prot · H90938 · 2021-12-01 00:00:00 — Vi ser nu att fler har möjlighet att göra just detta: äga sin bostad och kontinuerligt bygga upp ekonomin. 90 (MP) replik: Det var ett intressant anförande av . Det var några saker som jag reagerade på. Som oppositionspolitiker nu i denna kammare kan jag ju begära replik lite fritt. Därför passar jag på att göra det. Jag är övertygad om att det finns en hel del saker som vi behöver komma överens om, precis som ledamoten sa, för landets bästa. Jag är också övertygad om att vi behöver en mångfald av upplåtelseformer. Hyrköp är en av dem, men det finns även en rad andra som jag hoppas att Liberalerna kan tänka sig att närma sig. Det handlar om nya former av kollektiv. Det handlar om byggemenskaper. Men vi kan också konstatera att hyresrätterna kommer att spela en viktig roll för även , framför allt de billiga hyresrätterna. Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik Ledamoten är väldigt tydlig med att han inte vill se investeringsstödet. Därför är min första fråga: Hur ska vi se till att bygga billiga hyresrätter för dem som inte har möjlighet att komma in på bostadsmarknaden på grund av hur mycket pengar de har i plånboken? Jag kan också konstatera, fru talman, att ledamoten sa: Det är inte de med lägst inkomster som får del av dessa bostäder. Jag skulle jättegärna vilja se den rapporten eller den redovisningen, för det vi hör från kommuner är att de använder dessa bostäder också för att tillgodose bostadsbehovet hos dem som står absolut längst ifrån bostadsmarknaden. Det handlar bland annat om hur man väljer att använda reglerna kring förtur, där kommunerna har ett jättestort ansvar. Jag skulle väldigt gärna vilja fråga den liberala ledamoten i civilutskottet: Hur vill Liberalerna se till att människor med lägst inkomster kommer in på bostadsmarknaden om investeringsstödet, som har varit väldigt lyckosamt och som har skapat väldigt många bostäder i hela vårt land, inte är ett verktyg i ledamotens verktygslåda? 91 (L) replik: Det är en tro på den entreprenörsanda och den kreativitet som finns i , som vi båda två kommer från. Där ser jag att lösningarna finns. Det handlar om att skapa billigare hyresrätter genom modulhusbyggande och industriellt byggande i trä. Regelförenklingar för dessa byggnationer kan skapa lägre byggkostnader. Sedan kostar det att bygga nytt – så är det. Det är väldigt svårt att se till att de som har allra lägst inkomster får del av nyproduktionen. Här finns det andra saker. Det är förortslyftet i vårt program, som vi vill lyfta fram. Det är andra bostadsformer. Som vi nämnde är hyrköp absolut en sådan sak som gör att det är enklare att få en bostad. Jag säger bostad. Det kan vara en hyresrätt, en bostadsrätt eller ett småhus. Det är en bostad. I vilken form den ska vara får man välja fritt själv. Men att skapa de allra billigaste hyresrätterna gör man genom rörelse på bostadsmarknaden. Det frigör billigare och äldre men bra bostäder. De har en lägre hyra än just nyproduktionen. Vi måste stimulera nyproduktionen, inte hämma den, genom att den svarar mot den efterfrågan som finns hos den människa som sitter vid arkitektens bord och tar en kopp kaffe. 92 (MP) replik: Jag har också under mina år som yrkesverksam inom byggsektorn och som riksdagsledamot och bostadspolitisk talesperson träffat många arkitekter. Men jag vill bara försäkra mig om att Liberalerna fortfarande står bakom den reform som vi tillsammans har tagit fram om seriellt byggande. Det lät tidigare i ledamotens anförande som att det mesta skulle skapas bit för bit, projekt för projekt. Jag hoppas att vi kan se bättre regler för seriellt byggande och att Liberalerna också fortsatt står bakom den reformen. Det vill jag försäkra mig om. Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik Jag har en sista fråga till ledamoten . Vi vet att investeringsstödet har gjort absolut störst nytta i de delar av landet där marknaden är svag, ofta på landsbygden. Ser inte ledamoten , som den landsbygdspolitiska talesperson han är, investeringsstödet som ett viktigt verktyg för att vi ska kunna bygga bostäder i hela landet? 93 (L) replik: När det gäller bostadsbyggande på landsbygden handlar det också om andra åtgärder, som vi lyfter fram i vår bostadsmotion. Det handlar om ett skattebefriat sparande till insatsen. Det handlar om att ta bort det skärpta amorteringskravet. Det är enklare att bygga sig ett småhus på landet. Jag tror också att det är mångas dröm att bo på landsbygden i ett småhus. Men det ska också finnas bostadsrätter. De ska på samma sätt byggas på landsbygden. Sedan finns det andra åtgärder än just detta. När det gäller just vilka som har fått del av investeringsstödet nämnde ledamoten, fru talman, att hon finns med i Junehem. Det är ett väldigt fint och bra bostadsbolag hemma i . De projekt som jag har besökt i Junehem är väldigt fina. 94 (M): I går fick en ny bostadsminister. Om man ska välja att se glaset halvfullt får man väl konstatera att den nytillträdde får svårt att få mindre ur händerna än sina två företrädare på den posten. På papperet verkade det ju så bra med alla stora liberala reformer som skulle komma ur januariavtalet. Men det bidde inte ens en tummetott, fru talman. Den här mandatperioden har tjänat som ett skolboksexempel på vad som händer när man är överens på ett intetsägande papper men i grunden vill åt helt olika håll. Det är också ett smärtsamt exempel på vad som händer när man lever i en fantasivärld och låtsas som om parlamentets sammansättning inte har någon betydelse. Dessa charader, fru talman, leder inte bara till att man inte får någonting gjort. Det leder också till att man urholkar tilltron till hela vår demokrati, eftersom det framstår som om man befinner sig i en lekstuga snarare än i rikets högsta folkvalda beslutande församling. Allteftersom mandatperioden har fortlöpt tycks verkligheten ha kommit ikapp de flesta partier här i kammaren. Kvar i fantasivärlden, även refererad till som ”den breda mitten”, tycks nu bara vara. lovade som bekant reformer på bostadspolitikens område. har vi mest sett bråk om utredningsdirektiv, förseningar och som kronan på verket en fundamental blåsning av rörande deras påstådda liberalisering av strandskyddet, i allt väsentligt skärpningar för dem som vill bygga nära vatten. Jag förstår att äter tårta, även om de naturligtvis hade velat gå ännu längre. Hur kunde vi hamna här? Jo, vi hamnade här eftersom såväl den avgångna regeringens regeringsunderlag som den tillträddas inte är överens om en gemensam riktning för landet. Man är i grunden bara överens om två saker, och det är vad man är emot. För det första ska man inte prata med och för det andra ska man lägga ned kärnkraften. Ur de här två ställningstagandena kommer det ingen bostadspolitik. Det säger sig självt, och det är precis vad vi nu har fått se. Den nytillträdda regeringen saknar, vad jag kan bedöma, helt politik för att göra det enklare att bygga den boendeform som just nu är den mest efterfrågade, nämligen småhus. Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik Som jag nämnde i ett tidigare replikskifte kom den statliga bolåneaktören i går med en rapport som visar tydliga indikationer på överetablering av dyra hyresrätter på olika håll i och en kraftig underproduktion av den mest efterfrågade boendeformen, nämligen småhus. Det här är naturligtvis problematiskt, och det borde vara problematiskt även för en regering som i grunden inte har särskilt mycket till övers för att folk ska kunna äga sin bostad under rimliga förutsättningar. Det borde dock vara av intresse även för en rödgrön eller enbart rödröd regering, eftersom småhusbyggandet sätter fart på flyttkedjorna. Snarare än att lägga miljarder på att bygga hyresrätter som ändå inte kan efterfrågas av de grupper som man här i debatten försöker göra gällande efterfrågar dem är kanske det mest effektiva sättet att faktiskt tillgängliggöra billiga hyresrätter. Om vi får fart på flyttkedjorna är det nämligen precis vad som sker. Det är något otydligt exakt vilket underlag regeringen har, men jag kan härifrån talarstolen beklaga att man med den här formeringen i parlamentet konsekvent har röstat nej till de förenklingsförslag som vi har lagt för att göra det enklare att bygga småhus. Det handlar om att reformera detaljplaneinstitutet. Vi ser en utveckling där kommuner har kötid för detaljplaner. Det är förstås helt oacceptabelt om man vill öka småhusbyggandet. Vi lade på bord ett förslag om att göra det enklare för enskilda människor att bygga utanför detaljplanelagt område, en verklig förstärkning av äganderätten i det här landet. Det förslaget föll, eftersom var tungan på vågen och röstade med regeringspartierna i frågan. Att reformera Lantmäteriet har behövt göras , men trots det säger regeringen konsekvent nej till kommuner som vill utmana den dysfunktionella statliga lantmäterimyndigheten genom att starta lantmäteriverksamhet. Sedan regeringen tillträdde har sju av åtta ansökningar fått nej med hänvisning till kompetensbrist. Det blir naturligtvis ett moment 22. Om man aldrig får visa att man har den kompetens som krävs är det ju omöjligt att få sin ansökan beviljad. Naturligtvis skulle regeringen i stället kunna kontrollera detta i efterhand. På det hela taget är det här alltså en förlorad mandatperiod för bostadspolitiken. Som väl är fasar vi nu ut ineffektiva subventioner, men vi gör det på ett ansvarsfullt sätt så att de företag som har sökt under förutsägbara former ska kunna ta del av stödet. Regeringen kommer inte att kunna leverera någon ny bostadspolitik fram till valet. Men ljuset i tunneln, när det är som mörkast , är att det bara är kvar till dess att får en ny regering som kan ta sig an bostadspolitiken på allvar. Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. 95 (C) replik: Det känns fint att kunna dra ut på medverkan här i parlamentet innan han går på föräldraledighet. Jag önskar honom all lycka och glädje med det. Det är viktigt. Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik Charaderna får stå för. Det måste kännas frustrerande att tillhöra ett parti som inte har haft något som helst inflytande . Jag tror att det är den frustrationen vi märker. Jag tror också att det är viktigt att som moderat beakta att landet måste kunna styras också i minoritet. Vi har en valrörelse framför oss som blir hård och där sannolikt mycket av det vi diskuterar kommer att följa med oss. Jag tror dock att det är viktigt att ha en ödmjukhet inför det faktum att man måste kunna styra ett land också i minoritet. Det är tråkigt att inte erkänner det. tar upp frågan om strandskyddet. Jag tycker att det är bra att vi diskuterar igenom dessa frågor, för det finns ett intresse från att förminska de reformer som vi har förhandlat fram i januariavtalet. Jag kan förstå det. Det är fel parti som lyckas med det som och vi i alliansregeringen försökte men misslyckades med, eftersom vi hade skilda intressen. Jag märker att det finns en bristande förståelse hos för vad den reform som kommer att genomföras betyder, nämligen att strandutvecklingsområden inrättas där man kan omfatta en stor del av en kommun, för att inte säga en hel kommun, i ett område utan att det ingår i en översiktsplan till exempel. Det är en viktig sak. Och den allra viktigaste saken är kanske ändå just det som ibland vill negligera i debatten, nämligen att en grävd damm, ett dike eller ett mindre vatten undantas från strandskyddsreglerna. Det är en väldigt stor förändring som kommer att påverka väldigt många människor runt om i landet, och jag skulle vilja fråga om det verkligen är avsikt att stoppa den största reformering av strandskyddet som vi har lyckats med sedan det infördes på 50- eller 60-talet. Är det er avsikt att spotta era egna kommunalråd i ansiktet på det sättet? 96 (M) replik: Jag noterar att grundläggande problem fortsatt är att hans karta inte stämmer med verkligheten. Han refererar till som ett parti som inte har något inflytande, men det är ju vår budget som vi står här och debatterar , . Detta kommer alltså från en företrädare för ett parti som i huvudsak har använt den gula knappen, det vill säga att avstå, att inte ta ställning, under hela den här höstens avgörande voteringar. Låt oss dock diskutera strandskyddet, eftersom det efterlystes! Jag noterar att inte har läst lagrådsremissen, och det beklagar jag. Vad gäller grävda dammar står det explicit i lagrådsremissen att grävda dammar utan naturligt in- och utflöde inte har strandskydd, så där föreslås inga lagändringar. Så mycket för den förhandlingssegern – ni vet ju inte vad ni har gått med på, . Man föreslår alltså att gällande rätt ska ligga kvar. När det kommer till småvatten – sjöar och bäckar bredare än – inför ni ett nytt strandskydd kallat fri passage, som inte finns i hälften av alla län i därför att länsstyrelserna där redan har upphävt det. Det innebär att hälften av alla län även här får ett starkare strandskydd än de har . Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik Problemet, , är att ni från början har haft en usel förhandlingsposition och att ni inte har en aning om vad ni har kommit överens om. Det är grundläggande problem, och jag beklagar att ni inte har läst den lagstiftning ni uppenbarligen har satt er kråka på. 97 (C) replik: Vi har visst läst lagrådsremissen, och vi har också varit delaktiga i att ta fram den. När det gäller fri passage: Vi kan ta vartenda område som lyfter fram och skära ned och motbevisa varenda tes som har framförts. Fri passage är något som har funnits i lagstiftningen , och att det nu skrivs in ytterligare en gång gör inte att vi ytterligare försvårar för någon som vill bygga och bo. Grejen är ju också den – och det tycks inte ha insett – att det faktum att diskussionen om fri passage förekommer är ett resultat av att strandnära byggande har blivit enklare även inom stora områden i kommuner där dessa strandutvecklingsområden införts. väljer ju att inte ta upp de stora och viktiga förändringarna; strandutvecklingsområdena är något som aldrig nämner i sin argumentation i dessa frågor, utan han tar upp små, små saker. När han nämner kartor är det precis detta som är problemet: Länsstyrelser och kommunernas planavdelningar pekar på kartan och säger ”Här får ni inte bygga”. Så kommer det inte att vara i fortsättningen. 98 (M) replik: Då blir det en sista kunskapslektion för : Det stämmer att begreppet fri passage har funnits i lagstiftningen . Det var alliansregeringen som införde det, och det var ett misstag. Men det är ju en del i dispensgivning vid strandskyddsdispenser, , och ni har hittat på att detta ska gälla vid vartenda dike, varenda bäck och varenda liten pöl i hela . Det innebär alltså en skärpning, för i de områden där strandskyddet vid småvatten är avskaffat – en förändring som alliansregeringen också införde, alltså länsstyrelsernas möjlighet att göra detta – finns inte kravet på fri passage. har ni sett till att det blir en förbudsgata vid varenda liten bäck, för där ska samma regler som vid strandskydd gälla. En bäck får alltså en förbudszon på varje sida om bäcken – tack vare magnifika förhandlande. 99 MOMODOU (V) replik: Jag önskar att jag kunde stå här och plocka lite saker som finns i bostadspolitik och diskutera dem, men det går inte. Det finns nämligen ingen. Det finns ingen bostadspolitik från . Det är brist på innehåll – på nästan 50 sidor står det ingenting om bostadspolitiken. Rimligen beror detta på att väljare redan har det som många saknar, nämligen ett tryggt hem där man får stanna kvar. säger att investeringsstödet är ineffektivt och inte nämnvärt har bidragit till att öka bostadsbyggandet. Jag ska än en gång citera den artikel jag citerade tidigare: ”Utan investeringsstödet kommer bostadsbyggandet att minska kraftigt i hela landet. – – – politiker, oavsett partitillhörighet, måste inse att investeringsstödet är helt avgörande för att bygga bort bostadsbristen. – – – De forna allianspartierna och vill nu avskaffa stödet. Helt utan att presentera andra lösningar.” Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik Det är den sista meningen som är det står för – det finns inga lösningar över huvud taget för hur man ska angripa bostadsbristen. Man vill ta bort alla de lösningar som har föreslagits och alla de stöd som har föreslagits, men man kommer inte med något annat. Det finns nämligen ett djupt förakt för hyresgäster, så man vill inte på något sätt ha förslag som hjälper hyresgäster. När andra lägger fram förslag som hjälper hyresgäster vill ta bort de förslagen. Jag vill bara ha en förklaring: Varför har inga förslag som hjälper hyresgästerna och som möter bostadsbristen så att vi kan bygga fler bostäder? I artikeln jag citerade står det tydligt att byggandet kommer att stanna utan detta. Det blir inga bostäder byggda. 100 (M) replik: Bara för att man citerar någonting i talarstol blir det inte per automatik en sanning. Jag hade också önskat att Momodou kunde stå här och plocka russinen ur kakan som är den moderata bostadspolitiken. Anledningen till att han inte kan det är förmodligen att han inte har läst vår bostadspolitiska motion, som innehåller 70 skarpa förslag för att göra det enklare att bygga bostäder. Jag tror inte heller att jag och Momodou kommer att bli överens om vad det är som krävs för att vi ska kunna bygga mer i det här landet. Vi tror helt enkelt inte på subventionspolitiken som det allena saliggörande för att det ska byggas mer. I stället bygger vår bostadspolitik på tanken att förutsättningarna för att enskilda ska kunna bygga fler bostäder måste bli bättre. I den delen är politik helt kliniskt befriad från förslag. Vad vill ni göra åt problemen med riksintressena, Momodou ? Vad vill ni göra åt att det tar att få fram detaljplaner? Vad vill ni göra åt att det är så svårt att bygga hus för enskilda utanför detaljplanerat område? Vad vill ni göra åt att det tar att få en tomt avstyckad hos den monopolmyndighet som heter Lantmäteriet? Är det rimligt, Momodou ? Svaret är naturligtvis nej, men den regering ni har stött har inte gjort någonting för att förändra detta faktum. Det är ju det grundläggande problemet. Jag förstår att ni aldrig kommer att se det, och jag förstår att ni kommer att er blodiga för att återinföra investeringsstöd. Det är därför behöver hållas utanför och inte ha inflytande i bostadspolitiken, liksom i de flesta andra politiska sammanhang. 101 MOMODOU (V) replik: Att behöver hållas utanför och inte ha inflytande i svensk politik tror jag är en mening som hela känner igen. Vi har gått från att inte ha inflytande till att bli ett av de partier som har mest inflytande i denna kammare och i svensk politik. Att tro att vi inte ska ha inflytande är att leva i en fantasi. Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik säger att han inte tror på subventionspolitiken. Jag ställer samma fråga som tidigare: Om han inte tror på subventionspolitiken, menar då den subventionspolitik som ska hjälpa hyresgästerna? är nämligen väldigt mycket för subventionspolitik som hjälper de välbärgade. Eller har jag missförstått något? Jag vill gärna ha en förklaring. Som jag sa är det 16 miljarder som går till hyresgäster, och sedan är det över 140 miljarder som går till välbärgade. Det är jättestor skillnad. har inga problem med 140 miljarder till välbärgade, men han har ett stort problem med 16 miljarder till fattiga människor. 102 (M) replik: Jag får börja med att ge Momodou rätt i det att har haft ett historiskt stort inflytande under den här mandatperioden. Det beror i huvudsak på , men den frågan har vi avhandlat . Jag har inget principiellt emot att alla partier försöker skaffa sig det inflytande de kan, och i vissa specifika sakfrågor kan vi göra upp med . Jag bara säger att grunden för Vänsterns bostadspolitik inte kommer att föra det här landet framåt. Det kommer inte att befrämja byggande av sådant som efterfrågas, och det kommer inte att befrämja att vi får igång flyttkedjor och därmed bättre kan tillgängliggöra bostadsbeståndet och göra det mer varierat. saknar dock fullständigt förslag i den delen, och jag förväntar mig inte heller att vi ska bli överens om saken. 103 (SD): Även en sjumilavandring börjar med ett steg. Det är med stor glädje jag yrkar bifall till den Sverigevänliga budget som utskottet föreslår. , har gemensamt tagit fram ett förslag till budget, ett förslag som tagit bort mycket av det mest skadliga i den budget som regeringen tagit fram. För civilutskottets del finns det en mycket viktig principiell skillnad i den blågula budgeten. Det handlar om investeringsstödet för hyresbostäder och stödet för energieffektivisering av flerbostadshus. Den tidigare inriktningen har varit mer stöd i tron att det ska lösa bostadskrisen. Det gör det inte. Investeringsstödet är inte lösningen. Det varken fungerar eller är en bra lösning. Jag tycker att det är viktigt att stöd från staten går till människor som har dålig ekonomi och behöver stöd, inte till den som stått i bostadskö längst eller den som vill bo i ett nybyggt hus på en fin adress. Och när det gäller att bygga på landsbygden, som vi har fått höra om här tidigare, borde i stället redovisningsreglerna ändras. , där från Socialdemokraterna satt som ordförande, lade fram sitt förslag och pekade ut det här redovisningsproblemet redan då. Det var alltså , och fortfarande har regeringen inte återkommit med ett förslag där man ändrat redovisningsreglerna. Det är inte det ekonomiska som är problemet; det är just hur det redovisas. Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik Att man i stället tar pengar från skattebetalarna och ger till dem som har stått längst i bostadskö är väldigt dålig fördelningspolitik. Precisionen när det gäller att ge stöd till dem som faktiskt behöver det saknas helt. Hur mycket än försöker få det att låta annorlunda är det faktiskt så. När regeringen tog ut riktningen och började med subventionerna var man desperat. För många nya på bostadsmarknaden till följd av en misslyckad flyktingpolitik skapade en enorm brist på . Det var helt enkelt omöjligt att bygga i samma takt. Man införde subventioner som inte ens marknaden ville ha. Så här sa till exempel , bostadspolitisk expert på Byggföretagen: ”Att stödet fasas ut är välkommet. Den här typen av subventioner stör marknaden och skapar osäkerhet. Bygg- och anläggningsbranschen behöver långsiktiga villkor som ger bättre förutsättningar för en hög och jämn byggtakt.” Inte ens den del av marknaden som borde vara vinnare gillar alltså det slöseri med skattepengar som regeringen ägnat sig åt. Man kan med fog jämföra de statliga subventionerna med en buss som kör åt fel håll. Ju mer man höjer stöden, alltså ju mer man gasar på, desto längre från målet kommer man. Vi måste vända bussen och börja köra åt rätt håll. Den blågula budgeten är en tydlig inbromsning och en början till en vändning. kommer vi att vara på rätt väg igen. Vi kan rikta in oss på rätt mål – för målet måste väl ändå vara att människor ska ha råd att bo i en god miljö, att varje person ska kunna välja boende och att var och en ska betala sitt eget boende och ha ekonomi till det. I målet för bostadsmarknaden pratar man om en god livsmiljö för alla, men det är svårt att se att subventionerna leder till något annat än en god livsmiljö för den lilla skara som har råd och möjlighet att flytta till de nybyggda områdena. Jag tror mer på att förstärka människors ekonomi så att de klarar sitt eget boende. Det kan man göra på många sätt. Bostadsbidrag och bostadstillägg behöver stärkas. Startlån för unga, fördelaktigt bostadssparande och att skrota det andra amorteringskravet är viktiga åtgärder som skulle göra skillnad på riktigt. När subventionerna blir utfasade blir det naturligt att stärka våra svenska hushåll så att de klarar sitt eget boende.