prot · H809121 · 2021-05-07 00:00:00 — Men jag har svårt att förstå att just , som brukar förespråka sänkningar av den samlade skattenivån, skulle tycka att det är så dåligt. Frågan är då: Är bekymrad över just den delen i den gröna skatteväxlingen? Det vore i så fall ett intressant inspel från och lite i en annan linje än vad jag normalt sett hör från . Det är också viktigt att säga att syftet med skatten på plastbärkassen är att inte få plastpåsar och därmed mikroplaster i naturen som inte är nedbrytbara där. Det är en av orsakerna till att den här skatten är viktig. 48 (M): Jag kan garantera finansministern att alltid står upp för så låga skattenivåer som möjligt – men inte till priset av att vi nu får fula plastpåsar i stället för goda plastpåsar, och dessutom på bekostnad av våra svenska företag som har utvecklat sådana goda plastpåsar. Företagarna släppte en rapport med namnet Guld och gröna skatter – en granskning av miljöskatter ur småföretagens perspektiv. Det är en rapport som jag kan rekommendera finansministern att läsa och begrunda. Där finns mycket att lära och förstå. Företagarna redovisar där bland annat sin syn på effekterna av de så kallade gröna skatteförslagen. Här följer några utdrag ur rapporten. Plastpåseskatten: Man bedömer att denna skatt inte leder till förbättringar för miljö och klimat på totalen utan enbart till minskad efterfrågan på våra plastbärkassar. Flygskatten: Dess klimatnytta är tvivelaktig, eftersom skatten är avståndsbaserad och inte ger incitament för ett byte från fossilt till förnybart bränsle som den hämmar svenskt näringslivs tillgänglighet och konkurrenskraft. När det handlar om minskad klimatpåverkan och i förlängningen ett fossilfritt flyg behöver man fokusera på minskade utsläpp, inte på resandet i sig. Elektronikskatten: Denna skatt har medfört en omfattande administrativ börda för mindre företag som den har lett till en snedvriden konkurrens till fördel för utländska försäljare av produkterna. Skattesatser på bensin och diesel: Höga priser på bensin och diesel försämrar konkurrenskraften och möjligheterna att verka i hela landet, särskilt på landsbygden och i glesbygd. Skatt på avfallsförbränning: Det är svårt att se hur avfallsförbränningsskatten uppfyller miljö- och klimatpolitiska syften, utan den framstår som en i huvudsak fiskalt motiverad skatt. Kemikalieskatten på kläder och skor: Företagarna bedömer att skatten saknar motivering och precision för att uppnå sitt uttalade syfte. Eftersom skatten ämnar vara miljöstyrande är det ologiskt att företagare alltid kommer att betala i skatt, oavsett om produkterna innehåller oönskade kemikalier eller inte – det är ungefär som, om finansministern kommer ihåg, att Arla skulle betala 5 procents alkoholskatt på mjölk. Vidare säger man att skatten bedöms leda till 700 färre anställda i branschen och påskynda nedläggning av cirka 100 företag. Skatt på engångsartiklar: Med en minskad efterfrågan på beskattade artiklar leder detta till negativa konsekvenser för företag som sätter produkterna på marknaden samt för kaféer, food courts, kiosker med flera. Högre kostnader och lägre lönsamhet för dem leder i sin tur till negativa effekter på sysselsättningen, färre arbetstillfällen och minskade skatteintäkter. Det slår direkt på redan drabbade branscher och försämrar möjligheten för många att få sitt första jobb. Jag stannar där, fru talman. Vilken konsekvensanalys och bedömning gör finansministern utifrån de miljöskatter som granskats av Företagarna? Leder dessa till guld och gröna skatter? 49 Finansminister (S): När man granskar effekter av politiken behöver man naturligtvis se på helheten av den. Där gör regeringen i budgeten en bedömning av hur politiken slår. I den senaste budgeten var bedömningen att tillväxten blev högre, arbetslösheten lägre och sysselsättningen högre med regeringens politik. Ökningen motsvarade ungefär 75 000 jobb. Jag hör här att är emot väldigt många av de miljöåtgärder som regeringen har vidtagit. Men jag ser inte så många förslag från ; man är bara väldigt emot. Jag har sett efter vad det är har varit emot. Man vill avveckla regeringens hela klimatkliv, avveckla stödet för energieffektivisering och renovering av flerbostadshus, lägga ned den kommunala energi- och klimatrådgivningen, stoppa regeringens förstärkning av stadsmiljöavtal, stoppa regeringens förbättringar för cykelpendling, avvisa miljökompensation för godstransporter på järnväg och lägga ned satsningen på natttåg till . Man är emot den skärpta miljöstyrningen bonus–malus, man säger nej till miljöförbättrande åtgärder i jordbruket och satsningarna på ekologiskt jordbruk och man avvisar satsningen på naturnära gröna jobb. Man vill sammantaget skära 2,8 miljarder i miljöanslagen och 3,4 miljarder , och man vill kraftigt sänka den skatt som alla experter menar är den absolut effektivaste miljöstyrningen, nämligen koldioxidskatten, med . Så ser miljö- och klimatpolitik ut. Hur tänker sig att vi ska säkerställa en bra miljö och en fortsatt överlevnad på vår planet för våra barn och barnbarn? Det är inte den här politiken som kommer att leda dit – en kraftfull nedmontering av många av de miljöåtgärder som regeringen har vidtagit helt utan svar på vad man vill ha i stället. Jag förstår att man kan vara kritisk mot de åtgärder som vi vidtar. Så är det ofta i politiken; det är syftet med den. Men man måste ha ett alternativ, , och det saknas i politik. 50 (M): Jag kan bara konstatera att både svenska folket och Företagarna verkar ha betydligt högre förtroende för klimatpolitik, där man ser till en helhet och inte till oplanerade och icke effektfulla klimatåtgärder. I Företagarnas rapport framkommer tydligt att företagarna både vill och kan vara med i en grön omställning. Det ska vara en grön omställning som är på riktigt, inte en plakatpolitik som har en begränsad effekt och ibland även en hämmande effekt på företagens konkurrenskraft. Småföretagen har en central roll vad gäller både klimat och sysselsättning. Att åtgärder och framtida insatser är förankrade i småföretagens verklighet är ett måste. Man säger att det ska vara enkelt att göra rätt och bidra till minskad miljöpåverkan. Ökade kostnader och minskad konkurrenskraft för svenska småföretag riskerar därför att hindra och försena den önskade gröna omställningen. fick jag ett svar från finansministern där hon verkade ganska nöjd med att fick sitta vid barnbordet när och bjöd in till klimatpolitiskt toppmöte. Uppenbart är att ligger högt i tabeller som inte är så smickrande. Vi pratar arbetslöshet, tillväxt, skjutningar och också klimatet. Är det inte hög tid för regeringen att släppa plakatpolitiken och växla om till en klimatpolitik som gör att åter får sitta vid vuxenbordet och våra företagare får bidra med innovation och forskning som jobb och tillväxt främjas? 51 Finansminister (S): Tystnaden ekade i svar. Det var lika tyst och tomt som klimat- och miljöpolitik. Det vi ser från är en kritik mot den offensiva politik som regeringen genomför. Det är naturligtvis oppositionens roll, men en annan del av den rollen är att presentera ett alternativ. Där är helt tomma – lika tomma och tysta som svar. Med den här regeringens politik har flyttat fram positionerna. Det är i som vi nu ser hur den nya gröna industriella revolutionen tar fart. Det är i som omställningen sker här och . Det är här de stora gröna investeringarna i batterifabriker, i det fossilfria stålet och i den helt nya och klimatsmarta gruvnäringen nu sker. är ett föregångsland här, på ett sätt som vi aldrig hade varit eller kommer att bli med moderat miljöpolitik. Det blev tydligt när man fick lyssna på svar. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellation 2020/21:603 om förslaget om nya förmånsregler för tjänstebilar 52 Finansminister (S): har frågat mig varför förmånsvärdet höjs för vissa bilar och sänks för andra till följd av regeringens förslag om en justerad beräkning av bilförmån. Han undrar vidare vilken effekt förslaget kommer att få för människor som bor och är verksamma i glesbygd. Med nuvarande regelverk underskattas förmånsvärdet för de flesta bilar i förhållande till den faktiska kostnaden av ett bilinnehav. Regeringen har därför lämnat en proposition till med ett förslag på en justerad beräkning av bilförmån. Syftet med förslaget är att förmånsvärdet bättre ska spegla kostnaden för innehav av en privatägd bil och att neutralitet mellan inkomst i form av kontant lön och bilförmån uppnås i enlighet med lagstiftningens intentioner. Förslaget går alltså ut på att komma till rätta med den felaktiga värderingen av bilförmån, som bland annat innebär att skattesystemet gynnar fossildrivna bilar i förhållande till andra varor och tjänster. Hur mycket förmånsvärdet ändras till följd av förslaget beror helt och hållet på hur stor undervärdering respektive övervärdering nuvarande regler ger vid en viss prisnivå. En relativt stor ökning av förmånsvärdet för en viss bil betyder att undervärderingen vid bilens prisnivå är relativt stor. Av samma anledning beror minskningen av förmånsvärdet vid nybilspriser på att förmånsvärdet överskattas i dessa prisnivåer. Ett förslag som syftar till att uppnå en korrekt värdering av bilförmån ska naturligtvis inte enbart rätta till undervärderade förmånsvärden utan även övervärderade värden. Det ska dock sägas att det endast är av förmånsbilarna som har ett nybilspris . När det gäller förslagets effekter för personer som bor på landsbygden är bilförmånsinnehavare överrepresenterade i storstadsregioner medan personer som bor i landsbygdskommuner i genomsnitt är de som påverkas minst av förslaget. Förslaget är vidare en del av en grön skatteväxling, vilken inneburit att skatten på jobb och företagande kunnat sänkas i hela landet och dessutom genom en riktad skattesänkning för boende i vissa glest befolkade områden. 53 (SD): Tack för svaret, finansminister ! Det här förslaget får en kontraproduktiv effekt i förhållande till det man vill uppnå. Skatteväxlingen, eller förändringen av förmånsvärdet på bilarna, gör att kostnaden för en vanlig löntagare ökar , medan de som bor på i , för att ta ett exempel, får lägre kostnader för sin förmånsbil. Det blir väldigt konstigt. Jag satt och lyssnade på forskare från . Där tittar man på effekterna av olika typer av bilar och hur vi ska uppnå de klimatmål som vi faktiskt har antagit här i riksdag. Visst, elbilen är ett steg framåt, men i en livscykelanalys är inte elbilen det alternativ som kommer att leda fram till målet. I stället ska man försöka använda sig av hybridbilar. Jo, delvis för att man inte har elnätet utbyggt i den omfattning som behövs för att kunna försörja med laddstolpar. Det är ett skäl. Det andra är att överföringen och utbytet av bilparken inte kommer att hinna med i omfattning när det gäller just elbilar. Med en hybridbil skulle det vara en snabbare väg att gå, speciellt om denna hybridbil drevs av en kompressionständ motor. Då kan man nämligen använda sig av exempelvis HVO eller andra liknande typer av bränslen. Då har man även under den fas då bilen används ett biodrivmedel som gör att utsläppen minskar. Med det här förslaget riskerar i stället bilparken att bli äldre. Vi har en utbytestakt på ungefär för bilparken. Det här förslaget kommer att göra att det tar . Det kommer att bromsa upp utvecklingen och försäljningen av elbilar ut på marknaden – och hybridbilar, för hybridbilar har man ju i princip satt stopp för i de förslag som har kommit. Bara har det varit fyra förändringar när det gäller beskattningen av bilar. Det gör att det blir ryckigt. Man vet inte vad som gäller från till den andra. Regeringens klimatpolitik präglas av att regeringen egentligen inte vet hur den ska göra för att nå målet. Den slutsatsen kan man dra när regeringen gör sådana här förändringar ständigt och jämt. Den har ingen långsiktighet i vad den gör, och man får ingen känsla av att regeringen har någon konsekvensanalys: Om man vidtar den här åtgärden, vad får det för effekt framåt? Regeringen går mer på hjärta i sina beslut, utan att bygga på vetenskap. De remissinstanser som haft synpunkter på detta sågar förslaget helt och hållet eftersom det inte kommer att leda till något positivt. Jag kan ärligt talat inte förstå hur regeringen tänker. Om man nu avser att nå de mål vi har satt upp, varför kommer man då med förslag som får den rakt motsatta effekten? Vi får inte den utbytestakt för bilparken som vi behöver för att nå klimatmålen. Vi får i stället en bromsande effekt av det förslag som ligger just . 54 Finansminister (S): Syftet med förmånsskatteomläggningen är att det ska vara neutralt mellan att ta ut pengar som lön och att ha en förmånsbil. Det har varit utgångspunkten för hela systemet med förmånsbil. Dock har det visat sig att det över åren har blivit en underfinansiering i systemet så att förmånsbeskattningen av bilar har varit 2 miljarder lägre än vad den skulle vara om man hade neutralitet. Det innebär alltså att vanliga löntagare som inte har förmånsbil – undersköterskor och lagerarbetare runt om i hela landet – har varit med och betalat till dem som har förmånsbil. Det finns förstås en del mer vanliga löntagare som har förmånsbil, men i genomsnitt är det personer med högre inkomster som har det. Den genomsnittliga inkomsten för dem som har förmånsbil är . Det är inga vanliga löntagare. De bor också företrädesvis i våra storstäder. Sedan finns det vanliga löntagare i glesbygd som också har förmånsbil, men de stora pengarna, den stora delen av dessa 2 miljarder, har alltså gått till dem i företrädesvis våra storstäder som har bra löner. Det tycker jag är svårt att försvara, särskilt som syftet med förmånsbil ju inte är att vi ska subventionera höginkomsttagares bilinköp. Jag tycker alltså att det finns goda motiv till att man gjorde den här omläggningen. är det naturligtvis viktigt att vi ser till att bilparken släpper ut mindre fossilt, och där finns en lång rad stöd. Bland annat har man en nedsättning av förmånsvärdet om man har en miljöbil. Vi har därutöver bonus–malus, med å ena sidan en särskild beskattning för dem som släpper ut väldigt mycket och å andra sidan en bonus för dem som köper miljöbilar. Vi har också fordonsskatten och en bränsleskatt. Det finns alltså en tydlig miljöstyrning vad gäller fordonsflottan i . 55 (SD): Tack för svaret, statsrådet! Förmånsbil är inte någon lyxkonsumtion. Det är väldigt många människor som är beroende av sin bil i arbetet, och så använder man den även . Det får man betala för genom löneavdrag, och sedan kommer förmånsbeskattningen ovanpå det. Detta kommer att innebära att många väljer bort förmånsbilen. Den snabba utvecklingen när det gäller att få in laddbara bilar på marknaden går oftast via företagen eftersom de bilarna sedan kommer ut på begagnatmarknaden. Bil radar upp ett antal effekter och konsekvenser av den här beskattningen som alla, kan man sammanfatta det, kommer att påverka utbytet av bilparken negativt. Bil skriver att det skapar en stor osäkerhet i branschen och hos kunderna och ger fel signalvärde. Vidare skriver man att det skapar stor ryckighet med olika införandetidpunkter och svårigheter att härleda effekterna och att det bromsar upp förnyelsen av fordonsflottan och fördröjer omställningen. Den positiva trenden gällande koldioxidutsläpp från nya bilar bryts, vilket försvårar möjligheterna att nå 70-procentsmålet, menar man. Man skriver vidare att relativa attraktionskraft minskar eftersom det finns en större efterfrågan än utbud av laddbara fordon, och då riskerar fordonstillverkarna att välja andra länder framför , vilket påverkar mobilitet och transportkostnader negativt. Lyssnar man på vad forskarna säger – och det måste man göra, för det är där kunskapen om vägen framåt finns – och försöker skapa sig en bild av hur regeringen försöker lösa det här med klimatfrågan och transporternas utsläpp känns det lite som om regeringen sitter i en båt som läcker in vatten. Där sitter regeringen med ett decilitermått och försöker ösa ur båten. I stället borde man ha ett litermått eller möjligen ett öskar. Men man letar inte ens rätt på öskaret, utan man envisas med att sitta med decilitermåttet och ösa. Lite grann så kan man beskriva regeringens strategier och målsättning för att nå målen. Det här som införs är direkt förödande i arbetet med att nå klimatmålen. Vi kan vara ense om att ska vi nå de mål som vi har satt upp så måste det ske ett utbyte av fordonsparken. Man får dock inte låsa sig vid en enda teknik, utan man måste titta på hela paletten och hur man ska kunna nå framåt. Elbilar är en lösning, hybrider kommer att vara en annan, gasbilar en tredje och vätgas en fjärde. Tittar man sedan framåt i kristallkulan ser man även andra drivmedel eller energiformer för att driva bilar. Det leder dock ingenvart att bromsa upp utbytestakten i och i stället skapa en situation där bilparken bli allt äldre. Då når vi inte målen. Då blir vi frånsprungna även i den här frågan, som när det gäller så mycket annat. 56 Finansminister (S): Jag uppskattar metaforen med den läckande båten och decilitermåttet. Jag menar kanske inte att regeringens politik är ett decilitermått utan snarare att vi försöker att täta skrovet. Problemet med politik är att man visserligen har ett litermått, men man öser in vatten i båten i stället. driver ju en politik som skulle öka utsläppen. Frågan till blir: Är det rimligt att undersköterskor, busschaufförer, lagerarbetare, städare, förskollärare, lärare och all annan personal och vanliga löntagare som inte har möjlighet att ha en förmånsbil ska betala skatt för att andra ska få en förmånsbil billigt? Jag tycker att det är svårt att motivera, särskilt mot bakgrund av att de som har förmånsbil i genomsnitt är höginkomsttagare. är en hög inkomst, tycker jag i alla fall. Man är i genomsnitt en höginkomsttagare, man bor i en storstad och man är man. Varför ska människor som bor i glesbygd runt om i betala skatt för att de här personerna ska kunna köpa sin bil billigare? Jag tycker att det är rätt att vi ska ha en miljöstyrning i detta så att man köper en miljövänligare bil när man väl köper en bil. Men att vanliga skattebetalare runt om i ska subventionera detta tycker jag är svårare att motivera. 57 (SD): Tack för svaret, statsrådet! Det blir lite märkligt, det här. Det låter på finansministern som om det är gratis att ha en förmånsbil. Så är det ju inte. Jag har perspektiv från både landsbygd och stad, eftersom jag själv bor på landsbygden. Många av mina vänner som har förmånsbilar har inga höga inkomster, men de har ett arbete som kräver att de har en bil i tjänsten. Det är skillnaden. Det finns de som bor inne i städerna och som har höga inkomster och tjänstebil – jajamän, så är det naturligtvis. Men det finns också en stor grupp människor med vanliga inkomster ute i landet, som också har förmånsbil som de behöver i sitt arbete. Det är det här som blir så konstigt, för det är just i de prisklasser där vanligt folk har möjlighet att röra sig när det gäller bilkostnader som effekten blir mest dramatisk, med en ökning på . De människor som har det gott ställt och som finansministern hänvisar till kommer ju att få ett sänkt förmånsvärde på bilar som ligger uppemot 1 miljon i inköpspris. Ingen i min bekantskapskrets har råd att köpa en bil i den prisklassen. Det kan jag säga direkt. Mina vänner och bekanta håller sig i prisklasser som ligger någonstans där effekten blir som värst. Den logiken förstår inte jag, och det vill jag gärna ha en förklaring på. 58 Finansminister (S): Jag har inte heller vänner med bilar i miljonklassen, utan de flesta kör liksom jag själv en gammal bil till ett värde av kanske eller så. Det är såklart helt korrekt att det finns människor som bor i glesbygd som har förmånsbil. Det finns också människor som inte har höga inkomster men som har förmånsbil. I genomsnitt är det ändå betydligt fler som bor i våra storstäder som har förmånsbil, och snittinkomsten för dem som har förmånsbil är . När man då har en subvention på 2 miljarder, som det var, för att det ska vara billigare att köpa förmånsbil går en större andel av de pengarna till höginkomsttagare i våra storstäder i förhållande till vanligt folk som bor i storstäder eller i glesbygd. Självklart är det inte gratis att ha förmånsbil. Poängen med förmånsbil har varit att det inte ska spela någon roll om man tar ut lön som bilförmån eller som lön. Det är det som är själva poängen med systemet, och det är där som det har blivit en förändring som inneburit en subvention på 2 miljarder för att man ska ha förmånsbil snarare än lön. Det betyder att alla löntagare som inte har möjlighet att ha förmånsbil, vilket är en majoritet, och i genomsnitt har lägre inkomster har fått subventionera bilköpen för dem som har förmånsbil. Det tycker jag själv är svårt att motivera. Men har verkligen blommat ut som ett högerparti. Att vill gynna höginkomsttagare i våra storstäder i samarbete med moderater och kristdemokrater förvånar mig inte ett dugg. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellation 2020/21:630 om brister i det nya omställningsstödet 59 Finansminister (S): har frågat mig vad jag tänker göra för att se till att de företag som blivit lovade stöd ska få hjälp. trädde förlängningen av omställningsstödet i kraft. Därefter har en ytterligare förlängning skett för perioderna . Förlängningarna är en viktig del av de historiskt stora krisåtgärder som regeringspartierna, och Liberalerna presenterat i syfte att lindra pandemins effekter för jobb och företag. Som påpekat beräknas omställningsstödet annorlunda jämfört med tidigare stödperioder. Den ändrade beräkningsmodellen beror på att stödet anpassats till tillfälliga ramverk för coronarelaterade stöd. Jag kan konstatera att förändringarna var nödvändiga för att stödet skulle få ett statsstödsgodkännande. tar i sin fråga upp ett exempel med företag som inte får rätt till stöd trots ett omsättningstapp på . Som han uppmärksammat kan den nya beräkningsmodellen för vissa företag bli mindre förmånlig än den gamla modellen. Detta beror på att företag med höga marginaler på försäljningen kan ha möjlighet att finansiera sina fasta kostnader även vid stora omsättningstapp. Det är utgångspunkten i resonemangen i . Jag kan också konstatera att det finns företag som gynnas av de nya reglerna. Till exempel kan ett litet företag med låga marginaler på försäljningen ändå få av sina fasta kostnader i stöd trots att omsättningstappet bara är på . Regeringen fortsätter arbetet med att löpande analysera behovet av åtgärder och följer utvecklingen noga. 60 (SD): I början av pandemin stod regeringen på tå och stöden fungerade bra. De kom snabbt på plats och betalades ut till de drabbade företagen, och det var bra hanterat av regeringen. Något som har visat sig stämma för alla dessa stödåtgärder är att bor i detaljerna, och små förändringar har visat sig ha stor betydelse för företagen, inte minst småföretagen. har lagt fram ett par initiativ under periodens gång i finansutskottet, speciellt ett som riktade sig till enskilda företagare som inte hade rätt till omställningsstödet om de hade gått på a-kassa . Vidare var det frågan om jämförelsemånaden för korttidspermittering där aktiebolag som hade permitterat inte kunde använda sig av permittering om de hade bytt personal. Samarbetet mellan partierna har varit bra, även om oppositionen alltför ofta fått styra från baksätet, inte minst kopplat till de initiativ som jag just nämnde, stöden till evenemang, kultur, idrott och äldreomsorg – några färska exempel. Förändringarna av omställningsstödet är också ett exempel där en detalj har fått oproportionerliga konsekvenser. Jag lät utreda hur många företag som drabbades av förändringarna, och man kom fram till att det var drygt 4 000 företag som drabbades. Det är dem jag kommer att fokusera på , inte de som har gynnats av förändringarna.