prot · H809105 · 2021-04-09 00:00:00 — Hade fått bestämma hade ingen av dessa människor fått vara i . Så är det ju faktiskt. lyfter fram frågan om återvandring. Han vill att vi ska inrätta ett stöd för den som vill återvandra, och så hänvisar han till . Ett sådant stöd har redan. Vi inte bara har det, utan vi har haft det . Jag har försökt gå tillbaka och se när stödet inrättades , och vi pratar . Ett stöd för återvandring till dem som vill lämna har alltså funnits här , och vi ökade till och med anslaget till just detta stöd . Stödet har alltså funnits , långt före . I sakfrågan slår därmed in öppna dörrar, fru talman. 38 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag noterar att debatten fortsätter att i huvudsak röra sig vid sidan om ämnet. 39 i (SD): Tack för svaret, ministern! Jag tackar också för att ministern återigen vill prata om och precis de saker jag nämnde i mitt inledande inlägg, vilket kanske även förklarar för fru talmannen varför jag ville ta upp dem i förväg. Jag tycker annars att det är bra att den socialdemokratiske migrationsministern har kommit till insikt i vissa frågor. Det rör sig dock tyvärr inte om den svenske migrationsministern utan om hans kollega i grannlandet . Det jag avslutade mitt förra inlägg med var alltså ett uttalande från den danska motsvarigheten till , nämligen den socialdemokratiske migrationsministern . kanske ska hålla lite koll på honom också. Jag ska återge hela uttalandet, som är hämtat från dansk public service: Vi måste vara mer ärliga och direkta. Vissa invandrare har haft bidragsförmåner . De har aldrig lyckats bli en del av samhället. Kanske skulle det vara bättre för alla om de återvände hem till sitt eget land. Jag är därför glad att vi nu introducerar ett dedikerat hemresesamtal, där vi kan prata om möjligheten att resa hem frivilligt med ekonomiskt stöd från det danska samhället. Uttalandet rör ett av de förslag som den danska regeringen lade fram inom ramen för den danska repatrieringslagen och som en majoritet i det danska parlamentet står bakom. Det gällde obligatoriska repatrieringssamtal med långtidsarbetslösa utlänningar om möjligheterna att resa hem frivilligt med stöd från den danska staten. nämnde ett bidrag. När det gäller återvandring, eller repatriering, för människor som faktiskt har rätt att befinna sig i finns det mycket riktigt ett visst stöd från staten. Man kan få resekostnader betalda och ett kontantstöd på för vuxna eller max 40 000 per familj. har i genomsnitt fem personer tagit del av dessa bidrag. Men när det gäller personer som inte har rätt att stanna i är regeringen desto generösare. Personer som har fått avslag, som har befunnits sakna skyddsskäl och som har utnyttjat asylsystemet för egen kan få 30 000 per vuxen eller 75 000 per familj. Minister står alltså bakom ett system som använder skattebetalarnas pengar till att muta utlänningar utan rätt att befinna sig i för att de ska följa svensk lag och lämna landet. Vi har alltså hemlösa fattigpensionärer som inte har råd att gå till tandläkaren – varje femtiolapp spelar roll för dem. Deras skattepengar tar den rödgröna regeringen för att generöst strössla över illegala migranter. Är inte det lite intressant? Vi i är medvetna om att det kommer att ta tid att ordna upp allt det som övriga partier har ställt med i . Det är ungefär som att vända en oljetanker i . Det tar tid, och det kommer att kosta – kanske inte blod men i alla fall svett, tårar och skattemedel. Men vi måste ju börja någonstans, och vi måste börja . När tänker migrationsministern ta inspiration från sina danska kollegor och börja tala klarspråk om vad som kommer att krävas? 40 Justitie- och migrationsminister (S): Det här blir bara mer snurrigt för varje replik. Jag har precis beskrivit att vi i har haft det system som finns i , där man har möjlighet att få stöd för att återvända hem om man vill göra det, . Vi hade det långt innan inrättade detta. slår, återigen, egentligen bara in öppna dörrar. Han drar också en parallell till det stöd vi har för dem som har varit asylsökande och som återvänder och talar om människor som har utnyttjat systemet. Att söka asyl är ju en mänsklig rättighet; det är inte att utnyttja systemet. Man söker asyl och får sin sak prövad i en rättssäker process enligt de regler vi har. Om man får bifall får man stanna i . Om man får avslag måste man återvända hem. Många av dem som får avslag kan vara helt utblottade, inte minst eftersom de ibland har fått sälja allt de äger och har och ibland inte har haft några tillgångar över huvud taget. Som en möjlighet för dem att åka tillbaka till sitt hemland och bygga upp sitt liv igen har vi dessa stödåtgärder, som jag skulle vilja säga är enormt viktiga – annars hade återvändandet inte alls fungerat på det sätt som det faktiskt gör . har nästan 90 000 människor lämnat ; det är alltså ungefär 1 100 människor som har lämnat . De har åkt antingen till sitt hemland, efter att ha fått avslag, eller till ett annat EU-land där de först har sökt asyl. Jag vill påstå att även återvändandedelen av migrationspolitiken fungerar på ett mycket bättre sätt än i många andra länder. Det är därför vi har detta stöd, och vad jag vet vill inte avskaffa det. Eller är det en nyhet? Vill man avskaffa återvändandestödet? I så fall skulle återvändandet försämras dramatiskt, vill jag påstå – det skulle vara mycket svårare. I sitt första inlägg nämnde att han i stället vill att man ska hjälpa på plats. Detta har jag ingenting emot, men varför vill då skära ned biståndet ? Det har ni ju också lagt förslag om i den här kammaren. Ni vill inte hjälpa människor från andra länder som flyr från krig och förtryck; dem ska ni hålla ute från . Ni vill inte heller hjälpa dem i flyktinglägren på plats. Det är falskt när påstår att han i stället vill hjälpa på plats – vill inte göra det heller. Den här återvandringspengen finns alltså i det svenska systemet ; det är ingen nyhet för oss på något sätt. Grunden måste ändå vara att de människor som befinner sig i , varav över 1 miljon är födda utomlands, ska ha en bra möjlighet att utvecklas här, att få jobb och utbildning och att bli en del av det svenska välfärdssystemet och det svenska samhället. Men när jag lyssnar på får jag snarare intrycket att han i själva verket vill tvinga bort människor. Alla som inte har svensk bakgrund – eller de flesta av dem – ska enligt sätt att se det helst massdeporteras ut ur . Det var faktiskt innebörden i en intervju som gjorde härförleden. Jag kan passa på att fråga : Hur står det egentligen till med här? Tänker ni, om ni får möjlighet, inleda en politik för massdeportering från av människor som kanske har varit här ? Detta tror jag att väldigt många vill ha svar på. 41 i (SD): Tack, ministern, för detta otroligt fantasifulla svar! Jag kan tänka mig att ministern efter att hans politiska karriär är slut kan göra karriär som författare av något slag; det kanske skulle vara intressant att läsa de böckerna. är det i genomsnitt fem personer som har ansökt om detta återvandringsstöd. Återvändandestödet till asylsökande som har fått avslag och som alltså de facto inte har skyddsskäl är en annan sak. Det är där regeringen vill lägga stora pengar för att muta människor; man vill slänga kontanter till dem för att de ska återvända. Jag tycker att det är skamligt, och jag skulle skämmas om jag vore . Men, fru talman, detta handlar ju inte enbart om pengar och ekonomi, även om jag tror att svenska skattebetalare tycker att det är viktigt, utan det rör sig även om att ge stöd och hjälp till utlänningar som av olika anledningar inte har integrerats i det svenska samhället. Dessa människor har kanske, som sa, investerat alla sina pengar eller till och med skuldsatt sig för att nå detta förlovade land i norr, bara för att hamna i utanförskap, bidragsberoende, arbetslöshet och trångboddhet och vara omringade av moralpoliser, gängkriminella och knarklangare. Man kan ju förstå att ett frivilligt återvändande, eller repatriering, som danskarna väljer att kalla det, kan vara ett både gott och moraliskt försvarbart alternativ för såväl individ som samhälle. Minister skryter om en satsning där 2 ½ miljon har tillförts för arbetet med återvandring. budgeterar , fru talman, för satsningar på sammanlagt 800 miljoner till insatser för att öka den frivilliga återvandringen. Vi följer noga vad som händer i för att plocka upp förslag som kan implementeras även i , och mitt råd till minister är att göra detsamma. 42 Justitie- och migrationsminister (S): Det gör jag ju. Jag bor på gränsen till , och jag känner , den socialdemokratiske migrationsministern i , . Vi har mycket kontakt i många olika frågor. Här använder man sig av ett lösryckt citat från den danska debatten i den svenska debatten. Jag kan bara konstatera att det system som efterfrågar finns i och har funnits – sedan långt innan introducerade det. återkommer i dessa debatter till den extrema svartmålningen av , nu senast i sitt senaste inlägg. Jag vill bara påpeka att har sagt detta år , inte minst efter flyktingkrisen –2016. Resultatet blev dock precis tvärtom. Socialbidragstagandet minskade under den förra mandatperioden. Vi amorterade av statsskulden med 130 miljarder. Det är faktiskt så. Detta visar att man, om man sätter in rätt insatser, klarar av att ta emot människor som flyr förtryck och krig. har gjort en jättestor humanitär insats. Sedan kriget bröt ut i har gett skydd åt 180 000 människor som har flytt detta krig. Jag är i grunden väldigt stolt över att vi har kunnat ge så många män, kvinnor och barn skydd här i . Jag är också stolt över det arbete som vi har gjort för att se till att de kan få utbildning, komma in på arbetsmarknaden och bli en del av för framtiden. Men det handlar då om att kunna gå in med fortsatta integrationsinsatser för att se till att de på riktigt kommer in i . Detta kommer vi att fortsätta jobba mycket med och prioritera mycket högt. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2020/21:600 om tillväxt och ökad operativ militär förmåga 43 Försvarsminister (S): har frågat mig hur jag säkerställer att försvarsbeslutet kan genomföras enligt den tidsplan som beslutat om, om det finns ytterligare åtgärder som måste vidtas för att säkra beslut samt hur jag ser på de förslag som bland annat Försvarsmakten och för att möjliggöra tillväxt och ökad militär förmåga. Det nu gällande försvarsbeslutet fattades av och omfattar perioden –2025 med en utblick mot 2030. Genomförandet av försvarsbeslutet kommer att följas av regeringen genom den återrapportering och de underlag i övrigt som lämnas av myndigheterna, och utifrån dessa kommer regeringen att fatta de beslut som behövs. Av naturliga skäl är erfarenheterna av genomförandet ännu begränsade, och Försvarsmaktens inkomna budgetunderlag är det första i försvarsbeslutsperioden. Budgetunderlaget bereds i och kommer att ligga till grund för budgetpropositionen till , regleringsbrevet till Försvarsmakten och eventuella andra beslut av regeringen. Generellt vill jag framhålla att Försvarsmaktens budgetunderlag ligger väl i linje med vad och regeringen beslutat. Försvarsmakten konstaterar också att den fastställda inriktningen av det militära försvaret innebär en substantiell förstärkning av det nationella försvaret och ett fokus på kontinuerlig tillväxt inom såväl krigs- som grundorganisationen. Jag delar denna uppfattning. 44 (M): Låt mig först konstatera att svar på de frågor jag ställt fick jag inte av försvarsministern. Jag fick det inte heller senast han var i försvarsutskottet. Jag ställde nämligen samma frågor då. Jag hoppas att försvarsministern den här gången i alla fall tänker säga någonting om det jag frågar om, därför att svensk försvars- och säkerhetspolitik förtjänar långsiktiga besked, beslut och tydliga riktlinjer. Jag har frågat försvarsministern om han ser att det finns åtgärder som behöver vidtas för att säkerställa att försvarsbeslutet, som har fattat, också kan komma i hamn. Jag tog som exempel att Försvarsmakten bland annat har gjort hemställan ett antal gånger. Det finns förslag från , som organiserar yrkesofficerare, med flera. Försvarsbeslutet som fattades här var ju bara starten på en lång resa för att stärka svensk försvarsförmåga. Men för att vara mer konkret med vad jag efterlyser och vill ha svar på eller resonemang kring från försvarsministern handlar det om att om vi ska öka svensk försvarsförmåga måste vi ha fler värnpliktiga, fler officerare, ny materiel och fler övningar, till exempel. Några av dessa saker har naturligtvis tagits om hand i försvarsbeslutet. Men just övningsmöjligheterna är en central del för att vi ska få ett bättre och starkare försvar. Och övning är själva kärnan i att få dugliga krigsförband, för utan fler, större och längre övningar är inte den nya materielen och antalet värnpliktiga och officerare så mycket värt. För att kunna öva behöver Försvarsmakten också ha övnings- och skjutfält med gällande miljötillstånd, vilket tar väldigt att få. Det tar 5–att få ett tillstånd, vilket jag tycker är helt absurt. Här bär regeringen själv ett ansvar. Det finns alltså förslag som har legat på regeringens bord , men man har fortfarande inte fattat beslut. Men det behöver inte ta så här , fru talman. Försvarsmakten har tidigare hemställt hos regeringen om ett flertal åtgärder som skulle kunna komma till rätta med detta för att få snabbare tillståndsprocesser, bland annat att ge länsstyrelserna i uppdrag i författning, det vill säga som regeringen själv kan fatta beslut om, att hantera dessa ärenden från Försvarsmakten gällande övnings- och skjutfält skyndsamt. Men på denna hemställan fick Försvarsmakten ett nej. Därför har Försvarsmakten återigen gjort en hemställan till regeringen i denna fråga. Det skulle vara intressant att veta varför regeringen inte tycker att våra länsstyrelser ska agera skyndsamt när vi pratar om rikets försvar. Jag ber att få återkomma till några andra saker kring detta. Jag vill också påpeka, fru talman, att de tillståndsprocesser som jag tar upp och som Försvarsmakten själv tar upp inte handlar om att få lättare krav. Det handlar inte om buller som påverkar fågelliv eller någonting annat, utan det handlar om tiden för att få beslutet. Och vi vet att med de nya förbandsorterna behöver vi också se till att övnings- och skjutfälten står redo att ta emot övande trupp. Återigen: Varför tycker inte försvarsministern att länsstyrelserna ska agera skyndsamt? 45 Försvarsminister (S): Försvarsbeslutet, som fattades , är relativt nytt. Det finns ett planeringsdirektiv från regeringen till Försvarsmakten, och det finns tidsplaner när det gäller hur saker och ting ska fullföljas. Var och en som tar sig tid att läsa och sätta sig in i försvarsbeslutet och dess förarbeten och också ta del av Försvarsmaktens underlag får tydliga besked på den punkten. Det är också en fråga om vilken ambitionsnivå man har när det gäller informationsinhämtning. Det har vid ett flertal tillfällen redovisats för utskottet hur propositionen har vuxit fram och de olika konsekvenserna av denna. Jag har också i mitt svar redovisat att Försvarsmakten har inkommit med ett budgetunderlag , och det är det första för försvarsbeslutsperioden. Vi följer upp detta återkommande utifrån det som myndigheterna redovisar och den information som vi har i övrigt, och vi återkommer med kontinuitet till om detta. Jag menar att det finns både tidsplaner och riktlinjer. Sedan har vi gjort en rejäl kapacitetsökning och förstärkning av den militära förmågan . Vi har ett betydligt bättre försvar än vad vi hade 2015. Vi har också brutit trenden och lagt om från det gamla insatsförsvaret till att nu försvara . Det är en tydlig skillnad också mot hur det såg ut , när ni satt i regeringsställning. Den försvarsproposition som har beslutat om innebär en 40‑procentig nivåhöjning. Det går inte att jämföra med någon annan nivåhöjning än den . Det är en oerhört stor ambitionsökning. Det nämns här att det behövs fler värnpliktiga, fler övningar och mer materiel. Allt detta ingår ju i propositionen. Det är beslutat, så det är väl ingenting att stå här och redovisa i ungefär som att det är något som vi inte skulle ha tänkt på. Det ska vara 8 000 värnpliktiga 2025. är det 4 900. Vi har en betydligt högre övningsfrekvens än vi hade tidigare, 2015, och det gäller både nationell övningsverksamhet och internationella övningar. Sedan har det påverkats, tyvärr, av pandemin, men det tror jag att varken eller jag kan rå över, utan man får ta de hänsyn som krävs. Men ambitionen är att fortsätta utveckla övningsverksamheten. Det är en självklarhet att övningsverksamheten är en kärna i hur vi förstärker Försvarsmakten. Mer materiel ingår som en mycket tung del i hela försvarsbeslutet, så det är väl inte heller någon nyhet. Men det beskrivs här i debatten ungefär som att vi inte skulle ha tänkt på den frågan. Det handlar om jättemycket materiel, nya vapensystem, uppgraderingar, reparationer och underhåll. Det är oerhörda satsningar som sker här. Och det är nya vapensystem som är oerhört kvalificerade och som dessutom direkt bidrar till en högre tröskeleffekt för och våra samarbetspartner. Jag menar att nog finns det tidsplaner och riktlinjer, och nog finns det riksdagsbeslut som håller. Dessutom har man från Försvarsmakten tydliggjort att man har goda förutsättningar att fullfölja innehållet i försvarsbeslutet. 46 (M): Jag vet inte om försvarsministern missförstod mig. Jag sa just att ny materiel, fler officerare och fler värnpliktiga ingår i försvarsbeslutet och att vi moderater står bakom försvarsbeslutet, förutom vad gäller den långsiktiga finansieringen. Min poäng och det jag ville göra försvarsministern uppmärksam på är att allt som behöver göras för att förstärka försvaret inte ryms i försvarsbeslutet, till exempel den hemställan Försvarsmakten har gjort för att få igång fler övnings- och skjutfält. Detta finns med i Försvarsmaktens budgetunderlag till regeringen, som statsrådet har fått. Men mer behöver göras som inte ryms inom försvarsbeslutet, så låt mig vara extra tydlig. Övnings- och skjutfälten är en sak, men en annan fråga som är minst lika viktig rör personalförsörjningen inom Försvarsmakten. Det är kanske det mest kritiska om vi ska lyckas nå mål för försvars- och säkerhetspolitik. Sist försvarsministern och jag stod här pratade vi om reservofficerares rätt att vara tjänstlediga vid tjänstgöring inom Försvarsmakten. tänkte jag i stället ta upp yrkesofficerarna samt gruppbefälen, soldaterna och sjömännen. Det handlar om sådant som inte finns med i försvarsbeslutet som gör att man kan säkerställa en god kompetensförsörjning och som kan vara något av det viktigaste man kan göra för att säkra tillväxten. Vi kommer inte ifrån att lönefrågan är central även för officerare. Varken politiken eller Försvarsmaktens ledning kan ignorera detta. Ingångslönen för officerare är låg, och möjligheten till god löneutveckling är i stor utsträckning kopplad till byte av grad och befattning. Vi behöver se på lönelyft och möjlighet till löneutveckling inom yrket, till exempel som lärarkåren har fått i form av förstelärare. Jag vet att försvarsministern har sagt att detta är en fråga för arbetsmarknadens parter, och det tycker jag också i grund och botten. Men jag tycker också att politiken är skyldig att gripa in för att åtgärda problem man inte kommer till rätta med, för detta påverkar mycket mer än enskilda individers lön. Den socialdemokratiska regeringen hade ju inga problem att gå in på parternas område när det gällde turordningsreglerna, om jag inte minns fel. När en undersökning som har gjort visar att sex av tio officerare funderar på att byta yrke och en tredjedel av officerskåren går i pension måste vi agera politiskt. Gör vi inte det kommer en ansträngd situation att bli mycket värre. Svensk försvarsförmåga kommer att påverkas, och mål kommer inte att nås. Det skulle vara intressant att få höra mer från försvarsministern om hur han ser på löneutveckling, karriärmöjligheter och frågan som har seglat upp , nämligen möjligheten för våra anställda gruppbefäl, soldater och sjömän att bli tillsvidareanställda. är begränsningen , och de som anställdes först är uppe i det . Det sker ett stort tapp av både kunskap och erfarenhet om de slutar för att de inte får förlängt. Detta påverkar vår förmåga att nå de mål vi gemensamt tagit fram och beslutat om. En stor debatt handlar om omgaloneringen. Jag vet att det är en myndighetsfråga, men den påverkar också. Politiken måste ha en tanke om dessa saker. Jag förväntar mig inte att försvarsministern ska säga ”så här ska det vara”, för det vore fel av honom. 47 Försvarsminister (S): Det här är väldigt intressant. Först räknar man upp en massa saker där man kräver synpunkter av mig, och sedan har man förståelse för att jag inte ska ha några synpunkter. Det blir ett märkligt sätt att debattera. Jag har inte missförstått något utan relaterar bara till den bild jag får av ditt anförande, . Du beskriver en lång rad problemställningar som är hanterade i propositionen. Du vill skapa en bild av att vi inte har grepp om läget och att allt står på lösan grund. Det var det jag reagerade på, och det var därför jag hänvisade till propositionen. Det är bra att du i stort sett bekräftar att jag har rätt på den punkten. När det gäller länsstyrelserna handlar det om avvägningar mellan miljöpolitiska målsättningar, rättssäkerhet i tillståndsprocesser och försvarsnytta. Dessa frågor är under beredning på tjänstemannanivå i . Vi är överens om att arbetsgivarfrågan är delegerad till myndigheterna, inte bara till Försvarsmakten utan generellt. Det verkar som att ledamoten har förståelse för mina begränsade möjligheter att gå in på det i detalj. Jag konstaterar dock att det finns krav på högre måltal när det gäller yrkesofficerare och K-anställda. Det finns funderingar om att dagens organisation är för snäv för att klara utvidgningen från dagens 4 900 värnpliktiga till 8 000. Det finns synpunkter på lönenivåer, utvecklingsmöjligheter och attraktionskraft. Det är klart att en arbetsgivare med ansvar alltid måste värdera och se över hela spektrumet. Så måste det fungera på en arbetsmarknad. Enligt min uppfattning arbetar Försvarsmaktens ledning kontinuerligt med denna typ av frågor. Jag följer också upp denna typ av frågor, och jag har också kontakter med den fackliga sidan så att jag informerar mig om hur de ser på situationen. Detta är väldigt viktigt, framför allt när det gäller möjligheten att rekrytera personal till de nyetableringar som planeras. Om det ska fungera måste förbanden kunna svara för sin egen försörjning av personal. Då handlar det om kompetensförsörjning, attraktionskraft, geografisk placering och hur det ska ut i förhållande till övriga förmåner. Det handlar om att bygga en stabilitet på de orter där man startar upp ny verksamhet. Detta ingår som en del i den utmaning man måste ta sig an när man utöver att skapa infrastrukturen för de nya förbanden måste se till att klara dessa målsättningar. Försvarsmakten har också i sina underlag tydliggjort att man anser att man kan klara både infrastrukturen och personalförsörjningen. Det är inte detsamma som att jag tror att det inte kommer att bli några problem. Ända sedan första början har jag sagt att när det gäller genomförandet av försvarsbeslutet kommer det att dyka upp fördyringar, förseningar och olika oförutsedda problem som vi kommer att få tackla efter hand. Jag tror dock att vi har goda förutsättningar att klara det. 48 (M): Det handlar absolut inte om att undergräva försvarsbeslutet. Jag tryckte ju själv på ja-knappen för försvarsbeslutet. Jag upprepar att anledningen till min interpellation är att jag vill lyfta upp att allt inte är frid och fröjd och kommer att gå bra bara för att försvarsbeslutet är taget. Försvarsministern bekräftar ju också min bild. Men ibland räcker det inte att bara bekräfta att det finns problem och utmaningar. Man måste också ha en politisk idé om hur man ska lösa detta och se sammanhangen för hur vi löser detta.