prot · H809132 · 2021-06-02 00:00:00 — Jag vill från den sida bara understryka hur otroligt viktigt det är att – och, ska jag säga, den svenska delegationen till – har varit en stark, konstruktiv och väldigt engagerad kraft under hela pandemin. Men vi ska naturligtvis också se till att inte bara är delaktigt på marginalen eller vid vissa möten, utan ska vara integrerat i processen för hur vi ska ta oss mot visionen. När det gäller just gränsstängningar är det ju en nationell kompetens; det vet vi alla. Ofta fattas dessa beslut också ganska snabbt. Det innebär inte att man inte kan ha en dialog och att man inte kan ha ett resonemang om huruvida det verkligen är nödvändigt att stänga gränsen eller vad det finns för alternativ. Man kan titta på om det går att minimera konsekvenserna och så vidare. Även i det sammanhanget håller jag absolut med , fru talman – finns möjligheten att lyssna in ska man ta till vara den. Det kommer nämligen synpunkter som det är otroligt svårt för regeringarna själva att ta till sig utan att ha en nära dialog med . Jag bejakar alltså detta, fru talman. 147 (M): Jag står självklart bakom samtliga reservationer från i det här betänkandet, men för tids yrkar jag bifall enbart till reservation nummer 6 om ett ministerråd för transport. En av de vackraste delarna av den svenska nationalsången är för mig ”Jag vill leva, jag vill dö i ” – och då mest ”leva”, tror jag. För mig har alltid varit en självklarhet. Det är en del av världen där vi förstår varandra, där våra sätt att leva är rätt lika och där våra länders historia går in i varandra. Det gör oss till en trygg och förutsägbar del av världen. Men inget är självklart, utan allt kan förändras. Kanske behövdes det en pandemi för att vi skulle börja uppskatta det vi har och inte, som jag har gjort, ta vårt nordiska samarbete och våra öppna gränser för givet. Debatten – där vi hör ord som ”svenskeskam”, ”gula västar”, ”svenskesmitte” och ”mobbning” – känns för mig, som är född och uppväxt i , smått surrealistisk. Det är därför inte desto mindre smärtsamt att det är på riktigt. Vi har lyssnat till många kloka inlägg om den situation vi befinner oss i och hur vi måste arbeta oss tillbaka till den starka och integrerade region ska vara. beslutade på förslag från den konservativa gruppen att alla förslag som lämnas in till rådet ska prövas mot orden ”nordisk nytta”. Det kan vara nytta för regionen som helhet, men inte minst nytta för oss som bor här i . Nordisk nytta är att riva gränshinder, öka språkförståelse, främja det nordiska arvet genom att se kulturens viktiga roll för att förena oss eller något så självklart som att möjliggöra digitala betalningar över landsgränserna, så att Swish blir Swosh eller Nosh eller något sådant. Tyvärr har alltför många av våra invånare förlorat tron på det nordiska samarbetet under pandemin, när gränser stängts och vi hindrats från att åka till våra arbeten eller till våra grannar från gränsen på andra sidan eller från att möta vårt nyfödda barnbarn. Därför är nu orden ”nordisk nytta” viktigare . Vi måste byggsten för byggsten återupprätta, utveckla och stärka inte bara de formella delarna utan även invånarnas tro på det nordiska samarbetet. Dagens rubrik är ”Nordiskt samarbete”, men dagens debatt omfattar också ett antal motioner som tar upp samarbetet i en större nordlig region: och . poängterar i partimotion 3367 vikten av att regeringen verkar för ett ökat samarbete i norra . Områden som yttrandefrihet, cybersäkerhet, kontakten med civilsamhället och vikten av att stärka motståndskraften och medierna mot yttre påverkan lyfts både i motioner och i utskottets ställningstagande. Jag vill därför, fru talman, också ta möjligheten att lyfta vikten av Östersjösamarbetet. För att vår region ska kunna fortsätta utvecklas och vara en tillväxtregion behöver samarbetet inte enbart mellan de nordiska länderna utan även mellan länderna i stärkas. roll i det nordiska samarbetet är känd. I betänkandet lyfts också den baltiska församlingen, som är de baltiska ländernas motsvarighet till , och Arktiska rådets roll, i tider med smältande isar och ett allt osäkrare läge i . Men vi har ytterligare en plattform där parlamentariker från möts och diskuterar aktuella och strategiska frågor: parlamentariska konferens, BSPC. BSPC är ett samarbetsorgan för parlamentariker från samtliga , självstyrande områden och regioner. Det inkluderar självklart även . Även om BSPC precis som inte har någon beslutsrätt lämnas rekommendationer till samtliga länders regeringar om vad medlemmarna tycker bör göras för att till exempel främja tillväxt, bekämpa klimatförändringar eller förbättra miljön i eller om hur vi vill att arbetet med mänskliga rättigheter ska utvecklas. har inom ramen för BSPC ett stort arbete lagts ned på frågor kring migration, och just nu pågår ett omfattande projekt för att lyfta fram forskning, innovationer och exempel på hur vi skyddar den biologiska mångfalden både i och runt . Mer ofta än sällan tar på sig ledartröjan i de projekt som genomförs, och just , fru talman, är ordförandeland för BSPC – ett ordförandeskap vi blivit ombedda att förlänga med på grund av den rådande pandemin. Detta säger mycket om position i Östersjösamarbetet och ger oss möjlighet att påverka ställningstaganden och inriktningar när det gäller hur utvecklas. har den svenska delegationen till BSPC varit en ad hoc-organisation, och vi har utsett nya delegater till varje session. Nytt för , fru talman, är att vi numera har en fast delegation, som regelbundet möter våra parlamentarikerkollegor från . Denna nya modell möjliggör en bättre kontinuitet och ger oss som arbetar i delegationen djupare kunskap och därmed en större möjlighet att påverka vilka frågor som tas upp, något som just de senaste två projekten tydligt visar: migration och miljö, två frågor där står starkt. Med en fast delegation har vi nu också bättre möjligheter att följa upp hur den arbetar med de rekommendationer vi skickat. Just nu förbereder vi årets session, som står värd för och som var tänkt att bli ett firande av att BSPC fyller 30. Själva det fysiska firandet får vänta, men vårt viktiga demokratiska arbete gör det inte. Nytt , vilket också är ett resultat av vårt svenska ordförandeskap, är att vi arrangerar ett ungdomsforum före sessionen . Där samlar vi framtidens Östersjöpolitiker och ger dem en viktig roll i vårt arbete. Även Ungdomens nordiska råd kommer att medverka . Vår förhoppning är att årets forum ska bli det första steget i ett mer permanent samarbete mellan BSPC och regionens unga. Också detta är ett tecken på påverkanskraft i Östersjösamarbetet. Samarbete på parlamentarikernivå är viktigt och knyter ihop vår region. I när länder vänder sig inåt är det ännu viktigare att upprätthålla, vårda och utveckla de samarbetsorgan och möjligheter till dialog som finns. Vill vi vara med och främja normer och standarder globalt i en alltmer oförutsägbar värld är samarbetsplattformar där vi kan nå inte bara dem vi vanligtvis ser som våra allierade utan även en vidare krets länder av stor vikt. Nordiska frågor sträcker sig långt utanför de nordiska länderna. Vi som tror på respekten för mänskliga rättigheter, ett öppet och fritt samhälle och öppna och trygga gränser ska och måste använda alla de verktyg som finns till hands. Den parlamentariska är ett sådant verktyg, fru talman. Mitt besked till regeringen är därför: Ta till er av våra rekommendationer! De kan vara den minsta gemensamma nämnare som öppnar dörrar för ytterligare och bredare samarbete, till gagn för och hela vår region. 148 (S): Samarbetet mellan de nordiska länderna står inför något av en nystart. I likhet med många andra som deltagit i debatten gör jag det i min roll som ledamot av . Där uppfattar jag att det finns ett starkt engagemang för att vi ska fortsätta jobba med att stärka samarbetet i . Sedan bildades är den situation som vi just nu upplever under pandemin den kanske största utmaningen . Stängda gränser har tärt på gemenskapen. Flera människor jag har mött som lever eller bor nära gränserna kan, i likhet med vad vi hört i andra vittnesmål här , beskriva hur misstro och motstridigheter gentemot grannlandets folk frodats. Det är därför hoppfullt att lyssna till hur stort engagemanget är bland talarna och många här i salen för att vi med gemensamma krafter ska försöka se framåt och stärka banden mellan våra nordiska länder. Inte minst är regeringens aktiva arbete på detta område av stor vikt. I det betänkande vi behandlar om regeringens skrivelse Nordiskt samarbete och svenska delegations redogörelse om verksamheten lyfts en rad frågeställningar på detta område fram. Jag vill, fru talman, passa på att yrka bifall till utrikesutskottets ställningstagande och därmed avslag på motionerna. I arbetet för mänskliga rättigheter, demokrati och internationella konfliktlösningar genom diplomati har våra nordiska länder en stark tradition och också en internationell trovärdighet att falla tillbaka på. Detta är områden där det självklart behövs fortsatt kraft och engagemang. Men det är i vardagen som också dessa frågor har sin utgångspunkt. Det är där vi bygger tillit och skapar förståelse för våra medmänniskor och varandra. Det är genom att undanröja gränshinder i , som människor kan uppfatta som krångliga och besvärliga, som vi påtagligt kan visa på att vi når det mål vi satt upp: att skapa världens mest integrerade region, med fokus på arbetsmarknad, sociala frågor samt utbildnings- och näringslivsområdena. I detta sammanhang kan särskilt lyftas fram det arbete som kontinuerligt bedrivs genom och för att bevaka och följa upp dessa frågor. Där är ju målet att undanröja åtta till tolv gränshinder . Bland exempel som tas fram i kontinuerliga kartläggning kan nämnas problem med bankkonton för gränspendlare, skillnader i föräldraförsäkringssystemen, läkemedelshantering, handläggningstider för vårdnadshavare, skattefrågor, e-recept och annat. Det är exempel där kontinuerligt arbetar för att undanröja hinder. Det saknas annars inte träffsäkra exempel på den grannsämja som har blivit ett . Mellan och har det varit närmast klassiskt att lyfta fram devisen ”det är bäcken som är gränsen”. Mer dramatiskt än så har det inte varit. Konkurrens har kanske funnits på idrottsområdet med vänskapligt sinnat utbyte. Men , under pandemin, är det åtskilliga som har framfört hur tonen förändrats, och vi har också hört det från talarstolen här . Ett stort missnöje skapades mot den norska regeringen för att man inte tog de gränspendlare på allvar som mer eller mindre utestängdes från sina jobb eller sina hemresor. Situationen har hanterats, och vi kan se ljuset i tunneln. Men vi har också hört beskrivningar av att det fortfarande finns saker kvar att göra för att nå fram helt och hållet. På min egen hemmaplan, i , har den svensk-danska samvaron varit en del av vardagen. På båtarna mellan och , på tåg eller bil över till och eller på färjan mellan på och bedrivs gränsöverskridande samarbete. Greater har blivit ett begrepp som kommuner och regioner arbetar utifrån. Men när jag i mina hemtrakter har vandrat vid har jag visserligen kunnat se lika nära som tidigare, men utbytet har stått på vänt. Färjorna har stävat troget fram och tillbaka de det tar att resa från stad till stad, men den som har velat gå av har fått visa legitimation, rent av inte fått tillstånd att gå av alls eller har måst vara i karantän. Gränshandeln har mer eller mindre stannat av. ser vi att möjligheterna öppnas för bättre integration mellan och genom ett idogt arbete från regeringen och från aktörer som har intresse av ökad integration. kan vi blicka framåt och se ljuset i tunneln. I en annan del av landet har vi hört liknande rapporter. Det folkligt förankrade svensk-finska samarbetet har skapat en närmast gemensam stad av och . Kommunerna har gått ihop om gemensam räddningstjänst, samarbete på hälso- och sjukvårdsområdet, gemensam språkskola och även gemensam golfbana och ytterligare fritidsanläggningar. Av ortsbor i som jag pratat med förstår jag att situationen genom de gränsstängningar som visserligen efter hand luckrats upp kan ha skapat sår och motsättningar som det tar att läka och överbrygga. Rapporter från , som jag får genom , visar på den problematik bristen på rörelsefrihet medfört för . Också där finns en stor förväntan på att det snart ska bli lättnader i restriktionerna, så att utbytet kan fortsätta. När smittspridningen nu allteftersom ger med sig har vi en mödosam väg framåt gemensamt. Det finns som jag ser det ingen anledning att förstärka den nationalism eller provinsialism som växt fram, utan vi ska snarare se till de möjligheter våra nordiska länder har för en fortsatt utveckling i samarbete, med flitigt handels‑, kultur- och samhällsutbyte. Här har också nämnts en rad samhällsområden att ta fasta på för en fortsatt god utveckling. Infrastrukturen är ett av dessa, till exempel förbindelserna i mellan och , som jag själv har varit engagerad för under åtskilliga år. Vid den kommande sessionen för , som avhålls i slutet av , står frågor om cyberhot och pandemin i fokus. I den socialdemokratiska gruppen i har vi tagit fram en del prioriterade frågeställningar att arbeta med, som jag gärna betonar. Frågorna berör områden som integrerad arbetsmarknad, gemensamma fortsatta satsningar på innovation och insatser kring klimat och miljö samt inom området välfärd. beslutade utskottet för välfärd, där jag själv ingår, att fokusera på följande frågor : suicidprevention, jämställdhet på arbetsmarknaden, jämställdhet inom hälsa, metoo och antibiotikaresistens. Just antibiotikaresistens är ett arbete som också behöver bedrivas globalt, men där kan de nordiska länderna gå före med kunskap och utveckling. Det var som den tidigare svenske socialministern lade fram en rapport angående vikten av att bekämpa antibiotikaresistens. Det är fortfarande ett prioriterat område där vi kan nå framåt genom vårt arbete och våra kunskaper. Ja, det finns en rad områden att lyfta fram. Jag vill kanske också betona det som sker på arbetsmarknadens område och i arbetslivet. Det handlar om digitalisering, om framväxten av det nya arbetslivet och om vad det innebär för människorna i vardagen. Slutsatsen blir att grundpelarna i den nordiska arbetslivs- och arbetsmarknadsmodellen behöver stärkas och förnyas, och vi behöver fler verktyg för att hindra segregering. Det skapar en starkare välfärd i , och genom detta kan vi också utveckla alla de andra områdena i god samarbetsanda. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) betänkande 2020/21:UU13 2020/21:106 och redog. 2020/21:ER1) 149 (SD): har i återkommande lyft en rad frågor som vi menar är direkta hot mot kärnvärden. I många fall har detta skett tillsammans och i samförstånd med andra partier, just för att vi i den svenska delegationen oavsett partitillhörighet har en likalydande syn på kärnvärden om demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer. Det är naturligtvis mycket glädjande att det är så. Inte minst i tider som de vi nu lever i hoppas jag att det ska fortsätta. bildades av tio likasinnade länder i . var ett av dessa. har samarbetet också utökats rejält, och följden är dels en ökad potential att stärka viktiga värden, dels en svårighet att stå emot det vi skulle kalla för onda krafter. Demokratin är sorgligt nog på tillbakagång på flera håll, och det har vi sett flera exempel på. Pandemin har gjort att tidigare självklara friheter inte nödvändigtvis kommer att vara det längre. Vi ser hur mindre demokratiskt sinnade stater passar på att införa oproportionerliga begränsningar av enskildas friheter, och det finns en uppenbar risk för att dessa stater utnyttjar rådande läge till att även efter pandemin begränsa fundamentala fri- och rättigheter. I dessa tider ser vi dessutom spänningar som sorgligt nog har resulterat i fullskaliga krig. Medlemsländerna , och har deltagit i militära angrepp mot fredligt och demokratiskt sinnade medlemsländer, med förödande konsekvenser. I dessa frågor får det inte finnas något tvivel om var någonstans den svenska delegationen står. Glädjande nog har den svenska hållningen varit kompakt avseende stödet till efter inblandning i östra och efter ockupationen av . förlorade som bekant sin rösträtt i församlingen, vilket stöddes av samtliga svenska ledamöter. Detta är någonting som är positivt. Från vår delegation var enigheten total avseende synen på hur har agerat fram till att Socialdemokraterna oväntat svek genom att tillåta den ryska delegationen att utan eftergifter återfå sina befogenheter. Detta svek var inte bara moraliskt felaktigt. Det har dessutom fullständigt underminerat församlingens trovärdighet. Skurkstaterna och rättsvidriga anfallskrig mot det demokratiskt sinnade är likaså ett tydligt exempel på en konflikt där vi som delegation måste stå enade. Det får inte finnas några tvivel om att har vårt fulla stöd. En fråga som har drivit aktivt är frågan om att motverka spridningen av sharia i . Det är en företeelse som sorgligt nog blir allt vanligare i våra samhällen. Och det är något som hotar hela vårt samhälle, inte minst sexuella minoriteter och kvinnor. Att värna kvinnor är en i sammanhanget mycket angelägen fråga mot bakgrund av beslut att lämna Istanbulkonventionen, som upprättades i just och som ironiskt nog hade som första anslutningsland. Det kan inte nog poängteras hur viktigt det är att Istanbulkonventionen om våld mot kvinnor genomförs framgångsrikt i samtliga medlemsländer, inte minst i länder som , där vi ser dokumenterade fall av just detta. Som sverigedemokrat är det en självklarhet att agera mot fysiska, mentala och sociala övergrepp mot kvinnor. Detta är sorgligt nog en företeelse som i många fall, även i , ser ut att öka lavinartat. Avslutningsvis, fru talman! Jag hade faktiskt en förhoppning om att företrädare för regeringspartierna i , Socialdemokraterna och , som påstår sig stå för såväl en demokratioffensiv som en feministisk utrikespolitik, skulle lyfta frågan om Istanbulkonventionen mer. Men det kanske kan ändra sig . Det får vi hoppas. Med det sagt önskar jag yrka bifall till SD:s reservation i betänkandet. 150 MOMODOU (V): Låt mig börja med att tacka ledamöterna i delegation vid för en hög aktivitetsgrad och engagemang. har arbetet i präglats av covid-19-pandemin, precis som det mesta, vad gäller såväl formerna för samarbetet som det politiska innehållet. Det har fungerat relativt bra med onlinemöten, om ni frågar mig. Man har också påverkat bland annat valet av nya domare och en generalsekreterare. har bevakat och debatterat pandemins konsekvenser för demokrati, rättsstaten och mänskliga rättigheter i medlemsländerna ur en rad synvinklar. Det handlar inte minst om hur det har påverkat kvinnor och minoritetsgrupper, såsom svarta och den romska gruppen. Detta har påverkat den fria rörligheten. Man har stängda gränser. Det har påverkat mötesfriheten. Vi har sett människor som har blivit gripna av polisen när de varit ute och demonstrerat. Vi har sett människor som har fått böta, människor som inte har kunnat vara hemma och jobba och som har varit tvungna att vara ute och som inte har kunnat observera restriktionerna. Frågor som rör teknologier och artificiell intelligens har diskuterats. Etnisk profilering, om man använder artificiell intelligens för att profilera människor, har fått ökad uppmärksamhet i församlingen. Detsamma gäller frågor som rör migration, miljö och klimat inom område. Man kommer inte att hinna gå in på alla dessa saker, för tiden räcker inte. Men det är viktigt att nämna att detta diskuteras och lyfts på dagordning. Vi har också sett hur EU-länder och motsatte sig det föreslagna undantaget för patent för vaccin mot covid-19. Det var ett förslag som presenterades av och . Det handlar om att eliminera hindren så att företagen kan överföra sin teknik och kunskap till andra produktionsanläggningar. Då skulle man massivt kunna tillverka alla doser som krävs och därmed kunna vaccinera världens befolkning så snabbt som möjligt. har vi sett det som kallas vaccinnationalism, där vartenda land i västvärlden på något sätt försöker tänka på sig självt och inte tänker på att detta är en global pandemi som behöver globala lösningar. har varit ett av de länder som inte har velat stödja detta. Det är beklagligt, eftersom det finns många europeiska länder som har köpt mycket vaccin, tre fyra gånger mer än det som behövs, medan det finns fattiga länder som inte har möjlighet att ha vaccin. Diskussionen i församlingen har också präglats av den fortsatta relationen till vad gäller utvecklingen av mänskliga rättigheter, de konstitutionella ändringarna och hur dessa påverkar verkställigheten av domar från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna, , samt politik i sitt europeiska närområde. Vid sidan av pandemin har församlingens arbete också präglats av samtal och debatter om olika konflikter mellan medlemsländer. Det handlar om , som nämndes här tidigare, och , och , situationen i och agerande i närområdet och händelseutvecklingen i och . Låt mig nämna lite grann om . Det finns en fortsatt bred uppslutning i kritiken mot för dess aggression i östra . Den principfasta kritiken mot illegala annektering av består likaså. Vi var eniga som delegation i den här frågan. Det gäller också . På motsvarande sätt består kritiken mot för angreppen på aborträtten, rättsväsendets oberoende, kvinnors sexuella och reproduktiva hälsa och hbtq-rättigheter. I min egenskap av församlingens generalrapportör för bekämpande av rasism och intolerans och koordinator för församlingens nätverk Parlamentarisk allians mot hat är frågan om rasism och hatbrott en central del av mitt arbete. Det är därför jag, fru talman, har fått i uppdrag att skriva en rapport om afrofobi och en rapport om islamofobi, som jag jobbar med just . Vi har sett att rasismen har ökat i , i medlemsländerna. I har vi sett lagar som förbjuder till exempel slöja, som påverkar muslimska kvinnor. Vi har sett rasismen öka i hela världen, men framför allt i västvärlden. I skuggan av i har vi sett hur har växt i och på något sätt väckt alla som inte trodde att rasismen fanns i utan bara i och de andra länderna. Det gäller framför allt i . Detta förflyttar diskussionen från att man säger att rasismen inte finns här till att man nu säger: Vad kan vi göra åt den rasism som finns i och i ? och genomgår alltjämt i flera avseenden en prövande tid. Utvecklingen och uppslutningen kring kärnvärden – mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer – är på flera områden fortsatt oroväckande. Rasism, högerextremism och främlingsfientliga krafter har fått betydande genomslag i flera av de 47 medlemsländerna. Och och covid-19-pandemin har ytterligare intensifierat dessa utmaningar. Jämställdheten har tagit ett steg bakåt under coronapandemin. Pandemin har förstärkt strukturer av ojämlikhet mellan kvinnor och män. Kvinnors arbetslöshet har ökat mer än männens. Dessutom är kvinnor i lägre grad än män skyddade av sociala trygghetssystem. jobbar många kvinnor inom hälso- och sjukvården som är hårt pressad och belastad under pandemin. FN uppskattar att våldet mot kvinnor har ökat med 20–under pandemin. Det innefattar både våld i nära relationer och politiskt våld mot kvinnor. I har flera kvinnojourer vittnat om ökad belastning. Därför är det viktigt att denna fråga fortsätter att spela en framträdande roll på församlingens dagordning. Rätten till hälsa, till sin sexualitet och att bestämma över sin kropp är grundläggande mänskliga rättigheter. Det är dock en rättighet som kränks och inskränks i många medlemsländer. Över stora delar av jorden möter människor, oavsett kön, inskränkningar i sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Miljontals kvinnor och flickor saknar exempelvis tillgång till preventivmedel. beräknas 47 000 kvinnor och flickor dö i samband med osäkra och illegala aborter enligt . Enligt dör en kvinna i världen av graviditets- eller förlossningskomplikationer.