i beslutet om de här tillkännagivandena. Den sista punkten som behöver noteras är nämligen att , dess tjänstemän och socialdemokratiska statssekreterare, har informerat om att dessa tillkännagivanden är omöjliga att uppfylla. Det går alltså inte att uppfylla dessa tillkännagivanden, vilket utskottets ledamöter är fullt informerade om. Det går inte att inom befintligt regelverk undanta Kommuninvest, för det skulle bryta mot de regler som finns. Det går helt enkelt inte. Det är omöjligt. För att sy ihop en majoritet som egentligen inte finns och trixa igenom förslaget i har man ändå valt att lägga ett sådant tillkännagivande, trots att regeringen alltså redan har meddelat att det strider mot de lagar och regler som gäller. Det går inte. Ändå väljer man att lägga fram ett beslut på bord som man på förhand vet inte går att genomföra. Regeringen kan givetvis bara svara på detta tillkännagivande med att det bryter mot regelverket och därför inte kan genomföras, precis som man har sagt till . Vad har vi då fattat för beslut här? Vi har alltså fattat ett beslut som vi på förhand vet inte går att genomföra. Är det så svensk demokrati ska fungera? 3 (S) replik: I tidningarna har man kunnat läsa att , och inledningsvis också Liberalerna satt och diskuterade och förhandlade om att få fram ett budgetalternativ som skulle tas den här hösten. Vad man kan konstatera är att man lyckades få ihop 20 miljarder av över 1 000 miljarder, alltså av den totala budgeten. Det är som vanligt, likt tidigare, en servettskiss där man inte har tagit bort inkomsten från beskattning av storbankerna. Glömde man bara det helt plötsligt, eller vad var det som hände, om nu den här skatten är så fruktansvärt förhatlig? Jag tycker att det är ganska rimligt och bra att utskottet har tagit initiativet att man ska kompensera kommunerna om det blir ökade kostnader beroende på Kommuninvest. Men det är ju inte samma sak som att man kan skippa hela förslaget om att storbankerna faktiskt ska vara med och betala sin andel. De har fått stora skattesänkningar i och med bolagsskattesänkningen. Om det nu var så att man per definition måste övervältra allt på kunderna, för det förutsätter ju , undrar jag: Varför sänkte man då inte kostnaderna för bolånekunderna när man fick så stora skattesänkningar? Min fråga till är: Varför är särbeskattning farlig när det gäller storbankerna men inte när man inför en funkisskatt, där funktionshindrade helt plötsligt ska betala mer i skatt än vad löntagarna gör? 4 (M) replik: Det var nog många som slog på tv:n tidigt och tittade på luciatågen. En del har säkert tv:n på fortfarande och sitter nu hemma lite förundrade över vad det är undrar över. Men eftersom har en replik kvar har hon möjlighet att reda ut detta för svenska folket. säger att kommunerna ska kompenseras men att storbankerna ska betala skatten. Kan reda ut vem det är som betalar skatten? Om det är storbankerna som betalar skatten – varför ska då kommunerna kompenseras? Och vidare: Om kommunerna ska kompenseras – vad händer då med dem som är de stora kunderna i banken, det vill säga alla svenskar som är bolånetagare? Den svenska bolånestocken uppgår till – 3,5−3,ungefär. Det ska täcka en skatteintäkt på 5 miljarder, och det ger en räntehöjning med . Det blir utslaget på en vanlig Stockholmsfamilj . För lärarfamiljen, som vi pratade om, blir det . Om ingen övervältring sker kommer de här personerna såklart inte att behöva betala skatten. Men Socialdemokraterna säger ju själva att det kommer att ske en övervältring eftersom man ska kompensera Kommuninvest, där landets kommuner också ska betala skatten. Det här undrar nog de som tittar på detta lite över. Vad gör och för bedömning? Är det full övervältring, eller är det till hälften? Om vi reder ut det kommer vi säkert vidare i debatten. 5 (S) replik: Vi kan konstatera att det inte blir något svar på varför man inte tog bort bolagsskatten från rambeslutet. Och varför hanterade man det totalt olika i utskottet? hanterade det på ett sätt, på ett annat sätt och på ett tredje. Det känns inte speciellt trovärdigt . När ni hade på er att sätta er ned och komma fram till ett budgetalternativ blev det 20 miljarder av över 1 000 miljarder, . Jag tycker att borde läsa vad remissinstanserna skriver, och då menar jag alla remissinstanser. till exempel, som har att bevaka konkurrensen på bland annat banksidan, säger i sitt svar att det här kan leda till ökad konkurrens inom banksektorn. Och det är ju något av det absolut viktigaste för bolånekunderna. Vi följer utvecklingen och ser hur det blir, och är väldigt välkommen att i vårpropositionen stödja förslag om mer pengar till kommunerna. Ni är själva med och inför en bankskatt; ni har ju inte tagit bort den. Jag har fortfarande inte fått svar på frågan om varför det är funktionshindrade som ska betala högre skatt än en löntagare gör. Det är precis på samma sätt som det var tidigare – att en löntagare betalade mindre skatt än en pensionär. Det tar väldigt att rätta till alla sådana här konstigheter, men kanske i alla fall kan svara på hur det är tänkt. 6 (M) replik: Socialdemokraterna och är desperata. De vet att de gör något som är dåligt för . är så desperat, fru ålderspresident, att hon vill prata om någonting helt annat. Hon vill prata om inkomstbeskattningen för privatpersoner. Där kan få ett mycket tydligt besked: tycker att det ska löna sig att arbeta. Vi skäms inte en sekund för det. Vi tycker att det är bra att människor arbetar. Med vår budget, som ju faktiskt har vunnit, får den grupp pratar om i sänkt skatt . Det är den största skattelättnaden den gruppen någonsin har fått: mer! Men vill inte prata om den skatt hon står här för att införa – den som den hårt arbetande medelklassen ska betala, enligt egen bedömning, med 4 000–i skattehöjning. Det är bortdribblat och dolt genom olika namn och trixande med det finanspolitiska ramverket. är mycket väl medveten om precis det problem jag har påtalat: Det är svårt att ta bort en skatt som inte införs. Det är hela vår kritik. Den här skatten införs inte i den här budgeten. Det finns ingen beslutspunkt i budgeten och i finansplanen om att införa denna skatt. och menar att det gjordes – okej, fast under ett annat namn, med en annan intäktsprognos och med en annan syftesbeskrivning. Det är därför vi menar att man med det här begår våld på det finanspolitiska ramverket. är medveten om detta, och det är därför hon ställer frågan. Hon vet om att det har fuskats, trixats och manipulerats med det här, och sedan försöker hon göra en retorisk fälla av det. Men, fru ålderspresident, är det så demokratin i ska fungera? Man säger bara att det här kan vi inte göra någonting åt, för det beslutade vi om med ett annat syfte och ett annat namn. är svaret skyldig till lärare och alla andra yrkesgrupper när hon nu höjer skatten med 4 000–, enligt sin egen argumentation. 7 (SD): När skatt för banker och kreditinstitut höjs eller införs går den inte obemärkt förbi. Det blir i slutänden kunderna som får betala. En av stridsfrågorna i ärendet har varit Kommuninvest, som är ett kreditinstitut som skiljer sig från andra genom att det ägs och garanteras av över 290 kommuner och regioner. Det drivs utan vinstsyfte, det har ett samhällsnyttigt uppdrag och det säkrar stabila och billiga lån till den svenska välfärden. Förslaget innebär att Kommuninvest kommer att bli föremål för den nya riskskatten. Om Kommuninvest inte undantas från förslaget riskerar detta att drabba landsbygden, och det blir i praktiken till en landsbygdsskatt. Det är de små och medelstora kommunerna på landsbygden som inte har samma möjligheter att utöva en kostnadseffektiv upplåning utan samverkan, och därmed är det just de som drabbas. Om den kommunala samverkan på finansieringsområdet missgynnas av skatten kommer kommuner i högre grad att etablera nya egna upplåningsprogram eller öka upplåningen i redan etablerade program, vilket skulle ge upphov till ökade refinansieringsrisker i kommunsektorn. Detta skulle kunna få en direkt motsatt effekt mot vad regeringen eftersträvar, eftersom skatten då i stället kan komma att höja den finansiella risken i kommunsektorn vid en finanskris. Regeringens syfte med införande av riskskatten var inte att det skulle bli till en landsbygdsskatt. Man ville i stället, som man beskriver det i propositionen, komma åt kreditinstitut som vid en finansiell kris riskerar att orsaka väsentliga indirekta kostnader för samhället. Att påföra Kommuninvest denna skatt skulle innebära att skatten enbart slår direkt mot kommunernas och regionernas räntekostnader eftersom Kommuninvest själv inte tar del av någon vinst. Således medför denna bankskatt, eller landsbygdsskatt, bara en högre kostnad för investeringar i välfärden. har Kommuninvest driftskostnader på för att kunna utföra arbetet runt om i landet. Med det här förslaget beräknas skatten uppgå och därefter öka till . Vi menar att det inte är rimligt att lägga över dessa kostnader på kommunerna, där de mindre landsbygdskommunerna förmodligen kommer att drabbas värst. Trots att detta betänkande nu innehåller ett utskottsinitiativ med ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma med förslag om att Kommuninvest ska undantas från skatten – vilket också innebär ett bifall till punkt 1 i vår följdmotion, något som i och för sig är glädjande – pekar mycket ändå på att detta kommer att bli omöjligt att genomföra i praktiken eftersom slagit fast att det skulle utgöra statsstöd och därmed strida mot fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Dessutom, fru ålderspresident, kan regeringens förslag i praktiken innebära att utländska banker som bedriver verksamhet i genom en låneförmedlare via filial eller dotterbolag kan kringgå riskskatten. Förslagets utformning innebär då att kreditinstitut som kan bedriva låneförmedling via detta upplägg snedvrider konkurrensen gentemot de som omfattas av riskskatten. Det riskerar också att öka incitamenten för de som omfattas att se över sina lånestrukturer och i större omfattning flytta verksamhet utomlands och bedriva sin låneförmedling i via filial eller dotterbolag. Av den anledningen anser vi att propositionen borde ha omformulerats så att även utländska banker som bedriver verksamhet i genom en låneförmedlare via filial eller dotterbolag omfattas av riskskatten. Om detta inte sker borde regeringen efter lagens införande utreda i vilken utsträckning utländska banker som bedriver verksamhet i på detta sätt kringgår riskskatten och då snedvrider konkurrensen på den svenska kreditmarknaden. Vad gäller hanteringen av ärendet, som har nämnts även av tidigare talare, aviserade regeringen i budgetpropositionen att en skatt på finanssektorn skulle införas med hänsyn till de samhällskostnader som kan uppkomma i händelse av en finansiell kris.