prot · H80982 · 2021-02-23 00:00:00 — Regeringen lutade sig tillbaka efter den första vågen och trodde inte att det skulle bli så farligt, så när den andra vågen kom hade man inte den lagstiftning på plats som behövdes för att kunna vidta ordentliga åtgärder. Testningen och smittspårningen är alltjämt ett problem. Vi har fortfarande inte ett sådant konkret och enkelt redskap för att minska smittspridningen som en nationell spårningsapp. Strategin att skydda de äldre har misslyckats. Varför då inte använda antigentester, som är ett bra verktyg för att säkerställa att vi inte får mer av asymtomatisk smittspridning? Varför skjuta över alla problem inom äldreomsorgen på den utredning som kommer att leverera svar ? Vi behöver ju också adressera de problem som finns inom äldreomsorgen här och . debatterar vi flera sådana förslag, som tillsammans med andra partier här i har lyckats få majoritet för, till exempel att vi behöver ställa språkkrav inom äldreomsorgen så att alla medarbetare inom äldreomsorgen kan ta till sig de rutiner och riktlinjer som gäller. Det behövs ledarskap, ledamoten . Vi måste agera utifrån det misslyckande som har haft under pandemin. Tre av fyra som dött i är svenskar. Det måste vi lära av. 11 (S) replik: Tack så mycket, , för dina synpunkter! Jag tycker att man ska vara ödmjuk i den här situationen, – ödmjuk inför hur ser ut och hur styrs. I princip sågar du och ditt parti den styrelseform vi har med självbestämmande ute i våra regioner och kommuner. Vad är statens ansvar kontra regioners och kommuners? Flera av de kommuner som du riktar kritik mot regeringen för styrs av borgerliga, och vi har sett hur det har gått. Men jag tycker att det är fel att föra det resonemanget . Låt oss framöver se vad som var fel och vad som var rätt! Det var så jag menade i mitt anförande, fru talman – att tiden ger oss kunskap. Sedan tycker jag att det är klokt av oss att inte leka fritidsepidemiologer. Det är klokt att vi i första hand låter våra experter komma med råd och kunskap och att vi sedan som förtroendevalda väger in kunskapen. Det finns ju många om och men kring de förslag som du tar upp, och jag är inte rätt person att bedöma om de är rätt nu eller inte. Men jag litar på våra medicinskt kunniga experter som tillsammans med regeringen ger en helhetsbild, och vi fattar beslut utifrån den. 12 ACKO ANKARBERG (KD) replik: Regeringens mantra är ofta ”rätt åtgärd vid rätt tid”. Det låter ju klokt, men den stora frågan är vad vi har för underlag för de beslut vi fattar. Det är viktigt att det är transparent, att vi vet vilka underlagen är och vad skälen är till att vi nu fattar det här beslutet. Vi vet att , kanske , kommer att fatta beslut om nya åtgärder eller lättnader. Det innebär att partierna – samtliga partier – samlas dagen innan, går igenom underlagen och diskuterar vad de ska ha för åtgärder. Covid-19-pandemin och därmed samman-hängande frågor Mantrat ”rätt åtgärd i rätt tid” förutsätter, tycker vi kristdemokrater, att man har varit transparent och öppen med vad skälen för bedömningen är. Det saknar vi väldigt ofta – det är väldigt sällan som regeringen är transparent och berättar det. Man bara säger att ”det är en samlad bedömning, och därför gör vi si eller så”. Min första fråga till ledamoten är: Hur ser ledamoten på den bristande transparensen? Skulle vi kunna göra mer, och hur värderar ledamoten behovet av transparens? Är det onödigt? Ställer jag en helt onödig fråga? Är det bättre att vi bara överlåter besluten till regeringen? Jag har också en andra fråga. Jag vet att vi har varit överens i denna kammare om att pandemilagen kom , så vi behöver inte orda mer om att vi gärna hade sett den tidigare. Pandemilagen var inte rätt åtgärd i rätt tid, utan den var rätt åtgärd . Jag gissar dock att ledamoten har några exempel på åtgärder som har kommit just i rätt tid, så jag vill gärna fråga ledamoten: är de åtgärder som har vidtagits under pandemin som har varit just rätt åtgärder vid rätt tid? 13 (S) replik: Tack, Acko Ankarberg , för frågorna! Svaret på Acko Ankarbergs första fråga är ja. Jag tycker att detta är oerhört viktigt. Speciellt då vi befinner oss i en global kris, vilket vi gör även i vårt land, är det viktigt med nationell samling och enighet. Jag tycker, fru talman, att vi i början – och kanske nästan – hade en ganska god enighet och samspråkade kring vilken strategi vi skulle välja framöver. Jag är inte rätt person att svara på hur regeringen och sedermera statsministern gör i sitt förankringsarbete med de andra partierna och partiledarna, men det är väl klart att det är rimligt att man träffas kontinuerligt, stämmer av och lyssnar in. Jag ser personligen inget som helst problem med detta – tvärtom berikar det, som jag sa i mitt anförande, att ha en bred debatt. Jag tycker ändå att det är viktigt, fru talman, att vi styrs en hel del av våra experter, naturligtvis med avvägningar för helheten. Den andra frågan Acko Ankarberg ställde till mig var vilka insatser regeringen har gjort vid rätt tid. Fram till är det klart att vi har misslyckats i vissa delar, fru talman, men jag tycker ändå att det i många delar har funkat ganska bra. Vi har kunnat ha ett relativt öppet samhälle med de fördelar detta innebär för ekonomin och enskilda. Vi har visserligen höga dödstal, men i jämförelse med övriga EU ligger vi i mitten. Jag tycker egentligen att regeringen har vidtagit åtgärder relativt snabbt. Ett misstag vi dock kanske har gjort, fru talman, är att förlita oss för mycket på regionerna och kommunerna till exempel när det gäller testning. Där kanske vi skulle ha gått in tidigare, men det har ju med vårt kommunala självstyre att göra. 14 ACKO ANKARBERG (KD) replik: Jag tror att det är precis det här vi behöver göra mycket mer. Politiken ska förstås ta in kunskaper från myndigheter, akademiker och forskarsamhället i övrigt; det är nödvändigt. Men det är vi som dömer av – utifrån det ena och det andra dömer vi av de politiska konsekvenserna. Jag uppfattar att detta är precis vad ledamoten gör . Vi har ändå kunnat värdera saker som har varit positiva för samhället, och då kanske vi får ta en del begränsningar och problem. Det skulle jag vilja se mycket mer av från regeringen. Det är väldigt sällan man faktiskt gör de avvägningarna, utan det låter mer som att regeringen har bestämt och som att det alltid är rätt åtgärd i rätt tid. Covid-19-pandemin och därmed samman-hängande frågor Det funkar inte; man får ingen följsamhet eller tillit till något om man inte berättar om underlagen och skälen för det. En större öppenhet och transparens kring vad man ser, vad man vet och hur man dömer av skapar respekt för den som fattar beslut, även när man fattar beslut om vilka man sedan – vilket man ofta får göra i en kris – får säga att det inte blev så bra som man hoppades därför att något annat hände. Att vara öppen med underlagen är väldigt viktigt. Jag vill göra ett medskick om att förstärka underlagen och transparensen, för jag tror att det ökar följsamheten hos befolkningen. Att vi oppositionspartier kan vara jobbiga är någonting som varje regering får leva med, men att befolkningen känner trygghet och tillit är väldigt viktigt. måste vi öka följsamheten när det gäller de råd och begränsningar som finns. Lyckas vi inte med detta kommer vi att fortsätta att ha höga dödstal, så det är nödvändigt att vi lyckas med det. Det är klokt att vi faktiskt värderar vad vi har gjort som har varit bra respektive dåliga åtgärder. En åtgärd som jag har grunnat väldigt mycket över är besöksförbudet på äldreboenden, som har inneburit mycket negativt för dem som i praktiken har blivit instängda på särskilda boenden. Vi vet att det är den smitta som kanske är asymtomatisk – den man bär med sig utan att veta om det – som faktiskt har påverkat mest. Då hjälper ju inget besöksförbud i världen, för personalen kommer ändå in. Våga värdera det som är svårt – det behöver vi göra framöver. 15 (S) replik: Tack, Acko Ankarberg, för synpunkterna! Jag har ingen annan uppfattning än vad jag sa i mitt första replikskifte med dig, Acko Ankarberg. Självklart ska vi ha öppenhet och transparens så långt som möjligt. Det gäller speciellt när det handlar om stora, breda, viktiga och allvarliga frågor, och pandemin är ju en sådan. Jag vill efterlysa något tillbaka, fru talman. Oppositionen ska naturligtvis vara kritisk, och jag välkomnar en sådan debatt. Jag skulle dock önska lite mer nyanserad kritik . Det låter på en del här i talarstolen som att vi har misslyckats totalt med hela pandemistrategin, och så enkelt är inte svaret. Jag för gärna vidare dina synpunkter till , Acko Ankarberg , för jag delar din uppfattning. När det gäller helheten får vi ta till oss det som vi lär och det vi har gjort fel. Jag tolkar det som att vi just nu har en stor enighet i kammaren när det gäller på vilket sätt staten ska ta större ansvar framöver inom exempelvis sjukvården. Vi kommer att få en spännande diskussion – eller rättare sagt har vi redan en diskussion – om huvudmannaskapsfrågan. Som det är är det dock utformat på ett lite svårstyrt sätt; det är vi nog ganska överens om. Där får vi fundera på vad som är klokt framöver. 16 (V) replik: Covid-19-pandemin och därmed samman-hängande frågor Någonting som chockade mig när vi gick in i den här pandemin var bristen på skyddsutrustning. Den var verkligen slut. De stora regionerna – eller regionerna över huvud taget – hade underlåtit att bygga upp lager av skyddsutrustning. hade exempelvis skyddsutrustning , och det var panik. Just bristen på skyddsutrustning gjorde faktiskt att exempelvis äldreomsorgen inte hade skyddsutrustning under en månad, och det är katastrofläge. Vi vill gärna ha en lagstiftning om detta. Skyddsutrustning i regionerna kan inte vara fri lek – man kan inte spela med en hel befolknings hälsa på det sätt som man har gjort, anser jag. Skulle det inte vara väldigt bra om vi hade en lagstiftning som sa att regionerna ska ha skyddsutrustning ? Detta skulle vara något slags pandemilager förutom det stora förbrukningslager vi ska ha. är ju oerhört viktigt, och det var tack vare som det faktiskt kom in skyddsutrustning i . En annan fråga jag har funderat på, fru talman, handlar om vaccinationerna. Det finns uppenbarligen en bra plan som är uppgjord mellan Kommuner och Regioner och regeringen, med väldigt tydliga prioriteringsordningar och så vidare. följs inte detta ute i regionerna. Finns det några tankar om hur man kan se till att det funkar bättre? Om av de vaccinerade i en region är måste det ses som väldigt märkligt, fru talman. Är detta någonting som regeringen har funderat på? 17 (S) replik: Tack, , för frågorna! Jag börjar med den första frågan, fru talman, om hur vi ser på lagstiftning om förråd av skyddsutrustning – och läkemedel, vill jag tillägga. Jag delar och uppfattning att vi måste ha ett system där vi säkrar skyddsutrustning. Helt uppenbart hade vi stora bekymmer. Det var inte hälso- och sjukvården som drabbades värst, fru talman, utan det var inom äldreomsorgen och inom omsorgen generellt vi såg de stora bristerna. Det var bedrövliga situationer. Regeringen har en pågående utredning gällande just denna fråga. Vi väntar in den utredningen, sköter oss när det gäller beredningstvånget och kommer med ett beslut. Jag skulle dock inte bli förvånad, fru talman, om regeringen kommer tillbaka med en proposition där man på något sätt på nationell nivå vill säkra våra förråd av förbrukningsvaror och läkemedel. Den andra frågan som ställde, fru talman, gäller vaccinationer som inte följer prioriteringsordningen. Där vill jag bara understryka uppfattning i talarstolen, för det är ju totalt demolerande för systemet. Därför är det viktigt, precis som du sa , att här måste det bli konsekvenser. Genom att vi har det styrningssätt vi har i med kommunalt självstyre och där det är regioner och kommuner som får hantera arbetsmiljöfrågor får det felaktigheter som följd. Men nationellt är det väldigt tydligt vilka som ska prioriteras. Det har också skrivits ett tydligt avtal mellan staten och SKR som beskriver hur vaccineringen ska ske. 18 (V) replik: Det som varit uppenbart under hela pandemin för oss som har följt den i socialutskottet från dag ett fram till nu är styrningen i . Regeringen har inte haft hela makten, så att säga, och kunnat trycka på ett antal knappar så att det ska hända saker där ute, utan det har varit väldigt många kockar i soppan med olika kristallkulor som man har putsat på för att se vad man ska göra och inte göra – oftast efteråt, vill jag då påstå, fru talman. Covid-19-pandemin och därmed samman-hängande frågor Jag tycker att det är ett jätteproblem att man i kris inte har en ordning som gör att staten kan styra på ett helt annat sätt och, som jag tog upp i talarstolen, att alla partier är med i en typ krisgrupp. Det här är ett krig vi för. Då kan vi inte sitta och diskutera på det sätt som vi har gjort, utan vi måste göra det mer tillsammans. Låter inte ett styrsystem med en regering som kan trycka på några knappar, alltså en statlig krisstruktur med en grupp av ledamöter från samtliga partier i en krisgrupp tillsammans, som en framkomlig väg? Med en sådan tror jag att man hade kommit framåt på ett annat sätt som kollektiv. Det politiska spelet spelar vi allihop, fru talman, när vi kan. Men just i en pandemi, ett krig på det sätt som det är , tror jag att det hade varit bra om man hade hittat en bättre funktion för partierna där vi hade känt oss mer committade. hoppas jag på det, fru talman. 19 (S) replik: Tack så mycket, , för dina synpunkter! Frågan om styrning är otroligt intressant. Vi har ju ett system som flera av oss har beskrivit hur det ser ut – att vi har kommunalt självstyre i våra kommuner och regioner. Det har medfört, fru talman, att inte regeringen och inte heller , för den delen, har agerat så kraftfullt som vi har önskat. Dessutom har vi fortfarande brister i vår lagstiftning som gör att vi inte kan vidta de åtgärder som egentligen är mest adekvata i situationen, fru talman. Ledamoten frågar mig hur man organiserar samarbetet. Det vore förmätet av mig att uttala mig om regeringens ansvar när det gäller samarbete. Men jag tycker att alla utredningar som är på gång får ge oss ett svar på hur ska styras framöver och kanske också funderingar kring hur en förankring eller samverkan ska se ut i den parlamentariska situation som är. Vi har faktiskt en väldigt tydlig förvaltning vid krig där vi utser en särskild styrning, som nämnder och så vidare. Jag vill tro att det finns poänger med både det som du, , och tidigare Acko Ankarberg framförde. Jag tycker att det är rimligt att man har en bred förvaltningsprocess. 20 (MP): Det här är mitt första anförande i den här kammaren, så jag tänker i all enkelhet göra några reflektioner över några av de reservationer i betänkandet som vi ska ta ställning till här . Jag tänker hålla mitt anförande på temat eftertankens kranka blekhet. Innan jag ger mig in på reservationerna vill jag som något av det första jag gör i den här talarstolen framföra mitt stora, innerliga och hjärtliga tack till all den personal som har gjort heroiska insatser i kommuner och regioner. De har räddat fantastiskt många liv. Det ska vi vara väl medvetna om. Vi brukar tala om dem som har dött, och det ska vi såklart göra, men det är desto fler som svensk sjukvård faktiskt har räddat och som andas och fortsätter med sina liv. Covid-19-pandemin och därmed samman-hängande frågor Svensk sjukvård har genom att ta sig an det här viruset på rekordtid ställt om. Man har hanterat pandemin och omhändertagit ett helt nytt vårdbehov som inte fanns . Coronaöverlevare eller människor med långtidscorona har ju över huvud taget inte funnits tidigare inom svensk sjukvård. Om nu alla följer rekommendationerna den kommande tiden och får ut vaccin till regionerna och vår befolkning blir vaccinerad hoppas jag att alla ni som jobbar inom hälso- och sjukvården och omsorgen kan få möjlighet till en välförtjänt återhämtning, som ni faktiskt har avstått för oss alla. Jag går tillbaka till temat eftertankens kranka blekhet. Jag har läst reservationerna, som väldigt mycket rör regionernas och statens olika tillkortakommanden när det gäller läkemedelsförsörjning, avsaknaden av diverse lager och så vidare. Jag vill då passa på att påminna ledamöterna i den här kammaren om att vi, det vill säga staten, alla invånare och medborgare i det här landet, för inte speciellt länge sedan hade en ganska bra organisation för detta. Jag tror att det till och med var ett aktiebolag. AB tror jag att det hette. Vi styckade upp det och sålde det. Det var tidigare en organisation som fanns på plats i varje kommun. Den hade till uppgift att ha mediciner i lager. Den såg till att vårdgivare fick tillgång till de mediciner de behövde. De hade dessutom en föredömligt effektiv inköpsavdelning eller upphandlingsavdelning som gjorde att alla vi medborgare som behövde mediciner kunde få tillgång till mediciner till en lägre kostnad, dessutom i hela landet. Det var på det stora hela en läkemedelsförsörjning som fungerade klanderfritt för både vårdgivare och patienter. I det lite större landet i väster som hade ett presidentval brukar de slänga sig med uttrycket: If it ain´t broke, don´t fix it. Lite fritt översatt betyder det att om det fungerar finns det ingen anledning att laga det, utan låt det fortsätta att fungera. Frågan jag ställer mig i den här kammaren efter att ha läst reservationerna är vilken ledstjärna den borgerliga regeringen som sålde och styckade upp hade och vilka problem man ville lösa genom att göra det. Hade inga vårdgivare några invändningar mot att läkemedelsleveranserna inte fungerade, samlades det in protestlistor till förmån för en avreglerad apoteksmarknad och så vidare? är det ju , men jag har inte något minne av att detta var fallet. Vi kan nu köpa Alvedon på Ica, och det är ju bra anser en del. Men vi är fruktansvärt dåligt rustade för att hantera en pandemi. Det är väl ett av resultaten av hanteringen av bolaget . Jag har inget problem med marknadslösningar. De är jättebra för mycket, till exempel olika sorters badsalt, hudkrämer, smaksatta tuggummin och så vidare. Men är de något att luta sig mot under en pandemi eller när vi ska bygga ett robust hälso- och sjukvårdssystem? Nja, det återstår väl att se. Det är väl lite det reservationerna handlar om. Jag tänkte lite fritt, för det får man väl göra ibland som ledamot av denna kammare. Staten hade en perfekt organisation för läkemedelsförsörjning med full rådighet över logistik, inköp och distribution, med hundraprocentig nationell täckning och med egen personal och egen linjeorganisation. Om staten hade haft kvar denna rådighet över hade man genom ett ägardirektiv till styrelsen för bolaget snabbt kunnat få till stånd nationell provtagning. Covid-19-pandemin och därmed samman-hängande frågor Låt mig åter poängtera att regionerna har gjort heroiska insatser när det gäller provtagningen. Men deras kapacitet och ansvar handlar om mer än covidtester. De har också ansvar för den ordinarie hälso- och sjukvården, och den behöver också labb och provtester, vilket är en begränsande faktor. kan säkert inte lösa alla de problem jag radar upp, men det handlar om att vi har avhänt oss förmågan att ha ett robust samhälle. var starkt emot denna avreglering och att denna infrastruktur skulle slås sönder. Så nästa gång man funderar på om man ska avreglera och förse med badsalt eller livsviktiga mediciner kan man fundera på vad som är statens kärnuppgift. Jag tackar övriga ledamöter för intressanta inlägg och ser fram emot fler spännande meningsutbyten i utskottet. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 21 ACKO ANKARBERG (KD) replik: Varmt välkommen till , ! Det känns spännande att du också kommer att ge dig i kast med socialutskottets frågor, och det var intressant att få lyssna till dig här. Apoteksbranschen är en starkt reglerad bransch. Ledamoten kommer att upptäcka att det helt och hållet styrs av staten vilka priser som sätts på läkemedel. Dem sätter inte branschen själv. Det är helt reglerat av staten och full priskontroll. I omregleringen beslutades dessutom om allt som är väsentligt för politiken. Jag ser fram emot att ledamoten återkommer med förslag på hur eventuella justeringar ska ske. Jag är glad över att vi har kunnat öka tillgängligheten på apoteksmarknaden. Det är klokt att vi har fler apotek och fler möjligheter att köpa de läkemedel människor behöver som är förskrivna av läkare. Det finns också ett receptfritt sortiment. Men man kan faktiskt inte köpa Alvedon till vuxna på Ica eftersom det finns risker med det. Det här är alltså starkt reglerat. Det är fritt fram att vara motståndare när beslut fattas. Men sedan, när man sitter på regeringsmakten, kan man ändra på besluten och reglera på andra sätt. Jag har dock inte sett några sådana förslag men ser fram emot att ledamoten återkommer med sådana under allmänna motionstiden. Jag tror att ledamoten noterade att flera av oss återkom till att vi vill ha mer nationell ledning och styrning för att hantera pandemin. Jag vill därför fråga ledamoten, som ju har färsk erfarenhet av hälso- och sjukvården i : Behövs det mer nationell styrning av hälso‑ och sjukvården i en kris? 22 (MP) replik: Jag tackar Acko Ankarberg för frågan. Som ledamoten nämnde var jag till alldeles regionpolitiker i . Min erfarenhet därifrån är att i en kris fungerar sjukvården som allra bäst. Det blir tydligt vad som ska göras, beslutsvägarna är korta och man kapar mycket byråkrati. Covid-19-pandemin och därmed samman-hängande frågor Jag har svårt att tro att något skulle bli bättre av att centralstyras från . I ett tidigare replikskifte nämndes hur vaccinationsprioriteringarna frångåtts, vilket vi gjorde i . När chefen för intensivvården på Sahlgrenska förklarade att akutsjukvården på Sahlgrenska skulle implodera vid ett covidutbrott bland personalen var det ett rimligt beslut att denna personal fick gå före för att undvika svåra konsekvenser för alla invånare i hela . På andra håll i landet där man inte hade samma smittspridning hade man dock inga problem att följa de nationella riktlinjerna. Att sitta i och säga vad alla i landet ska göra på detaljnivå är kanske inte alltid jättebra. 23 ACKO ANKARBERG (KD) replik: Nej, det är absolut inte smart att sitta i – denna förhatliga plats för stora delar av . Men är ganska trevligt, kan jag berätta för dem som inte har möjlighet att vara här. Nej, politiken bör lämna detaljstyrning därhän. Under pandemin har vi snarare sett hur professionerna själva ställde om. Det var inte politiker eller tjänstemän på högre nivå som gjorde omställningen, utan på ställde i huvudsak personalen om från andra avdelningar till intensivvårdsavdelningar. Den kraft som finns i personalen behöver vi använda oss av mycket mer framöver. Mitt parti har motionerat om att alla de byråkratiska och administrativa funktioner som lades åt sidan under pandemin inte ska återföras förrän vi vet om de behövs. Det handlar om ett slags enkelt moratorium: Återför inte en massa administrativa rutiner förrän vi har prövat om vi verkligen behöver dem! Jag håller med ledamoten om att vi behöver använda denna kraft mer inom hälso- och sjukvården. Men jag tror att det snarare handlar om det som utskottets ledamöter har lyft fram, nämligen de lager av styrning som finns inom sjukvården och som inte förenklar sjukvården. I en kris kan ingen, inte ens regeringen, besluta om att flytta läkemedel mellan två regioner, trots att det där läkemedlet för att söva patienter behövs. Borde det inte finnas en nationell beslutsmakt att kunna göra nödvändiga åtgärder när det gäller läkemedel, patienter, personal eller annat i just en kris? Det är inte helt enkelt att vara socialminister när man inte ens kan, som ledamoten sa, trycka på knappen och få en effekt utan får hoppas att 21 regioner gör det. Jag lyssnar gärna mer på vad ledamoten tänker om eventuell nationell styrning och hur den skulle kunna fungera bättre. 24 (MP) replik: