prot · H809109 · 2021-04-16 00:00:00 — har frågat mig vilka åtgärder jag vidtar för att stärka demokratin och minska polariseringen med efterföljande konsekvenser, vilka åtgärder jag och regeringen vidtar för att bidra till ett sakligt debattklimat i samt hur jag och regeringen verkar för att regeringens företrädare i sina respektive roller ska svara på frågor eller kritik från journalister eller folkvalda. –2021, i samband med att demokratins genombrott i firar , genomför regeringen en satsning som innehåller flera insatser för att möta demokratins utmaningar och rusta den för framtiden. Flera av dem handlar om att stärka människors förmåga och förutsättningar att delta i demokratiska processer. Bland annat har 14 statliga myndigheter fått i uppdrag att genomföra kunskapshöjande och folkbildande insatser. Regeringens åtgärder för att värna det demokratiska samtalet mot hot och hat beskrivs i handlingsplanen Till det fria ordets försvar. Det handlar om ökad kunskap, stöd till dem som utsätts och ett stärkt rättsväsen. –2020 har också kommittén Nationell satsning på medie- och informationskunnighet och det demokratiska samtalet haft i uppdrag att arbeta med utåtriktade insatser som ökar människors motståndskraft mot desinformation, propaganda och näthat. Regeringen har även genomfört ett stort antal åtgärder för att motverka och bekämpa våldsbejakande extremism och terrorism som rör bland annat Säkerhetspolisens och arbete, insatser av Skolinspektionen och Center mot våldsbejakande extremism samt flera olika lagstiftningsinitiativ. Jag anser att alla framträdande politiker och opinionsbildare har ett särskilt ansvar att hålla en god och saklig ton i den allmänna debatten. Det är ett ansvar som jag vet att hela regeringen tar på stort allvar. Det är också viktigt att de politiska partierna kontinuerligt för en intern diskussion om dessa frågor och odlar en kultur som utgår från att politiska samtal ska föras med respekt, lyhördhet och i god och saklig ton. är det viktigt att skilja på en kränkande och respektlös ton i debatten och på skarp kritik som har sin utgångspunkt i ideologiska åsiktsskillnader. Att exempelvis kritiseras för vilken politik man för och vilket parti man samarbetar med är inte detsamma som att inte bli respektfullt bemött. Avslutningsvis är det min uppfattning att såväl jag själv som övriga statsråd generellt har en hög tillgänglighet när det gäller frågor från journalister och att vi även självklart gärna tar en politisk debatt med oppositionen eller svarar på frågor. 72 (SD): Jag vill inledningsvis tacka statsrådet för att hon deltar i debatten och för svaret på interpellationen. Jag vill också vara tydlig med att jag beklagar att det är som måste stå här . Mina skäl till att jag har lyft upp dessa frågor angår egentligen inte henne. Jag menar att vi återkommande har sett hur flera av statsrådets ministerkollegor agerar på ett sätt som jag kallar för djupt klandervärt. De agerar på ett ohederligt sätt inte värdigt en minister. Varför lyfter jag upp frågorna ? Som bekant har haft ett gott debattklimat. Vi har sluppit mycket av de oanständiga angreppen som vi har sett i andra länder – inte minst i . Riksdagskollegor från olika partier har samtalat, debatterat, umgåtts och roat sig trots rejäla politiska motsättningar. Det är vackert och fint, vilket alla demokratier mår bra av. Det börjar bli mer tydligt att det har kommit att bli mindre viktigt att skilja mellan sak och person i samt att tala sanning. Vi ser lögner efter lögner i debatterna. Vi ser hur politiska företrädare ljuger om andra politiker och partier. Det är oanständigt. Statsrådet sa följande i sitt svar: ”Jag anser att alla framträdande politiker och opinionsbildare har ett särskilt ansvar att hålla en god och saklig ton i den allmänna debatten. Det är ett ansvar som jag vet att hela regeringen tar på stort allvar. Det är också viktigt att de politiska partierna kontinuerligt för en intern diskussion om dessa frågor och odlar en kultur som utgår från att politiska samtal ska föras med respekt, lyhördhet och i god och saklig ton.” Det här låter jättebra, och jag skriver under på vartenda ord. Jag kan inte annat än hålla med om andemeningen. Men varför är det flera av regeringens företrädare – inte kulturministern – som främst av alla klagar på polariseringen i samhället som ändå råkar bidra mest till denna? Jag talar om statsministern, minister och minister med flera. Regeringens företrädare säger sig vara oroliga för bristen på respekt för demokratin men är de som gör allt de kan för att bidra till detta fenomen – troligtvis för att de tror att de tjänar på det politiskt. Det är djupt beklagligt, fru talman. 73 Kultur- och demokratiminister (MP): Jag stod här i talarstolen och svarade på en snarlik fråga från . Precis som själv säger ska denna interpellationsdebatt handla om mitt tjänsteutövande som demokratiminister, och jag kommer inte här i talarstolen att recensera eller uttala mig om enskilda företrädare, oavsett om det handlar om ministrar, partiledare eller andra politiska företrädare. Det jag har försökt att beskriva i mitt svar, fru talman, och som jag som demokratiminister tar på allra största allvar, är de hot som vi ser mot det demokratiska samtalet . Det är något som finns väl beskrivet i regeringens demokratistrategi, och det är något som jag och mina företrädare har tagit flera initiativ till att jobba med. Det handlar om att motverka hot och hat. Vi ser hur de ökar på olika sätt, inte minst hur framväxten av sociala medier påverkar. Det handlar om de stora globala techjättarna, hur vi kan hitta en klok reglering som värnar transparens och yttrandefrihet – där finns högt ställda krav och en högt ställd kultur i – och minimera riskerna för att bli utsatt för rena olagligheter. Vi vet hur algoritmerna som ligger bakom dessa bolags affärsmodeller tenderar att främja extremt material. Det handlar om hur vi ger människor redskap att kunna delta i debatten. Vi vet att alldeles för många invånare i står för långt från den politiska debatten. Därför har man haft ett arbete inom kommittén för att främja det demokratiska samtalet och pekat ut ett antal saker som vi jobbar vidare med framöver. Sedan, fru talman, har jag sagt – också i mitt interpellationssvar, och det är något som jag fört samtal med bland andra talman om i ljuset av att vi firar demokratijubileum – att partierna också har ett ansvar att fundera på de här frågorna. Men då vill jag vara tydlig med att det gäller att vi skiljer på begreppen i den här debatten. Att det finns åsiktsskillnader i , åsiktsskillnader mellan partier och mellan ideologier, är ingen hemlighet. Så har det varit tidigare också i . Polarisering som sådan kan ju vara något som skapar ett mer oförsonligt debattklimat, men det handlar också om att vi inte ska sticka under stol med att det finns stora åsiktsskillnader i . Det är också en del av det demokratiska samtalet. Man ska kunna debattera hårt i sakfrågor, ha ideologiska åsiktsskillnader och tycka olika i olika frågor utan att för den skull bli anklagad för att underblåsa en negativ polarisering. Det vänder jag mig mot. Med det sagt: Hot och hat hör inte hemma i det offentliga samtalet. Det hoppas jag att vi tillsammans kan göra vad vi kan för att stävja när det gäller både vilka kommentarer man släpper fram i sina Youtubekanalers kommentarsfält och hur vi själva beter oss och vad vi triggar igång och uppmuntrar i våra sociala kanaler. Jag vill också understryka det jag sa i mitt svar till riksdagsledamoten – att vi också måste skilja på kritik mot vilka partier man samarbetar med och mot ideologier. Vi måste också kunna titta på demokratifrågan på ett nyktert sätt. Det är naturligtvis stor skillnad på det och att tro att demokratin ska omstörtas över , men vi måste kunna se och acceptera att det finns olika typer av utmaningar för vår demokrati. Flera av de förslag och åsikter som ger uttryck för riskerar om de får genomslag att försvaga vår demokrati. Det menar jag och regeringen, och det fortsätter jag gärna att föra samtal om i saklig och respektfull ton. 74 (SD): Återigen vill jag poängtera att jag inte har kritiserat demokratiministern för att själv ha agerat polariserande på något sätt. Min kritik rör främst flera av hennes ministerkollegor, med statsministern i spetsen. Jag återkommer till en av frågorna jag ställer i interpellationen, som rör vad man gör för att företrädare för regeringen såsom statsministern ska svara på frågor som är aktuella. Det finns flera exempel där jag men även andra ledamöter har ställt interpellationer eller skriftliga frågor riktade till statsministern som rör statsministerns tjänsteutövning men där statsministern helt enkelt inte svarar. Han bollar över det till en annan minister, som får svara på de frågorna. Det här skulle jag säga är ett demokratiskt problem med tanke på att det finns flera tillfällen då frågorna är aktuella för just statsministern, som är den som leder regeringens arbete. Den fråga som vi debatterar här skulle jag gärna ha ställt till statsministern om det hade varit möjligt med tanke på att den i stor utsträckning rör ministrarna i den och hur ministrarna agerar. Återigen: Jag kritiserar inte att det finns åsiktsskillnader i , rejäla åsiktsskillnader, eller att man kritiserar andra partiers åsikter. Det är något väldigt sunt och något som är bra i en demokrati, och det är något vi alltid har haft. Mot bakgrund av det vill jag också betona vikten av att man skiljer på sak och person. Man ska kunna ha tuffa debatter men utan lögner och utan att hetsa och så vidare. Det här är något som jag vet att också ministern har lyft fram tidigare. Sist men inte minst: Så sent som prickades en av regeringens ministrar för just lögner. Ändå ser vi nu samma tendenser. Man ljuger fritt. Även om det här inte direkt rör det som kulturministern arbetar med rör det ändå regeringen, och med tanke på att statsministern sällan kommer hit för att själv svara på frågor landar det tyvärr på kulturministern att göra det. 75 Kultur- och demokratiminister (MP): pratar om hur viktigt det är att hålla sig till sanningen, att inte använda överdrifter och överord och liknande. Jag kan väl göra en allmän reflektion och tänka att för den som tittar på den politiska debatten blir det väldigt märkligt att använder sig av den retoriken. Jag ser ju själv vad som står på hemsida och i sociala medier och hur man paketerar budskap. Jag skulle ha mycket att invända om jag skulle gå in och exemplifiera flera av de uttalandena. Jag tycker också att det är anmärkningsvärt att i sin interpellation drar paralleller mellan regeringens, statsministerns och andra statsråds retorik och . Det om något är väl en sanslös överdrift och en jämförelse som jag ser som närmast oförskämd. Med det sagt, fru talman, ser vi ju att demokratin i står stark. Den påverkas av en mängd olika saker. Det finns många delar av politik som jag menar riskerar att i förlängningen försvaga vår demokrati. Det är en debatt som jag menar att vi måste kunna ta utan att få tillmälen kastade mot oss. Vi måste skilja på åsiktsskillnader och att underblåsa en skadlig polarisering. Jag har stått här , fru talman, och pratat om frågor om hot och hat på nätet. Här tycker jag också att det är slående att samtliga av de interpellationerna från sida har handlat om att man ska ha rätt att uttrycka sig och säga vad man vill snarare än att peka på de hot som faktiskt finns mot vår demokrati kopplat till hot och hat och att människor tystas. Det tycker jag är anmärkningsvärt. 76 (SD): Jag är den första att beklaga alla de fullkomligt oacceptabla kommentarer som förekommit inte minst i sociala medier. Jag vet att kulturministern har varit utsatt för grova, oacceptabla påhopp från diverse personer. Men det är egentligen en annan debatt som jag gärna tar vid ett annat tillfälle. Det här rör främst regeringens roll i det alltmer polariserade politiska klimat som jag och många andra upplever. Det är inte särskilt konstigt att jag drar paralleller till , där vi har sett hur man har använt sig av lögner i det offentliga samtalet för att sparka mot politiska motståndare. Inte bara lögner – ibland har man dessutom uppviglat personer, vilket kan få förödande konsekvenser. Det här är inget som jag eller mitt parti över huvud taget står bakom. Statsministern gick ju faktiskt så långt att han i SVT:s program varnade för att demokratin kan stå på spel om Socialdemokraterna förlorar valet. Det var så jag och många andra tolkade hans uttalande. Det är ett häpnadsväckande påstående. Att på det här sättet misskreditera sina politiska motståndare och den demokratiska och legitima oppositionen i ett land, det hör hemma i renodlade diktaturer. Jag säger inte att är en renodlad diktatur eller ens i närheten av det, men jag säger att den typen av uttalanden hör hemma i sådana länder. Att man återkommande, då och då, gör referenser till exempelvis och fruktansvärda ideologier som fanns förr är också något som jag har beklagat och tycker är djupt ovärdigt. Jag skulle kunna rada upp fler exempel, men jag har inte mycket tid. Jag vill avslutningsvis tacka ministern för den här debatten och säga att jag hoppas att hennes ministerkollegor tänker efter framöver. 77 Kultur- och demokratiminister (MP): Jag konstaterar återigen att i sitt avslutande inlägg gör precis det som han anklagar regeringen och mina ministerkollegor för att göra. Det finns ingen som har förklarat oppositionen som illegitim. Det är något som upprepas av företrädare. Det finns ingenstans där statsministern har uttalat att vår demokrati är i fara. Däremot har statsministern, och det har också jag och flera av mina kollegor, påtalat att det finns delar av politik som vore negativa för vår demokratiska utveckling om de får genomslag. Det är något som jag tycker att vi måste kunna diskutera utan att få den typen av påhopp. Med det sagt, fru talman, är vår demokrati i väl värd att både värna och stärka för framtiden. Många delar ingår i detta. firar demokratin i , och regeringen har gett en mängd olika myndigheter uppdrag att genomföra demokratistärkande insatser . Delar av detta handlar om det demokratiska samtalet, men det handlar också om hur vi stärker demokratin och får fler människor att känna sig delaktiga i detta. Jag menar att vi som framträdande politiker har ett särskilt ansvar att föra ett sakligt och respektfullt samtal. Det blir i slutändan allas våra små handlingar och vägval som avgör tonen och klimatet i det demokratiska samtalet. Med detta sagt ska vi inte sticka under stol med att det finns åsiktsskillnader och stora ideologiska skillnader. Jag kommer att fortsätta att debattera mot om de sätt på vilka jag finner deras politik skadlig för vårt land. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2020/21:620 om evenemangsstöd till bland annat kultur och idrott 78 Kultur- och demokratiminister (MP): har frågat mig mot vilken bakgrund och vilka fakta jag uppger i medierna att evenemangsstödet är framtaget av regeringen och ett resultat av en överenskommelse mellan regeringen och januaripartierna. har vidare frågat om jag kan redogöra för vilka skäl och initiativ som ligger till grund för att stödet nu kommer på plats. beslutade regeringen om en extra ändringsbudget med förslag om införande av ett stöd till arrangörer av evenemang som innebär att staten står för delar av den ekonomiska risken om evenemanget inte kan genomföras eller måste begränsas i stor utsträckning till följd av restriktioner för evenemang med anledning av spridningen av covid-19. Av propositionen framgår att det nya evenemangsstödet är en av de åtgärder regeringen avser att vidta i enlighet med tillkännagivande om att regeringen skyndsamt bör återkomma till med förslag om ett garantistöd till kultur och idrott. I likhet med alla budgetrelaterade propositioner är denna proposition ett resultat av en överenskommelse mellan regeringspartierna, och Liberalerna, vilket därmed också angetts i kommunikationen av stödet. Stödet förutsätter också godkännande av Europeiska kommissionen innan regeringen kan fatta beslut om införande. Under förutsättning att beslutar i enlighet med regeringens förslag kommer regeringen att återkomma när det gäller den närmare regleringen av stödet. Som jag tidigare framfört i kammaren är jag glad över att det finns en bred uppslutning kring betydelsen av ett levande kulturliv, en stark idrottsrörelse och ett starkt föreningsliv i hela landet. Jag och regeringen välkomnar också engagemang i dessa frågor, inte minst gällande evenemangsstöd. Regeringen har haft dialog med berörda aktörer krisen har pågått. Regeringen ser löpande över utformning och utveckling av åtgärderna och har tagit del av evenemangsarrangörernas behov av och förslag på ytterligare åtgärder. De restriktioner och allmänna råd som införts med anledning av covid-19 har medfört negativa ekonomiska konsekvenser för bland annat kultursektorn, idrottsrörelsen och det civila samhället. Av den anledningen har regeringen tillfört särskilda krisstöd till kultur, idrott och civilsamhälle utöver de generella stöden för jobb och företagande. Krisstöden har varit av stor betydelse och har bidragit till att dessa verksamheter har kunnat överleva. Jag ser fram emot en fortsatt dialog i dessa frågor. 79 (M): Tack, ministern, för svaret på interpellationen! Låt mig börja med att säga att jag är väldigt glad att vi har fått det här evenemangsstödet på plats. kan vi faktiskt se till att stora delar av den svenska kulturen och idrotten och stora delar det svenska civilsamhället kan överleva denna pandemi. Därför är det viktigt att vi har kommit så långt i detta arbete som vi har gjort. Det handlar om Vätternrundan, , ungdomscuper, scoutläger, musikaler, festivaler, teatrar och väldigt mycket annat. Vi kommer att få en extra ändringsbudget, som vi beslutar om , på bordet här i . Där finns det evenemangsstöd med som har beställt. , herr ålderspresident, började ju stora delar av den svenska idrotten och kulturen desperat att höra av sig till politiken. Det man sa till politiken var att man har lagt ned mycket pengar och att man får svårt att överleva när man ställer in den här typen av arrangemang. Det pågick ett samtal – sannolikt mellan alla partier och de olika delarna av kultur- och idrottslivet. Detta resulterade i att vi förde samtal . Framåt jul, när det var uppenbart att pandemin skulle fortsätta, fördjupade samtalet med en stor del av dessa aktörer. Vi tog fram ett förslag till evenemangsstöd. Vi tittade på hur andra länder ute i påbörjade utformningen av liknande stöd därför att de hade liknande problem. Vi satte oss ned med den svenska kulturen och idrotten och tittade på vad vi kan göra utifrån de svenska förutsättningarna och hur ett sådant stöd bör se ut i för att fungera här. Från sida tog vi fram ett sådant förslag och lade fram det på finansutskottets bord. Vi fick ganska snabbt stöd från och , och det har jag tackat båda dessa partier för. De bidrog också, vill jag säga, med ytterligare inspel för att förbättra förslaget. slöt också upp. Detta innebar att hela oppositionen var samlad, och både herr ålderspresidenten och ministern vet att det betydde att det fanns majoritet för förslag till nytt evenemangsstöd. Med detta i ryggen fortsatte en beredningsprocess. Jag hade också en interpellationsdebatt med kulturministern i den här kammaren. Jag sträckte ut en hand, både här i kammaren till regeringen och till regeringens representanter i finansutskottet. Jag sa: Anslut gärna! Hjälp till att förbättra förslaget! Se nu till att vi får det här på plats och kan rädda viktiga delar av svenskt kultur- och idrottsliv. Alla kanske inte bryr sig om allt, men de flesta av oss bryr sig faktiskt om något av detta. Vi vill ha de delarna kvar efter den här krisen. Dagen före beslut, herr ålderspresident, anslöt de fyra januaripartierna och sa att de också ställde sig bakom detta. Det gladde mig väldigt mycket. Jag har varit en av dem som har varit hårt arbetande tillsammans med kulturens och idrottens aktörer för att ta fram detta förslag. Det var väldigt glädjande, herr ålderspresident, att fler anslöt. Vi fick då en enighet i för vad regeringen skulle återkomma med. Låt mig säga, herr ålderspresident, att jag blev en smula arg och besviken – det är sällan jag blir arg, men då blev jag det – när kulturministern gick ut på en presskonferens och lät antyda att det var regeringen som hade gjort detta arbete. Kommunikationen från regeringens hemsida lät också tydligt meddela att det var regeringen som hade gjort det här jobbet. Detta, herr ålderspresident, är helt enkelt inte sant. Det som är sant är att de fyra januaripartierna anslöt i efterhand. Det som är sant – och det har jag också återkommande sagt i debatter inför detta – är att kulturministern och regeringen har gjort mycket bra när det gäller kultur och idrott. Man har lagt in pengar och krisstöd, och det har varit bra. Detta har jag också sagt, herr ålderspresident, för jag tycker att man ska hålla sig till det som är sant. gjorde kulturministern, tycker jag, inte riktigt det som är värdigt en minister när hon lät antyda att man hade gjort något som man inte hade gjort och ta åt sig äran för andras arbete. Visst, herr ålderspresident, kände jag ett litet sting därför att jag hade lagt ned många timmar på detta, men framför allt kände jag min ilska den dagen för alla dem inom kulturen och idrotten som hade lagt ned så mycket arbete för att hjälpa att ta fram detta. Att regeringen försökte ta åt sig äran för allt deras arbete tyckte jag inte kändes bra. När vi ringde upp de olika medier som regeringen, eller kulturministern, hade haft på presskonferensen sa de : Det här är ju regeringens arbete och inte något annat. Vi fick förklara och försöka få fram en annan bild. En del medier gjorde korrigeringar, andra inte. Jag tycker inte – och det var därför jag ställde dessa frågor till kulturministern – att man ska åt sig äran för arbete som andra gör. Jag tycker att man ska hålla sig till det som är sant, rätt och riktigt. Jag har försökt att vara sjyst i denna debatt. Jag räckte ut en hand vi tog fram förslaget, och jag tycker att regeringen borde ha kunnat göra ungefär på samma sätt. 80 Kultur- och demokratiminister (MP): Om jag ska börja med det som jag uppfattar att är upprörd över handlar det om att inte regeringen eller jag i just den här kommunikationen lyfte fram att har varit en drivande kraft i arbetet i finansutskottet och i kopplingen till tillkännagivandet. Det har jag, herr ålderspresident, inga problem med att säga. Det har inte varit någon hemlighet. Jag är glad över engagemang generellt för kulturen och idrotten, som inte minst varit väldigt tydligt , och hur man har jobbat med frågan om evenemangsstöd i finansutskottet. Jag har själv, herr ålderspresident, haft mycket dialog med evenemangssektorn och tagit del av deras förslag till ett evenemangsstöd. Och jag vet att har varit en drivande kraft i frågan. Herr ålderspresident, när det gäller alla budgetrelaterade propositioner under den här mandatperioden behöver regeringen nu ta ansvar för det som läggs fram. I sak är den här propositionen förhandlad mellan regeringen, och Liberalerna. Det var helt enkelt enbart därför som jag uttryckte mig på det sättet. Det är ju inte brukligt att regeringen lägger fram ett förslag och säger att det är någon annans, utan vi behöver ta ansvar för det. Hur det här sedan uttrycktes i kommunikationen är på intet sätt ett tecken på att jag eller regeringen inte låtsas om att det finns ett engagemang i den här frågan från eller övriga partier. Jag vill också understryka att kommunikationen kring förslaget om evenemangsstöd inte skiljer sig från andra tillfällen då regeringen har tagit fram åtgärder i enlighet med tillkännagivanden. Precis som det står i propositionen är det här en del i det som vi sedan kommer att se som ett svar på tillkännagivande.