prot · H80961 · 2021-01-08 00:00:00 — Det handlar i första hand om åtgärder som hindrar smittspridningen, men utan att lägga onödiga begränsningar på sådant som kan genomföras smittsäkert. Konkret kan det handla om begränsning av antal besökare, reglering av öppettider eller om andra nödvändiga åtgärder för att förhindra att trängsel uppstår. Det blir också möjligt för regeringen eller myndigheterna att besluta om smittskyddsregler i verksamheter som inte omfattas av bindande regler: festlokaler, kollektivtrafik, serviceinrättningar som frisersalonger, gym, sportanläggningar, bibliotek, campingar och köpcentrum. Regeringen kommer också att kunna införa begränsningar när det gäller lokaler och utrymmen som hyrs ut för privata sammankomster. Det kan handla om festlokaler som hyrs ut på kommersiell grund, gemensamhetslokaler i hyres- och bostadsrättsfastigheter, föreningslokaler och lokaler som tillhör universitet, högskolor och studentkårer. Regeringen får också utökade möjligheter att begränsa människors användning av allmän plats och hur stora sällskap som får samlas på allmän plats. Regeringen eller en kommun ska också kunna införa förbud mot att vistas på en viss särskilt angiven plats. Det skulle kunna handla om badplatser, stadsparker eller liknande. Det känns kanske inte som det mest aktuella , men det vittnar om att detta är en lagstiftning som behöver ta sikte . Regeringen kommer att ta fram förslag till en justerad reglering för verksamheter som träffas av allmänna sammankomster och offentliga tillställningar. Det handlar om att stegvis ta fram differentierade och mer anpassade regler utifrån risken för smittspridning i olika verksamheter. Regeringen föreslår att länsstyrelserna ska få tillsynsansvar. Om reglerna inte följs kan länsstyrelserna besluta om förelägganden gentemot verksamheter i form av vite eller i yttersta fall också om stängning. Den privatperson som bryter mot föreskrifter som begränsar tillträde till allmän plats kan också dömas till penningböter. Pandemilagen ger också, precis som lagstiftningen , möjlighet till nedstängningar av verksamheter. Regeringen förbereder nedstängningsförordningen för att i sista hand kunna användas vid behov, och jag understryker i sista hand. Det här är inte en lagstiftning som tar sikte på att stänga verksamheter utan att i stället begränsa dem och införa åtgärder som gör att vi kan ha verksamheter igång, men på ett sätt som inte bidrar till trängsel och ökad risk för smittspridning. Men om ett behov av nedstängning föreligger och regeringen fattar beslut om att stänga ned någon sådan verksamhet ska beslutet underställas inom . Det har i några anföranden beskrivits hur regeringen har bytt perspektiv eller bytt inställning i frågan om hur snabbt ett sådant beslut ska underställas . Jag vill verkligen påminna om att den första promemorian som skickades ut på remiss var just den promemoria som var framtagen av . Sedan tittade vi på remissynpunkterna. Det förslag som regeringen lade fram till Lagrådet gällde . Men vi lyssnade in såväl Lagrådets som partiers synpunkter och försäkrade oss om och kände oss trygga i att det är möjligt, om än ansträngt, att komma tillbaka till för beslut inom . har, och har haft, en särskilt viktig roll under hela pandemin. Vi har träffats , för att uttrycka det i underkant. Jag vill också ta tillfället i akt att i den här talarstolen säga att samarbetet i finansutskottet har varit så betydelsefullt. Många och stora stödåtgärder har tack vare det kunnat antas, och det har skett snabbt och effektivt. Det har bland annat handlat om omsättningsstödet, omställningsstödet, korttidspermitteringarna, det utökade statliga ansvaret för sjuklönekostnader och förändringarna i arbetslöshetsersättningen, så att fler omfattas av a‑kassa, i 13 extra ändringsbudgetar och en summa som överskrider så här långt. Oavsett om det handlar om att drabbas av den direkta pandemin eller av vidtagna smittbegränsande åtgärder har det varit viktigt för regeringen och samarbetspartierna, och Liberalerna, att lägga fram förslag i budgeten som mildrar de negativa konsekvenserna. På samma sätt måste vi arbeta också framöver. Frågan om ekonomisk ersättning med anledning av de förordningar som meddelas med stöd av pandemilagen kommer att hanteras i samband med att eventuella förordningar tas fram. Regeringen återkommer till med förslag om ersättningar inom ramen för de rutiner som gäller för budgetprocessen, detta för att inte hamna i utdragna rättsprocesser när vi skriver in ersättningsfrågor i en ramlag, utan att vi hanterar det på ett sätt som naturligtvis garanterar ersättning för den som drabbas. När det gäller förordningar om nedstängning, som i en proposition ska underställas inom , ska regeringen också redovisa, som det står, en bedömning av de underställda föreskrifternas ekonomiska konsekvenser för företag, löntagare eller andra aktörer. Denna skrivning har tillkommit i dialog med framför allt . Den speglar väl att regeringen avser att göra en bedömning av ekonomiska konsekvenser av begränsningar och eventuella nedstängningar och återkomma till för att kunna vidta de åtgärder som krävs för att mildra effekterna. Avslutningsvis vill jag säga att jag är glad att pandemilagen nu kan antas i sin helhet. Efter beslut kommer förordningar att kunna beslutas och myndigheterna kunna utfärda föreskrifter. Parallellt med att vaccinationerna är igång kommer detta att underlätta för oss alla att hålla ut . 10 (M) replik: Jag tackar socialministern för anförandet. I mitt anförande hade jag ett antal frågor som jag önskade att socialministern skulle besvara. Jag hoppas att socialministern nu gör det. Även om alla partier står bakom denna lag för att situationen tvingar oss till det är de flesta partier överens om att det är under all kritik att regeringen inte såg till att lagstöd kom på plats då den andra vågen slog till. Regeringens senfärdighet innebär att får behandla lagstiftningen i en mycket forcerad process. Regeringens sätt att arbeta äventyrar både kvaliteten och legitimiteten i regler som borde ha kommit på plats för länge sedan. Det hade kunnat undvikas genom en bättre framförhållning och en tydligare författningsberedskap. Människors liv är givetvis det i särklass mest viktiga och allvarliga i detta. Men jag vill till socialministern också dela med mig av kontakter jag har med vårdpersonal som lider. Jag läser: ”Jodå, folk jobbar extra . En del får ibland köra dubbelpass. Nästan ingen är ordinarie utan kommer och kör några pass som de blivit tvingade till, för att sedan jobba på sin vanliga avdelning. Några har gått med på att köra på avdelningen för att någon från deras verksamhet måste. Sedan är det alldeles för få personal, så arbetet hinns inte med, så vi får inga raster en del dagar.” Vad svarar socialministern på varför denna lag inte kom på plats tidigare? Hur känns det att höra detta? 11 Socialminister (S) replik: får nog upprepa sina frågor. Jag lyssnade givetvis på anförandet, men jag antecknade inte alla frågor som ställdes. Jag uppfattade dock frågan om varför bemyndigandelagen inte användes, och jag ska använda min repliktid till att svara på den. Lagen hade ett syfte: att möjliggöra nedstängning. Det handlade om akuta nedstängningar, i princip eller möjligen med någon dags varsel. Det fanns aldrig anledning att göra det eftersom vi fick effekter av andra åtgärder. Ingen föreslog heller att någon verksamhet skulle stängas ned. kanske kan använda sin replik till att berätta vilken verksamhet som vi borde använt bemyndigandelagen till att stänga ned – för det var ju syftet med lagen. Svaret på varför vi inte förlängde lagen var att vi upplevde att den inte var tillfyllest. Det huvudsakliga syftet är inte att stänga ned med någon dags varsel, utan vi behöver den mycket mer omfattande lagstiftning som den tillfälliga covid-19-lagen är. När lagen är på plats och man ser hur den ser ut kan man tänka att vi borde ha kunnat plocka fram den . Men det är ett svårt och komplicerat arbete, och många har i sina anföranden vittnat om hur den begränsar människors frihet och rörlighet, företags möjlighet att bedriva verksamheter, människors inkomstmöjlighet och så vidare. Den som hade velat använda bemyndigandelagen måste ha velat stänga ned en verksamhet, för till något annat kunde man inte använda den. Den innehöll inte heller möjligheten till tillsyn och sanktioner, vilket pandemilagstiftningen positivt nog gör. fick utskottet en genomgång av statssekreteraren av den tänkta pandemilagstiftningen. Den kunde ha kommit mycket tidigare; det förstår jag att oppositionen ville. Ett arbete har pågått för att ta fram en komplicerad lagstiftning, men har möjligheten funnits att både engagera sig i de direkta skrivningarna och känna till hur regeringen tänker om pandemilagen. 12 (M) replik: Jag noterar att socialministern sin vana trogen försöker lassa över ansvaret på andra. Kan hon inte lägga över ansvaret på kommuner och regioner lägger hon det i stället på de politiska partierna. Jag tycker att det är synnerligen olyckligt. Är det något som samtliga partier i har gjort är det att agera skyndsamt och bidra konstruktivt till att denna lag kommer på plats. Det är dock ställt utom allt tvivel att denna lag borde ha varit på plats för länge sedan. Det spelar ingen roll vilka argument socialministern döljer sig bakom. Det är ett faktum att den borde ha varit på plats för länge sedan och att regeringen har agerat senfärdigt. Jag råder socialministern att åter läsa igenom vad Lagrådet och många andra remissinstanser skriver. Det är ganska tuff kritik, och den kritiken är berättigad. En stor punkt i betänkandet är att det finns en majoritet i riksdag som trycker på behovet av ekonomisk ersättning. Som jag sa i mitt anförande är det en oerhört stor skillnad på att säga att man ska göra en konsekvensanalys för ett blödande företag och att få en ekonomisk ersättning utbetalad som innebär att man överlever. Förutom att svara på varför man inte har garanterat den ekonomiska ersättningen vill jag att socialministern talar om för alla företagare och andra människor som lyssnar på denna debatt hur detta kommer att se ut. Kan de känna sig trygga i att regeringen verkligen ser till att de får ekonomisk ersättning om de drabbas? 13 Socialminister (S) replik: Jag uppfattade inte vilken verksamhet ville stänga och som bemyndigandelagen skulle ha använts till. Vi får ta det vi ett annat tillfälle. När det gäller ekonomisk ersättning använde jag en del av mitt anförande till att beskriva hur viktigt det är att vi kan ersätta för de förluster som blir och de konsekvenser det ger. Men att skriva in det i en ramlag är fel sätt att agera. Vi riskerar att få utdragna rättsprocesser i stället för en diskussion som på rimligt sätt sker genom en budgetproposition till , som i likhet med de andra 250 miljarderna i ersättning som har utgått till både privatpersoner och företag kommer att kunna kompensera. Ska de som drabbas vid en eventuell nedstängning, vilket inte är första prioritet men som kan hända, omfattas av redan gällande ersättningar? Vad är det för ytterligare kompensation som ska ges specifikt till dessa aktörer och företag? Vi vet inte hur det kommer att se ut. Regeringen kommer dock att återkomma till om det blir aktuellt att vidta åtgärder i form av nedstängningar som drabbar enskilda och företag. Jag kan lugna och alla andra med att vi kommer att återkomma till dessa frågor, på samma sätt som vi har gjort . 14 ACKO ANKARBERG (KD) replik: Jag tackar socialministern för anförandet. Rätt åtgärd vid rätt tillfälle är ett klokt mantra, men är det inte rätt åtgärd vid rätt tillfälle. Vi hade behövt lagen tidigare, vilket utskottet har konstaterat. Min första fråga till socialministern är därför: När påbörjades arbetet med en pandemilag i ? Jag går vidare till min andra fråga. Det gladde mig att socialministern i sitt anförande sa att ekonomisk ersättning måste garanteras. Det är precis detta vi behöver berätta för dem som drabbas av en åtgärd. Jag är glad över den förflyttning regeringen gjorde i propositionen, för nu framgår det på ett tydligare sätt att ekonomisk ersättning är något regeringen diskuterar och kommer med en redovisning av. Det handlar också om att tala om att huvudregeln är att ekonomisk ersättning ska utgå, vilket är en viktig passus. kommer majoritet att besluta om att det ska vara huvudregeln, och jag noterar att socialministern också använde ordet garantera. Hur tänker regeringen nästa gång gå fram med just ekonomisk ersättning så att åtgärd och ekonomisk åtgärd hänger ihop? Kommer vi att få se detta ? Jag förutsätter att det blir på det sättet framöver. 15 Socialminister (S) replik: påbörjade vi arbetet med att ta fram en pandemilagstiftning. Vi har haft ett gott samarbete med inte minst , och jag har uppskattat konstruktiva förslag om ersättning. Jag är kanske lite besviken på att man har förslag på en skrivning som ordagrant skrivs in och sedan ändå känner sig nödgad att göra en reservation. Det känns lite som för sakens skull, om jag ska vara ärlig. Vi har, tycker jag, visat att vi vidtar åtgärder – kostsamma åtgärder, långtgående åtgärder. Det är generella och väldigt generösa stöd som uppgår till 250 miljarder. Jag har använt den siffran så länge att den säkert behöver revideras upp, och detta kommer att göras. Jag tror att det har förklarats vid ett flertal tillfällen: Om vi i lagstiftningen – i pandemilagen, som är en ramlag – skriver in att ersättning ska ges riskerar den att bli en budgetprodukt snarare än en pandemilagsprodukt som hanteras av socialutskottet, och det riskerar också att leda till utdragna rättsprocesser. Om man enligt lagen har fått den ersättning som man har rätt till, ska man då inte ha rätt till redan givna stöd? Hur ska de räknas av? Är det rimligt att ersätta krona för krona? Inget parti, inte heller de partier som gjort ett tillkännagivande, talar om på vilket sätt det ska ersättas. Vi har i varje enskild situation försökt åstadkomma åtgärder som ska träffa ganska brett, för ju mer direkta stöd vi har, desto svårare blir det att få dem godkända när det kommer till EU:s konkurrenslagstiftning och annat. Det är alltså inte bara en fråga om huruvida vi vill ersätta, utan vi ska hitta ett smart sätt att göra det på. Det är klart att det finns en och annan som kanske inte redovisar korrekta underlag. Hur ska vi se till att vi har kontroll över skattebetalarnas pengar, som ska betalas ut, så att de riktas så rätt som möjligt, och hur ska vi hitta bästa möjliga breda stöd som verkligen når dem som drabbas? 16 ACKO ANKARBERG (KD) replik: Tack så mycket för svaret, socialministern! Om arbetet påbörjades är det förvånansvärt att det tagit så för regeringen att komma till utskottet och berätta om arbetet. Jag är fullt införstådd med att det är avancerad lagstiftning. Det är det absolut, men vi har avancerade produkter på varje departement just . Vi måste plocka fram dem snabbt, för pandemin kräver det. Det var en väldigt lång startsträcka för regeringen att komma till utskottet för att berätta om lagen. Det är inte som är långsam, utan det är uppenbarligen regeringen. När det gäller ekonomin gick det inte att förflytta regeringen längre än till att en ekonomisk redovisning ska lämnas. Vi har lämnat frågan om att skriva in det i själva lagtexten, då vi vet att det finns snårigheter, men i propositionen kan man vara väldigt mycket klarare, precis som regeringen nu varit. Det är detta som tillkännagivandet handlar om, att klart säga att huvudregeln är att om man drabbas av en svår begränsning får man ekonomisk ersättning. När det gäller på vilket sätt har vi varit tydliga med att det får ske genom en extra ändringsbudget, och detta måste anpassas efter åtgärden och situationen. Lagen möjliggör träffsäkra åtgärder så att ersättningen kan anpassas. Detta är principen, huvudregeln, som behöver framgå av regeringens proposition. Dit lyckas vi inte flytta regeringen, men jag är glad över de steg vi har tagit. tar det andra steget, för att vara tydlig med det. Jag förutsätter att vi, när regeringen återkommer och behöver använda lagen, får se åtgärd och ersättning , för då tror jag att följsamheten ökar när det gäller åtgärderna. Då hittar man inte kryphålen till varför just man själv behöver gå och handla för att stötta en affärsägare, utan då finns det ett stöd som går till den som behöver stänga ned eller begränsa. Därmed kan man vara väldigt trygg i sin följsamhet. 17 Socialminister (S) replik: Jag kan inte säga det på många andra sätt: Företag ska få stöd vid eventuell nedstängning, och vi avser att återkomma i samband med det. När det gäller vilket stöd som ska ges och att stöd ska garanteras har jag faktiskt inte hört något parti exakt uttrycka om det gäller kompensation för uteblivna intäkter, för de kostnader man får eller för alla förluster man lider. Det är de orden som är svåra att beskriva, för det är svårt att ersätta fullt ut. Jag tror inte att något land har klarat av det. Det finns naturligtvis verksamheter som så här långt har drabbats hårt, och vi har gjort vårt allra yttersta för att möta upp och kompensera såväl enskilda som företag, organisationer och föreningar som drabbas av pandemins direkta konsekvenser eller de politiska beslut som vi tvingas fatta. Vi har ingen avsikt att göra detta på annat sätt, men vi har inte velat skriva in det i själva lagstiftningen. Vi tror inte att detta gynnar saken, utan det kan leda till utdragna rättsprocesser. Vi menar att det ska ske genom budgetpropositioner i form av extra ändringsbudgetar till . Det är så vi avser att hantera detta. 18 (V) replik: Herr talman, statsrådet! Tack för att det blev en väldigt bra lag ändå! Det kan vi tycka, trots att vi har våra invändningar. Däremot hade vi varit glada om den hade kommit . Det hade varit enklare då, med den situation som vi befinner oss i just . Jag har egentligen två frågor. I propositionen föreslår regeringen att föreskrifter ska kunna meddelas om förbud mot att samlas i ett sällskap, låt oss säga en park som , där man kan sitta med sin familj och sina vänner. Det står i propositionen att sådana föreskrifter inte ska innebära ett förbud som omfattar sällskap som tillhör samma hushåll. Detta innebär att någon måste gå runt i parken och kolla och undersöka vilka som är släkt och hur förbindelserna ser ut. Jag undrar hur detta ska gå till. Vi har väldigt svårt att se det framför oss – om det ska vara parkvakter eller någon annan som ska titta på detta eller hur det är tänkt. Vi anser att det är väldigt integritetskränkande. Min andra fråga handlar om barnperspektivet och hur man ska kunna arbeta med det. Väldigt många barn som kanske far illa i sina hem kommer att få det svårare med den typen av nedstängningar. Det gäller parklekar – badhusen är redan stängda här i och i övriga landet. Hur ska man bevaka barnperspektivet? Väldigt många barn lever i familjer som är dysfunktionella, och de kan helt enkelt bli fastlåsta där om lagstiftningen blir alltför inskränkande. 19 Socialminister (S) replik: Lagen är en ramlag, så den svarar inte på alla de frågor som och kanske många andra här ställer sig. Om regeringen beslutar om en förordning kommer den att bli tydligare, och ännu tydligare blir det förstås om och när det blir föreskrifter. Jag tycker att man kan ta sin utgångspunkt i restauranglagen för att förstå tanken. har givit regeringen möjlighet att utfärda förordningar som säger att åtgärder ska vidtas och följas och att kommunerna ska utöva tillsyn, men det är som har talat om hur långt det ska vara mellan borden, huruvida det får vara bordsservering och hur många som får sitta i varje sällskap. På samma sätt kommer det att bli i de här fallen – vi kommer att få se detta tydliggöras. Jag tycker att verkligen sätter fingret på hur svårt det här är. Man kan ha en svepande diskussion om att vi ska vidta kraftfullare åtgärder, stänga ned, begränsa, följa upp, ha poliser som övervakar och så vidare, men vi har ganska lite internationell bevakning av hur andra länder agerar, hur befolkningen mår och hur man ersätter. Vi vet ganska lite om det. Vi har, tror jag, lite olika föreställningar om detta, men det är klart att det här är väldigt svårt. Vi måste vara väldigt försiktiga. Det finns väldigt tydliga skäl till att just barn- och ungdomsidrott har varit undantagen, som beskriver. Det finns en koppling till detta som är skälet till att vi inte har stängt ned förskolor och skolor och inte vill göra detta. Det finns en möjlighet att delvis ha distans- och fjärrundervisning även i högstadiet, för vi ser att detta behov kommer att finnas i takt med att smittspridningen går nedåt i åldrarna. Men vi förstår och ser risken för den psykiska hälsan, måendet och utsattheten hos barn och unga, kvinnor och andra. Detta behöver vi verkligen parera och ägna mer tid åt att diskutera när pandemin är så här långdragen. 20 (V) replik: Herr talman, statsrådet! Vi tycker fortfarande att § 12 är väldigt flummig. När en lagstiftning skrivs måste det som sedan kommer i olika förordningar vara väldigt tydligt när det gäller hur man ska gå till väga. Vi kan läsa den rakt upp och ned, och då kan det faktiskt se ut så här: Man kan sitta i låt oss säga med tio personer, varav fyra är släkt och fyra är vänner och två är random personer. Då blir frågan: Vem ska kontrollera detta och ha koll? Jag tycker att det måste vara väldigt tydligt när en lagstiftning tas fram. Sedan tror jag att det är väldigt bra att, precis som statsrådet gör, lyfta fram barnperspektivet. kan det låta som att vi inte har haft några restriktioner här i . Detta tycker jag att man kan höra från andra kamrater i socialutskottet, men vi har haft många restriktioner här . Jag hoppas att smittspridningen ska minska till slut, och när man går vidare nu måste man ha pejl på just barn och unga. Det är de som eventuellt kan fara illa när man stänger ned, och jag tycker att man måste ha den pejlen nu när exempelvis alla aktiviteter i har stängts ned. Jag bor, precis som , i . Badhusen är stängda, museerna är stängda och det mesta är stängt. Barnen blir då väldigt hänvisade till sina familjer. Om detta fortsätter en mycket och om skolorna och förskolorna skulle stänga måste man ha en väldigt noggrann uppföljning av barns och ungdomars situation. Forskning som har gjorts i , där man har haft ständiga nedstängningar – man har öppnat upp och stängt ned – visar att barn har farit illa i sina hemmiljöer. Jag är därför glad över att regeringen och statsrådet ändå har tankar runt just detta. 21 Socialminister (S) replik: Det handlar just om balansen mellan att vidta de åtgärder som vi på riktigt tror och menar har effekt. Vi ska inte vidta åtgärder för sakens skull. Då vet vi att det handlar om trängsel som i sin tur är en risk för smittspridning. Vi vet också att det är i privatlivet, i hemmiljön och på arbetsplatsen som det är störst risk för smittspridning. Vi må tycka vad vi vill om kollektivtrafik, köpcentrum och butiker. Men vi vet att det är hemmet, arbetsmiljön och vissa andra sammanhang som det handlar om. Vi kan ta detta med parker som är fulla med folk och där man sitter väldigt trångt. Det är en uppenbar riskmiljö. Vi har inte utfärdat vare sig förordningar eller föreskrifter exakt för hur detta ska se ut. Det är klart att vi behöver fundera på det och naturligtvis bli mycket mer precisa. Ramlagen avser inte att ge alla dessa svar. Men den pekar ut vilka sammanhang och vilka miljöer som detta skulle kunna handla om. Det är också väldigt viktigt att säga att det är klart att man inte kan förbjudas möjligheten till sällskap med någon. Är det dessutom så att man är i samma hushåll har man redan en nära fysisk kontakt. Frågan om hur långt man går, och hur skarpa dessa åtgärder behöver vara återstår att svara på utifrån hur smittläget förändras när detta blir aktuellt. 22 (C) replik: Jag tackar statsrådet för anförandet. Ett ledmotiv genom pandemin har varit att vi ska ta oss igenom den tillsammans. Det är helt riktigt.