prot · H809144 · 2021-06-18 00:00:00 — Det är ju viktigt att poängtera att är det förorenade massor måste de också hanteras på ett miljö- och hälsomässigt acceptabelt sätt. Vid till exempel bergssprängningar för tunnelbana och liknande är det däremot rena material som vi pratar om. Skulle vi kunna hitta en väg för att se till att det materialet inte behöver hanteras som avfall skulle det vara alldeles utmärkt i mina ögon. Grunden är ändå att vi har ett avfallsdirektiv att förhålla oss till, och det är också det som svenska domstolar tolkar. Det är viktigt att poängtera att myndigheter inte kan ändra praxis på egen hand. Även beslut kan ju överklagas, och det är i överklagandet som man sedan slår fast en domstolspraxis. Ska den ändras måste man göra det med ett gediget underlag och med den kunskap som krävs, och det är precis det som håller på att ta fram. 18 (KD): Tack, Per , för ditt svar! Jag sa i mitt förra inlägg att jag är glad över att ska titta på andra länders erfarenheter. Jag är också glad över att regeringen har gett i uppdrag att borra i frågan om entreprenadberg utifrån en bred översyn. Jag är också lite kritisk till att man har låtit situationen gå så pass långt att vi har fått dessa uppenbara problem. Det borde inte ha behövt hända. Det är bra att regeringen är på bollen, men jag skulle önska att man hade lite mer tempo i arbetet. Tyvärr kan jag inte bara vara glad. Jag blir riktigt bekymrad när jag får ta del av den första delen av utredningen, som är ute på remiss. Det är den första av fyra delar, och den handlar om att definiera centrala begrepp. Det visar sig att i sitt förslag redan har satt ned foten och i frågan huruvida entreprenadberg kan anses utgöra biprodukt enligt bestämt sig för att de inte kan det. Jag häpnar över detta. Jag hoppas verkligen att lyssnar på remissinstanserna när de än en gång försöker lyfta fram relevanta fakta. Jag ger gärna miljöminister tipset att ta del av remissvar, som skickades in , och jag vill ge ytterligare ett lästips inför sommarens hängmatta, nämligen remissvar på promemorian Ordning och reda på avfallet, som sändes in till . Det är ett klokt och väldokumenterat dokument där man kan läsa hur nu inser hur fel hela processen har landat. De skickar in mycket viktiga och läsvärda synpunkter som jag hoppas att Per tar intryck av. Vi har inte ministerstyre i det här landet, och det vill heller ingen av oss ha. Men i slutet av dagen styrs staten ändå av regeringen, och det finns i botten en politisk vilja bakom alla beslut. Regeringen utövar sin ledning över myndigheterna genom regleringsbrev, utredningsdirektiv och inte minst en ständigt pågående myndighetsdialog. Jag räknar därför med att Per inte försitter någon chans att utifrån sin position säkra att avfallsdirektivet landar i på ett sätt som uppfyller målsättningen med detsamma och att vi snart kan få se ett tillrättaläggande av den juridiska misstolkning som har tillåtits lägga en våt filt över entreprenadberg . 19 Miljö- och klimatminister (MP): Det är väl ändå i sin ordning att påminna om varför vi har de här förslagen på bordet och därmed kan ha den här diskussionen. Vi hade inte fått svar på frågan om ordning och reda på avfallet om inte regeringen hade lagt fram förslagen och skickat ut dem på remiss. Då får vi igång den här värdefulla processen och får också in synpunkter. Vi hade inte heller haft förslag från om inte regeringen hade gett ett uppdrag till att ta fram förslag som gör att vi kan ha de här viktiga diskussionerna och också ta in inspel och idéer från näringslivet, regionerna och andra som har erfarenheter. Vi har inte heller lagt uppdragen och skickat ut förslagen av en slump, utan vi gör det för att vi har en ambition att få en avfallslagstiftning som verkligen fungerar och levererar på bästa möjliga sätt. Här har vi inte vilat på hanen; tvärtom har vi agerat när vi sett att det finns utmaningar och problem, till exempel i form av att man inte har hanterat avfall i på ett säkert sätt. Det har tyvärr varit för många situationer där oansvariga bolag har tjänat stora pengar och sedan inte hanterat avfallet på ett sätt som är rimligt utan på ett sätt som leder till skador på både miljön och människors hälsa. Det kan vi inte acceptera, och därför föreslår vi också tydliga förändringar. Vi skickar även ett uppdrag till att utvärdera avfallslagstiftningen just för att se om det går att hitta sätt att göra lättnader för till exempel stora infrastrukturprojekt. Regeringen har alltså tagit bollen, och vi har också gett den vidare till våra myndigheter. Vi måste dock ha respekt för att det är så styrs. Vi styr inte genom att en minister sitter på sin kammare och kommer på en briljant idé och genomför den, utan vi gör det genom att låta våra myndigheter och experter ta fram det underlag som behövs och som är så gediget att det håller . Jag tror inte att någon skulle tjäna på att vi gjorde en snabb förändring som sedan inte visar sig vara juridisk hållbar utan som i domstol skulle revideras än en gång. Då skulle vi hamna i samma problematik en gång till. När vi gör förändringar behöver vi faktiskt veta vad vi gör, och vi behöver veta att vi har på fötterna för att göra de förändringarna. Det är det som är regeringens ambition: att vi ska kunna göra förändringar men att det också ska vara en gedigen process med lösningar som är hållbara . 20 (KD): Tack för svaret även ! I mina öron låter det som om vi är hyfsat överens om att någonting måste göras för att vända utvecklingen så att den går åt rätt håll. Jag vill ändå skicka med tipset om svar. Man har ändå ändrat uppfattning i detta. har i sin enfald låtit sätta en praxis som inte kommer till nytta över huvud taget. Det finns inga rättsfall inom EU som styrker tolkning av direktivet – utan tvärtom. De rättsfall i där det har dömts till entreprenadbergets nackdel bottnar i tveksamma tolkning av direktivet. Ingen svensk domstol har heller låtit frågan prövas av , men om Region låter pröva frågan skulle få svårt att få igenom sin tolkning. Här behöver regeringen sätta frågan under lupp och vara effektiv så att vi inte försätter oss i en alldeles för dyr situation där vi inte tar till vara möjligheterna att klara klimatomställningen på grund av alldeles för långa transporter eller för att käppar sätts i hjulen så att företagare inte kan arbeta så effektivt som möjligt. Ingen vill att tunnelbanans utbyggnad ska dra ut längre än vad den gör. Med de tipsen hoppas jag att vi snart får se en ändrad praxis i och att vi går åt rätt håll. 21 Miljö- och klimatminister (MP): Att utnyttja entreprenadberg som ersättning för annat material är en viktig del i arbetet för att nå en cirkulär ekonomi. Där framgår regeringens mål tydligt i den handlingsplan och strategi som vi har antagit. Regeringen har också tagit flera initiativ som har betydelse för hur entreprenadberg kan hanteras. Jag har varit inne på att bland annat gör en bred översyn av hur schaktmassor kan hanteras. Det är också viktigt att poängtera att det faktum att entreprenadberg klassificeras som avfall inte innebär något förbud mot att använda det för till exempel vägbyggnad. Tvärtom är ett av syftena med avfallslagstiftningen på EU-nivå att avfall ska kunna återvinnas utan risk för miljö och människors hälsa. Vad som är avfall eller en biprodukt avgörs av . Vad som är avfall behöver också avgöras i det enskilda fallet och bedömas av den myndighet som prövar ärendet . Regeringen kan inte i vare sig det enskilda fallet eller genom generella beslut fatta beslut om vad som är avfall, utan det är just i prövningen som det görs. Med detta sagt har vi gett flera viktiga uppdrag som syftar till att få en bättre fungerande avfallslagstiftning ur flera synvinklar, det vill säga stänga dörren för oseriösa aktörer som försöker tjäna snabba pengar på att hantera avfall på ett farligt sätt för människor och miljö. Det ska inte förekomma i vårt land. Vidare ska vi se hur vi kan ta viktiga steg för att verkligen nå målet om en cirkulär ekonomi. Det gäller även för entreprenadberg. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2020/21:772 om ansvar för giftigt avfall i 22 Miljö- och klimatminister (MP): har frågat mig om jag kommer att agera för att avhjälpa miljö- och hälsohoten i Arica, arbeta för att ska återta det giftiga avfallet så att det kan slutförvaras på ett betydligt säkrare sätt än i samt undersöka möjligheten att bistå med stöd för att åtgärda de befintliga hälso- och miljöskadorna i Arica till följd av gruvavfallet. Regeringen har tagit emot ett brev från åtta av FN:s specialrapportörer där de beskriver situationen för mänskliga rättigheter i Arica i och AB:s hantering av våtverksslam 1984–1985. Specialrapportörerna har uppmanat regeringen att vidta omedelbara åtgärder för att stoppa påstådda pågående övergrepp mot mänskliga rättigheter samt se till att ansvar utkrävs av personer som påstås ha orsakat övergreppen. Regeringen har svarat på brevet. I svaret har regeringen framhållit att den ser med oro på den situation i Arica, , som FN:s specialrapportörer beskriver. Situationen är djupt beklaglig. har en drivande och ambitiös linje i det internationella kemikalie- och avfallsarbetet, liksom för att utveckla arbetet med hållbart företagande, inte minst för att öka kunskapen om risker men också för att utveckla innovativa lösningar som bidrar till mindre miljöpåverkan. Alla människor ska kunna leva under säkra, hälsosamma och hållbara förhållanden. Regeringen konstaterar i svaret att det för exporten av våtverksslammet inte uppställdes krav på exportlicens från svenska myndigheter eftersom material med metallinnehåll liknande våtverksslammet inte klassificerades som farligt avfall. När exporten genomfördes fanns det inte heller några specifika rekommendationer från angående export av avfall som inte klassificerats som farligt avfall. Därför har regeringen inte anledning att vidta de åtgärder som rör våtverksslammet som krävs i brevet. Det har gått sedan det inträffade, och frågan har varit föremål för domstolsprövning i både och . Regeringen har också i svaret till specialrapportörerna pekat på att det skett en utveckling av regelsystemet . är det inom EU förbjudet att exportera farligt avfall utanför . Regeringen för en aktiv dialog och samarbetar i miljöfrågor med . undertecknade bland annat 2016 ett bilateralt avtal med om hållbar gruvnäring och uppdaterade ett annat om hållbart företagande. ambassadör i besökte Arica 2019 och träffade representanter för boende som drabbats. Förhandlingar pågår också mellan och om ett moderniserat associeringsavtal som ska innehålla ett särskilt hållbarhetskapitel med skrivningar om miljö, mänskliga rättigheter, sociala villkor och jämställdhet. Avtalet kommer att ytterligare stärka EU:s och dialog med i dessa frågor. I svaret till FN:s specialrapportörer har regeringen framhållit det aktiva arbete som bedrivs för att implementera FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter. Regeringen lägger stor vikt vid arbetet med företagande och mänskliga rättigheter och för en aktiv dialog med företag, fackföreningar, civilsamhället och näringslivsorganisationer. lanserades regeringens plattform för internationellt hållbart företagande, i vilken det uttrycks en tydlig förväntan på svenska företag. Oavsett var i världen företag verkar ska de agera hållbart och ansvarsfullt genom att arbeta för mänskliga rättigheter, jämställdhet, goda arbetsvillkor, miljö, klimat och korruptionsbekämpning. 23 (V): Jag tackar för svaret. Jag uppskattar att minister räknar upp det arbete som genomförs i fråga om hållbart företagande. Det är positivt, men inte tillräckligt. Egentligen handlar interpellationen inte om vad regeringen kräver eller den dialog regeringen har med företagen , utan interpellationen handlar om reparation och upprättelse kring en miljöorättvisa som , med svenska statens goda minne, ändå utförde och som är högst relevant i vardagen för invånarna i . Ministern sa att när exporten genomfördes fanns inte heller några specifika rekommendationer från angående export av avfall som inte klassificerats som farligt avfall. Men sanningen är att inte levde upp till de internationella krav som gällde när fraktade avfallet från till . Här duckar minister och regeringen från ansvar genom några ohållbara argument. Vid tiden för utförseln av avfallet hade beslutat om riktlinjer för transporter av farligt avfall. Dessa gällde även för . Enligt beslut definierade man farligt avfall enligt följande: Varje avfall som anses som farligt eller som är rättsligt definierat som farligt i det land det befinner sig i på grund av den potentiella risken för människor eller miljö som sannolikt uppkommer vid en olycka, felaktig transport eller slutförvar. beslut gäller alltså varje avfall som ansågs vara farligt vid den aktuella tiden, inte bara det som är rättsligt definierat som farligt. Här gör man en juridisk misstolkning av beslut. Jag undrar om ministern verkligen menar att avfall som innehåller arsenik och därtill höga halter av bly, kvicksilver, kadmium och andra giftiga ämnen inte skulle ha ansetts farligt . Kunskapen om de ämnenas giftighet har vi haft i . Det är just därför att avfallet var så enormt farligt som och hade hållit samråd om andra hållbara lösningar för slutförvar. Men valde ändå att meddela staten att man tänkte skicka avfallet till i stället. Svenska staten gjorde ingenting för att stoppa eller kontrollera utförseln och ingenting för att följa upp, i strid med internationella förpliktelser och med katastrofala följder för människors hälsa i Arica. 24 Miljö- och klimatminister (MP): Jag vill börja med att konstatera att jag tycker att det vi har kunnat se i Arica är oerhört olyckligt,. Jag är glad över att det är något som vi aldrig skulle acceptera . är det så att myndigheter vid varje givet tillfälle följer den lagstiftning som gäller . Våtverksslammet som exporterades betraktades inte som farligt avfall vid det tillfället, och därför var myndigheterna tvungna att agera på det sättet. Sedan kan man tycka vad man vill om den lagstiftningen. Där kan jag säga att bildades ungefär som den här exporten skedde, och vi bildades just för att kunna bemöta den här typen av händelser. Det är ju tyvärr inte bara i som vi har sett exempel på att människor har skadats av hantering av olika former av avfall, i det här fallet våtverksslam. I andra fall är det elavfall, plastavfall eller liknande. Min och regeringens inställning är att detta aldrig ska vara acceptabelt utan att människor och miljö ska skyddas från den här typen av utveckling. Det är också därför vi har drivit på med så enormt stor kraft för att ändra lagstiftningen så att något sådant här aldrig ska kunna hända igen. Det är viktigt att poängtera att det är långt ifrån bara i vi haft problem med farliga ämnen som förgiftar människor och miljö. Även i har vi tusentals platser runt om som sitter på gamla giftsynder, där gifterna riskerar att läcka ut och påverka miljön och människors hälsa. Ett väldigt känt exempel i är BT Kemi i , där det också var människor som drabbades av hälsoeffekter på grund av att man hade dålig hantering. Där har saneringen fortsatt ända fram till nu för att hantera den typen av problem. Det här visar väl på att den stora bristen har varit att vi inte haft tillräckligt lagligt skydd för miljö och hälsa. Det har vi haft all anledning att kämpa hårt för att förändra, och jag är väldigt glad över att vi har lyckats förändra det så att vi nu har en helt annan lagstiftning på plats. skulle en liknande hantering inte vara tillåten. Vi har som sagt många egna saneringsarbeten att göra. Det är också något som vi lägger mycket resurser på, och det gör att vi utvecklar tekniker och lösningar. Där är vi såklart beredda att bistå om man skulle begära sådan hjälp. Vi har inte fått någon formell begäran från om insatser från svensk sida. Däremot vill jag vara tydlig med att vi inte på något sätt lägger hinder i vägen för om skulle vilja göra insatser för att hantera den här situationen. Jag är den förste att beklaga att människor både i och i har drabbats av förstörd miljö och förstörd hälsa på grund av agerande i historien. Vi har allt ansvar att se till att det inte kan upprepas. 25 (V): Jag vill bara så att vi har med oss det lyfta fram att det här är ett svenskt företag och att svenska myndigheter gjorde en feltolkning, dessutom då var en diktatur. Jag kan inte låta bli att bli både arg och upprörd. Folk utsätts för avfallet än , så det här är inte på något sätt ett avslutat kapitel. De första barnen som växte upp med detta ser nu sina egna barn påverkas av det. Jag läste till exempel om och hennes familj, som flyttade till en av de kontaminerade stadsdelarna 1995. Hennes yngsta var då gammal och hade höftproblem. Han fick ofta leka på framsidan av huset, som täcktes av damm. kunde han till och med svälja damm, så som barn gör när de leker till exempel i sand. Hela familjen testades , och de hade klart förhöjda värden av arsenik och bly. son har mist synen och har en funktionsnedsättning. Hennes äldsta dotter har fått missfall. Folk i Arica beskriver livet som en pilgrimsfärd mellan sjukhus och vårdcentraler. I sin slutreplik i i går, , skriver , en av FN:s rapportörer, följande om den invändning som ministern tog upp tidigare: ”Detta påstående, att svensk rätt inte betraktade avfall med så höga koncentrationer av arsenik, kvicksilver, bly och kadmium som farligt, är i bästa fall helt enkelt fel, i värsta fall avsiktligt missledande. Vi måste komma ihåg att dessa ämnen är bland de giftigaste som människan känner till. Arsenik har exempelvis varit typexemplet på gift . De katastrofala hälso- och miljöeffekterna som drabbat lokalsamhället i Arica undanröjer varje tvivel på att avfall var farligt.” Kan ministern och regeringen på fullt allvar påstå att giftiga avfall inte ansågs farligt ? Är detta verkligen regeringens linje? Väljer regeringen att glida undan sitt ansvar och ducka bakom ett juridiskt ohållbart argument? En sådan linje försvagar internationella trovärdighet på miljöområdet. Det är lätt att prata om att ska vara drivande och ambitiöst i klimatfrågorna. Jag är den första att uppskatta det. Men vi måste också ta hand om det som hänt i historien. Vi måste gå från ord till handling och visa att det här betyder någonting. Är det den här bilden som människorna i Arica och omvärlden ska ha av , nu inför förberedelserna av 50-årsfirandet av och den miljödeklaration som antog 1972? Jag tänker att ministern ändå måste förstå att uppmärksamheten som den här frågan skulle kunna få under är väldigt negativ. 26 Miljö- och klimatminister (MP): Det är ju en fruktansvärd beskrivning av ett väldigt tragiskt fall som ger. Det går inte att inte beröras av den. Jag kan säga att mycket av min mission, anledningen till att jag gick in i politiken, är att se till att man inte ska kunna skada människor och miljö på ett så här allvarligt sätt. Det är också det jag ägnar hela min arbetstid åt. Sedan finns det många sätt att skada människor och miljö. Giftiga ämnen är ett. Klimatförändringarna är ett annat som riskerar att skada människor och miljö väldigt allvarligt . Det är precis där vi behöver lägga vår kraft och vårt arbete för att motverka att det händer. Det är också viktigt, tycker jag, att hålla fast vid principer när vi försöker bekämpa händelser som skadar människor och miljö. En princip som jag tycker är viktig att hålla fast vid är att det är förorenaren som ska betala, det vill säga att det är den som ger upphov till ämnen som riskerar att skada människor och miljö som också ska stå för kostnaden. Det är den principen som vi arbetar efter i när vi sanerar farliga områden. Det kan ibland vara ett frustrerande arbete. Det är ju inte alltid självklart vem som är ekonomiskt ansvarig – i slutändan är det ofta domstolar som får avgöra vilken aktör det är som har gett upphov till risker eller skador i miljön. Men det är ändå en viktig princip att hålla fast vid. Jag tror inte att vill se en situation där svenska staten alltid kliver in när företag, oavsett om de är svenska eller internationella, har begått olika former av fel eller orsakat miljö- eller hälsoskador. Det är en viktig princip att det är den som har orsakat problemen som i slutändan ska stå för kostnaderna. Från regeringens sida är linjen väldigt tydlig: Företag som har aktiviteter i andra länder har ett oerhört stort ansvar, var de än är. Man kan inte bara dumpa sina problem på de länderna eller på andra aktörer, utan man har ett ansvar att agera på ett hållbart sätt när det gäller miljö men också när det gäller till exempel sociala rättigheter. Det är något som vi varit starkt pådrivande för i relation till svenska företag som har aktiviteter internationellt och något som det är viktigt att hålla fast vid. Det är väldigt beklagligt, tycker jag och även regeringen, att frågan om sanering inte har kunnat lösas. Som jag sa tidigare kommer regeringen inte att stå i vägen om vill agera i det här fallet. Den här frågan har också prövats i domstol både i och i , och regeringen kan inte överpröva beslut som en domstol har fattat. Så fungerar inte det svenska politiska och rättsliga systemet. Men regeringen är som tidigare öppen för att ha en dialog och ett samarbete i miljöfrågor med och även med andra länder. Det har vi också varit tydliga med. Både regeringen och ambassaden i har följt Bolidenärendet, och vi har kunnat konstatera att den här frågan skulle ha hanterats inom ramen för rättsväsendet. Staten kan inte uttala sig i det här fallet – inte i andra fall heller – om de juridiska överväganden som ligger bakom de domslut som har kommit. visar detta fall också på vikten av att och , för den delen, och även exporterande företag arbetar aktivt med hållbart företagande och inte minst ökar kunskaperna om risker samt på behovet av att göra det man kallar för väsentlighetsanalyser, eller due diligence, när man för över avfall eller ämnen mellan länder. Vi för också en aktiv dialog och samarbetar med i miljöfrågor. Bland annat utvecklade vi 2016 bilateralt ett avtal med om hållbar gruvnäring och uppdaterade ett avtal om hållbart företagande. Regeringen för alltså en fortsatt aktiv dialog med i dessa frågor. 27 (V): FN har ändå bett att agera i denna fråga. Regeringen har en chans att bli ett internationellt föredöme genom att tillsammans med och hitta en lösning som är hållbar för människorna i Arica. Avfallet bör fraktas tillbaka till för slutförvar i moderna anläggning på . Förutom när det gäller Arica behöver även ta sitt historiska ansvar för dammkatastrofen i i , där giftig massa vällde ut över och naturskyddsområden. Senast frågade spanska miljöorganisationer varför fortfarande inte betalat skadeståndet fullt ut. Ansvar bör man ta, precis som man valt att göra med avfallet från Forsmark. Jag blir ställd över skillnaderna i hanteringen. Angående tunnorna från Forsmark valde ministern att uttala sig på följande sätt: Det här är ett exempel på hur otroligt allvarligt det kan bli när man inte tar hand om livsfarligt avfall på ett bra sätt. Här har man historiskt avfall som uppenbart hanterats ansvarslöst. Därför ger vi myndigheten i uppdrag att under det här året göra en rejäl analys av det historiska avfallet och föreslå hur vi kan hantera det, både finansiellt och med ansvar för miljön. Jag kan bara dra slutsatsen att ansvaret för att säkerställa att varken människor eller miljö kommer till skada på grund av historiskt avfall endast sträcker sig till gränser. 28 Miljö- och klimatminister (MP): Där delar jag inte slutsats. Vi tycker tvärtom att principen är densamma: Förorenaren ska betala, oavsett var denna typ av skador uppstår. Det är också precis den processen vi har satt igång med strålsäkerhetsavfallet. Vem har ansvaret för att det har hanterats på det sättet, och vem har ansvaret för att stå för kostnaden för det? Däremot kan vi tydligt enas om att den lagstiftning som fanns på plats kring miljö och hälsa inte var tillräcklig.