prot · H809142 · 2021-06-16 00:00:00 — Även detta är en politik för fåtalet och inte för flertalet. Det är dags för en pensionspolitik för flertalet. Ingen ska vara fattig för att man är pensionär och kvinna. Den allmänna pensionen ska motsvara av slutlönen. Alla pensionärer ska ha kvar efter skatt. Det är dags för flertalet att ta befälet över samhällsbygget. Stora offentliga investeringar ska göras på ett flertal områden inom välfärden. Mycket stora investeringar ska göras i bostadssektorn. Väg- och järnvägsnät ska upp till toppklass. Elnätens kapacitet måste öka i hela landet. Energi- och transportsektorerna ska genom offentliga investeringar bli fossilfria så snart det över huvud taget är möjligt. Det är inte en budget i balans som ska vara målet för den ekonomiska politiken, utan det ska vara en samhällsekonomi i balans och full sysselsättning genom att tillåta stora budgetunderskott tills målen nås. Höjda skatter är inte något medel som ska användas för att nå målen för den ekonomiska politiken. Däremot har skatterna andra viktiga funktioner att fylla. Genom åtgärder på skatteområdet ska vi radikalt öka jämlikheten i samhället. Genom riktade skattehöjningar ska vi givetvis ta ifrån storkapitalet förmågan att köpa sig politiska fördelar. Ökad beskattning av fåtalet innebär en minskad belastning på klimat och miljö, eftersom fåtalet i toppen står för en oproportionerligt stor andel av de skadliga utsläppen. Skatterna ska höjas radikalt för tiondelen, det vill säga eliten. På årsinkomsten för den som tjänar över 200 000 ska skatten vara . På årsinkomsten för den som tjänar ska den vara . En högre inkomst än så är helt enkelt inte en rimlig ersättning för något arbete. En förmögenhetsskatt ska tas ut på de största förmögenheterna. En förmögenhet som överstiger 1 000 prisbasbelopp, , ska beskattas . Detta är en politik för flertalet. Jag står bakom min följdmotion till ekonomiska vårproposition men kommer för tids inte att yrka bifall till den. Jag tackar allesammans så mycket och önskar trevlig sommar och ledighet. 71 (SD): I denna debatt debatterar vi även vårändringsbudgeten . Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget samt extra ändringsbudget – förstärkt nedsättning av arbetsgivaravgift-erna för 19–23-åringar – När jag lyssnar på debatten om den ordinarie vårbudgeten hör jag tydligt att pandemin av naturliga skäl fortfarande sätter sin prägel på den politiska diskussionen. Men jag tycker mig också höra en återgång, sakta men säkert, till de problem som det svenska samhället hade före pandemin och alltjämt har. I takt med att vi nu förhoppningsvis ser början på slutet och ljuset i tunneln kommer debatten mer och mer att präglas av samhällsproblem som kriminalitet, klan- och gängkrig och välfärdsutmaningar. Vi kommer också att se ett ökat fokus på samhällskontraktet, det vill säga avtalet mellan medborgare och stat, där den senare ska leverera en pålitlig sjukvård, en värdig ålderdom och en trygg vardag, medan skattebetalarna efter förmåga ska bidra till det allmänna. Det finns en balans mellan dessa två där man som skattebetalare förväntar sig att man får det som man har betalat för – varken mer eller mindre. Gör din plikt, kräv din rätt, som vi sverigedemokrater brukar säga. Det som jag vill rikta fokus på i denna vårändringsbudget handlar om två politiska områden där vi i vår följdmotion i detta betänkande menar att regeringen utifrån samhällets behov borde ha prioriterat annorlunda. Ett av dessa behov handlar om trygghet. Lika trygghet och frihet för var och en i detta land, oavsett var man bor, är en rättighet. Det är den svenska staten som genom sin del av samhällskontraktet ska garantera att svensk lag gäller överallt, . Vi har applåderat det internationella samarbetet mellan brottsbekämpande myndigheter, som resulterat i flera pågående rättsprocesser mot kriminella gäng. Fransmännen har knäckt krypteringstjänsten Encrochat, och FBI och Europol har genomfört operation Trojan Shield, som har resulterat i att 800 kriminella har gripits runt om i världen. En mindre smickrande siffra för svenskt vidkommande är att av dessa 800 kriminella är 155 svenskar – alltså en grov överrepresentation på en global skala. Det är ett hårt slag mot den så kallade Sverigebilden och en tydlig signal till den om att förstärkningar av skulle ha varit på sin plats. Förstärkningar av behövs av flera skäl. Jag nämnde klankrig i början. Om man googlar ordet klan får man upp följande beskrivning: ”Klansamhällen är en av de vanligaste samhällsformerna i världen och har stor betydelse i samhällskontexter där statliga myndigheter inte är närvarande.” Beskrivningen passar ganska väl in på den situation som vi just nu ser i i , där de kriminella klanerna har blivit en reell maktfaktor i det lokala samhället. Civila har avrättats, vägspärrar har upprättats och journalister har förhindrats att utföra sin grundlagsskyddade verksamhet. var det skottlossning där igen. Det här föranleder naturligtvis frågan om staten faktiskt lever upp till sin del av samhällskontraktet i . Just nu tyder åtminstone väldigt lite på det. Vi har alltså ett underfinansierat rättsväsen, vi har områden i där staten inte kan upprätthålla svensk lag och vi har ett historiskt tillslag mot den organiserade brottsligheten – som har blivit serverat på ett silverfat. Men regeringen ser ändå inte de behov som finns i budgetära termer eftersom man tillför noll kronor till i vårändringsbudgeten – noll kronor! Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget samt extra ändringsbudget – förstärkt nedsättning av arbetsgivaravgift-erna för 19–23-åringar – Jag tolkar detta som att det är regeringens uppfattning att man gör tillräckligt för att säkerställa civila människors frihet och säkerhet i utsatta områden. Jag tolkar det som att regeringens uppfattning är att EU:s tredje lägsta polistäthet är tillfredsställande. Och jag tolkar det som att regeringens uppfattning är att det åtminstone inte kan bli sämre när nu har flest dödsskjutningar i . gör en tydligare prioritering för att garantera tryggheten för medborgarna och för att säkerställa att vi har förmåga att agera om samhället behöver extra stöd. Mot bakgrund av att det i en ändringsbudget inte går att föreslå anslagshöjningar vill vi i stället att regeringen utvärderar anslaget för rättsväsendet. Det andra behov som jag vill belysa är behovet av att prioritera rätt, det vill säga att lägga rätt pengar på rätt saker. Därför vill vi se ytterligare en utvärdering, nämligen av om storleken på biståndsramen är för omfattande. Alla utgifter i statsbudgeten måste naturligtvis analyseras och vägas mot andra prioriteringar och behov. De måste vägas mot de satsningar som uteblir som en konsekvens av att är den näst största bidragsgivaren av internationellt bistånd inom . Biståndet och kopplingen till bni har gjort att kostnaden har ökat mycket snabbare jämfört med övriga utgiftsområden i statsbudgeten. uppgick det internationella biståndet till , och detta år kommer det att uppgå till . När regeringen levererar en vårändringsbudget med noll kronor i tillskott till , och när regeringen pratar om hålen i välfärden, bör man som väljare ha klart för sig att det inte saknas pengar på grund av att ”bara” har världens fjärde högsta skattetryck. Det saknas pengar på grund av skyhöga utgifter på andra områden, som det internationella biståndet. Summan är i sig direkt provocerande när vi har ett underfinansierat rättsväsen, när vi har flest fattigpensionärer i och när vi har rekordlånga sjukvårdsköer. Det är inte en hållbar utveckling. Hur många fler poliser på gator och torg hade vi kunnat få för dessa pengar? Hur många hemlösa hade vi kunnat ge tak över huvudet? Hur mycket mer hade vi kunnat satsa på vård och omsorg? Det är frågorna som hänger i luften med denna vårändringsbudget. Ett svar på en av frågorna finner vi kanske i dagens första anförande i denna debatt, där jag vill minnas att siffran 88 000 undersköterskor nämndes för en ungefär likvärdig summa som jag pratar om här, det vill säga . Det är en inte helt obetydlig förstärkning av välfärden som regeringen i stället skänker till internationellt bistånd. Min gissning är att ingen regeringsföreträdare i denna kammare kommer att begära replik på mitt anförande och debattera denna fråga – av anledningen att man helt enkelt inte vill prata om detta. Med det sagt yrkar jag bifall till reservation och önskar fru talmannen, ledamöter och kanslipersonal en härlig sommar. Överläggningen var härmed avslutad. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget samt extra ändringsbudget – förstärkt nedsättning av arbetsgivaravgift-erna för 19–23-åringar – (Beslut fattades under § 13.) § 8 Utvärdering av penningpolitiken för perioden –2020 betänkande 2020/21:FiU24 Utvärdering av penningpolitiken för perioden –2020 Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 13.) § 9 Årsredovisning för staten 2020 betänkande 2020/21:FiU30 Årsredovisning för staten 2020 (skr. 2020/21:101 och redog. 2020/21:RR4) Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 13.) Åtgärder för att förbättra polisens effektivitet § 10 Åtgärder för att förbättra polisens effektivitet betänkande 2020/21:JuU41 Åtgärder för att förbättra polisens effektivitet 72 (S): Jag är som socialdemokrat och ordförande i justitieutskottet både glad och stolt över svensk polis. Vi är mitt uppe i en historisk satsning på polisen. En stor myndighet ska bli ännu större. I grunden handlar det om att vi alla, oavsett vem man är eller var man bor, ska kunna känna trygghet dygnets alla timmar. Den grova organiserade brottsligheten och gängbrottsligheten i vårt land ska knäckas. Här är en växande polis, skärpta straff, nya befogenheter i form av exempelvis hemlig dataavläsning och ett starkt internationellt samarbete otroligt viktigt. Efter vårens alla framgångar med färre skjutningar, hundratals nya häktade, viktiga framsteg i kampen mot narkotika, stora rättegångar med ledande gängledare bakom lås och bom och underrättelsematerial som gör att fler kommer att möta rättsväsendet framöver funderar jag på vem som är argast: Är det de många grovt kriminella som sitter som på nålar och bara väntar på att polisen ska knacka på dörren, eller är det partiledare ? Efter förra veckans partiledardebatt tror jag att jag vet svaret. Jag kan förstå att är besvikna på polisens framgångsrika arbete. Har man tänkt att vinna valet på människors berättigade oro för kriminalitet blir det förstås komplicerat när polisen lyckas. Åtgärder för att förbättra polisens effektivitet I dagens debatt tror jag också att oppositionens mantra kommer att ta plats: Det är för lite, det är för sent och såklart skulle allting vara bättre med en annan regering. Men låt oss då komma ihåg att verkligheten hade varit annorlunda om inte den moderatledda regeringen exempelvis hade skurit ned polisutbildningen eller om man redan under sitt regeringsinnehav hade genomfört utökning av hemliga tvångsmedel i form av HDA, för att nämna två viktiga saker som vi under vårt regeringsinnehav har haft att hantera. Jag är stolt över svensk polis. sitter över 1 000 fler grovt kriminella frihetsberövade än . Stora gängrättegångar pågår. Det ger oss en unik möjlighet att fortsätta samhällets offensiv mot gängkriminaliteten och att trycka tillbaka den grova organiserade brottsligheten. Vi har gett polisen kraftigt utökade möjligheter att använda hemliga tvångsmedel och ta del av krypterad information. Vi ger nu polisen fler befogenheter och tittar på ännu fler möjligheter att använda hemliga tvångsmedel. Genom det utskottsinitiativ vi nu diskuterar vill en falsk majoritet i utskottet införa hemliga tvångsmedel utan brottsmisstanke. Ännu mer problematiskt blir det när man kräver något utan att i sak kunna säga vad det innebär eller var gränserna ska dras. Dessutom lägger man fram ett förslag som inte alls skulle få den effekt man har påstått. Resultatet av dagens utskottsinitiativ skulle inte per automatik bli några fransk-amerikanska befogenheter, som man i medierna försöker få det att framstå som. Så enkel är inte frågan. Jag är inte beredd att som ordförande för justitieutskottet driva fram hemliga tvångsmedel utan brottsmisstanke på det begränsade underlag och den begränsade kunskap som finns. Det är inte ansvarsfullt att hantera svåra och komplicerade frågor på det sättet. Det är också därför vi kommer att rösta nej till förslaget. är svaret skyldiga: Hur ska man, med det som man så ivrigt vill ha, säkerställa att inte helt vanliga människor, oskyldiga jägare eller människor i utsatta områden, riskerar att avlyssnas? Rubriken för detta betänkande är Åtgärder för att förbättra polisens effektivitet. som växer är det såklart också viktigt att se hur vi kan effektivisera och förstärka polisens arbete. Här kommer ett fortsatt arbete med att renodla polisens verksamhet att vara viktigt. ska vi vara ärliga: Det finns inga enkla lösningar som inte redan är gjorda. Även om vi bortser från våldsmonopolet, som är unikt , och tillgängligheten 24:7, som få andra myndigheter och aktörer matchar, ska varje arbetsinsats, uppdrag eller åtgärd som flyttas från polisen genomföras av någon annan. Det innebär antingen att flytta med resurser och personal från eller att tillföra nya resurser och ny personal till andra myndigheter. Det är en verklighet som inte ett tillkännagivande kan ändra på. När det sedan gäller frågan om Försvarets radioanstalts förmåga att bistå tycker jag att det är problematiskt att en majoritet i utskottet väljer att lyfta in denna känsliga fråga i ett förslag till tillkännagivande i vårt utskott. Att sedan slå fast att FRA:s kapacitet är underdimensionerad innan de redan beslutade anslagsökningar som ingår i försvarsöverenskommelsen för fått genomslag känns mer som en killgissning än som en faktisk analys. Åtgärder för att förbättra polisens effektivitet Slutligen vill jag bara kort beröra ärendets tre sista punkter, där vi som enigt utskott pekar på behovet av att stärka skyddet för polisers personuppgifter. Våld och hot mot poliser och rättsväsendets personal är ett allvarligt problem, ett angrepp på vårt gemensamma samhälle och något vi som samhälle aldrig kan acceptera. Vi menar också att polisens tekniska inhämtningsförmåga måste förstärkas, att samverkan mellan olika myndigheter i vårt samhälle behöver fortsätta att förstärkas i syfte att förhindra bedrägerier mot vårt gemensamma välfärdssystem och att det framgångsrika myndighetsgemensamma arbetet mot grov organiserad brottslighet bör utvidgas till att omfatta fler. Avslutningsvis vill jag yrka bifall till reservation 1 under punkt 1 med falsk majoritet. 73 (C): Jag vill först av allt tacka och de andra som har arbetat med det utskottsinitiativ som ligger till grund för det vi nu debatterar. Tack vare ert hårda arbete med att sätta tryck på regeringen i rättsfrågorna händer det mer än vad som annars hade varit fallet. Jag är ofta imponerad av många av förslagen som presenteras. har jag synpunkter i detaljer, och ibland tycker jag att något enstaka förslag är direkt kontraproduktivt. Men det ger oss en grund att utveckla politiken ifrån. Och ärligt talat hade regeringen annars inte satt fart med några av de viktiga reformer som är på väg. har jag givit uttryck för en gnutta besvikelse över att , enligt mitt sätt att se det, lämnade de blocköverskridande samtal som sedan ledde fram till 34-punktsprogrammet mot gängvåldet. Men om inte det politiska trycket funnits från och andra hade det inte blivit några samtal över huvud taget. Den fråga som är allra viktigast är punkten om att tillåta användning av hemliga tvångsmedel utan att det föreligger någon brottsmisstanke. Jag och är skeptiska till förslaget av ett par olika skäl. Jag ska säga, fru talman, att jag inte utesluter att detta är en metod som under vissa förutsättningar skulle kunna vara verksam, men det finns en hel del risker med förslaget som måste tas på allvar. Först och främst måste vi förstå att det är oerhört svårt att i en lagtext avgränsa tillämpningen till just ”de kriminella gängen”. Jag förstår precis vilken typ av gäng som avses. Det handlar om en viss typ av individer i vissa delar av landet. Men så kan inte en lagtext formuleras. Risken är mycket stor att definitionen antingen blir alldeles för snäv, så att nästan inga kriminella träffas, eller att den blir så bred att i princip vem som helst kan bli föremål för avlyssning. Om man vänder på detta kan man givetvis fråga sig om det är så allvarligt om definitionen blir så bred att vem som helst kan avlyssnas. Integritetsaspekten är viktig, och den förstår alla. Jag återkommer till den. Men det finns också rena effektivitetsskäl. Man ska veta att det är resurskrävande att använda hemliga tvångsmedel, och utan ett bra urskiljningskriterium kommer våra brottsbekämpande myndigheter att lägga mycket tid och pengar på insatser som riskerar att inte leda någonvart. Åtgärder för att förbättra polisens effektivitet Är det då så allvarligt att bli avlyssnad? Det brukar sägas att om man bara har rent mjöl i påsen har man inget att frukta. Men så enkelt är det inte, fru talman. Vänner, nära vänner , kan skämta med varandra på telefon på ett sätt som är både grovt och opassande. Det kan sägas saker som de båda som för konversationen begriper inte är allvar men som en person som i hemlighet lyssnar kan tolka som indikation för grova brott. Det kan sägas sådant som gör att en förundersökning måste inledas. Förhoppningsvis kommer aldrig någon att bli oskyldigt dömd, men bara att bli delgiven misstanke om brott skulle åtminstone för mig vara en mycket obehaglig händelse. Tänk då om det går så långt att den misstänkte blir häktad och frihetsberövad. Vad skulle det göra med någon som oskyldigt drabbas av det och måste vara borta från jobbet och borta från sin familj och sina barn? ”Nej, pappa kan inte hämta från fotbollen, för han sitter häktad.” Vad betyder det för barnen? Detta kanske låter som en absurd beskrivning hämtat från en Kafkaroman, men det händer. Det händer i , och det har gjort det . Om man vänder på steken igen då? Är det verkligen så farligt om en och annan oskyldig fastnar i nätet? Är man oskyldig blir man ju ändå frisläppt . Kanske skulle det vara värt risken om det fanns ett gott stöd för att metoden skulle vara effektiv och om det inte fanns alternativa sätt att åstadkomma samma höjning av den brottsbekämpande förmågan som inte skulle innebära samma risker. Men svaret på mitt första ”om” är nej. Det saknas forskningsstöd för att metoden skulle vara effektiv. Den kanske är det ändå, men det saknas forskningsstöd. Och svaret på mitt andra ”om” är ja. Det finns alternativa sätt som är både mer träffsäkra och rättssäkra. Det ska tilläggas att förslagsställarna också dels vill ha obligatorisk häktning för många fler brott alldeles oavsett om återfallsrisk eller kollusionsfara anses råda, dels vill att det inte ska finnas någon gräns för hur länge någon kan sitta häktad. Polisen och åklagarna gör ett fantastiskt jobb, och vi ska lita på att de använder de verktyg som de har till sitt förfogande på ett ansvarsfullt och korrekt sätt. Men de är människor precis som alla andra, och människor gör misstag. Vi måste konstruera lagar utifrån den insikten och så långt som det är möjligt sätta tydliga gränser. Jag kan köpa att man värderar de här riskerna annorlunda än vad jag gör, men i den debatt som har pågått verkar förslagsställarna inte ens erkänna att riskerna finns. Det förekommer en del förvirring kring det förslag som ligger. Flera politiska företrädare har ställt sig upp för att låta sig bestrålas av äran för polisoperationen Trojan Shield. Man kan tycka vad man vill om det, men det var i första hand fråga om hårt, smart och innovativt polisarbete, inte om rättspolitik. Några verkar tro att Trojan Shield handlade om det som vi nu diskuterar, alltså hemliga tvångsmedel utan brottsmisstanke, men det är en sanning med en rejäl modifikation. Trojan Shield byggde i första hand på bevisprovokation, vilket är något som redan är tillåtet i svensk rätt. Förslaget som vi debatterar just nu har ingenting med Trojan Shield att göra. Tro inget annat. Åtgärder för att förbättra polisens effektivitet Ett annat missförstånd som kanske mer eller mindre medvetet odlas är att inte vill införa åtgärder som är integritetskränkande. Låt mig vara fullständigt tydlig: Vi är beredda att gå långt för att knäcka gängen. Det kommer att krävas åtgärder som tummar på både den personliga integriteten och viktiga principer. Men vi tänker inte medverka till sådant vi inte tror är bättre än de alternativa lösningar som finns. Slutligen, fru talman, vill jag dela en allmän reflektion. Samarbete är inte så dumt. Vår sammanlagda kunskap blir större än summan av dess delar. Det förslag som är föremål för den här ganska animerade debatten hade kunnat vara så mycket bättre om vi hade kunnat visa varandra en gnutta mer ödmjukhet. 74 (V): är duktiga på att dra upp olika slags konfliktlinjer inom rättspolitiken. har de också tur med tajmningen. Precis när det här utskottsinitiativet skulle hanteras i justitieutskottet berättade polisen, Europol och FBI om det stora tillslag som de gjorde mot kriminella gäng, kallat Trojan Shield. Och är inte sena på bollen utan låter det här förslaget smidigt smälta ihop med ett förslag om att öka polisens förmåga att fälla ännu fler kriminella. Men så enkel är inte verkligheten. förslag om att införa preventiv avlyssning kommer inte att innebära massarrestering av kriminella. För det här är inte ett genomtänkt förslag, eller ens sant. partiledare publicerade en bild på Facebooksida där det stod följande: ”Svensk polis borde få möjlighet att avlyssna gängkriminella för att hindra brott.” Det här är en väldigt stor glidning på sanningsskalan, för svensk polis får avlyssna kriminella. Det finns hur många möjligheter som helst för polisen att använda hemlig dataavläsning, telefonavlyssning och ett flertal hemliga tvångsmedel som har varit med och drivit igenom. Polisen får även använda brottsprovokation och bevisprovokation. Jag har svårt att förstå vem som vinner på att utmåla svensk polis som att de står helt utan befogenheter att stoppa gängkriminalitet. Snarare står svensk polis väl att både delta i och leda internationella tillslag tillsammans med Europol och FBI. 155 frihetsberövade i insatsen bara i visar tydligt på att svensk polis har användbara metoder. förslag handlar alltså om en ändring i lagen om preventiv avlyssning som innebär att det inte ska krävas ett misstänkt brott som kan preciseras till tid och plats men att en åklagare ska kunna peka ut ett konkret kriminellt nätverk och rikta hemliga tvångsmedel dit. Avlyssning ska kunna ske utan brottsmisstanke mot personer som är med i ett kriminellt nätverk. Det finns ingen juridisk definition av vad ett kriminellt nätverk är. Och vi har lärt oss att nätverk ena dagen skjuter på varandra och blir vänner. De kriminella nätverken är just nätverk och väldigt svåra att definiera. Att avlyssna personer utan att det finns en brottsmisstanke borde få vilken liberalt sinnad person som helst att rygga tillbaka. Staten ska inte avlyssna sina medborgare utan att tro sig veta att ett brott har begåtts. Det är så brutalt enkelt att greppa. Individen ska alltid skyddas från statens övergrepp. När så inte har skett historiskt har det också gått illa. Det är därför vi har en regeringsform om grundläggande fri- och rättigheter och en europeisk konvention om mänskliga rättigheter. Det ska också tilläggas att det är möjligt för polisen att ägna sig åt avlyssning av personer utan brottsmisstanke, men bara om det sker för att förhindra terrordåd eller spionage. Åtgärder för att förbättra polisens effektivitet Det här är ett förslag som antagligen skulle leda till väldigt lite verkstad men väldigt mycket juridiska krumbukter. Det här är ett förslag som liksom backar in .